recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Szarvas** čita se *Sarvaš* (njemački: *Hirschfeld*, slovački: *Sarvaš*) je grad na jugoistoku Mađarske od 16,275 stanovnika.

Szarvas administrativno podpada pod Županiju Békés.

Geografske karakteristike
-------------------------

Szarvas leži na starom rukavcu rijeke Körös, udaljen 39 km sjeverno od Orosháze.

Historija
---------

Szarvas je prvi put dokumentiran krajem 13. vijeka, a njegovo ime znači jelen

Za Austrijsko-turskih ratova - 1595. razorile su ga Osmanlije i zapalile njegov zamak, pa su mu se stanovnici raselili.

Nanovo je naseljen od 1720. kad ga je tadašnji vlasnik György János Harruckern naselio slovačkim protestanskim kolonistima.

Szarvas je nakon administrativnereforme - 1872. izgubio status grada, koji je ponovno dobio 1966.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Slovačka, Poprad
* Rumunjska, Vlãhiţa
* Rumunjska, Baraolt
* Slovačka, Malacki
* Rumunjska, Şimleu Silvaniei
* Finska, Keuruu
* Italija, Bucine

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Békés" (engleski). City population. Pristupljeno 05. 06. 2016.

Vanjske veze
------------

***Szarvas*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Szarvasa* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Sasan** (perzijski ساسان, *kraljev sin*) je bio eponimski predak perzijske sasanidske dinastije, koji je živio oko 200. godine. Danas je to na Bliskom istoku uobičajeno ime.

O Sasanu se jedva što pouzdano zna. O njemu govori više, dijelom i proturječnih izvora. Prema jednoj priči, koju je nekoliko stoljeća nakon propasti Sasanida prenio Tabari, Sasan je bio otac Papaka, koji je pak bio otac Ardašira I. i predstojnik Hrama vatre u Istakhru (Tabari I 814). *Karnamek-e Ardaschir* pak kaže da je Sasan bio Papakov očuh. Prema drugoj priči Sasan je bio pastir; Papaku je rečeno da će Sasanov sin jednoga dana postati moćan vladar pa mu je dao svoju kćer za ženu. Rekonstrukcija povijesti prvih Sasanida problematična je već i zbog toga, jer i sami Sasanidi šute o rodbinskoj vezi između Sasana i Papaka. U poznatom natpisu Nakš-i Rustam iz doba Šapura I. sina Ardašira I. nabrajaju se preci Sasanida, pri čemu se kao otac Ardašira I. navodi Papak. Ne spominje se dalje njegov rodbinski odnos prema Sasanu koji je tamo isto naveden.

Sigurno je jedino da su Sasanidi svojim pretkom smatrali Sasana, a ne Papaka. Moguće je da je Sasan bio samo legendarna osoba na koju su se Sasanidi pozivali, slično kao što su Ahemenidi izvodili svoje podrijetlo od Ahemena.

Literatura
----------

* Richard N. Frye: *The political history of Iran under the Sasanians*, u: Ehsan Yarshater (ur.), *The Cambridge History of Iran*, sv. 3, Cambridge: Cambridge University Press, 1983, str. 116 i dalje. ISBN 0-521-24693-8.
**Turjaci**  su naselje (selo) udaljeno 4 kilometra od grada Sinja.

Zemljopisni položaj
-------------------

Naselje Turjaci se nalazi na jugozapadnom rubu Sinjskog polja uz prometnicu koja povezuje gradove Sinj i Trilj .

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika naselja Turjaci za razdoblje od 1857. do 2001.***

Povijest
--------

U NOB-u tijekom Drugog svjetskog rata sudjelovalo je 130 stanovnika.

Zanimljivosti
-------------

U naselju se nalazi crkva svetog Antuna Padovanskog kojeg mještani slave uz prigodnu procesiju i pučko slavlje (dernek) 13. lipnja.

Naselje je ugroženo već dugi niz godina divljim odlagalištem komunalnog otpada na obližnjem lokalitetu Kukuzovac – Mojanka zbog kojega stanovnici Turjaka, obližnjih Košuta i Brnaza traže povećanje naknade koju isplaćuje lokalno poduzeće "Vodovod i čistoća" za ugrožena naselja te sanaciju postojećeg deponija ali dugi niz godina problem ostaje neriješen. Stanovništvo je u nekoliko navrata blokiralo prilazne putove prema deponiju i onemogućilo odlaganje otpada na duže vrijeme.

Vanjske poveznice
-----------------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
2. ↑  Iz povijesti Dalmacije (str. 122) - Bernard Stulli ISBN 86-7397-073-3

| * p
* r
* u
Naselja grada Sinja |
| --- |
| Bajagić • Brnaze • Čitluk • Glavice • Gljev • Jasensko • Karakašica • Lučane • Obrovac Sinjski • Radošić • Sinj • Suhač • Turjaci • Zelovo |

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Turjaci** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Postkomunizam** je izraz koji u svom najširem smislu označava ekonomske i političke prilike u bivšim komunističkim zemljama Eurazije u periodu nakon revolucija 1989. i raspada SSSR-a, odnosno zemljama u kojima je do početka 1990-ih došlo do nestanka ili transformacije dotadašnjeg komunističkog poretka. Takve se zemlje i društva nazivaju **postkomunističkim**, a period započet padom komunizma postkomunističkim periodom.

Pod post-komunističkim zemljama se u pravilu podrazumijevaju zemlje nekadašnjeg Istočnog bloka, bivše republike SSSR-a i SFRJ te Albanija; rjeđe se tu svrstavaju i bivše komunističke zemlje Trećeg svijeta kao što su npr. Afganistan, Etiopija, Kambodža, Jemen ili Sejšeli.

Iako prilike u post-komunističkim društvima bitno variraju od zemlje do zemlje, kod svih njih se zbila formalna ili stvarna transformacija političkog poretka iz jednostranačkog u višestranački sistem, odnosno dotadašnja državna ekonomija je zamijenjena ekonomskim modelom koji načelno podržava privatno vlasništvo i slobodno tržište, odnosno tržišnom privredom. Ekonomska transformacija se zbila velikom brzinom i obično imala posljedice u naglom siromašenju najširih slojeva stanovništva, odnosno naglom bogaćenju uskog kruga "novokomponovanih" kapitalista, tzv. tajkuna , koji su obično bili članovi ili blisko vezani uz bivšu komunističku nomenklaturu. Uz te trendove se vezivao i trend rasta korupcije i kriminala, odnosno raznih oblika društvene patologije.

