recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jinotepe** je općina od 54,885 i grad od 40,101 stanovnika. na jugu Nikaragve u Departmanu Carazo u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Jinotepe se prostire na nadmorskoj visini od 550 metara, udaljen 46 km južno od glavnog grada Manague.

Kako se nalazi na trasi Panameričkog autoputa i kraku Pacifičke željeznice dobro je povezan sa ostalim gradovima u zemlji.

Historija
---------

Domorodački stanovnici toga kraja bili su Chorotege, njihov cacique Diriangén, uspio je aprilu 1522. nanijeti prvi poraz španjolskim konkvistadorima na tlu Nikaragve.
Pored tog su Chorotege u nasljeđe ostavili i petroglife, megalite i puno toponima, iako je - Jinotepe iz nahuatlanskog i znači *Kukuruzno brdo*.

U vrijeme kad je Nikaragva bila španjolska kolonija Jinotepe je bio ruralno mjesto koje je proizvodilo kukuruz, pamuk, sol, perad, vosak i med.

Krajem 19. vijeka počela se uzgajati šećerna trska i kavaTad je osnovana i prva plantaža kave u Nikaragvi. Mjesto je počelo brzo rasti pa je 1882. dobilo i status grada. Kad je u aprilu 1891. osnovan Departman Carazo postao je njegov administrativni centar.

Jinotepe je 1979. bio poprište teških borbi između sandinističkih gerilaca i nikaragvanske vojske (Guardia Nacional).

Današnji Jinotepe je administrativno-trgovački centar, poznat po kavi, riži, šećernoj trski, sezamu, riži i stočarstvu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Cultura de Jinotepe*" (španjolski). MapaNicaragua. Pristupljeno 02.05.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Jinotepe Municipality in Nicaragua*" (engleski). City population. Pristupljeno 02.5.2023.
3. 1 2  „*Jinotepe in Carazo*" (engleski). City population. Pristupljeno 02.05.2023.
4. 1 2  „*Municipio de Jinotepe*" (španjolski). MapaNicaragua. Pristupljeno 02.05.2023.
5. 1 2 3  „*Jinotepe, Nicaragua*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 02.5.2023.

Vanjske veze
------------

***Jinotepe*** na Wikimedijinoj ostavi

* *El municipio de Jinotepe* (`es`)
**Femdom** je seksualna praksa i društveni širi pojam. Skraćenica od engleskih dve reči: *female dominance*, u doslovnom prevodu znači ženska dominacija. 

Femdom

Seksualna praksa
----------------

Doduše, iako je riječ posuđenica sa engleskog, pojam je vrlo star, poznat antičkim civilizacijama i prilično dobro dokumentiran. Alternativna riječ je latinizam ***dominatrix***, što ide u smislu «gospodarice». Ako je s jedne strane teško ocrtati historiju tog fenomena kao što je teško omeđiti osobine dominantnosti žene u društvu, seksualna praksa je vrlo poznata, tako belestrici kako i na primjer medicinskim i psihološkim studijima. Uglavnom ona se svodi na princip po kojem je spolni odnos jedna vrsta igre u kojoj igrači preokreću zadate uloge i/ili pravila igre. Stoga igrači vrlo ozbiljno postupaju prema igri.

Tvrdi se da historija *dominatrixe* seže do rituala božice Inanne (ili Ištar kako je bila poznata na akadskom), u drevnoj Mezopotamiji. Drevni klinasti tekstovi koji se sastoje od *Himni Inanni* citirani su kao primjeri arhetipa moćne, seksualne žene koja pokazuje dominantno ponašanje i prisiljava bogove i ljude da joj se pokore. Arheologinja i povjesničarka Anne O. Nomis primjećuje da su Inannini rituali uključivali presvlačenje pripadnika kulta i rituale «prožete boli i ekstazom, dovodeći do inicijacije i putovanja promijenjene svijesti; kažnjavanjem, stenjanjem, ekstazom, žaljenjem i pjesmama, tako da su se učesnici iscrpljivali kroz plač i tugu.»

U Srednjem Vijeku pojavljuje se *Priča o Filidi i Aristotelu* (oko 1220.), izvorno prožeta srednjevjekovnim moralizmom, u kojoj se priča o nadmoćnoj ženi, kurtizani Phyllis, koja je zavela i ovladala muškim intelektom najvećeg filozofa. U priči, Phyllis prisiljava Aristotela da klekne na zemlju tako da bi ona jahala na njegovim leđima dok ga bičuje i verbalno ponižava.

Društveni pojam
---------------

Femdom je inače termin koji se najčešće upotrebljava da opiše jednu vrstu seksualne orijentacije. Ovakve žene imaju tendenciju da u seksu budu dominantne, odnosno, da imaju potpunu vlast nad svojim partnerom. Femdom je usko povezan sa seksualnim nastranostima kao što su sadizam i mazohizam, te su dominantne žene vrlo često u neku ruku sadisti, dok su muškarci koje uzbuđuje ženska dominacija mazohisti.

Femdom inače može označavati i dominaciju žena u društvu, ali i jednu od feminističkih ideja prema kojoj bi društvom upravljale žene, dok bi muškarci bili skrajnuti, potčinjeni ili robovi.

Galerija slika
--------------

* Xilografija Phyllis jaše Aristotela (Hans Baldung, 1515)Xilografija *Phyllis jaše Aristotela* (Hans Baldung, 1515)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

***Femdom*** na Wikimedijinoj ostavi

Izvori
------

1. ↑  (`en`) „Inana and Ebih". The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature. Pristupljeno 22. 12. 2022.
2. ↑  (`en`) „A hymn to Inana (Inana C)". The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature. Pristupljeno 22. 12. 2022.

Bibliografija
-------------
Ovo je članak o drevnoj kineskoj državi. Za drevnu korejsku državu v. Država Jin. Za državu Shatuoa v. Kasna dinastija Tang.
**Jin** (tradicionalni kineski: 晉; pojednostavljeni kineski: 晋; pinyin: Jìn) bila je drevna kineska država, jedna od najmoćnijih u Periodu Proljeća i Jeseni, smještena u današnjoj provinciji Shanxi. Jin je osnovao Tang Shuyu, potomak kraljevske porodice Zhou. Pred kraj Perioda Proljeća i Jeseni, se raspao na tri dr
ave: Han, Zhao i Wei. Raspad Jina se ponekad smatra početkom perioda Zaraćenih država; sve tri države su imale važnu ulogu u tom periodu.

