recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Karikatura iz XVII. vijeka koja prikazuje Robespierrea kako giljotinira i samog egzekutora, nakon što je već giljotinirao cijelu Francusku.
**Jakobinska diktatura**, znana još i kao **Jakobinska strahovlada**, odnosno **Jakobinski teror** (francuski: *la Terreur*) je naziv za razdoblje Francuske revolucije kojeg su karakterizirale arbitrarna vladavina i masovne egzekucije počinjene od strane revolucionara. Historiografi nisu složni oko samog početka Jakobinske diktature — jedni navode kako je početak iste označilo osnivanje Revolucionarnog tribunala u ožujku 1793. dok drugi za početak uzimaju Septembarske masakre 1792. godine. U pozadini terora ležala je politička borba dvaju najmoćnijih frakcija — umjerenih žirondinaca i radikalnih jakobinaca — a obilježena je masovnim pogubljenjima "neprijatelja revolucije". Ukupan broj žrtava broji se u desecima tisuća — 16,594 osobe su giljotinirane (od kojih 2,639 u Parizu), a dodatnih 25,000 je ubijeno u sumarnim egzekucijama. 

Giljotina (koja je dobila nadimak "Nacionalna oštrica") postala je simbol revolucionarne borbe, a njezin značaj ojačala je serija egzekucija, među kojima i one kralja Louisa XVI i kraljice Marie Antoinette, brojnih žirondinaca, Louisa Philippea II od Orléansa, Madame Roland i slavnog kemičara Antoinea Lavoisiera. Tokom 1794. godine, Francuska je bila meta brojnih zavjera što stranih, što domaćih neprijatelja. U samoj zemlji, revoluciji se protivilo francusko plemstvo, koje je nakon revolucije izgubilo sve privilegije. Reakcionarna Rimokatolička crkva činila je sve kako bi diskreditirala revoluciju, koja je ukinula svećenićke privilegije i od istih učinila državne službenike koji su morali polagati prisegu lojalnosti narodu, kako je propisano u *Constitution civile du clergé*. Uz sve to, Prva Francuska Republika je bila upletena u niz ratova s drugim zemljama koje su imale za cilj spriječiti širenje revolucije izvan Francuske. 

Širenje građanskog rata i uspjesi francuskih protivnika samo su produbili političku krizu i zaoštrili već dovoljno snažan sukob između žirondinaca i jakobinaca. Potonji su se, nakon nekog vremena, uspjeli grupirati u parlamentrarni klub montanjara te su uživali podršku pariških građana. Francuska vlada ubrzo je utemeljila Komitet javnoga spasa, koji je svoj konačni oblik dobio tokom rujna 1793. godine, kako bi se obračunao s internim i vanjskim konfliktima. 

Kroz rad Revolucionarnog tribunala, predvodnici terora su uvelike zlouporabljivali svoje ovlasti i na taj način eliminirali brojne interne i eksterne protivnike. Represija je svoj vrhunac doživjela u lipnju i srpnju 1794. godine, što je znano kao *la Grande Terreur*, a završila je 28. srpnja 1794. godine nakon uspješne Termidorske revolucije, koja je svrgnula jakobince i ukinula Komitet javnoga spasa. Preživjeli vođe jakobinaca, poput Robespierra i Saint-Justa, pogubljeni su.
Mao Ceodung i Nikita Hruščov, za strance saveznici, a privatno ideološki neprijatelji.
Svrstavanja između komunističkih zemalja 1980.: prosvojetske (crveno), prokineske (narandžasto) i neutralne Jugoslavija i Severna Koreja (crno). Somalija je bila u prosovjetskom kampu do 1977, a Kampućija u prokineskom do 1979.
**Kinesko-sovjetski raskol** (1960–1989) je bilo pogoršanje političkih i ideoloških veza između Narodne Republike Kine i Sovjetskog Saveza tokom Hladnog rata. Tokom 1960ih, Kina i Sovjetski Savez su bile dve najveće komunističke države na svetu. Razlike su nastale zbog kineskih i ruskih nacionalnih interesa i zbog razlike u interpretacijama marksizma: maoizma i marksizma-lenjinizma.

Tokom 1950ih i 1960ih ideološke debate Komunističkih partija Sovjetskog Saveza i Kine su se ticale i miroljubive koegzistencija sa kapitalističkim Zapadom. Mao Cedung je zagovarao ratoborniji stav prema kapitalističkim državama i u početku odbacivanje miroljubive koegzistencije, što je smatrao marksističkim revizionizmom od strane Sovjetskog Saveza.

Dalje, od 1956. Kina i Sovjetski Savez su postupno udaljavale u tumačenju markstističke ideologije i 1961. kada su se ideološke razlike pokazale nepomirljivim, Komunistička partija Kine je zvanično proglasila sovjetsku varijantu komunizma kao delo „revizionističkih izdajnika", tj Komunističke partije Sovjetskog Saveza na čelu sa Nikitom Hruščovim.

Ovaj raskol je podelio međunarodni komunistički pokret i omogućio otopljavanje odnosa između SAD i Kine 1971. Odnosi Kine i Sovjetskog Saveza su ostali napeti sve do 1980ih i nisu smatrani normalizovanim sve do posete sovjetskog vođe Mihaila Gorbačova Pekingu 1989.
*Ovo je članak o polumitološkom kralju. Za ostala značenja v. Karan*

**Karan** (grčki:Κάρανος; latinski: *Caranus*) 808- 778. pne.) bio je, prema kasnijoj grčkoj tradiciji, prvi kralj Drevne Makedonije. Prema Herodotu je prvi kralj bio Perdika. Kralja Karana prvi spominje Teopomp

Karan, prema grčkim mitovima, potječe od kralja Temena. Kralj Temen je zajedno s još dvojicom Dorani|dorskih vođa - Kresfontom i Aristodemom - napao i osvojio mikenski Peloponez. Potom je plijen podijeljen tako da je Kresfont dobio Spartu i Meseniju, Aristodem Lakoniju, a Temen Argos. Nakon Temenove smrti, njegovi sinovi su međusobno zaratili, a na kraju je pobjedu odnio Fedon te protjerao braću. Jedan od njih je bio i Karan, koji je otišao po savjet u proročište u Delfima. Pitija mu je rekla da osnuje kraljevstvo tamo gdje se nalazi "mnogo divljači i koza". Karan je otišao na sjever, pronašao takvo mjesto i tamo osnovao grad Ajge, danas poznat kao Vergina.