Povezano
--------

* Dekomunizacija

Eksterni linkovi
----------------

* Parties and Elections in Europe
* Dangerous Assumptions in the *Bulletin of the Atomic Scientists* Daniel Nelson, July/August 2000.
* Transitions Online: News coverage of Central and Eastern Europe, the Balkans, and the former Soviet Union
* Communism: A Love Affair?: Russians Nostalgic for Soviet Social Services by *The Global Post*

| * p
* r
* u
Komunizam |
| --- |
| Osnovni koncepti | 
* Marksistička filozofija
* Klasna borba
* Proleterski internacionalizam
* Komunistička partija

 |
| Ideologije | 
* Marksizam
* Lenjinizam
* Marksizam-lenjinizam
* Maoizam
* *Juche*
* Trockizam
* Titoizam
* Lijevi komunizam
* Komunizam savjeta
* Anarhistički komunizam
* Religijski komunizam
* Kršćanski komunizam
* Eurokomunizam
* Svjetski komunizam
* Bezdržavni komunizam

 |
| Internacionale | 
* Savez komunista
* Prva internacionala
* Druga internacionala
* Treća internacionala
* Četvrta internacionala

 |
| Glavne ličnosti | 
* Karl Marx
* Friedrich Engels
* Vladimir Lenjin
* Rosa Luxemburg
* Lav Trocki
* Mao Tse-tung

 |
| Srodne teme | 
* Anarhizam
* Antikapitalizam
* Anti-komunizam
* Anti-revizionizam
* Demokratski centralizam
* Diktatura proletarijata
* Radničko samoupravljanje
* Odumiranje države
* Historija komunizma
* Komunistički genocid
* Komunistička država
* Komunistički simbolizam
* Kritike komunizma
* Luksemburgizam
* Ljevica
* Nacionalni komunizam
* Naučni komunizam
* Naučni socijalizam
* Nova ljevica
* Novi komunizam
* Post-komunizam
* Primitivni komunizam
* Komunizam i religija
* Socijalizam
* Staljinizam
* Socijalističke ekonomije
* Sovjetski savez

 |
Poglavica Satouriona sa svojim ratnicima priprema se za rat (Theodor de Bry)
**Saturiwa** (Saturiba, Satouiroua) /Značenje nepoznato/, pleme Timuquanan Indijanaca sa ušća rijeke St. Johns kod današnjeg Jacksonvillea, na sjeveroistoku Floride. Saturiwe su bili sjedilačko pleme, sa nekih 30 sela, čija je populacija 1500. iznosila oko 3,000. Posljednji ih spominje biskup Calderon 1680. nakon čega nestaju iz povijesti.

Pleme Saturiwa posjetio je (možda prvi) 1562. francuski pomorac i kolonizator Jean Ribault, a već 1564. na njihovom teritoriju niknula je utvrda Fort Caroline. Saturiwe su u dobrim odnosima sa Francuzima, a njihov poglavica Saturiwa pomaže im (1567) u napadima na Španjolce. Ovo je vjerojatni razlog što su Španjolci nagovorili deset godina kasnije (1577) Indijance Utina ili Timucua da ih napadnu, nakon čega će uskoro biti podjarmljeni od Španjolaca. Saturiwe su nakon ovog poraza misionizirani i smješteni na misiju San Juan del Puerto koju je utemeljio španjolski misionar rodom iz iz Auñona, Francisco de Pareja. U sljedećem stoljeću (1617) pogađaju ih boginje. Premda su prethodno plemena Utina (Outina), Potano i Saturiwa (što su i nazivi njihovih poglavica) bili na ratnoj nozi, Indijanci se ujedinjuju pa 1656. dolazi do Timucua ustanka kojeg su poveli protiv španjolskog kolonijalnog sistema. Kasnije se više o njima neće čuti osim na calderonovom popisu misija, a njihova daljnja sudbina vjerojatno je ista kao i ostalih Timucua plemena. 

Plemena Saturiwa i Mocama nazivani su kolektivno prema svome lokalitetu i Saltwater Indijanci.

Vanjske poveznice
-----------------

* Saturiwa Arhivirano 2008-05-11 na Wayback Machine-u
**Sutton, St Helens** je danas samo kvart od 12,003 stanovnika, grada Saint Helensa na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Merseyside.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough St Helens.

Geografske karakteristike
-------------------------

Sutton, St Helens leži istočno od Liverpoola, udaljen oko 8 km južno od administrativnog centa Saint Helensa.

Historija
---------

Sutton je 1086. zajedno sa Rainhillom i Ecclestonom bio feud.

Iskapanje ugljena počelo je 1540. kad su članovi porodice *Eltonhead* slučajno nabasali na njega kopajući glinu. Rudnici su privukli druge proizvođače od kojih je najpoznatija bila tvornica stakla osnovana 1773.
Sredinom 19. vijeka iskapalo se milion tona u više od trideset rudnika. Oko 1900. rudnici Suttona bili su najveći poslodavac u njima je radilo 6000 ljudi.

Izvori
------

1. 1 2  „Area: Sutton (Ward)" (engleski). Office for National Statistics. Pristupljeno 11. 04. 2017. [*mrtav link*]
2. 1 2 3  „Mineworking in Sutton, St.Helens" (engleski). Suttonbeauty. Pristupljeno 11.04. 2017.
3. ↑  „Townships: Sutton" (engleski). British history. Pristupljeno 11.04. 2017.

Vanjske veze
------------

* Welcome to Sutton Beauty & Heritage! (`en`)
Logo Saturn-filma iz 1908. godine
Snimke iz kataloga Saturn-filma, napravljene oko 1906.
**Saturn-film** je bilo filmsko poduzeće koje je djelovalo u Beču od 1906. do 1911. godine, poznato kao prvo filmsko poduzeće u Austriji, ali i prva filmska kuća specijalizirana za erotski žanr. Osnovao ga je bečki fotograf Johann Schwarzer, koji je već imao iskustvo u izradi aktova za svoje klijente. Schwarzer je shvatio da postoji potražnja za sličnim materijalom u obliku pokretnih slika, ali i da nju ne može zadovoljiti tadašnja ponuda. Stoga je počeo snimati filmove te ih reklamirati u novinama, nastojeći sebe prikazati kao "umjetnika". Za njegove filmove je bilo karakteristično da su kratki te lišeni gotovo bilo kakvog zapleta, osim izgovora da se žene skidaju pred kamerama. Saturn-film je doživio veliki uspjeh, a filmovi iz njegovog kataloga su se počeli prodavati i izvan granica tadašnje Austro-Ugarske. Godine 1911. su austrijske vlasti pokrenule kampanju protiv "nemorala", čija je žrtva postao i Saturn-film; policija je upala u sjedište kompanije kojoj je zabranjen rad, te su svi filmovi zaplijenjeni, a dijelom uništeni. Dio je, međutim, sačuvan i čuva se u Austrijskom filmskom arhivu.

Vanjske veze
------------

* Ausgewählte Saturn-Filme auf dem European Film Gateway
Koordinate: 44°52′20.5″N, 13°50′50.9″E

Brončana maketa Pule u Titovu parku, prema ideji arhitekta Franca Branka Ancelja.
Spomenik palim borcima i žrtvama fašističkoga terora u Puli.
**Titov park** (tal. *Parco di Tito*), gradski park u centru Pule smješten uz samu Rivu.

Sa sjeveroistoka parka nalazi se Nimfej, na jugozapadnom kraju smještena je zgrada bivše tiskare u kojoj se danas nalazi Gradska knjižnica i čitaonica, dok se na jugoistočnom kraju nalazi Park Petra Krešimira IV.

Gradnja parka započela je krajem 1940-ih, a potpuno je završen 1953. godine. U prednjem dijelu uz obalu postavljen je 1957. godine spomenik palim borcima autora Vanje Radauša koji je izvorno bio namijenjen obilježavanju hrvatskog ustanka u francuskom gradiću Villefranche-de-Rouergueu. Na suprotnoj strani parka postavljena je vjerna replika - maketa užeg središta Pule koja je česta polazna točka turističkog razgledavanja grada.