Vjerojatno najveći od svih vladara Jina bio je vojvoda Wen od Jina, drugi od Pet hegemona u Periodu Proljeća i Jeseni. Rođen kao Chóngěr 重耳, bio je drugi po redosljedu nasljedstva i nitko nije očekivao da će postati vojvoda. Plašeći se atetntata, pobjegao je iz zemlje u Qin za vrijeme vladavine njegovog brata vojvode Xiana, te se vratio nakon što je vojvoda Xian ubijen.

Kao vojvoda je doveo Jin do slave - vodio je mnoge ratove sa svojim najljućim suparnikom, državu Chu (od čega je bila najpoznatija pobjeda u bitci kod Chengpua 632. pne.), te promicao strategiju prvog Hegemona, vojvode Huana od Qija - "Štovanje kralja i obrana od barbara", pri čemu je kralj bio vladar Zhoua u Luoyangu. Vojvoda je bio poznat po viteškim načelima - nakon rata sa svojim saveznikom, kraljem Qina, naredio je da se odnosi dvije države vrate na normalu te čak sagradio spomenike u čast žrtava koje su podnijeli Qin vojnici. Kineski izraz "Prijateljstvo Qina i Jina", koji znači neraskidivu vezu, potječe iz tog perioda.

Jin je, pak, kroz svoje postojanje imao problema s borbama za nasljedstvo. Tako su vladari Jina godine 746. pne. osnovali sjeverno od prijestolnice grad po imenu Quwo (曲沃). Godine 679. pne. vellmože iz Quwoa su uzurpirali prijestolje Jina. Vojvoda Xian od Jina je, pak, bio poznat po krvavim čistkama vlastite porodice.

Jin je imao nekoliko glavnih grdova. Prvi je bio Tang (唐); njegovi ostaci se nalaze u suvremenom Qucun (曲村). Prijestolnica je potom premještena u E (鄂), potom Jiang (绛) i konačno Xintian (新田). Ostaci Xintiana se nalaze u suvremenoj Houmi. 

Jin je službeno prestao postojati 403. pne. kada su velmože Weija, Zhaoa i Hana otišlui kralju Zhoua u Luoyang kako bi ih se proglasilo samostalnim vojvodama. Većina historičara, međutim, te tri države zajednički naziva "3 Jina".
**Dardanski mir**, odnosno **Dardanski sporazum** je naziv za mirovni sporazum koji su godine 84. pne. sklopili pontski kralj Mitridat VI Eupator s jedne, te Lucije Kornelije Sula, komandant rimskih snaga na Istoku sa druge strane. Njime je okončan prije četiri godine započeti prvi mitridatski rat, a u kome je Sula, nakon početnih rimskih poraza, uspio pontskim snagama nanijeti teške poraze kod Heroneje i Orhomena. Ime je dobio po gradu Dardanija ili Dardan (Dardanos) u Maloj Aziji, gdje je sklopljen.

Prema njegovim odredbama Mitridat je morao predatzi Bitiniju, Paflagoniju, Frigiju i Kapadokiju - odnosno sve oblasti koje je osvojio za vrijeme rata - te platiti ratnu odštetu od 2000 talanata. Te su odredbe izgledale neobično blage za antičko doba, pogotovo s obzirom da je Mitridat na početku rata bio orkestrirao zloglasni masakr Rimljana u Maloj Aziji. S druge strane, Sula je prilikom pregovora bio prvenstveno motiviran željom da što prije okonča neprijateljstva, s obzirom da je zbog političkih previranja u samom Rimu kao optimat službeno proglašen odmetnikom, a tamošnji popularski vlastodršci pripremali pohod s ciljem da ga likvidiraju. Sula je, s druge strane, bio daleko oštriji prema vraćenim područjima u Grčkoj i Maloj Aziji koja su se za rata opredijelila za Mitridata - njima je nametnuo plaćanje odštete od 20.000 talanata, što je - ovisno o izvorima - bilo isto što i njihov petogodišnji, odnosno dvadesetogodišnji prihod od izvoza.

Mirovni sporazum je ostao do snazi do izbijanja drugog mitridatskog rata 83. pne. ali je potvrđen njegovim neodlučnim završetkom 81. pne. Konačno je prekršen kada je Mitridat godine 75/74. pne. pokrenuo treći mitridatski rat.
**Decim Junije Brut** (*Decimus Iunius Brutus*; \* 120. pne.; † 63. pne.) je bio rimski političar iz vremena kasne Republike.

Bio je sin Decima Junija Bruta Klaika (konzula 138. pne.) i Klodije.

U politici se javio oko 100. pne. kada je zajedno s drugim senatorima sudjelovao u likvidaciji Saturnina.

Godine 77. pne. je izabran za konzula zajedno s Mamerkom Emilijem Lepidom Livijanom.

Brut je, po Ciceronovim navodima, bio sposobam orator i posjedovao grčko obrazovanja.

Njegov sin Decim Junije Brut Albin je sudjelovao u atentatu na Julija Cezara godine 44. pne.

Literatura
----------

* Hans Georg Gundel, KlP, 1, 955, Brutus 1

Vanjske veze
------------

* Biografija na ancientrome.ru (`ru`)
* Decim Junije Brut (konzul 77. pne.) v Smith's Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology[*mrtav link*] (`en`).