Izvori
------

* Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology Caranus

1. ↑  Theopompus the Historian
Page 270 By Gordon Spencer Shrimpton ISBN 0-7735-0837-6

V. također
----------

* Heraklidi
* Argejska dinastija
**Franko Binjoti** (Franco Bignotti, 1930-1991) - crtač stripova iz Breše. Jedan od najboljih Bonelijevih crtača starije generacije. Prvi strip koji je Binjoti nacrtao je Mali kentaur – Il Piccolo Centauro, 1951. godine. U SBE je radio od 1956. godine na serijalima Hondo, Dečak sa Divljeg zapada, Furio Almirante, Zagor, Mali rendžer, Mister No i Marti Misterija. Povremeno je radio i sa izdavačkom kućom Dardo, za koju je ilustrovao neke brojeve Kapetana Mikija, Bleka i Paso Kida. Franko Binjoti je ostavio veliki trag u Zagoru, jer je ovaj sjajni umetnik nacrtao neke od najznačajnijih epizoda zlatnog perioda. Smatra se da je pored Roberta Disa najbolji crtač Mister No-a kojeg je crtao punih 15 godina od 1975-1991.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 296542222
* ISNI: 0000 0004 0165 6589
* BNF: cb166648860 (podaci)

 |


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Jakobova kapica** (*lat. Pecten jacobaeus*), je vrsta jestivog morskog školjkaša iz reda bezupki, por. češljače (Pectinidae). Živi na muljevitom dnu Sredozemnoga mora gdje se smatra endemskom vrstom. Školjka je također prilično česta i u Jadranu. Jakobova kapica može plivati naglim otvaranjem i zatvaranjem ljuštura. Na taj način stvara potisak pomoću kojeg se pokreće.

Ova školjka jede planktonske organizme i ostale plutajuće komadiće hrane koje dobiva iz morske vode pomoću filtriranja. Jakobova kapica je jestiva, vrlo ukusna školjka i zbog toga se komercijalno izlovljava te je dostupna u trgovinama i ribarnicama.

U kršćanskom kontekstu, ova školjka se tradicionalno povezuje sa Sv. Jakovom te je prema njemu dobila i svoje latinsko ime (jacobaeus).

Poznata je i po tome što je njen oblik iskorišten kao motiv logotipa jedne od najvećih multinacionalnih naftnih kompanija Royal Dutch Shell ili skraćeno Shell.

Karakteristike
--------------

Školjka je lepezastog oblika. Na ljušturama školjke je vidljivo 14 do 16 rebara. Ljušture nisu jednake. Donja ljuštura je konkavnog oblika i obično je zakopana u pijesku ili mulju. Gornja ljuštura je ravna. Ljušture se razlikuju i po boji. Donja ljuštura je bijele, bež ili ružičaste boje, a gornja ljuštura je crvenkasto-smeđe boje sa svjetliljim i tamnijim šarama različitih uzoraka. Kada se otvori iz ljuštura pruža brojna ticala i organe vida. Školjka naraste do 15 cm.

Životni uvjeti i rasprostranjenost
----------------------------------

U Jadranu nalazimo je na pjeskovitom, ljušturastom i muljasto-pjeskovitom dnu na dubini od 5-30 metara. Češća je u područjima gdje ima izvora slatke vode. Najviše je ima u Novigradskom moru, Velebitskom i Hvarskom kanalu, području Zadra i Bokeljskom zaljevu. Inače je endemska vrsta u Sredozemnom moru.

Izvori
------

1. ↑  Proleksis: Jakobova kapica, Lipanj 2012. (pristupljeno 17. siječnja 2014.)
2. 1 2  Dalibor Andres: Živi svijet Jadrana ,pristupljeno 17. siječnja 2014.
**Ljubavna cestica** je turističko-rekreativna staza u Crikvenici. 

Na području Sopaljske izgradio se sustav staza 1930.-tih godina 20. stoljeća. Zbog velikoga broja mladih ljubavnih parova, koji su se ovdje šetali, nastao je naziv ljubavna cestica. 

Ne zna se točno, tko je osmislio projekt, ali se smatra da su to bili Ante Premužić i Alfons Kauders, dva cijenjena šumarska stručnjaka. Ante Premužić je bio direktor šumarske direkcije na Sušaku, autor projekta "Osnove za turističko i gospodarsko uređenje okolice primorskih kupališta i ljetovališta Crikvenice, Selca i Novog" te autor glasovite Premužićeve staze na Velebitu. Alfons Kauders osnovao je u Crikvenici 1908. godine prvi šumski rasadnik u Hrvatskoj i jedan od prvih u Europi. Njima dvojici u realizaciji ljubavne cestice pomogli su crikvenički vrtlari, koje je vodio Franjo Brož. 

Ljubavnom cesticom služili su se stanovnici Crikvenice i turisti. Poslije Drugoga svjetskoga rata bila je zapuštena i pomalo zaboravljena.

Društvo Crikveničana započelo je volonterski obnovu ljubavne cestice u rujnu 1999. godine. Radovi su trajali do 2002. godine. Obnova se nastavila 2009. sredstvima Primorsko-goranske županije. 

Okolica ljubavne cestice bogata je submediteranskim raslinjem. Od drveća rastu: hrast medunac, bijeli grab, crni jasen, crni grab, crni bor, alepski bor, maklen, himalajski cedar i dr. Od ostalih vrsta grmlja i raslinja javljaju se: rašeljka, klen, smrika, drača, drijen, veprina, vrijesak, visibaba, bršljan, ljubičica i šumska ciklama. 

Na prostoru ljubavne cestice nalazi se gradina Badanj, najstariji spomenik srednjovjekovne gradnje utvrda na tom području. U blizini se nalaze ruševine crkve Sv. Duha iz 12. stoljeća. Iznad gornje trase ljubavne cestice nalazi se vrelo "Pod veli kamnik", izvor vode koji je presušio nakon potresa 1916. godine.
**Ljubečka skupština** (ruski: ; ukrajinski: Лю́бецький з'їзд) je naziv za skup prinčeva i najvećih knezova dinastije Rjurikovića održan 1097. u mjestu Ljubeč (u današnjoj Ukrajine) gdje je dogovorena podjela teritorija, odnosno načelo nasljeđivanja u tadašnjoj Kijevskoj Rusiji. Skup je sazvao knez Vladimir II Monomah, a na njega su se odazvali Svjatopolk II Izjaslavič, Vasiljko Rostislavič, David Svjatoslavič, Oleg Svjatoslavič i drugi velikaši. Na njemu je napušten dotadašnji sistem tzv. ljestvičnog prava kojim su vladarske titule nasljeđivala najstarija braća i uspostavljen sistem gdje su titule nasljeđivali sinovi. Svrha skupa je, između ostalog, bilo sprečavanje međusobnih sporova i sukoba, odnosno sjedinjenje snaga u borbi protiv Polovaca. Sistem je dodatno utanačen na Skupštini u Vitečevu 1100. Iako se ljestvično pravo u manjem obliku zadržalo u 11. vijeku, pa i sve do mongolske invazije, većina historičara drži da je Ljubečka skupština sankcionirala podjela dotle jedinstvene ruske države u de facto nezavisne feudalne kneževine, odnosno da je njime Kijevska Rusija prestala postojati kao jedinstvena politička cjelina.