Ovaj, inače rado posjećivan park omogućava i starijim posjetiteljima odmor na klupama u sjeni impozantnih platana i borova tijekom cijele godine. Osim alepskih borova, dominiraju vrste cvatućih grmova suručice, judića, tamarike, oleandra te japanske trešnje koje prekrasnim bojama svoje proljetno-ljetne cvatnje razigravaju prostor.

Park je preuređen i 22. lipnja 2013. godine, na Dan antifašističke borbe te povodom 70- godišnjice pripajanja Istre Hrvatskoj, odlukom ZAVNOH-a, svečano je otvoren s novim sadržajem - bistama pojedinih narodnih heroja s područja Istre (Jurica Kalc, Olga Ban) i istaknutih boraca Narodnooslobodilačkog pokreta (Tonka Lorencin, Giulio Revelante, Ruža Petrović, Vladimir Gortan, Ivan Jadreško, Neven Kirac, Slavko Grubiša) na čijem se čelu nalazi bista Josipa Broza Tita.

Izvori
------

1. ↑  Dan antifašističke borbe, otvoren Titov park (Glas Istre, 22. lipnja 2013.), preuzeto 7. prosinca 2013.

Eksterni linkovi
----------------

***Titov park*** na Wikimedijinoj ostavi
***Svadba*** je roman jugoslavenskog književnika Mihaila Lalića objavljen 1950. U pitanju je njegov prvi roman, sa kojim započinje niz romana o narodnooslobodilačkoj borbi partizana na prostoru Crne Gore. U njemu se pripoveda o partizanu Tadiji Čemerkiću, snalažljivom i hrabrom bivšem šverceru, koji pokušava da se oslobodi zatvora u Kolašinu kojim upravljaju četnici. Iako je tematski vezan za Drugi svetski rat, u Lalićevom centralnom fokusu nije toliko sukob partizana i okupatora, već bratoubilačka zavada između partizana i četnika. Sam naslov *Svadba* je simboličan, i vezan je za metaforičku predstavu komunističke revolucije kao proslave venčanja komunista sa slobodom.

U romanu su započete neke od osnovnih tema koje će Lalić razvijati dalje kroz svoj stvaralački opus poput: individualne slobode, kolektiviteta, ratne psihologije i ljudske potrebe za društvom. Prema Lalićevim rečima *Svadba* sadrži sva njegova dela u malome: zatvor kao datu situaciju, oslobađanje kao cilj i proces između toga. Tematska okosnica i karakterizacija junaka čvrsto su povezane sa tradicijom epskih narodnih pesama i *Gorskim vijencom* Petra Petrovića Njegoša. Na osnovu *Svadbe* snimljen je istoimeni film u režiji Radomira Baja Šaranovića 1973.

Literatura
----------

* Maksimović, Miodrag (1964). *"Kakav je čovek"; pogovor u: M. Lalić; Svadba*. Beograd: Rad.
* Petrov, Aleksandar (1967). *Mihailo Lalić*. Beograd: Jugoslavija.

Spoljašnje veze
---------------
**Tatzates** ili **Tatzatios** (grčki: , od armenski: ; ? - 785) bio je bizantski vojskovođa armenskog porijekla, poznat po tome što je za vrijeme bizantsko-arapskih ratova sa svojom vojskom prebjegao na stranu abasidskih kalifa, te poslije toga bio imenovan za guvernera arapske Armenije.

Poticao je iz armenske porodice Andevatzi. U bizantsku službu je ušao 750-ih za vrijeme vladavine cara f Konstantina V. Istakao se borbama protiv Bugara, a oko 776. je postao guverner Bugarske teme. Poslije je premješten na istok gdje je vodio uspješne borbe protiv arapskog Abasidskog Kalifata, pri čemu je prodro na istok sve do Samosate. Godine 781. je izvojevao veliku pobjedu nad Arapima kod Cezareje pri čemu je zaustavljen pohod 'Abd al-Kabira.

Kada je sljedeće godine abasidski kalif Harun al-Rašid krenuo na novi pohod, bizantske trupe pod eunuhom Staurakiosom su ga porazile i opkolile. Upravo u tom trenutku je Tacat prebjegao. Staurakios je zarobljen, a Harun al-Rašid je potom isposlovao primirje s Bizantom pri čemu su carici Ireni diktirani teški uvjeti. Razlozi za Tacatovu odluku su nejasni; Teofan Ispovjednik navodi kako je to bila osobna netrpeljivost prema Staurakiosu, dok armenski historičar Ghevond Yerets špekulira da bi motiv mogao Tacatov pad u caričinu nemilost zbog ikonoboračkog opredijeljenja u trenutku kada se carica namjeravala vratiti ikonoduliji.

Tacat je nakon toga imenovan guvernerom arapske Armenije. Tri godine kasnije je poginuo u borbi protiv Hazara.

Fusnote
-------

1. 1 2 3  Kazhdan 1991: str. 2014.
2. 1 2  Winkelmann et al. 2001: str. 320–321.
3. ↑  Treadgold 1988: str. 66–67.
4. ↑  Garland 1999: str. 77.

Literatura
----------

* Garland, Lynda (1999). *Byzantine Empresses: Women and Power in Byzantium AD 527–1204*. London, United Kingdom and New York, New York: Routledge. ISBN 978-0-415-14688-3.
* Kazhdan, Alexander Petrovich, ur. (1991). *Oxford Dictionary of Byzantium*. New York, New York and Oxford, United Kingdom: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-504652-6.
* Treadgold, Warren T. (1988). *The Byzantine Revival, 780–842*. Stanford, California: Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-1462-4.
* Tritle, Lawrence A.. „Tatzates' Flight and the Byzantine-Arab Peace Treaty of 782". *Byzantion: Revue Internationale des Études Byzantines* **47**: 297–300.
* Winkelmann, Friedhelm; Lilie, Ralph-Johannes i dr.. (2001). „Tatzates (#7241)" (German). *Prosopographie der mittelbyzantinischen Zeit: I. Abteilung (641–867), 4. Band: Platon (#6266) – Theophylaktos (#8345)*. Berlin, Germany and New York, New York: Walter de Gruyter. str. 320–321. ISBN 978-3-11-016674-7.
Potraži značenje riječi ***mouthpiece*** u   
W(j)ečniku, slobodnom rječniku.

Usnici za limene duvačke instrumente
Reč **usnik** (fr. *embouchure*, engl. , ital. *bocchino*, nem. *Mundstück*)može da se odnosi na:

* Deo predmeta koji dolazi u blizinu ili u kontakt sa nečijim ustima tokom upotrebe.
	+ Usnik (drveni duvački instrumenti), deo drvenih duvačkih instrumenata.
	+ Usnik (limeni duvački instrumenti), deo limenih duvačkih instrumenata
	+ Usnik (lula), deo lule za pušenje

Videti još
----------

* Usnik, *deo klarineta*
* Komad (razvrstavanje)

Izvori
------

1. ↑  Vlastimir Peričić, *Višejezični rečnik muzičkih termina*
2. ↑  Radivoj Lazić, Škola za klarinet: *Učim klarinet I - IV*

Višeznačna odrednicaVišeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*
**Podgorje** - **Piedimonte d'Istria** (tal.) je naselje u sjevernoj Istri, Ćićarija, u sastavu općine Kopar.

Geografija
----------

Podgorje je zbijeno pogranično selo na kraškom rubu na zapadnom podnožju Slavnika (1028 m).