Izvori
------

1. ↑  Ciceron, *Brutus* 175: *multum etiam in causis versabatur isdem fere temporibus D. Brutus, is qui consul cum Mamerco fuit, homo et Graecis doctus litteris et Latinis*.
**Decim Valerije Azijatik** (*Decimus Valerius Asiaticus*, 5. pne. - 47) bio je rimski političar i velikodostojnik iz doba Julijevsko-Klaudijevske dinastije. Rodio se u porodici alobrožanskog porijekla u Narbonskoj Galiji, i rano je postao blizak sa Antonijom Mlađom i njenom porodicom. S vremenom je postao jedan od najbogatijih i najuticajnijih Rimljana svog doba, te je ušao u Senat. Sprijateljio se sa Kaligulom, ali nakon što ga je Kaligula uvrijedio, sudjelovao je u zavjeri koja je završila njegovim ubistvom. Novi car Klaudije mu je također bio dugogodišnji prijatelj, i pratio ga je na pohodu na Britaniju 43. Godine 46. je služio kao konzul. Godine 47. je došao u nemilost carice Mesaline, a što antički historičari tumače ljubomorom na njegovo bogatstvo. Zbog toga je optužen za izdaju; na suđenju je Klaudije bio sklon osloboditi svog prijatelja, ali je Azijatik svejedno iz protesta prije same presude počinio samoubistvo rezanjem vena.

Azijatik je bio oženjen Loliju Saturninu, sestru Kaliguline treće supruge Lolije Pauline. S njom je imao dva sina - Decim Valerija Azijatika i Decima Valerija Azijatika Saturnina.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Paullus Fabius Persicus i Lucius Vitellius**  |  **Konzul Rimskog Carstva zajedno sa Galom Cestijhem Galom** 35 | Slijedi: **Sextus Papinius Allenius i Q. Plautius**  |
| Prethodi: **Marcus Vinicius i Titus Statilius Taurus Corvinus**  |  **Konzul Rimskog Carstva zajedno sa Markom Junijem Silanom Torkvatom** 46 | Slijedi: **Klaudije i Lucije Vitelije Starije**  |
*Zarobljavanje pirata Crnobradog 1718.*, Jean Leon Gerome Ferris, naslikano 1920. godine
**Edward Teach** (ili **Thatch**) poznatiji po nadimku **Crnobradi** (1680. - 22.12. 1718.) je bio čuveni britanski pirat koji je širio užas na Karipskom moru u kratkom razdoblju od 1716. do 1718. Njegova djela su proslavila njegovo ime na obje strane Atlantika.

Njegov najveći i najpoznatiji brod *Osveta Kraljice Anne* je pronađen uz obale savezne američke države Sjeverne Karoline nakon što je potonuo 1718. Crnobradi je imao 14 žena, a posljednjoj je bilo 16 godina.

Rođen je u Bristolu u Engleskoj. Smatra se da je živio u dobrostojećoj obitelji i da je završio škole. Služio je kao gusar u ratu kraljice Anne koji je trajao od 1702. do 1713. Isplovljavao je iz Kingstona na Jamajci da bi zarobljavao francuske brodove za Britaniju. Kada je rat završio Teach se pridružio piratskom kapetanu Benjaminu Hornigoldu i služio kao časnik na njegovom brodu. 1716. Hornigold je zarobio francusku fregatu *La Concorde*, naoružanu sa 20 topova, koja je prevozila crno roblje. Hornigold je tada postavio Teacha za njenog kapetana te u slupu otplovio za New Providence gdje je od guvernera Woodesa Rogersa prihvatio amnestiju. Teach je fregatu prekrstio u *Osveta Kraljice Anne*, broj topova je povećao na 40 i zapoćeo samostalnu karijeru. Svoj vlastiti izgled je učinio zastrašujućim vežući dugu crnu kosu i bradu u pletenice i umećući u njih komade hašiša koje bi prije bitke zapalio pa su mornari sa napadnutih brodova videći ga kako se pojavljuje iz oblaka dima mislili da ih napada sam Sotona. Tada je i stekao nadimak **Blackbeard** (engleski Crnobradi).

Eksterni linkovi
----------------

***Kapetan Crnobradi*** na Wikimedijinoj ostavi

* North Carolina Office of Archives and History: Special Section on BlackBeard Arhivirano 2008-01-18 na Wayback Machine-u
* Rob Ossian's Pirate Cove - Extensive information on Pirates, Privateers, Explorers, Buccaneers, Sailing, Shipwrecks and Nautical Archaeology
* Queen Anne's Revenge Archaeological Site Arhivirano 2006-05-26 na Wayback Machine-u
* Edward Teach (Blackbeard): Arhivirano 2006-04-24 na Wayback Machine-u contemporary engravings
* Blog post about the Hallmark Blackbeard mini-series

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 4022838
* LCCN: n88118985
* ISNI: 0000 0000 8598 4897
* GND: 1033320315
* BNF: cb16270360g (podaci)
* NKC: jx20090403004

 |
| Klasifikacija prema MKB-10 |
| --- |
| F00 | Demencija |
| F01 | Vaskularna demencija |
| F02 | Demencija u drugim bolestima |
|
|
|
|
|
|
|

**Demenciju** ljudi obično zovu senilnost; to je postupno pogoršanje intelektualnih sposobnosti sve do oštećenja socijalnog i radnog funkcioniranja. Najistaknutiji simptom su teškoće u pamćenju, posebno nedavnih događaja. Drugi simptomi su loša prosudba – osoba ima teškoća u razumijevanju osobnih situacija, planiranju ili odlučivanju, osobe gube vlastite standarde i kontrolu nad porivima, sposobnost apstraktnog mišljenja opada, uobičajene su emocionalne smetnje, uključujući i preslabi afekt i povremene emocionalne ispade.

Tok demencije može biti progresivan, statičan ili se može povremeno povući, ovisno o uzrocima. S vremenom mnogi oboljeli postaju apatični i povučeni, a u terminalnoj fazi osoba gubi integritet i živost ličnosti, te ne primjećuje okolinu.
Najčešća je vaskularna demencija, a uzrokovana je cerebrovaskularnim bolestima koje ometaju dotok krvi u mozak.

Uzroci demencije
----------------

Demencije se obično dijele u dvije kategorije:

1. Primarna demencija je direktno izazvana oštećenjem mozga
2. Sekundarna demencija je uzrokovana bolestima koje ne napadaju mozak direktno.

*Primarna demencija* – Alzheimerova bolest čini 50% demencija među starijima. U slučaju Alzheimera moždano tkivo nepovratno propada, a smrt nastupa 10-12 godina nakon pojave simptoma bolesti. Bolest je češća među ženama nego muškarcima.