Literatura
----------

* Nora Berend, ur. (2007). *Christianization and the Rise of Christian Monarchy*. University of Cambridge: Cambridge University Press. str. 393.
Čeljust mesoždera tigra
**Mesojed**, **mesožder** ili **karnivor** (od lat. *carne* = "meso" i *vorare* = "žderati") je svaki organizam (najčešće životinja) čija se ishrana prvenstveno sastoji od mesa. Ukoliko je izvor mesa živa životinja, mesojede nazivamo grabljivcima ili lovcima (predatorima), a ukoliko je reč o uginulom izvoru mesa, mesojedi se nazivaju lešinarima. Većina mesojednih životinja u svojoj ishrani ima i hranu biljnog porekla, radi unosa potrebnih minerala, vitamina i vlakana. Obligatnim karnivorima nazivamo one organizme koji se isključivo hrane mesom.

Tako se mesojedi razlikuju od životinja čija se hrana sastoji od bilja a koje se nazivaju biljojedima, kao i od svaštojeda čija je hrana raznovrsna.

Grupi mesoždera pripadaju zveri (koje su i dobile latinski naziv *Carnivora*), neke vrste ptica, ali i druge životinje.

Sem životinja, pojedine vrste biljaka i gljiva takođe mogu biti mesojedi.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Karnivor** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

***Karnivor*** na Wikimedijinoj ostavi
**Kordofan** (arapski: كردفان / Kurdufān) je ime za historijsku i geografsku regiju u centru Sudana, koja se prostire od Darfura na zapadu do doline Bijelog Nila na istoku.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kordofan pokriva područje od 376 145 km² u kom živi 5 281 700 stanovnika (2018).

Sjeverni dio regije je pustinjska ravnica, posnog pjeskovitog tla, obrasla grmolikim akacijama i pustinjskom travom, on se na krajnjem sjeveru pretvara u pravu pustinju. Južni dio Kordofana ima blago valovito glineno tlo, prošarano raštrkanim granitnim Nubijskim planinama, koje se na istoku uzdižu do nadmorske visine od oko 900 metara.

Tu pada nešto više kiše pa je i vegetacija obilnija.

Današnji Kodofan je administrativno podjeljen na tri vilajeta: Južni Kordofan (1 300 700 stan / 79470 km²), Zapadni Kordofan (1 764 800 / 111 373]]) i Sjeverni Kordofan (2 216 200 / 185 302).

Historija
---------

Kordofan je početku bili naseljen negroidnim Nubijcima, pa ime te regije vjerojatno potječe od nubijske riječi - **kurta**, što znači *muškarci*. 
Kraj je od 10 do 13. vijeka vjerojatno bio pod utjecajem kršćanstva, ali je nakon tog ušao u sferu islamskog trgovačkog imperija Kanem-Bornu. 
Od 14. vijeka počinje penetracija arapskih nomadskih stočara iz Egipta u Kordofan, što je dovelo do migracije autohtonog stanovništva u brda. 
U 17. vijeku zavladao je kratkotrajni Masaba sultanat, da bi se tokom 18. vijeka za vlast nad Kordofanom natjecali sultani od Sennara i Darfura, ali bez trajnog efekta.

Početkom 1820-ih egipatski valija Muhamed Ali zavladao je Kordofanom.
Trgovina robljem bila je važna u Kordofanu sve dok je tadašnji sudanski general guverner Charles Gordon nije iskorjenio.
To je dovelo do kratkotrajne pobune 1878. ali je Kordofan ostao pod vlašću Egipatskog Kedivata sve do 1882. kad je islamski lider poznat kao Mahdi podigao Ustanak u Sudanu.
Britanski pukovnik William Hicks, poslan da pomogne opkoljenom Gordonu u Kartumu i uguši ustanak, teško je poražen i ubijen u Kordofanu 3. novembra 1883.

Nakon bitke kod Omdurmana 1899. Kordofan je postao jedna od provincija tadašnjeg anglo - egipatskog kondominijuma Sudan.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Kordofan, historical region Sudan*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 22.08.2020.
2. 1 2  „*Sudan, Republic of the Sudan*" (engleski). City population. Pristupljeno 24.8. 2020.

Vanjske veze
------------

***Kordofan*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Kordofan, historical region Sudan* (`en`)
Za Handelov oratorij, v. Judas Maccabaeus (oratorij).
 Za lik First Comicsa, v. Judah Maccabee (strip).

Judeja pod Judom Makabejcem
**Juda Makabejac** hebrejski: **יהודה המכבי**, *Yehudah HaMakabi*, Juda Čekić, ? - 160. pne.) bio je jevrejski svećenik, treći sin Matatije koji je godine 166. pne, od svog oca preuzeo vođenje borbe protiv seleukidske vlasti nad tadašnjom Judejom. U ustanku, koji je po njemu dobio ime makabejski, Juda je pokazao veliku ratnu vještinu. pobijedivši višestruko nadmoćnije seleukidske vojske te tako stekao reputaciju jednog od najvećih vojskovođa u jevrejskoj historiji. Godine 164. pne. su njegove snage oslobodile Jeruzalem i tamošnji Hram od seleukidske vlasti, a što Jevreji danas slave kroz praznik Hanuka. Iako je Juda godine 160. pne. poginuo u bitci, njegova dostignuća su Jevrejima omogućila da ponovno steknu vjersku slobodu i političku autonomiju, a kasnije i nezavisnost pod Hasmonejskom dinastijom. Juda se zbog toga smatra velikim jevrejskim herojem, po kome je, između ostalog, nazvane Makabejske igre, kao i niz sportskih klubova (Maccabi).

Napomene
--------

Literatura
----------

* Schalit, Abraham (1997). "Judah Maccabee". *Encyclopaedia Judaica* (CD-ROM Edition Version 1.0). Ed. Cecil Roth. Keter Publishing House. ISBN 965-07-0665-8
* Schäfer, Peter (2003). *The History of the Jews in the Greco-Roman World*. Routledge. ISBN 0-415-30585-3

|
|  |
| Juda Makabejac **Kuća Asamoneja** **Umro/la:** 160. pne. |
| Prethodi:**Matatija** | **Vođa Makabejaca**167. pne. – 160. pne. | Slijedi:**Jonatan Makabejac** |

Eksterni linkovi
----------------

***Juda Makabejac*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Hasmoneans on the Web (Resource Index)
* Judas Maccabeus on the Web (pictures and directory) Arhivirano 2004-12-12 na Wayback Machine-u
* Jewish Encyclopedia
* Catholic Encyclopedia
* Playing Dreidel with Judah Maccabee Arhivirano 2018-11-03 na Wayback Machine-u (script excerpt from play)
* Judah Maccabee
* "Under the Influence: Hellenism in Ancient Jewish Life" Arhivirano 2012-02-29 na Wayback Machine-u Biblical Archaeology Society
**Jagodne** (njemački: *Jagodner Sees*) je glacijalno jezero na sjeveroistoku Poljske, u Regiji Mazurska jezera u porječju rijeke Pise.

Karakteristike
--------------

Jezero Jagodne leži na nadmorskoj visini od 116 metara, jugozapadno od sela Rydzewo.

Površina jezera iznosi 9,45 km² (uključujući 6 otoka površine 2,6 ha), dugo je 8,7 km u smjeru sjeveroistok- jugozapad, široko do 1,8 km, a duboko je do 37,4 metara.