Željeznička stanica Podgorje
Zimska idila Podgorja
Kroz mjesto vodi pruga Istarske željeznice (Divača-Pula), a cesta se na zapadu razdvaja za Črnotiče i sjeverno uz prugu prema Kozini, a istočno vodi u središte Čičarije prema Jelovicama i Vodicama na hrvatskoj strani granice. Iz Podgorja na Slavnik vodi dalekovod sa širokim prosekom šume, koji gledajući iz Kopra djeluje kao trasa žičare. Zapadno od sela, između Črnotiča i Prešnice, na prostranoj nenastanjenoj ravnici leži sportski aerodrom.

Znamenitosti
------------

* Hiže u jezgri Podgorja su izrazite kraško-istarske arhitekture, izgrađene iz tamošnjeg kamena.
* Podgorska cerkev je posvećena sv. Sabi.
* Od kulturne baštine je važan tzv. Poličev steber, jedna od najstarijih sačuvanih cestnih kapelica u slovenskom dijelu Istre, donacija Korenovih i kipić sv. Antona u kapelici kraj fontane.

Povijest
--------

Kroz prošlost je bilo Podgorje bilo u vlasti različitih feudalnih porodica, od toga neko vrijeme pod socerbskim feudalcima. Selo su 1499. spalili Turci, a 1616. su ga opustošili Mlečani pod vodstvom Bernarda Tiepola (tzv. Uskočki rat).

Privreda
--------

Većina stanovnika je bila zaposlena na željeznici ili su radili u Trstu, a kasnije su se vozili na posao u Kozinu (dok je postojala industrija); poljoprivreda je radi plitke zemlje na tom području manje razvijena

Stanovništvo
------------

1931. je Podgorje doseglo s 543 stanovnika svoj vrhunac naselja. 1991. je bilo 177 stanovnika, a prema podacima statističkog ureda RS u junu 2020. je u Podgorju živjelo 136 stanovnika. 

1. ↑
**Usnati medvjed** (lat. *Ursus ursinus*) je vrsta zvijeri iz porodice medvjeda. Živi na području Indijskog potkontinenta.

Izgled
------

Usnati medvjed ima vrlo duge kandže
Dug je 140-190 centimetara, s visinom ramena od 60 do 90 centimetara. Prosječna težina usnatog medvjeda je 100 kilograma, iako može varirati između 55 i 190 kilograma. Ženke su manje od mužjaka, te imaju više krzna između ramena. Krzno mu je dugo, raščupano i crne je boje, s malo duljim dlakama na vratu, koje mogu biti duge i do 30 centimetara. Na prsima se nalazi mrlja kremasto-bijele boje u obliku slova V ili Y. Šape su dosta velike, i na njima se nalaze srpaste kandže koje su duge oko 10,5 centimetara. Rep je vrlo dug uspoređujući ga s ostalim medvjedima, oko 16-18 centimetara. Na nogama nema nikakvih dlaka. Gornja usna je izdužena i može se rastegnuti. Prednji kutnjaci i kutnjaci su manji nego kod ostalih vrsta medvjeda.

Ponašanje
---------

Usnati medvjed može biti aktivan u bilo koje doba dana, ali najčešće noću. Danju se skriva u spiljama ili u gustoj vegetaciji. Za razliku od drugih medvjeda, ne hibernira, ali je neaktivan za vrijeme velikih kiša. Iako se čini velik i nespretan, izrazito je dobar penjač. Dok se hrani, proizvodi vrlo glasne zvukove, koji se mogu čuti na udaljenosti i do 100 metara.

Ishrana
-------

Hrani se kukcima, ali najčešće jede termite, koje nalazi pomoću osjetila mirisa. Duge kandže i dug jezik pomažu mu u dobivanju hrane. Osim termita, jede mrave, pčele, plodove, cvjetove, med, ali i strvine, te male kralježnjake.

Razmnožavanje
-------------

Sezona parenja traje između svibnja i srpnja. Mladi dolaze na svijet u prosincu ili siječnju; gestacija traje oko sedam mjeseci. Najčešće se rodi jedan ili dva mala medvjeda, rijetko tri. Mladi se rode slijepi, vid dobivaju nakon mjesec dana. Neovisni postaju nakon 2-3 godine.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  *Bear Anatomy and Physiology* from Gary Brown's *The Great Bear Almanac*, Lyons & Burford, Publishers, 1993
2. ↑  Brian K. McNab (1992). „Rate of Metabolism in the Termite-Eating Sloth Bear (Ursus ursinus)". *Journal of Mammalogy* **73** (1): 168–172. DOI:10.2307/1381879. JSTOR 1381879.
3. ↑
4. ↑  *Bear Behavior and Activities* from Gary Brown's *The Great Bear Almanac*, Lyons & Burford, Publishers, 1993

Vanjske poveznice
-----------------

Wikivrste ima informacije vezane uz:
***Melursus ursinus***

***Usnati medvjed*** na Wikimedijinoj ostavi

* Field Trip Earth Arhivirano 2007-04-05 na Wayback Machine-u –
* Sloth Bear - *Animal Diversity Web*
**Taejo od Joseona** rođen kao **Yi Seong-gye** (Hamhŭng, 1335. - Changdeokgung, 1408. bio je osnivač Dinastije Joseon koja je vladala Korejom od 
1392. do 1910. prvi monarh iz te dinastije koji je vladao zemljom od 1392. do 1408. 

Za svoje vladavine osnovao je prijetolnicu - Hanyang (današnji Seul).

Biografija
----------

Yi Seong-gye bio je jedan od komandanata u vojsci Dinastije Goryeo, koji se uspeo u vojnoj hijerarhiji do generala, istaknuvši se u borbama protiv 
agresora.
Zatim se okrenuo protiv dojučerašnjih vladara, pobjedio ih i skinuo s trona posljednjeg vladara iz te dinastije Gongyanga 1392.

Za njegove vladavine poljoprivreda je postala najvažniji dio privrede, preraspodijelio je vlasništvo nad zemljištem, koja je dotad bila u rukama nekolicine visokih birokrata, puno širem krugu ljudi.
Napravio je radikalni prekid sa prošlošću, zamjenivši budizam sa neokonfucionizmom kao državnom religijom. 
Na vanjskom planu održavao je bliske odnose sa kineskom Dinastijom Ming.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Yi Song-gye*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 11. 09. 2019.

Vanjske veze
------------

***Taejo od Joseona*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Yi Song-gye* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Joseona (1392. - 1408.)** | Nasljednik: |
| **Gongyang** | **Jeongjong** |
**RTS SAT** je satelitski program Radio-televizije Srbije koji je počeo sa emitovanjem 1991. godine.

Istorijat
---------

RTS SAT je sa emitovanjem programa počeo 14. maja 1991. godine na satelitu Eutelsat1. Cilj osnivanja ovakvog programa bio je učvršćivanje veza sa dijasporom. Tokom devedesetih godina, Satelitski program nije imao mogućnosti da se tehnički razvija zbog sankcija SR Jugoslaviji. Posle političkih promena 2000. godine programska šema ovog kanala se poboljšava. Kako je sve više mladih odlazilo u dijasporu, programska šema se prilagođava njima. Dana 1. januara 2009. godine obnovljeno je emitovanje programa za Severnu Ameriku i Australiju.