Bolest započinje teškoćama u koncentraciji i pamćenju novonaučenog materijala; osoba djeluje rastreseno i razdražljivo, što uskoro počinje ometati svakodnevni život. Osoba okrivljava druge zbog vlastitih neuspjeha i umišlja da je netko proganja. Pamćenje i dalje slabi, a osoba postaje sve više dezorijentirana i uzrujana.

Primarna fiziološka promjena u mozgu, očigledna pri autopsiji, je opća atrofija cerebralnog korteksa zbog gubitka živčanih stanica, a naročito živčanih vlakana i dendrita.
Kao uzroci takvih promjena spominju se promjene broja acetilkolinskih neurona, geni, aluminij, zarazne bolesti kao encefalitis i mengitis, neurološke bolesti kao Huntingtonova bolest, Parkinsonova bolest, te hidrocefalus s normalnim pritiskom.

*Sekundarne demencije* mogu nastati zbog niza bolesti ili stanja. Značajan uzrok je depresija i to naročito ona koja uključuje psihomotoričko usporavanje. Kada se povuče depresija, povuče se i demencija. Ostali uzroci uključuju hormonalnu neravnotežu, lijekove i aterosklerozu, moždane udare, različite infekcije (AIDS, upala pluća) i slično.

Liječenje demencije
-------------------

Ako je uzrok demencije moguće vratiti u početno stanje, trebalo bi odmah započeti s odgovarajućim liječenjem, npr. ispravljanje hormonale neravnoteže. Alzheimerova bolest do sada nema lijeka. Potrebne su i psihosocijalne intervencije jer se o dementnim osobama treba i brinuti. Zadatak skrbi o dementnim bolesnicima obično pada na njihove obitelji, koje i same trebaju podršku i informacije o suočavanju s tim zadatkom.

***Demencija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Demetrije Hvarski** ili **Demetrije Faroski** (? - 214. pne.) bio je grčki velmoža rodom iz tadašnje grčke kolonije Faros (današnji Hvar). Vladao je Hvarom kao vazal ilirskog kralja Agrona iz svog uporišta u današnjem Starigradu. 
U vrijeme kraljice Teute komandovao je vojnom jedinicom koja je u proljeće 229. god. pne. osvojila Krf (Korkira). Nakon toga upravljao je zaposjednutim gradom, ali je veoma brzo pao u kraljičinu nemilost. Zatim je stupio u tajne pregovore sa Rimljanim, prešao na njihovu stranu i omogućio im osvajanje Korkire u prvom ilirskom ratu 229-228. pne. Zbog toga su ga Rimljani učinili svojim klijentom, nastojeći tako stvoriti protutežu ilirskoj kraljici Teuti. Kasnije je svoju poziciju među Ilirima konsolidirao oženivši se za Agronovu udovicu Triteutu

Postao je poslije saveznik makedonskog kralja Antigona III, pomogavši mu u ratu protiv spartanskog kralja Kleomena III, pri čemu se ilirski kontingent od 1.600 ljudi istakao pod vodstvom Demetrija u borbi Selasije 222. pne. 

Demetrije se nakon toga osjetio dovoljno jakim da počne izazivati autoritet Rima, odnosno podržavajući piratstvo na Jadranu. U ljeto 221. god. pne, kada je porasla napetost u Grčkoj i kada je Makedonija sklopila savez sa Ahajskom ligom protiv Etolske lige, Iliri su napadali na svoj tradicionalni način. Demetrije i Skerdilaid su isplovili južno od Lješa sa flotom od 90 ilirskih lakih brodova (lembi). Nisu osvojili grad Pil, ali su zarobili još 50 brodova. S tom je flotom Demetrije nastavio pohod na Kiklade, nakon čega se vratio u Iliriju. Skerdilaid je i dalje ratovao i pljačkao po Peloponezu.

Drugi ilirski rat
-----------------

*Glavni članak: Ilirski ratovi*
Za razliku od Teute, Demetrije se spremao za rat sa Rimom. Postavio je svoju posadu u Dimalu, tvrđavi u zaleđu Apolonije, potukao još neke protivnike, a na svom rodnom Hvaru iskrcao posadu od 6.000 ljudi. Rimljani su zbog toga godine 219. pne. protiv svog bivšeg klijenta pokrenuli drugi ilirski rat te zauzeli Hvar i druga Demetrijeva uporišta. Demetrije je utočište našao na dvoru mladog makedonskog kralja Filipa V, koga je nastojao nagovoriti da započne rat protiv Rima. Poginuo je u pokušaju da zauzme Mesenu 214. pne.

Posedi Demetrija Hvarskog

Izvori
------

* Livy, *History of Rome*, Rev. Canon Roberts (translator), Ernest Rhys (Ed.); (1905) London: J. M. Dent & Sons, Ltd.
* Plutarch, "Aratus" in *Plutarch's Lives*, Arthur Hugh Clough (editor), John Dryden (translator). Two volumes. Modern Library; Modern Library Paperback Ed edition (April 10, 2001). Downloadable version at Project Gutenberg. Vol. 2: ISBN 0-375-75677-9.
* Polybius, *Histories*, Evelyn S. Shuckburgh (translator); London, New York. Macmillan (1889); Reprint Bloomington (1962).
* Strabo, *Geography*, translated by Horace Leonard Jones; Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press; London: William Heinemann, Ltd. (1924). Books 8-9: ISBN 0-674-99216-4, Books 13-14: ISBN 0-674-99246-6.
* Walbank, F. W. *Philip V of Macedon*, The University Press (1940).
* Wilkes, John, *The Illyrians (Peoples of Europe)*, Blackwell Publishers, (December 1, 1995) ISBN 0-631-19807-5.
Karta koja pokazuje provinciju Nusa Tengara Timor u Indoneziji
Bliži pogled na otoku Istočne Nuse Tenggara
**Istočna Nusa Tenggara** (indonežanski: ***Nusa Tenggara Timur***) je provincija Indonezije, koja se nalazi u istočnom dijelu Malih Sunda Otoke, te uključuje Zapadni Timor. Glavni grad provincije je Kupang, lociran na Zapadnom Timoru.