Niske šumovite obale jezera duge 35,4 km, jako su razvedene, naročito na sjeveru i jugu, gdje se nalaze duboki zaljevi; Mulik (sjever), i Szymonecki i Górkło na jugu.

Jezero Jagodne je na sjeveru prirodno povezano sa Jezerom Niegocin, dok je na jugozapadu Miodunskim, Grunwaldskim, Leleckim i Taltenskim kanalima i jezerima (Szymon, Kotek Wielki,Tałtowisko) povezano sa Jezerom Tałty i preko njega i sa najvećim Jezerom Śniardwy.

Zbog tog je Jagodne obavezni dio turističke brodske rute Węgorzewo-Ruciane-Nida.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12   „Jagodne, Jezioro" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 25.04. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Jagodne, Jezioro* (`pl`)
**Jagnjedovec** je selo smješteno južno od grada Koprivnice. U mjestu se održava pučko slavlje 'Jagnjedovečka legenda 1642' kojim se oživljava ponovno naseljavanje kraja i uspomena na gozbu 26. travnja 1642. kada su mještani ugostili koprivničkog kapetana koji im je dopustio naseljavanje. U blizini je vrh Bilogore - Rajčevica, visok 309 metara.

Povijest
--------

Prvi puta se spominje 1351. godine. Napušteno je u vrijeme osmanskih provala. Ponovno je bilo naseljeno 1642. godine Slavoncima (kajkavskim hrvatskim stanovništvom). Koprivnički veliki kapetan Ivan Vilim Galler je "na stoviteh slovenskeh sinov prošnju", želeći naseliti prostor Koprivničke kapetanije, "vu Jagnedovec poslal gledati obkotariti" koprivničkog vicekapetana Sigmunda Iglla, te vojvode Androka (vjerojatno Mojsesa), (Ivana) Krupca i Radmana (od Poganca). Tada su određene međe jagnjedovečkog područja. Od potoka Jagnjedovca "nekem jarkom iduć na Ivančićevo zaglavje, od tud Draganovem bregom stezom na veliko bilo križevečke megje, od onud zopet stezom na Kamenski breg, bregom do neke ravnice, od tud pojduć starem putem na Vrankovićeve steze, od onud stezom pustivši se dolu vu imenovani gore Jagnedovec potok." Kapetan je "spomenutem stanovitem Slovencem" dopustio da se nastane "vu miru i slobode".

Udruge
------

* Udruga žena "Hrvatska ruža", Jagnjedovec
* Dobrovoljno vatrogasno društvo\* Jagnjedovec 1933

Pogledajte i
------------

* Rajčevica - vrh Bilogore.

Izvori
------

1. ↑

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Jagnjedovec** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Konstantin** (svetovno *Krsta Đokić*; Gornje Crnjelovo u Semberiji, 26. septembar 1946) je episkop srednjoevropski.

Životopis
---------

Episkop srednjoevropski Konstantin (u miru Krsta Đokić) rođen je u Gornjem Crnjelovu u Semberiji, od pobožnih roditelja Krsta i Krunije, 26. septembra 1946. godine. Osnovnu školu je završio u rodnom mjestu. Srpsku pravoslavnu Bogosloviju Sv. Arsenija u Sremskim Karlovcima završio je u prvoj poslijeratnoj generaciji 1967. godine. Zamonašio se 28. marta 1970, a Bogoslovski fakultet završava 1974. godine u Beogradu.

Radio je kao službenik i sekretar Eparhije zvorničko-tuzlanske od 1. marta 1970. do 30. avgusta 1979, a jednu godinu proveo je u Americi radi učenja jezika i daljeg naučnog usavršavanja. Od 1978. do 1982. godine bio je predavač u Bogosloviji Sveta Tri Jerarha u manastiru Krki. Od 1982. godine pa sve do izbora za episkopa srednjoevropskog bio je profesor i glavni vaspitač u Bogosloviji Svetog Arsenija u Sremskim Karlovcima.

Episkop
-------

Za episkopa srednjoevropskog izabran je na redovnom zasjedanju Svetog arhijerejskog sabora dana 23. maja 1991. godine. Tri dana kasnije odlikovan je dostojanstvom arhimandrita.

Hirotoniju (rukopoloženje) za episkopa izvršio je patrijarh srpski Pavle u Sabornoj crkvi u Beogradu dana 21. jula 1991, uz sasluživanje osam arhijereja. U tron episkopa srednjoevropskog ustoličen je 1. septembra 1992. godine u Hramu Uspenja Presvete Bogorodice u Himelstiru, od strane episkopa Lavrentija, u prisustvu episkopa britansko-skandinavskog Dositeja, episkopa Hrizostoma (Grčka crkva) i princa Tomislava Karađorđevića.Smijenjen na Saboru SPC 2013 godine od kada mirno provodi penzionerske dane u manastiru Tavna

Vidi još
--------

* Eparhija srednjoevropska

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica Eparhije srednjoevropske
**Jovan** (*Jovanović*; Sremski Karlovci, 1732 — Sombor, 12. april 1805) je bio episkop Srpske pravoslavne crkve.

Život
-----

Episkop Jovan je rođen u Karlovcima 1732. godine, gde je završio osnovnu i srednju školu. Za vreme školovanja bio je pitomac episkopa temišvarskog Vikentija (Jovanovića Vidaka), budućeg mitropolita karlovačkog.

Pošto je primio monaški čin u manastiru Bezdinu, proizveden je u čin protođakona. Još za života igumana hopovskog Vasilija (Nedeljkovića) arhimandrit Jovan je postavljen za nastojatelja manastira Hopova.

### Episkopsko zvanje

Na sinodskoj sednici u Temišvaru, 2. novembra 1783. izabran je za episkopa gornjokarlovačkog i ubrzo posvećen u Karlovcima od strane mitropolita Mojsija (Putnika). Za vreme svoje kratkotrajne uprave Gornjokarlovačkom eparhijom, podigao je sredstvima episkopa Danila (Jakšića) novi vladičanski dvor u Plaškom.

Državnim ukazom od 14. juna 1786. je, mimo znanja arhijerejskog sinoda, premešten za episkopa bačkog. Episkop Jovan, uz saglasnost cara Josifa, išao je u Srbiju da diže narod protiv Turaka i starao se oko srpskih iseljenika u Austriji. Isticao je zamisao o ujedinjenju svih Srba.

Obilazeći eparhiju, umro je 12. aprila 1805. u Somboru i sahranjen u somborskom Svetođurđevskom hramu.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica Eparhije bačke

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Petar (Petrović)** | **Episkop gornjokarlovački1783 — 1786.** | Nasljednik:**Genadije (Dimović)** |
Reklamni poster iz 1898. godine
Reklama za sapun Ivory iz doba prvog svjetskog rata, koji prikazuje mornare kako se kupaju na palubi.
***Ivory*** (na engleskom doslovno: "slonovača") je naziv za seriju proizvoda američke kompanije Procter & Gamble, a pod čime se prije svega podrazumijeva brend bijelog i blago mirisnog sapuna, koji je postao poznat po čistoći svog sadržaja i sposobnosti da pluta u vodi. Uveden je 1879. godine, a 1891. je postao poznat i po reklamnom sloganu "On pluta!" (engleski: ). Godine 1992. je P&G promijenila formulu kako bi spriječila da se Ivory prebrzo otapa u vodi.