Specijalni prenosi na RTS SAT
-----------------------------

* Pesma Evrovizije  (prvo ,drugo polufinale i finale) (zajedno sa RTS 1 i RTS HD)

Emisije na RTS SAT
------------------

* Jutarnji program RTS-a
* Srbija na vezi
* Beogradska hronika
* Dnevnik
* Žikina Šarenica
* SAT
* Trezor
* Šta radite bre
* Bez Komentara
* Razglednica iz Amerike
* Ovo je Srbija
* Slagalica
* Mali dnevnik
* Kulturni dnevnik
* Hronika Slavonije, Baranje i Zapadnog Srema
* Za sva vremena
* Mi i Helvetia

Domaće serije koje se trenutno prikazuju na RTS SAT
---------------------------------------------------

avgust 2012.

* Srećni ljudi - svakog dana u 20:10 (repriza 16:00)
**Poljanski Lug** je selo južno od Vrbovca u Zagrebačkoj županiji.

Povijest
--------

Godine 1917. počinje doseljavanje na prodano vlastelinsko zemljište Eugena de Piennes. Neko vrijeme naselje jednostavno nazivaju "baraka", da bi službeno naziv poslije Drugog svjetskog rata postao Poljanski Lug, zbog činjenice da je to nekad bio lug Poljane Vrbovečke, najbližeg naselja. Ime baraka potječe od drvenih koliba baraka koje su se nalazile na području sadašnjeg sela gdje su spavali i živjeli radnici. Radnici su bili drvosječe u gustim hrastovim šumama sa stoljetnim hrastovima na čijem se sad mjestu nalaze poljoprivrena zemljišta i domačinstva.

Selo je udaljeno 7 kilometara od centra Grada Vrbovca. Tri kilometra od ulaza na brzu cestu Bjelovar-Zagreb. U selu se nalazi Područna škola sa četri razredna odjela, kapelica, Društveno-vatrogasni dom, Dva lovačka doma. Kroz selo protječe rijeka Lonja uz koju se nalaze mnoga mala jezera, dio njih je uređen kao ribnjaci na kojima djeluje ŠRD "Štuka"

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Vrbovca |
| --- |
| Banovo • Brčevec • Celine • Cerik • Cerje • Dijaneš • Donji Tkalec • Dulepska • Đivan • Gaj • Gornji Tkalec • Gostović • Graberanec • Graberšćak • Greda • Hruškovica • Konak • Krkač • Kućari • Lonjica • Lovrečka Varoš • Lovrečka Velika • Luka • Lukovo • Marenić • Martinska Ves • Naselje Stjepana Radića • Negovec • Novo Selo • Peskovec • Pirakovec • Podolec • Poljana • Poljanski Lug • Prilesje • Samoborec • Savska Cesta • Topolovec • Vrbovec • Vrbovečki Pavlovec • Vrhovec • Žunci |

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Poljanski Lug** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Svetlosna Reakcija** sveukupnog procesa pod nazivom Fotosinteza, je onaj deo rekacije koji je nemoguć bez prisustva svetslosti. I ovom koraku solarna energija se transformiše u hemijsku energiju.

Kratak opis
-----------

Svetlost apsrobovana u hlorofilu, ili drugim fotosintetičkim pigmentima kao što su karoteni, se koristi kao energija za prenos elektrona i vodonika iz vode (ili nekog drugog donor molekula) u prihvatioca NADP+, koji se redukuje u oblik NADPH dodavanjem elektronskog para i jednog protona (atomsko jezgro vodonika). Voda, ili neki drugi donor molekul se cepa tokom procesa i tako svetlosna reakcija proizvodi kiseonik.

Svetlosna reakcija takođe proizvodi ATP molekul dodavanjem fosfatne grupe (ADP), procesom fotofosforilacijom. ATP je odličan izvor hemijske energije korišćene u mnogim biološkim procesima. Pritom imati na umu, da svetlosna reakcija ne proizvodi ugljene hidrate, kao na pr. šećer. Svetlosna reakcija se odvija u granama tilakoidne membrane. Kiseonik je sporedni proizvod.
**Saramacca** je jedan od 10 distrikta na koji je Surinam od 1985. administrativno podjeljen.

Nakon administrativne reforme zemlje 1983. dobar dio teritorije distrikta dan je dugim distriktima, ponajviše novostvorenom Distriktu Sipaliwini.

Karakteristike
--------------

Saramacca se nalazi na sjeveru zemlje, sa zapada graniči sa Distriktom Coronie, sa juga sa Distriktom Para i sa istoka sa Distriktom Wanica.

Distrikt ima površinu od 3,636 km², na kojoj po popisu stanovništva iz 2012. živi 17,480 stanovnika.

Administrativni centar Saramacce je grad Groningen.

Saramacca ima epitet surinamskog ambara, jer je ratarstvo glavna privredna grana i to po malim farmama koje uglavnom drže Javanci i Hindustanci koji uzgajaju rižu. U općini Jarikaba uzgajaju grožđe za izvoz. Od 1980-ih je uz ratarstvo i eksploatacija nafte postala značajna, važnija 
polja su: Catharina Sophia, Sara Maria i Josikreek.

Administrativna podjela
-----------------------

Općine u Distriktu SaramaccaOpćine u Distriktu Saramacca
Saramacca je podjeljena na šest općina (nizozemski: *resort*);

| Općina | Stanovništvo (2012.) | Površina km² | Gustoća stan./km² |
| --- | --- | --- | --- |
| Calcutta | 1,647 | 1,655 | 0.9952 |
| Groningen | 2,818 | 57 | 49.44 |
| Jarikaba | 5,963 | 127 | 46.95 |
| Kampong Baroe | 2,248 | 684 | 3.287 |
| Tijgerkreek | 3,244 | 241 | 13.46 |
| Wayomboweg | 1,560 | 872 | 1.789 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Saramacca*" (engleski). Shata. Pristupljeno 19.11.2022.
2. 1 2 3 4 5  „*Saramacca District in Suriname*" (engleski). City population. Pristupljeno 19.11.2022.

Vanjske veze
------------

***Saramacca*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Saramacca* (`en`)

| * p
* r
* u
Distrikti Surinama |
| --- |
| Brokopondo • Commewijne • Coronie • Marowijne • Nickerie • Para • Paramaribo • Saramacca • Sipaliwini • Wanica |  |
**Tamathli**, pleme Muskhogean Indijanaca nastanjeno nekada na jugozapadu današnje Georgije i susjednim predjelima Floride. Tamathli se prvi puta spominju u De Sotovim pričama koji kroz Georgiju putuje 1540. i nalazi ih na Pine Islandu u okrugu Daugherty, kod današnjeg Albanyja. Njihova populacija u ta rana vremena iznosila je oko 500. Godine 1675. preseljeni su iz Georgije na područje Floride gdje ih je biskup Calderon smjestio na misiju La Purificacion de la Tama. Kasnija im je sudbina slična onoj Apalacheeja. Godine 1704. napada ih general Moore iz Južna Južne Karoline, gotovo ih uništivši, pa se nakon toga presele blizu St. Augustine, ali ih i tamo 1. studenog 1725. napadnu Creek Indijanci. Creeki pobiju mnoge Tamathlije a ostatak se rasprši. Godine 1799. njihovi ostaci su se priključili Creekima i Seminolama. Za njihovo brojno stanje Morse navodi da je bilo 220 među Seminolama. 