Provincija se sastoji od oko 550 otoka, ali njome dominiraju tri glavna otoka - Flores, Sumba i Zapadni Timor, odnosno zapadna polovica otoka Timor. Istočni dio Timora je nezavisna država Istočni Timor. Ostali otoci su Adonara, Alor, Ende, Komodo, Lembata, Menipo, Rincah, Rote (najjužniji otok Indonezije), Savu, Semau i Solor. Provincija je administrativno podijeljena u četrnaest regentastava (*kabupaten*) i jednu općinu (*kotamadya*), Kupang.

Stanovništvo
------------

Procjenjuje se da stanovništvo provincije broji 4,073.249 ljudi 2003 (BPS NTT). Po vjeri je atipična za Indoneziju, s 91% kršćana (većinom katolici, uz značajne protestanske zajednice), 8% muslimana, 0.6% hinduista ili budista, dok 0.4% upražnjava tradicionalna vjerovanja. Istočna Nusa Tenggara je postala utočište indonezijskih kršćana koji bježe od sukoba u Malukuu i Irian Jayi.

Stopa upisa od srednje škole od 39% je dramatično ispod indonežanskog prosjeka (80.49% in 2003/04, prema UNESCO-u). Nedostatak pitke vode, sanitarnih čvorova i bolnica je razlogom za dječju neishranjenost (32%) i dječju smrtnost (71 na 1000) koja je veća nego u ostatku Indonezije.

Ekonomija
---------

Prema nekoliko indikatora, ekonomija provincije je slabija od indonežanskog prosjeka, s visokom inflacijom (15%), nezaposlenosti (30%) i kamatnim stopama (22 – 24%). 

***Istočna Nusa Tenggara*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Pokrajine Indonezije |
| --- |
| Sumatra | Aceh • Sjeverna Sumatra • Zapadna Sumatra • Bengkulu • Riau • Otoci Riau • Jambi • Južna Sumatra • Lampung • Bangka-Belitung | Karta indonezijskih pokrajina |
| Java | Jakarta • Zapadna Java • Banten • Centralna Java • Yogyakarta • Istočna Java |
| Kalimantan | Sjeverni Kalimantan • Zapadni Kalimantan • Centralni Kalimantan • Južni Kalimantan • Istočni Kalimantan |
| Manji Sunda Otoci | Bali • Zapadna Nusa Tenggara • Istočna Nusa Tenggara |
| Sulawesi | Zapadni Sulawesi • Sjeverni Sulawesi • Centralni Sulawesi • Južni Sulawesi • Jugoistočni Sulawesi • Gorontalo |
| Maluku Otoci i Nova Gvineja | Maluku • Sjeverni Maluku • Zapadna Papua • Papua |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 5059700-0
* NKC: ge998560

 |
Za indo-grčkog vladara, v. Demetrije III.
Kovanica **Demetrija III**.  
**Obv**: Dijademom okrunjena glava Demetrija III.   
**Rev**: Figura Atargatis, pod velom, koja drži cvijeće i vlati ječma na ramenima. Grčki natpis ΒΑΣΙΛΕΩΣ ΔΗΜΗΤΡΙΟΥ ΘΕΟΥ ΦΙΛΟΠΑΤΟΡΟΣ ΣΩΤΗΡΟΣ "Kralj Demetrije, Bog, Očeljubiv i spasitelj".
**Demetrije III** (? - 88. pne.), poznat pod nadimcima **Euker** ("pravovremeni", što je možda pogrešno protumačeno *Akairos*, "nepravovremeni") i **Filopator**, bio je vladar seleukidske Sirije. Bio je sin prethodnog kralja Antioha VIII Gripa, ubijenog 96. pne. od strane njegovog polu-strica Antioha IX Kizikena.

Dok su njegova braća Antioh XI Epifan i Filip I Filadelf nastojali osvetiti oca, a potom i brata Seleuka VI Epifana, odnosno osvojiti Antiohiju, Demetrije se ispočetka zadovoljio time da uz pomoć egipatskog kralja Ptolemeja IX Latira osvoji južni dio kraljevstva i postavi dvor u Damasku. Odatle je porazio hasmonejskog kralja Aleksandra Janeja, ali se morao povući iz Judeje. Na kraju je pokušao svrgnuti Filipa Filadelfa, ali ga je porazila arapska i partska vojska. Kao zarobljenik je doveden na dvor kralja Mitridata II gdje je i umro.

|  |
| --- |
| Demetrije III Euker **Seleukidska dinastija****Rođen/a:** nepoznato  **Umro/la:** 88. pne. |
| Prethodi:**Seleuk VI Epifan** | **Seleukidski kralj**95. pne.*Antioh X Euzeb* *Antioh XI Epifan* *Filip I Filadelf* | Slijedi:**Filip I Filadelf ili Antioh XII Dioniz** |
**Jovan Šević** ili **Ivan Šević** (ruski: ) (? - o. 1764) bio je austrijski i ruski oficir srpskog porijekla. Karijeru je započeo kao pripadnik tzv. Srpske milicije u habsburškoj Vojnoj krajini na području Pomorišja te napredovao do čina potpukovnika. Kada je oko godine 1750. postalo jasno da će Srpska milicija biti ukinuta, odnosno izgubiti dio dotadašnjih privilegija, Šević se zajedno s dijelom sljedbenika preslio u Rusiju gdje se stavio u službu tamošnjih vlasti. Godine 1752. je vodio drugu grupu doseljenika iz Pomorišja, Potisja i Slavonije te ih doveo na područje tadašnjeg Ruskog Carstva u današnjoj Ukrajini. Oni su se 1753. naselili na području koje je dobilo ime Slavenosrbija, a Šević je od ruskih vlasti dobio čin generala. Slavenosrbija je ukinuta nakon njegove smrti, ali su brojni Ševićevi potomci ostvarili istaknute karijere u ruskoj carskoj vojsci. Šević se pojavljuje kao lik u romanu *Seobe* srpskog pisca Miloša Crnjanskog.