Izvori
------

1. ↑  "History of Ivory", Ivory.com, 2009, web: History of Ivory Arhivirano 2014-02-16 na Wayback Machine-u.

Vanjske veze
------------

* Ivory Products Home Page
* History of Ivory Arhivirano 2014-02-16 na Wayback Machine-u
* How to Expand Ivory Soap
* How to Expand Ivory Soap Arhivirano 2012-02-05 na Wayback Machine-u Video by Josh Leo
* The Australian equivalent, in production since 1900, Velvet Pure Soap's home page Arhivirano 2012-03-26 na Wayback Machine-u
* Ivory Project: Advertising Soap in America 1838-1998 Arhivirano 2012-05-04 na Wayback Machine-u by the Smithsonian Institution
**Joel Prpic** (Greater Sudbury, Ontario, 25. rujna 1974.) kanadski je bivši profesionalni hokejaš na ledu hrvatskog podrijetla. Igrao je na poziciji centra.

Karijera
--------

Amaterski dio karijere odradio je studirajući i igrajući hokej za američku sveučilišnu momčad - St. Lawrence. U četiri godine igranja Prpic je u 129 utakmica upisao 22 golova i 33 asistencije. Na draftu 1993. godine izabrali su ga Boston Bruinsi. U NHL-u je za Bruinse odigrao 15 utakmica, a za Colorado Avalanche samo tri utakmice. Igrao je još za Providence Bruinse, Hershey Bearse i Cleveland Baronse koji nastupaju u AHL-u (American Hockey League), drugoj po snazi ligi na američkom kontinentu. U sezoni 2000./01. u dresu Bruinsa odigrao je statistički najbolju sezonu u karijeri. Tijekom 80 utakmica postigao je 10 golova i 38 asistencija. Jednu sezonu (2002./03.) igrao je u azijskom AL-u za Seibu Prince Rabbitse. Danas je član hrvatskog KHL Medveščak. U dresu Medveščaka u sezoni 2009./10. odigrao je 65 utakmica, postigao 15 golova i ostvario 32 asistencije, ali je zaradio i 189 minute kazne. 20. travnja 2010. produžio je vjernost klubu još na dvije godine (1+1). 

28. travnja 2012. Joel Prpic rekao je zbogom profesionalnom hokeju. Miljenik Ledene dvorane odlučio je kako je 2011/2012 bila njegova posljednja sezona te kako se vraća u Kanadu. Dres Medveščaka Joel će zamijeniti odijelom vatrogasca.

Statistika karijere
-------------------

*Bilješka: OU = odigrane utakmice, G = gol, A = asistencija, Bod = bodovi, +/- = plus/minus, KM = kaznene minute, GV = gol s igračem više, GM = gol s igračem manje, GO = gol odluke*

| Sezona | Klub | Liga |   | Regularna sezona |   | Doigravanje |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO | OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO |
| 2009./10. | KHL Medveščak | EBEL | 27 | 5 | 13 | 18 | -5 | 60 | 3 | 0 | 0
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Izvori
------

1. ↑  Prpić i Hečimović produžili vjernost
2. ↑  24sata Prpic nakon tri sezone odlazi iz Zagreba, bit će vatrogasac

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil na The Internet Hockey Database
* Profil na NHL.com

| * p
* r
* u
Trenutačni sastav Medveščak Zagreba |
| --- |
| 
Robert Kristan |
Michael Ouzas |
Andrej Vasiljević |
Vjačeslav Truhno |
David Brine |
Alan Letang |
Kenneth MacAulay |
Andy Sertich |
Dario Kostović |
Ivan Šijan |
Saša Martinović |
Frank Banham |
Sasha Pokulok |
Joel Prpic |
Mislav Blagus |
Ryan Kinasewich |
Geoff Waugh |
Greg Day |
Dominik Kanaet |
Donald MacLean |
Matt Siddall |
Tom Zanoški |
Mario Sertić |
Pascal Morency |
Sašo Rajsar |
Gal Koren |
trener: Marty Raymond
 |
Folies Bergere 2005.
**Folies Bergère** je koncertna dvorana i kabaret u Parizu, vrlo popularan od 1890. do 1920. godine. Prikazuje manje ili više golišave glazbene i plesne nastupe. 

Zgradu je po uzoru opernih dvorana sagradio arhitekt Plumeret, a otvorena je dana 2. svibnja 1869. pod nazivom *Folies Trévise*. Od 13. rujna 1872. djeluje pod današnjim imenom *Folies Bergère*. U njemu su nastupali brojni poznati umjetnici, između ostalih i tadašnja senzacija Josephine Baker s komadom *La Folie du Jour* 1926. godine, u kojem je na sebi nosila samo suknju načinjenu od banana. U Folies Bergèreu nastupali su i Maurice Chevalier, Charlie Chaplin i mnogi drugi. 

Kabaret je poznat i po slici Edouarda Maneta koja prikazuje barsku damu iz Folies Bergèrea.

Vanjske veze
------------

***Folies Bergère*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.foliesbergere.com (`fr`)
* Povijest Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u (`fr`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 167894802
* LCCN: n83033681
* ISNI: 0000 0001 2301 1966
* GND: 2049652-7
* SUDOC: 028637917
* BNF: cb124630065 (podaci)
* BIBSYS: 8051746
* NLA: 54464335

 |
**Kasnovečernja televizija** popularni je naziv za televizijske programe koji se emitiraju kasno noću, od otprilike 23 sata do 2 sata ujutro. Kasnovečernji se programi emitiraju nakon udarnog termina. Nakon kasnovečernje televizije kod većeg dijela TV mreža dolazi do završetka emitiranja programa, a dalje se emitiraju samo reklame ili reprize.

Izraz je popularan u SAD-u i Kanadi pod nazivom "*late night*" i sinonim je za kasnovečernji talk show, vrstu komedijskog talk showa. Zbog toga se kasnovečernjoj televiziji pridodaje veća važnost u Sjevernoj Americi nego u ostatku svijeta. Na većinih glavnih TV mreža, takav program obično započinje kasnim vijestima, u Kanadi posebno zbog zakona o postotku emitiranja programa originalnog sadržaja koji se mora ispuniti svaki dan.

U Ujedinjenom Kraljevstvu, vrijeme namijenjeno za kasnovečernji program je od 23:00 do 00:30 i ne smatra se prioritetnim terminom; mreže ITV i Channel 4 prikazuju reprize, dok BBC-ovi mreže većinom prikazuju informativni program, filmove ili dokumentarce. Australske mreže često prikazuju američke emisije, nisko-prioritetne uvozne serijale ili kasvečernje sportske programe.