Potomaka danas zasigurno imaju među Creek Indijancima u Alabani i Oklahomi,i Seminolama na Floridi i Oklahomi.

Vanjske poveznice
-----------------

* Tamathli Arhivirano 2008-05-10 na Wayback Machine-u
Za filmsku adaptaciju, v. Vrt Finzi-Continijevih (film).

„**Vrt Finci-Kontinijevih**" (ital. *Il giardino dei Finzi-Contini*) je istorijski roman italijanskog književnika Đorđa Basanija iz 1968, i treća knjiga šestotomnog ciklusa „Roman o Fereri". Ovo je Basanijev najuspešniji i najpoznatiji roman i preveden je na više jezika, uključujući i srpski jezik. Nagrađen je prestižnom italijanskom književnom nagradom Vijaređio.

U središtu zapleta romana, smeštenog u fašističku Italiju tridesetih godina, nalazi se veliki vrt bogate jevrejske porodice Finci-Kontinijevih, gde jevrejski mladići i devojke igraju teniske mečeve, pokušavajući da ne misle na sve strože i opasnije antisemitske zakone i progone van zidina vrta. U „Vrtu Finci-Kontinijevih" razvijene su dve velike teme. Prva je čovečija izolovanost, metaforički oličena u motivu vrta, prirodno-kultivisanom prostoru, izdvojenom od svakodnevice. Druga tema je smrt, koja se razvija još od samog prologa, dajući romanu izrazito melanholičan ton.

Na osnovu romana snimljen je istoimeni film iz 1970, u režiji Vitorija de Sike, sa Dominik Sandom i Helmutom Bergerom u glavnim ulogama. Film je nagrađen Zlatnim medvedom na Berlinskom filmskom festivalu i Oskarom za najbolji film van engleskog govornog područja.

Izdanja na srpskom
------------------

* Đorđo Basani: „Vrt Finci Kontinijevih" (prevela: Irma Fils); BIGZ, Beograd, 1973.
* Đorđo Basani: „Vrt Finci Kontinijevih" (prevela: Irma Fils); Filip Višnjić, Beograd, 1976. (u tri sveske na Brajevom pismu)
* Đorđo Basani: „Vrt Finci Kontinijevih" (prevela: Ana Srbinović); Paideia, Beograd, 2007.

Literatura
----------

* Marrone, Gaetana; Puppa, Paolo (2007). *Encyclopedia of Italian Literary Studies: A-J*. Taylor & Francis. ISBN 978-1-57958-390-3.

Spoljašnje veze
---------------

* Komentari i ocene čitalaca na sajtu gudrids

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* BNF: cb131683195 (podaci)

 |
Karta raspršenih otoka  

• 1: Bassas da India  

• 2: Europa  

• 3: Otočje Glorieuses  

• 4: Juan de Nova  

• 5: Tromelin  

(KM: Komori, MG: Madagaskar, MU: Mauricijus, MZ: Mozambik, RE: Réunion, YT: Mayotte)
**Tromelin** (francuski: *Île Tromelin*) je otok površine 1 km² u Indijskom oceanu. Nalazi se istočno od Madagaskara i sjeverno od Réuniona.

Historija
---------

Otok je 1722. otkrio francuski brod *la Diane* i krstio ga imenom île des Sables. Godine 1741. na otok se nesukao brod trgovaca robljem, koji su od ostataka broda sagradili splav i otišli na Madagaskar, dok su robove ostavili na otoku. Robovi su spašeni tek 1776. kada je prvi put na otok uspješno pristao brod *La Dauphine*, čiji je kapetan bio vitez od Tromelina, kojem otok i duguje svoje ime. Godine 1814. je administrativno pripojen Réunionu. Na otoku je 1954. izgrađena meteorološka stanica. Danas predstavlja prekomorsku teritoriju Francuske, ali ne i departmana Réunion.

Geografija
----------

Satelitska slika Tromelina
Udaljen 450 km od najbližeg kopna, otok je teško pristupačan i vrlo izoliran. Satoji se od ravnog i pjeskovitog tla. Najveća visina na otoku ne prelazi 7 metara. Otok je ovalnog oblika, dužine otprilike 1700 metara i širok oko 700 metara. Okružen je koraljnim grebenom i poznat je po velikim kornjačama.

Klima
-----

| **Klimatološki medijani za otok Tromelin (1981–2010, rekordi od 1955)** |
| --- |
| Mjesec | jan-sij | feb-velj | mar-ožu | apr-tra | maj-svi | jun-lip | jul-srp | aug-kol | sep-ruj | okt-lis | nov-stu | dec-pro | godina |
| Apsolutni maksimum (°C) | 36,3 | 34,9 | 34,4 | 33,3 | 31,6 | 30,0 | 28,5 | 28,8 | 29,2 | 30,4 | 33,8 | 33,9 | **36,3** |
| Srednji maksimum (°C) | 31,0 | 31,0 | 30,8 | 30,0 | 28,8 | 27,2 | 26,2 | 26,3 | 26,8 | 27,9 | 29,1 | 30,3 | **28,8** |
| Srednja dnevna (°C) | 28,4 | 28,5 | 28,3 | 27,7 | 26,6 | 25,0 | 24,0 | 24,0 | 24,4 | 25,4 | 26,5 | 27,8 | **26,4** |
| Srednji minimum (°C) | 25,8 | 26,0 | 25,9 | 25,4 | 24,4 | 22,8 | 21,8 | 21,6 | 22,0 | 22,9 | 23,9 | 25,2 | **24,0** |
| Apsolutni minimum (°C) | 20,5 | 22,3 | 20,9 | 20,8 | 19,5 | 18,1 | 17,4 | 17,8 | 18,0 | 18,2 | 19,6 | 20,5 | **17,4** |
| Precipitacija (mm) | 137 | 188 | 156 | 129 | 69 | 67 | 65 | 52 | 47 | 31 | 34 | 99 | **1074** |
| *Izvor: Météo France* |

Administracija
--------------

Otok je pod upravom Reuniona od 1814. godine i njime upravlja prefekt tog područja. Dio je Raspršenih otoka u Indijskom oceanu. Nad otokom suverenitet traži i Mauricijus. Otok je važno utočište za kornjače, a također se koristi i za meteorološku stanicu Météo-Francea koji ovdje prikuplja informacije o ciklonima. Na otoku žive deset meteorologa koji upravljaju ovom stanicom, a žive u troetažnoj zgradi koja se nalazi ispred aerodroma s pistom dugačkom 914 m. Na otoku ne postoji morska luka.
Tony Snow
**Robert Anthony "Tony" Snow** (1.6. 1955.- 12.7. 2008.) je bio bivši sekretar za štampu Bijele kuće u administraciji predsjednika Georgea W. Busha. Naslijedio je Scotta McClellana, postavši treća osoba na tom mjestu za vrijeme Bushovog predsjednikovanja. U prošlosti je radio kao voditelj TV-vijesti na kanalu Fox News te kao voditelj talk showova.

Snow je također radio kao voditelj talk showa zvanog *The Tony Snow Show* na radio-mreži Fox News Radio, kao voditelj subotnjeg izdanja *Weekend Live* na kanalu Fox News, i voditelj emisije *Fox News Sunday* od 1996 do 2003. Prije nego što je dobio radio-emisiju, često je radio kao zamjenski voditelj *The Rush Limbaugh Showa* i služio kao komentator NPR-a.