Godine 2014. je za vrijeme rata na istoku Ukrajine po njemu prozvan Odred "Jovan Šević", odnosno paravojna formacija srpskih nacionalističkih dobrovoljaca (četnika) koja se bori na strane pro-ruskih separatista tzv. Novorusije.

Izvori
------

* Kostić, Mita; Lalić, Sredoje; Gavrilović, Slavko (2001). *Nova Srbija i Slavenosrbija*. Srpsko-ukrajinsko društvo. ISBN 978-86-902499-1-6.
Raspored njemačkih snaga (označenih crveno) na dan 31. augusta 1939. sa planiranim pravcima prodora u poljsku teritoriju.

  

**Fall Weiss** (sh. *Bijeli plan* ili *Bijeli slučaj*) je ratni plan koji je nacistička Njemačka 1939. godine izradila za slučaj oružanog sukoba sa Poljskom. Konačna je verzija usvojena 15. juna 1939. a primjena je započela 1. septembra kada je izvršena invazija Poljske, čime je započeo Drugi svjetski rat.

Osnove plana su zacrtane još 1928. godine u vrijeme Weimarske Republike, kada je na njemu počeo raditi Werner von Fritsch. Konačno uobličavanje je omogućilo komadanje Čehoslovačke kojim je Njemačka proširila svoju operativnu osnovicu. Sam su plan izradili Günther Blumentritt i Erich von Manstein kao štapski oficiri Gerda von Rundstedta u zapovjedništvu Grupe armije Jug u Šleskoj.

Plan je previđao da se Poljska napadne iz tri pravca:

* glavni udar je trebao biti iz područja Šleske, odnosno preko zapadne poljske granice;
* drugi udar je trebao biti iz područja Istočne Pruske prema jugu;
* pomoćni udar je trebao biti sa juga sa teritorija pro-njemačke Slovačke.

Sve njemačke snage su svoje napredovanje trebale koncentrirati na područje Varšave, odnosno pokušati opkoliti, a samim time i odsjeći poljske snage zapadno od Visle. Fall Weiss je u tom smislu predstavljao tipičan primjer tzv. uništavajuće bitke, odnosno dvostrukog obuhvata na strategijskoj razini, ali je također predstavljao prvi koji je nastojao primjeniti moderna tehnološka dostignuća, odnosno važnu ulogu dao oklopnim jedinicama i avijaciji. Važan aspekt plana je bila i propaganda, odnosno psihološko ratovanje, te predviđao brojne mjere kojima je svrha bila izazivanje dezorganizacije i demoralizacije u neprijateljskim redovima. Kada je 1. septembra primijenjen u praksi, imao je izuzetan uspjeh, i smatra se prvom primjenom doktrine blitzkriega.

Vidi još
--------

* Plan Zapad
Dane su naselje na Ćićariji, u općini Lanišće uz cestu Buzet–Vodice (Lanišće). Nalaze se na nadmorskoj visini od 609 metara. Selo je okruženo brdima, zaštićeno je od sjevernih vjetrova i otvoreno prema jugu. Plodno polje i obilje vode (osim ljeti) omogućuju proizvodnju hrane, a u prošlosti su stočarstvo i proizvodnja drvenog ugljena bile glavne djelatnosti.
Po popisu iz 1981. godine, u selu je živjelo 29 stanovnika, dok je do 2001.  broj pao na 12.

Povijest
--------

Na cijelom području Dana i okolnih sela mnogobrojni su nalazi ljudskih ostataka u pećinama (Novačka peć, Ivkina peć), najviše iz mezolitika i kasnijih razdoblja. U povijesnim izvorima spominje se u X.st. kao područje tršćanske općine, potom je pod vlašću akvilejskoga patrijarha i knezova Goričkih. Od 1394. Godine, pod vlašću Mletaka kao dio Rašporske gospoštije,[*pojasniti*] na granici prema Pazinskoj knežiji.[*pojasniti*] 
Naselje je stradalo potkraj XV.st. u turskim upadima u Ćićariju, kao i tijekom Uskočkoga rata, nakon kojega je između Dana i Vodica bila uspostavljena granica austrijskoga i mletačkog teritorija. Njemačke snage spalile su selo 10. kolovoza 1944. a zatečeno stanovništvo odvele u logor. Crkva posvećena Sv. Ani u ruševinama je. 
Crkvena je uprava u Opatijskom dekanatu Riječke nadbiskupije.

Izvori
------

1. ↑  Popis 2001.: Općina Lanišće

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Dane** |

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Dane (Lanišće)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Lanišće |
| --- |
| Brest • Brgudac • Dane • Jelovice • Klenovšćak • Kropinjak • Lanišće • Podgaće • Prapoće • Račja Vas • Rašpor • Slum • Trstenik • Vodice |  |
Žena u kimonu
**Kimono** (jap: "stvar koja se nosi") je tradicionalni japanski odjevni predmet. Najčešće se prepoznaje po dugačkim rukavima i pojasu. 

Uz kimono se nose tabi (japanske čarape) i tradicionalna japanska obuća (geta ili zori).

Nošenje kimona
--------------

Kimoni su nošeni u feudalnom Japanu kao svakodnevna odjeća, ali danas mali broj ljudi koristi kimono kao takvog. Kimono se uvijek nosi tako da je lijeva strana preklopljena preko desne i učvršćuje obijem (pojasem). Pošto kimono nema džepova osobna vlasništva su se stavljala u rukave ili u prednji dio.

Kimono se ponekad nosio tako da se jedna strana spusti (ovo se obično radi u kyudu) ili bez hlača (često seljaci). Bijeli se također koristio kao odjeća za spavanje. Ispod kimona se mogao nositi još jedan, bijeli, od kojeg se vidi samo nekoliko centimetara. 

Vrlo su skupi. Jedan ženski kimono može koštati preko 10 000 dolara. Obi (pojas) je također skup, a može koštati nekoliko tisuća dolara. Neki ljudi "prave" svoj kimono.

Kimono
------

Kimono je osmišljen po uzoru na kineski hanfu već u 5. stoljeću, ali je konačni oblik dobio tokom Hiean razdoblja. Na kimonu može biti do 7 monova: pri kraju rukava (s obje strane), na prsnom dijelu (po dva) i pri vrhu na leđima. 