Na kabelskoj televiziji, obično se u ovom terminu prikazuju reprize iz udarnog termina, dok se dječji kanali obično odjavljuju program i prikazuju odrasliji sadržaj preuzet s drugih TV mreža. Primjer je dječji kanal Nickelodeon, koji se prebacuje u kanal Nick at Nite nakon što većina djece preadolescentne dobi idu spavati. Nick at Nite obično prikazuje televizijske serije, poput repriza sitcoma koji sadrže grublji jezik i odrasliju tematiku.

Japanska kasnovečernja televizija namijenjna je emitiranju anime programa sa odraslijim sadržajem. Ovo je također slučaj s američkim dječjim kanalom Cartoon Network, koji tijekom dana prikazuje dječji sadržaj, dok se navečer prebacuje u *Adult Swim* brend.

Izvori
------

1. ↑   "This diet of TV late at night is a key reason up to 40% of Americans get less than the 'recommended' seven to eight hours of sleep, according to recent research from the University of Pennsylvania." (`en`)
2. ↑  Why do Americans care about late night TV? Elizabeth Diffin and Megan Lane at news.bbc.co.uk (`en`)
3. ↑  Collins, Scott (25. ožujka 2004.). „Nickelodeon Squeezes 2 Ratings Out of 1 Very Diverse Network — Los Angeles Times". Articles.latimes.com. Pristupljeno 24. listopada 2012.  (`en`)
4. ↑  Why does most anime in Japan air late-night? at animenewsnetwork.com (`en`)
5. ↑  Adult Swim/CN Split Cements Strategy. ICv2. 3. ožujka 2005. (`en`)
**Ivša Lebović** (Vrpolje, 25. ožujka 1874. – Bjelovar, 6. studenog 1936.), hrvatski političar i odvjetnik.

Rođen je u Vrpolju. Kao mladi odvjetnik, došao je u Bjelovar. Surađivao je s bjelovarskim odvjetnikom Milanom Rojcom, ocem slikarice Naste Rojc, koji mu je 1906. dao punomoć, kao svom zamjeniku u zastupanju stranaka. Ivša je bio odličan odvjetnik, pomagao je svima, posebno sirotinji, koju je besplatno zastupao na sudu. 
Sa suradnicima, osnovao je ogranak Hrvatske seljačke stranke u Bjelovaru u jesen 1916. Utemeljio je kulturne organizacije, brinuo se o prosvjeti i poboljšanju života na selu. U posjet mu je često navraćao njegov prijatelj Stjepan Radić. 
Godine 1929. bio je zajedno s Vlatkom Mačekom i s još dvadeset i jednim članom hrvatskih organizacija optužen za rušenje režima Kraljevine Jugoslavije. Na suđenju u Beogradu oslobođen je s Vlatkom Mačekom i još osmoricom. Nakon ubojstva dvojice hrvatskih mladića 15. rujna 1935. u Kokincu kraj Bjelovara, oko 60 seljaka bilo je uhićeno i zlostavljano. Na sudu ih je besplatno branio, zajedno s dr. Frankom Winterom. Na izborima 1936. dobio je 13 000 glasova, ali su zastupnička mjesta na prijevaru, dobili dva zastupnika starojugoslavenskog režima, koji su dobili tek 5 000 glasova.

Naglo je umro od srčanog udara 6. studenog 1936. Na sprovodu se okupilo jako puno ljudi, uglednih građana i običnih seljaka. Ispjevane su pjesme njemu u čas. Godine 1938. otkriven mu je spomenik na gradskom groblju sv. Andrije u Bjelovaru. Dobio je ulicu u Bjelovaru pod nazivom - Šetalište Ivše Lebovića.

Literatura
----------

* Željko, Karaula, Studije iz povijesti Bjelovara 1848.-1991. Čvor, Bjelovar, 2011. 155-163.
**Folija** (od latinskog *folium* = list) je vrlo tanak i gladak list koji danas može biti izrađen od različitih materijala.

Karakteristike i historija
--------------------------

Svojevremeno su se izrađivale jedino od metala, a danas sve više od polimernih materijala kao što je acetilceluloza, polivinil klorid, polietilen...

Folije se koriste za ambalažu, zaštitu različitih predmeta, u domaćinstvu, za dekoraciju i slično.

Folije odnosno listiće od zlata izrađivali su još antički zlatari, udarajući čekićem dok ga nisu istanjili do debljine lista za pozlatu.
Zlatari su dugo koristili i folije od mjedi (legura bakra i cinka) za pozlaćivanje nakita i tako pojačaju dojam umetnutih dragulja.

Prva masovno proizvedena i široko korištena folija izrađena je od kositra, danas je gotovo potpuno zamijenjena aluminijem za gotovo sve. 
Istanjivanje lima u foliju postiže se uglavnom valjanjem.

Aluminijska folija može se kasnije obojati, oštampati, utisnuti i sljepiti sa drugim materijalima ili 
obložiti plastičnom folijom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Polietilen*" (hrvatski). Hrvatska enciklopedija LZMK. Pristupljeno 04.09. 2021.
2. 1 2 3   „Foil" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 04.09. 2021.

Vanjske veze
------------

***Folija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Foil* (`en`)
* *Folija* (`sh`)
**Kassari** (njemački: *Kassargen*) je otok Zapadnoestonskog arhipelaga koji leži u 
Riškom zaljevu, jugoistočno od otoka Hiiumaa.

Karakteristike
--------------

Otok ima površinu od 19,3 km², sa najvišom točkom od 15 metra.

Kassari je od otoka Hiiumaa razdvojen tjesnacem Jausa na jugoistoku, tjesnacem Käina na zapadu, a na sjeveroistoku tjesnacem Õunaku.
Kako su oni poprilično plitki, otok je danas sa tri nasipa povezan sa otokom Hiiumaa.
Preko dvoje; Laisma i Orjaku ide cesta, tako da je zapravo poluotok.

Vrlo razvedena obala duga 56 km karakteristična je po dva duga poluotoka Sääretirb na jugozapadu i Tagaküla na jugoistoku.
Oko Kassarija leži oko 40 otočića.

Kassari je zeleni otok, obrastao šumama i pašnjacima, poznat je po voćnjacima (naročito po šljivama) i turizmu.

Historija
---------

Otok je prvi put dokumentiran 1564. pod imenom - *Kaskesara*. Za srednjeg vijeka pripadao je Livonskom redu, a oni su ga dali Biskupiji Ösel-Wiek za uzdržavanje.

Luka kod sela Orjaku podignuta je početkom 19. vijeka.

Danas Kassari administrativno podpada pod Okrug Hiiu, na njemu je 2000. stalno živjelo 280 stanovnika u 4 naselja; Esiküla (88 st.), Kassari (90 st.), Orjaku (69 st.) i Taguküla (33 st.).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Kassari*" (estonski). Eesti Entsüklopeedia. Pristupljeno 24. 09. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Kassari* (`et`)
| Khaba na hijeroglifima |
| --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |

 |  |

**Kaba** je bio faraon Starog kraljevstva Drevnog Egipta. Smatra se da je vladao pred kraj Treće dinastije, te se misli da je nasljednik Sekhemkheta. Vjeruje se da je vladao u relativno kratkom periodu od četiri godine, između 2603. pr. n. e. i 2599. pr. n. e. iako su ti datumi samo približni, temeljeni na šturim podacima o tom ranom kralju.