Ranije u svojoj karijeri Snow je radio za Georgea H.W. Busha kao glavni pisac govora te kao zamjenik pomoćnika predsjednika za medijska pitanja.

Snow je bio oženjen za Jill Ellen Walker s kojom imao sina i dvije kćeri. U slobodno vrijeme se bavio sviranjem rock muzike.

Snowu je u februaru 2005. dijagnosticiran rak debelog crijeva, a u septembru 2007. je iz zdravstvenih razloga napustio dužnost. Zamijenila ga je Dana Perino, a Snow je nedugo pred smrt imao nekoliko nastupa kao politički komentator CNN-a.

***Tony Snow*** na Wikimedijinoj ostavi
Wilhelm od Hirsaua, u kartulariju Priorata Reichenbach
**Wilhelm od Hirsaua** (njemački: ; cca. 1030 – 5. jul 1091) bio je njemački benediktinski redovnik, opat i monastički reformator. Kao opat Opatije Hirsau stvorio je *Constitutiones Hirsaugienses*, samostanska pravila temeljena na onima u Clunyju, te se smatrao ocem **Hirsauskih reformi**, koje su značajno uticale na benediktinske samostane u Njemačkoj. Za vrijeme borbe za investituru podržavao je pape. Osim crkvenim pitanjima, bavio se i astronomijom i muzičkom teorijom. Katolička crkva ga je proglasila blaženim.

Vanjske veze
------------

* Wilhelm od Hirsaua u katalogu Njemačke nacionalne biblioteke
* Online Mon.Germ. Hist. (`de`)
* Johannes Jürgen Seidel: *Wilhelm von Hirsau*. In: *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL). Bd. 13, Herzberg 1998, ISBN 3-88309-072-7, Sp. 1240–1241. (`de`)
* Texts from "De musica" (ed. Gerbert, Migne and Harbison) in the Thesaurus musicarum latinarum Arhivirano 2005-12-17 na Wayback Machine-u
Uređaj za automatsko ponovno lijepljenje otvorenih pisama koga je koristila istočnonjemačka tajna policija Stasi.
**Tajna policija**, rjeđe **politička policija**, je naziv za organ ili agenciju državne uprave zadužen za policijske poslove vezane nacionalnu ili unutrašnju sigurnost, tj. za otklanjanje i spriječavanje svih eventualnih prijetnji koje po državu i njen režim predstavljaju građani ili podanici. Karakteristika tajne policije jest da, za razliku od "obične" policije, djeluje u tajnosti, da u tom djelovanju nije vezana "običnim" pravilima, odnosno da u svom djelovanju ima izuzetno široke i represivne ovlasti koje nisu sputane nikakvim samostalnim mehanizmima kontrole. Iako je po svom značenju identična suvremenim sigurnosnim agencijama, "tajna policija" je izraz koji se zbog toga gotovo isključivo koristi u historijskom kontekstu, odnosno za odgovarajuće organizacije u totalitarnim i autoritarnim državama. Zbog toga u većini zemalja izraz "tajna policija" ima pežorativno značenje; kao primjer može poslužiti SAD gdje je FBI u 20. vijeku od strane radikalnih lijevih aktivista često bio optuživan da djeluje kao "tajna policija".

Najpoznatije tajne policije su Ohrana, koja je djelovala u Ruskom Carstvu; KGB koji je djelovao u SSSR-u i Gestapo, koji je djelovao u Trećem Reichu.

U pojedinim državama tajna policija može steći toliku moć i uticaj da funkcionira kao *država u državi*, odnosno potpuno samostalno čak i od režima kome nominalno služi. Države u kojima je tajna policija ili njoj odgovarajuće institucije igraju važnu ulogu u svim sferama društvenog, pa i svakodnevnog života, nazivaju se policijskim državama.

Povezano
--------

* Tajna služba
* Politički zatvorenik

Eksterni linkovi
----------------

* High Policing: The Protection of National Security
* MSNBC - Domestic spying vs. secret police
* Proposal for a Privacy Protection Guideline on Secret Personal Data Gathering and Transborder Flows of Such Data in the Fight against Terrorism and Serious Crime by Marcel Stuessi Arhivirano 2007-06-14 na Wayback Machine-u
Biljni polifenol, taninska kiselina, formirana esterifikacijom deset ekvivalenata iz fenilpropanoida izvedene galne kiseline sa monosaharidnom (glukoznom) osnovom iz primarnog metabolizma.
Oblik neutralne fenolne substrukture. Slika izračunate elektrostatične površine neutralnog fenola, prikazuje neutralne regione u zelenoj boji, elektronegativne oblasti u narandžasto-crvenoj, i elektropozitivni fenolni proton u plavoj.
Fenol-fenolatna ravnoteža, i rezonantne strukture koje daju fenolu aromatičnu reaktivnost.
**Polifenoli** su strukturna klasa prirodnih, sintetičkih, i semisintetičkih organskih hemikalija koja je karakterisana prisustvom velikog broja fenolnih strukturnih jedinica. Broj i karakteristike tih fenolnih struktura su osnova jedinstvenih fizičkih, hemijskih, i bioloških (metaboličkih, toksičnih, terapeutskih, itd.) osobina pojedinih članova polifenolne klase. Ime je izvedeno iz *poli*, od antičke grčke reči πολύς (*polus*, sa značenjem "mnogi") i reči fenol koja se odnosi na hemijsku strukturu formiranu vezivanjem aromatičnog benzenoidnog prstena, i hidroksilne (-OH) grupe, što podseća na alkohole (otuda sufiks "-ol"). Termin polifenol je u upotrebi od 1894.

Spoljašnje veze
---------------

* Grupe polifenola
* Fenoli
**Knez Vladimir Petrovič Meščerski** (rus. *Мещерский, Владимир Петрович*), Sankt Peterburg, 26.1. 1839. - Carsko Selo, 23.7. 1914.) bio je ruski pisac, publicist i konzervativac, izdavač novina „Graždanin", komornik Aleksandra II.

Život
-----

Meščerski je bio unuk ruskog istoričara Nikolaja Karamzina po majčinoj liniji. Roditelji kneza Meščerskog su pripadali ambijentu oko Aleksandra Puškina, a njegova baba Sofija Sergejevna Meščerska (rus. *Sofiя Sergeevna Meщerskaя*) je bila prevodilac s francuskog jezika.

Knez Meščerski je bio uticajni konzervativni publicist i savetnik vlade (Aleksandra III, zatim Nikolaja II). Postao je čuven svojom ponudom da se prekinu reforme Aleksandra II („postavitь točku").

Novine „Graždanin", koju je on izdavao, dobijale su supsidije (finansijsku pomoć) od vlade. Fjodor Dostojevski (koji je sam bio ranije izdavač tih novina) je sarađivao sa knezom Meščerskim.

Reputacija kneza je bila odiozna kod liberala i levičara, no i kod nekih konzervativaca — knez je bio „seryj kardinal" vlade.