Kimoni su rađeni od jednog komada tkanine. Svi tradicionalni kimoni se ručno šiju, ukrašavaju dok je materijal također ručno napravljen. Formalni su kimoni rađeni od svile, ali se kimono kao obična odjeća radio od pamuka. 

Prije su kimoni potpuno rastavljeni za pranje i onda ponovno sastavljeni (šivani). Danas to nije više potrebno.

Kimoni dolaze u nekoliko oblika, ovisno o formalnosti. Na ženskim kimonima razina formalnosti se obično očituje u dužini rukava, boji i uzorku dok muški imaju samo jedan oblik i obično su tamnije boje. Formalnost se također može očitati bojom dodataka, materijala i brojem monova. Svila je najformalniji materijal.

Kimoni se nikad ne bacaju. Stari se koriste u razne svrhe npr. kimoni za djecu, haori ili pak vreće, torbice itd. 

Danas se kimoni nose samo na posebnim prigodama (npr. vjenčanje). Japan je u potpunosti prisvojio zapadnjačku odjeću i malo ljudi nosi kimono kao svakodnevnu odjeću. Profesionalni sumo hrvači moraju nositi kimono kad god se pojave u javnosti (izvan ringa).

Naziv
-----

Riječ kimono je sastavljena od japanskih riječi *kiru* (nositi) i *mono* (stvar) i doslovno znači "nešto što se nosi". U početku je izraz korišten za odjeću, ali je kasnije korišten samo za japanski kimono.

Suvremena modna industrija riječ *kimono* često koristi za moderne odjevne predmete, koji su na određeni način inspirirani japanskom tradicijom i kulturom.

Izraz *kimono* u našem jeziku često se koristi za sportsku odjeću koja se koristi prilikom vježbanja borilačkih sportova. Ispravan naziv je **keikogi** (jap. keiko - vježba; gi - odjeća, uniforma), odnosno karategi (odjeća za karate), judogi (odjeća za judo), kendogi (odjeća za kendo) itd.

Eksterni linkovi
----------------

***Kimono*** na Wikimedijinoj ostavi

=

* Japanese Kimono - Many photos
Narodi sjeverne Britanije prema navodima Ptolemejeve karte
**Kaledonci** (latinski: ) ili **Kaledonski savez** je naziv za plemena, odnosno narode koji su naseljevali sjever Britanije, odnosno područje današnje Škotske od 1. do 3. vijeka. Rimljani su za područja gdje su živjeli Kaledonci koristili izraz Kaledonija (*Caledonia*).

Dio historičara vjeruje da naziv Kaledonci dolazi od britske riječi "grub" ili "čvrst", što je značilo da su Kaledonci smatrali "tvrdim" ljudima. Sami Rimljani su ispočetka vjerovali da Kaledonci pripadaju Britima, da bi ih tek kasnije počeli tretirati kao zasebni piktski entitet. Moderni historičari, pak, vjeruju da su Kaledonci u stvari bili mješavina piktskih domorodaca sa sjevera Britanije kao i britskih izbjeglica koji su došli s juga bježeči od sredine 1. vijeka pred rimskim osvajačima.

U svakom slučaju, Kaledonci su bili poznati po tome što su se dugo vremena uspješno suprotstavljali rimskom prodiranju na sjever, te nekoliko puta porazili rimske legije. Od kraja 2. vijeka su uspjevali probiti Hadrijanov zid i pustošiti područja rimske Britanije. Početkom 3. vijeka su Septimije Sever i Karakala protiv njih poduzeli velike vojne pohode, koji su, po svemu sudeći, završili njihovim fizičkim uništenjem, nakon čega nestaje bilo kakav njihov spomen u rimskim izvorima.

Eksterni linkovi
----------------

* The Scotsman - Mons Graupius, where the Romans defeated the Caledonii
* Famous Scots - Galgacus
* Historic UK - Romans in Scotland
* History Scotland Magazine Arhivirano 2006-10-28 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Plemena Željeznog doba u Britaniji |
| --- |
| Atrebates • Belgae • Brigantes • Caereni • Caledonii • Cantiaci • Carnonacae • Carvetii • Catuvellauni • Coritani • Corionotatae • Cornovii (Centralna) • Cornovii (Sjeverni) • Creones • Damnonii • Decantae • Deceangi • Demetae • Dobunni • Dumnonii • Durotriges • Epidii • Gabrantovices • Iceni • Lopocares • Lugi • Novantae • Ordovices • Parisii • Regnenses • Selgovae • Setantii • Silures • Smertae • Taexali • Textoverdi • Trinovantes • Vacomagi • Venicones • Votadini |
| *Dio:* Keltskih plemena u Evropi |
**Kalevala** je finski narodni ep.
Cjelokupno finsko narodno stvaralaštvo živjelo je kao usmena tradicija sve do 1835. kada je Elias Lönnrot, liječnik po zanimanju, sabrao i sistematizirao to cjelokupno stvaralaštvo i objavio u posebnoj knjizi koju je nazvao Kalevala. Cijeli spjev vezan je uz nekoliko događaja u kojima je prikazano nekoliko likova, koji nisu povijesni nego mitski među kojima se ističe starac, pjevač i čudotvorac Väinämöinen, koji snagom riječi mijenja svijet doživljavajući razne zgode i nezgode u odnosima sa drugim likovima. Drugi po značenju lik je kovača Ilmarinena koji personificira genij uzdignut do magije. Treći po značenju je čarobnjak i putnik Lemminkäinen koji predstavlja junaka, lutalicu i čarobnjaka. On ima funkciju tipičnih junaka heroja ostalih europskih naroda (Orfeja, Herakla, Odiseja).