Obično se povezuje sa Slojnom piramidom, lociranom u Zawyet el'Aryanu, oko 4 km južno od Gize. To je nedovršena piramida čija je konstrukcija tipična za zidarstke tehnike treće dinastije, te bi najvjerojatnije imala visinu od 42-45m (danas je oko 20m). Iako nema natpisa koji piramidu direktno vezuju s kraljem, nekoliko alabasterskih piosuda s kraljevim imenom su pronađene u obližnjoj Mastabi Z-500 sjeverno od piramide. 

Ovaj kralj se u Torinskom popisu kraljeva spominje kao "izbrisan", što sugerira da je bilo nekih dinastijskih problema za njegove vladavine, ili da pisar koji je bio radio na popisu nije mogao precizno dešifrirati ime iz još starijih spisa koji su mu bili izvor. 

Kabino ime, obično navođeno unutar *serekha* umjesto u mnogo tipičnijijoj formi egipatskih kartuša ustanovljenog pred kraj dinastije, bilo pisano korištenjem znaka sunca koji ima zvukovnu vrijednost *kha*, i afričke rode koja ima zvukovnu vrijednost *ba*.

Eksterni linkovi
----------------

***Kaba (faraon)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Khaba, a Shadowy King of Egypt's Late, 3rd Dynasty
* Horus KHABA
* The Pyramid of Khaba -The Layer Pyramid
* Egyptian History: Khaba


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Sekhemkhet** | **Faraon Egipta***Treća dinastija* | Slijedi:**Huni** |
*Za ostale ličnosti po imenu Fila, v. Fila*

**Fila** (grčki: Φίλα ljubljena; ? - 287. pne.) bila je makedonska plemkinja, kći regenta Antipatera, koji antički izvori navode kao jednu od najčasnijih i najkreposnijih žena svog doba.

Filu, koja je svom ocu bila savjetnik, Antipater je godine 332. pne. za vrijeme Aleksandrovog pohoda na Aziju oženio za Balakroa, satrapa novosvojene Kapadokije. Njen muž je ubrzo nakon toga poginuo u borbi s domorocima. Kada je godine 323. pne. izbio lamijski rat, Antipatera je od propasti spasio general Krater, kome je Antipater u znak zahvalnosti dao kći Filu. Krateru je Fila rodila istoimenog sina, ali je on poginuo u sukobu s Antigonom.

Nakon toga se Fila udala za Antigonovog sina Demetrija. Iako je bila starija od mladog princa, njena inteligencija i šarm su ga opčarali te je brak bio sretan, usprkos toga što je Demetrije imao česte vanbračne veze. Demetriju je rodila sina i budućeg makedonskog kralja Antigona te kći Stratoniku, buduću sirijsku kraljicu.

Nakon što je Antigon ubijen u bitci kod Ipsa 301. pne. otišla je na dvor svog brata Kasandra kako bi isposlovala pomirenje između Antipatrida i Antigonida. Nakon toga se povukla na Cipar gdje je u Salamini opsjednuta, a potom i zarobljena od egipatskog kralja Ptolemeja. Ptolemej joj je ukazao velike počasti te je pustio na slobodu, nakon čega se vratila u Makedoniju. Tamo ju je godine 287. pne. zatekao rat koji je pokrenuo epirski kralj Pir protiv Makedonije. Kada su Demetrijevi vojnici i oficiri masovno prešli na Pirovu stranu, a Pir se proglasio kraljem Makedonije, Fila je u Kasandreji izvršila samoubistvo trovanjem.
**Java** je objektno orijentirani programski jezik koji su razvili James Gosling i drugi inženjeri u tvrtci Sun Microsystems. Razvoj je počeo 1991, kao dio projekta Green, a objavljen je u prosincu 1995.

Tvrtka Sun posjeduje trademark na ime Java, ali samo okruženje je moguće bez plaćanja skinuti sa Sun-ovih internet poslužitelja.

Velika prednost u odnosu na većinu dotadašnjih programskih jezika je to što se programi pisani u Javi mogu izvoditi bez preinaka na svim operativnim sustavima za koje postoji JVM (Java Virtual Machine), dok je primjerice klasične programe pisane u C-u potrebno prilagođavati platformi(os-u) na kojem se izvode.

Time i bogatim skupom klasa za rad s mrežnim komunikacijama u jednom trenutku je Java bila najbolji izbor za široku lepezu mogućih aplikacija. Microsoft je stoga razvio svoj C# i .net platformu kao odgovor na open source alternative.

Danas je Java podrazumevani jezik u izradi mobilnih aplikacija za Android uređaje.

Eksterni linkovi
----------------

***Java (programski jezik)*** na Wikimedijinoj ostavi

* java.com - Java za krajnje korisnike
* Oraklova strana za developere

| **Stranica Šablon:Hlist/styles.css nema sadržaj.*** p
* r
* u
Programski jezici |
| --- |
| Ada • ALGOL • APL • AWK • BASIC • C • C++ • C# • COBOL • ColdFusion • Common Lisp • Delphi • Eiffel • Focus • Forth • FORTRAN • Haskell • IDL • Java • JavaScript • Lisp • Modula • Objective-C • OCaml • Pascal • Perl • PHP • Prolog • Python • Ruby • SAS • Scheme • Smalltalk • SQL • Visual Basic |

1. ↑  Zdravo Java
**Javanci** je naziv za najbrojniju etničku grupu u Indoneziji.

Ima ih između 85 i 90 miliona. 

Ime su dobili prema otoku Java gdje potječu. Čine većinu u provincijama Centralna Java, Istočna Java i Jogyakarta. No, zahvaljujući *transmigrasi* politici koje su sprovodile indonežanske vlade u drugoj polovici 20. vijeka, gotovo svaki važniji indonežanski otok ili oblast ima značajnu populaciju Javanaca.

Javanci uglavnom govore vlastitim javanskim jezikom, dok manjina koristi službeni indonežanski jezik.

Kultura Javanaca je patrijarhalna, iako kod njih rijedak običaj nasljeđivanja prezimena. Javanci su također poznati po gamelan muzici.

Po vjeri su uglavnom muslimani, iako postoji i kršćanska manjina. Također postoje i manje budističke i hinduističke zajednice. Dio Javanaca štuje i Kejawen, lokalnu animističku vjeru pod utjecajem budizma i hinduizma. Javanci su, bez obzira na nominalnu vjersku pripadnost, sinkretisti, odnosno vole vjerska načela prilagođavati lokalnim prilikama i tradicijama.

Javance često optužuju da su dominirali političkim životom Indonezije na račun drugih etničkih grupa. Mnogi separatistički pokreti u današnjoj Indoneziji su nastali kao reakcija na tu dominaciju.