Knez Meščerski je pisao članke o Tjutčevu, Tolstoju, Dostojevskom

Dela
----

publicistika
* 1868-1870: *Očerki nynešnej obщestvennoj žizni v Rossii*, sb. 1-2
* 1876: *Reči konservatora*
* 1879: *V uliku vremeni*

memoari
* 1897-1912: *Moi vospominanija* (t. 1-3)

komedije, romani
* 1874: *Ženšćiny iz peterburgskogo bol'šogo sveta*
* 1874: *Odin iz naših Bismarkov*
* 1877: *Hoču byt' russkoju*
* 1878: *Užasnaja ženšćina*

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  Članak o Meščerskom[*mrtav link*] u Velikoj Sovjetskoj enciklopediji, t. 16, str. 205

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 45226396
* LCCN: n80116866
* ISNI: 0000 0001 0968 4910
* GND: 124098754
* SUDOC: 077285573
* BNF: cb16999541j (podaci)
* NKC: jo20000082807

 |
**Anthony John Mullane** (County Cork, Irska, 30.1. 1859 - Chicago, 25.4. 1944.) bio je američki profesionalni igrač bejzbola s kraja 19. vijeka. Stekao je nadimak "Count" (Grof) i "The Apollo of the Box" (Apolon s klupe). Najpoznatiji je po tome što je mogao bacati i lijevom i desnom rukom, kao i po tome što je imao jedan najvećih brojeva pobjeda među igračima koji nisu završili u Bejzbolskoj Hali Slavnih.

Mullane je u djetinjstvu emigrirao iz Irske u SAD. Profesionalni debi u MLB je imao *27.8.* 1881. kada je kao pitcher *Detroit Wolverinesa* pobijedio *Chicago White Stockings* s 9-1. 

Mullaneu je ubrzo ozlijeđena desna ruka, te se tome nastojao prilagoditi naučivši sebe da baca lijevom rukom. Kada se oporavio od ozljede, počeo je koristiti obje ruke, što ga je učinilo jednim od najopasnijih pitchera američkog bejzbola.

Godine 1881. se Mullane preselio u novoosnovanu profesionalnu ligu American Association, prvo kao član *Louisville Eclipsea*. Godine 1883. se priključio *St. Louis Brownsima*. 

Nakon završetka sezone, Mullane se pokušao priključiti novoosnovanoj ligi Union Association i njenom klubu St. Louis Maroons. Međutim, Brownsi su ga držali pod tzv. rezervnom klauzulom, te je pod prijetnjom doživotne zabrane igranja u AA, Mullane odlučio sotati u *Brownsima*. Zatim je proan klubu *Toledo Blue Stockings*, za koje je 1884. zabilježio rekordnih 36 pobjeda. Nakon što su se Stockingsi raspali, a prije nego što su ga Brownsi mogli uzeti po novim pravilima, Mullane je uspio potpisati ugovor sa *Cincinnatijem*. Međutim, zbog toga ga je AA suspendirala godinu dana. Sljedećih sedam i pol sezona je proveo u Cincinnatiju.

Godine 1893. su donesena nova pravila bejzbola, koja su se ticala pomicanja pitcherovog položaja za dodatnih pet stopa, a Mullane se tome nije najbolje prilagodio. Pred kraj karijere je igao u *Baltimore Oriolesima*, *Boston Beaneatersima* i *Cleveland Spidersima*.

Nakon završetka karijere u bejzbolu priključio se čikaškoj policiji, gdje je ostao do umirovljenja 1924. godine.

Vanjski linkovi
---------------

* Baseball-Reference.com - statistike i analiza karijere
* Playing statistics at Retrosheet
* BaseballLibrary.com profile
* Mullane's obituaries in the New York Times and Chicago Daily News
* Tony Mullane at Find-A-Grave


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Ollie Beard**  |  **Menadžer Detroit Tigersa** 1898 | Slijedi: **George Stallings**  |
**Xochimilca**.- ('narod cvjetnog sjemena' ‘Nation of the Seeds of Flowers,’ ili 'narod plovećih polja' 'People of the Flower Fields'.- Nahua pleme, prvo od plemena Nahuatlaca koje je došlo u Dolinu Mexica i naselilo se na obali jezera Xochimilco ("garden of flowers."). Područje koje su naseljavali pripada današnjem Federalnom Distriktu i državi Morelos. – Nije točno poznato kada su se ovamo naselili ovi prvi Nahue. Zna se da su ih (Mexice) Asteci tamo našli kada su se 1248. (po drugima 1299) naselili u području Chapultepeca. Mexice su mirno živjeli negdje do 1323. Tada su žrtvovali princezu iz plemena Colhua što je dovelo rata. Udružiše se tada plemena Tepaneca, Colhua i Xochimilca i otjeraše Asteke. Veliki dio Asteka je bio zarobljen a ostatak je pobjegao na slano jezero Texcoco. Kasnije se ipak Colhue okrenuše protiv Xochimilca, pridružili su im se na to i Mexice, te je ovaj savez odnio pobjedu na Xochimilcama. 
– Xochimilca su poznati po tome što su bili duboko religiozan narod, veoma napredan u poljoprivredi. Grad (Xochimilco) podignut u pred-kolonijalno doba, poznat je po svojim plovećim-vrtovima ' chinampas. -Kasne 1500. znači prije Osvajanja, činampasi su se prostirali na nekih 9,000 hektara (22,230 akara 'acres') na jezerima Xochimilco (30 četvornih kilometara) i Chalco. Svaki hektar mogao je hraniti 20 osoba, stoga je ovaj kraj nakon astečkog osvajanja postao tenočtitlanska žitnica. (vidi Aztec)

Vanjske poveznice
-----------------

* En el Origen Fueron Los Xochimilcas
**Popeye** je pulski glazbeni sastav.

Povijest sastava
----------------

Sastav je osnovan 2000. godine u Vodnjanu pored Pule. 

Svoj prvi studijski album *Domaći benzin* objavili su 2003. godine. Za pjesmu s albuma "Che bella citta", za koju su snimili i dva videospota, dobili su nagradu Hrvatske glazbene unije. Poznati su po energičnim nastupima, te su svirali na mnogim koncertima diljem Hrvatske. Također, nastupali su sa Sepulturom, Kornom i Asian Dub Foundationom.

Sastav se krajem 2007. godine našao u središtu pozornosti, nakon što je njihov pjevač Igor Ferenac "Fere" nepravomoćno osuđen na dvije godine zatvora zbog uzgoja dvije stabilljke marihuane..

Iste godine sastav kreće sa snimanjem svog drugog studijskog albuma pod nazivom *Cijena slobode*, s kojeg su objavili singlove "Žmanjana dica", "EUrupa" i "Delaj, delaj". Treba napomenuti i da su u pjesmi "Delaj, delaj" ostvarili suradnju sa hrvatskom jazz pjevačicom Tamarom Obrovac.

Nakon snimanja albuma sastav napušta bubnjar Lego i pridružuje im se Marco Quaranttoto. Nakon dvije godine suradnje Quaranttota zamjenjuje Nadan Isanović, koji je i danas aktualan.

Diskografija
------------

* 2003. - *Domaći benzin*
* 2009. - *Cijena slobode*

Članovi sastava
---------------

* Fere - vokal
* Gianne - vokal
* Zheeka - gitara
* Mrlja - bas gitara
* Nadan - bubanj

Izvori
------

1. ↑  „Pjevaču Popeya 2 godine zatvora za 2 stabljike marihuane". Arhivirano iz originala na datum 2009-03-04. Pristupljeno 2014-07-26.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena MySpace stranica