Osim u Indoneziji, Javanci imaju značajne zajednice u drugim državama. Najveća je u Maleziji, gdje ih ima oko 2 miliona, isto kao i u Surinamu te Novoj Kaledoniji.

***Javanci*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 4370540-6

 |
**Gali** (gruzijski: გალი, abhaski: *Гал*) je grad u gruzijskoj pokrajini Abhaziji. Nalazi se južnoj Abhaziji 77 km jugoistočno do Suhumija glavnog grada Abhazije.

Historija
---------

Grad je središte Galskog distrikta u kojem živi 30.356 stanovnika 2011. godine. Tokom Gruzijsko-abhazijskih sukoba 1990.-tih mnogo Gruzijaca napustilo je grad. Do novembra 1993. godine, većina okruga Gali je bila pod kontrolom separatista s izuzetkom nekoliko izoliranih enklava. U maju 1998. Gruzijci su probali vratiti izgubljeno područje što nisu uspjeli, a rezultat neuspjeha bio je ponovni progon Gruzijaca.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 1989. godine u gradu je živjelo 15.763 stanovnika, od čega 93,3% Gruzijaca, 3,2% Rusa i 0,6% Abhaza. Prema popisu stanovništva iz 2003. godine gradsko stanovništvo se smanjilo na 7.169 ljudi, od kojih je najviše 95% Mingrela/Gruzijaca. Prema zadnjem popisu stanovništva iz 2011. godine u gradu živi 7.605 stanovnika od čega Mingrela/Gruzijaca - 96,8% (7.360 osoba) , Abhazi 1,7% (126), Rusa 1,0% (73 osoba), Armenaca 0,1% (11), Ukrajinca. 0,1% (10)..

Poznate osobe
-------------

* Baadur Džobava, gruzijski šahist

Izvori
------

1. ↑  Всесоюзная перепись населения 1989. Абхазская АССР
2. ↑  Этнокавказ Население Абхазии
3. ↑  Перепись населения Абхазии 2011. Галский район
Gustav Dore: *Kain ubija Abela*, ilustracija biblijske priče koja predstavlja najpoznatiji primjer fratricida u kulturi.
**Fratricid**, **bratoubojstvo** ili **bratoubistvo** predstavlja čin ubijanja vlastitog brata. Izraz "fratricid" potiče od latinskih riječi *frater* ("brat") i *cidere* ("sjeći", "ubijati"). U širem smislu se pod time može podrazumijevati i ubijanje vlastite sestre; ponekad se tada koristi i specifični izraz **sororicid** (od latinske riječi *soror* za "sestru").

Fenomen fratricida je čest u ljudskoj historiji, a jedan od primjera kada je predstavljao dio društvene institucije je običaj otomanskih sultana od Mehmeda II do Ahmeda I da na stupanju na prijestolje ubijaju svu svoju braću i tako eliminiraju eventualne suparnike i prijetnju građanskog rata. Vjeruje se da su takvi događaji u najranijim periodima historije potakli legende o Kainu i Abelu, odnosno Romulu i Remu.

U prenesenom značenju se fratricid koristi za krvavi sukob među pripadnicima jedne te iste porodice, klana, plemena, naroda ili nacije.

Eksterni linkovi
----------------

* Fratricide in Ottoman Law
Za aerodrom kraj grada grada Porterville u Kaliforniji sa ICAO kodom KPTV, v. Općinski aerodrom Porterville.  Za TV-stanicu u gradovima Nampa/Boise u Idahou ranije poznatu kao Fox 12, v. KTRV-TV.  

  

**KPTV**, VHF kanal 12 je televizijska stanica u američkom gradu Portland koja predstavlja dio mreže Fox. Stanica je u vlasništvu poduzeća Meredith Corporation, i čini duopol sa stanicom KPDX u vlasništvu MyNetworkTV. Stanice dijele studio u ulici Sunset Highway u gradu Beaverton, dok se KPTV-ov odašiljač nalazi u portlandskoj četvrti Sylvan-Highlands. Glavna kontrola operacija za KPTV i KPDX je smještena u sjedištu Mereditha za Zapadnu obalu, odnosno studiju sestrinske stanice KPHO-TV u Phoenixu.

KPTV je sa radom počela 20. septembra 1952. godine, postavši prvom komercijalnom televizijom koja je emitirala u UHF pojasu. Kao prva televizijska stanica u Portlandu neko je vrijeme prenosila program sve četiri tadašnje TV-mreže - NBC, CBD, ABC i DuMont Televison Network - prije nego što je 1953. postala dio mreže NBC. Tokom godina je često mijenjala valsnike i mrežnu afilijaciju, a u sastavu Foxa je od 2002. godine.

Vanjske veze
------------

* KPTV.com - Official website
* Yesterday's KPTV[*mrtav link*] - A look back at KPTV's history
Jod
**Jod** (יוד) je 10. slovo hebrejskog pisma i ima brojčanu vrijednosti od 10.

Povijest
--------

Hebrejsko slovo Jod ima istu povijesnu pozadinu kao i fenički jod, iz ojeg je nastalo arapski Ja, grčki Jota i latinska slova I i J. U grčkom pismo je iz suglasnika nastao samoglasnik. U modernom, hebrejskom pismu (Irvit) Jod je suglasnik i označava samoglasnik za zvuk I. Slijedi jedan Jod drugi onda ta dva slova stoje za zvuk AI ili EY. Fenička verzija Jod-a je stilizirana slika ruke (hebr.: jad).

Primjeri
--------

* ירושלים jerushalajim: Jeruzalem
* ישראל jisra'el: Izrael
* ישוע jeshúa': Isus
* סידור: Siddur
* בייבי Beba

Šifra znaka
-----------

|   | Unicode | HTML | izgledovisi o pregledniku | poveznice((eng.)) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| k. točka | naziv | kod | entitet |
| slovo *י* | U+05d9 | HEBREW LETTER YOD | `&#x05d9;` | *nema* | י | detaljni podacitest preglednika |

 Moguće je da se slova u gornjoj tablici neće ispravno prikazati ako odgovarajući fontovi nisu instalirani na vašem računalu i preglednik (*browser*) nije ispravno podešen. Poveznice *test preglednika* omogućuju provjeru ispravnosti prikaza i postavki računala.

U standardu ISO 8859-8 simbol ima kod 0xe9.

| * p
* r
* u
Hebrejsko pismo |
| --- |
| 
Alef א ·
Bet ב ·
Gimel ג ·
Dalet ד ·
He ה ·
Vav ו ·
Zajin ז ·
Het ח ·
Tet ט ·
Jod י ·
Kaf כ ך ·
Lamed ל ·
Mem מ ם ·
Nun נ ן ·
Sameh ס ·
Ajin ע ·
Pe פ ף ·
Cade צ ץ ·
Kof ק ·
Reš ר ·
Šin ש ·
Tav ת
 |

***Jod (slovo)*** na Wikimedijinoj ostavi