U Kalevali je sačuvano pored događaja iz povijesti i mitologije cjelokupno bogatstvo finskog folklora kao i kršćanskih legendi. U osnovi je radnje borba jednoga naroda protiv škrte i neljubazne prirode sjevera. Spjev ima 50 pjevanja (runa), a značajno je da prvo pjevanje završava rođenjem heroja, pjevača Väinamöinena. Sljedećih 9 pjevanja govori o njihovim doživljajima da bi se tek u 11. pjevanju pojavio Lemminkäinen koji mora izvršiti nekoliko teških zadataka kako bi zadobio najljepšu kći sjeverne zemlje. Najljepši je dio spjeva onaj kada Lemminkäinen mora sići u podzemni svijet kako bi ubio labuda iz rijeke Tuonela koji je čuvar toga podzemlja, pri tome on nastrada, a tijelo mu rastrgano na komade biva bačeno u rijeku smrti. Njegova majka nalazi dijelove tijela svoga sina, sastavlja ih i oživljuje što je poznato i u ostalim narodnim književnostima. Posljednjih 10-ak pjevanja prikazuje trojicu likova u potrazi za sampom, a to je predmet čije ime označava oružje i blago. Oko njega se vodi borba između sinova Kaleve i Sjeverne zemlje. Spjev završava nagovještajem budućnosti preko Väinamöinen koji u bakrenom čamcu odlazi daleko na horizont gdje će vječno boraviti, a svoje pjesme ostavlja narodu Finske.

Ekranizacije
------------

* *Sampo* (film), sovjetsko-finski igrani film iz 1958. godine, rež. Aleksandar Ptuško i Risto Orko
* *Rauta-aika*, finska televizijska serija iz 1982. godine
* *Jadesoturi* (Jade Warrior), kinesko-finski film iz 2006. godine, rež. Antti-Jussi Annila

***Kalevala*** na Wikimedijinoj ostavi
**Frank Banham** (Calahoo, Alberta,14. travnja 1975.) kanadski je profesionalni hokejaš na ledu. Desnoruki je napadač i igra na poziciji desnog krila. U svojoj NHL karijeri je igrao za Anaheim Duckse i Phoenix Coyotese. Trenutačno je član hrvatskog KHL Medveščaka koji se natječe u EBEL-u. U EBEL-u je sveukupno odigrao 231 utakmicu, zabio 128 golova i upisao 134 asistencije.

Karijera
--------

### Sj. Amerika

Juniorski staž odradio je u WHL-u (Western Hockey League) igrajući za momčad Saskatoon Bladese gdje je tijekom četiri sezone od 1992. do 1996. u 315 utakmica, uključujući i doigravanje, upisao 208 golova i 204 asistencije. Izvrsna igra u WHL-u otvorila mu je vrata prema AHL-u (American Hockey League) te je 1995/1996. odigrao 16 utakmica za Baltimore Banditse u čijim se redovima zadržao i sljedeću sezonu, da bi zatim prešao u Cincinnati Mighty Duckse (druga momčad Anaheim Mighty Ducksa). Tijekom staža u AHL-u skupio je 304 utakmica, 89 golova, 99 asista i 188 bodova.

Banham se nije okušao samo u AHL-u, igrao je i u najjačoj hokejaškoj ligi na svijetu NHL-u. Još u vrijeme juniorskih dana, 1993. na draftu su ga izabrali Washington Capitalsi kao 147. izbor u šestom krugu. No, za Capitalse nije odigrao niti jednu utakmicu, ali je zato NHL iskustvo stekao u dresu Anaheim Mighty Ducksa i Phoenix Coyotesa. Za ove NHL klubove sveukupno je odigrao 32 susreta, postigao 9 golova i dvije asistencije.

### Europa

Na europskom ledu prvi put je zaigrao 2000./01. u finskoj SM ligi za momčad Espoo Blues (56 utakmica, 24 golova, 27 asista). U Finskoj je igrao i za Jokerit te SaiPa. Vrlo kratko, šest utakmica, odigrao je i u ruskoj ligi za Dinamo Moskvu te ubilježio gol i asistenciju.

Iskustvo u EBEL-u počeo je skupljati 2005./06. s momčadi Red Bull Salzburg čiji je dres nosio tri sezone za redom i osvojio naslov prvaka 2006./07. da bi sljedeće dvije sezone odradio s Tilijom Olimpijom. Banham je bio najkorisniji igrač kluba u sezoni EBEL-a 2009./10. sakupivši čak 62 boda (30 golova i 32 dodavanja), ali nakon nešto više od polovice sezone naspustio je klub. Karijeru je kratko nastavio u švicarskom drugoligašu Lausanni, da bi za sljedeću sezonu potpisao za KHL Medveščak Zagreb. Ugovor s Medveščakom potpisao je na dvije godine, uz mogućnost produženja na još godinu dana.

Izvori
------

1. ↑  Olimpiju napuštaju napadači
2. ↑  „Frank Banham od sljedeće sezone u dresu Medvjeda". Arhivirano iz originala na datum 2021-02-18. Pristupljeno 2014-07-26.
3. ↑  Frank Banham u Medveščaku

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil na Eurohockey.net
* Profil na The Internet Hockey Database

| * p
* r
* u
Trenutačni sastav Medveščak Zagreba |
| --- |
| 
Robert Kristan |
Michael Ouzas |
Andrej Vasiljević |
Vjačeslav Truhno |
David Brine |
Alan Letang |
Kenneth MacAulay |
Andy Sertich |
Dario Kostović |
Ivan Šijan |
Saša Martinović |
Frank Banham |
Sasha Pokulok |
Joel Prpic |
Mislav Blagus |
Ryan Kinasewich |
Geoff Waugh |
Greg Day |
Dominik Kanaet |
Donald MacLean |
Matt Siddall |
Tom Zanoški |
Mario Sertić |
Pascal Morency |
Sašo Rajsar |
Gal Koren |
trener: Marty Raymond
 |
**Jonjani** ili **Jonci** (grči: Ἴωνες, Iōnes, jednina Ἴων) su bili jedna od tri skupine stanovništva na koje su drevni Grci dijelili Helene.

"Jonjani" i "jonski" je izraz koji je u klasičnom periodu imao dva značenja. U užem značenju je označavao zajednice koje su koristile jonski dijalekt, a koje su bile smještene na otocima između Grčke i Anadolije, odnosno na maloazijskoj obali, a koje su predstavljale historijsku regiju zvanu Jonija. Grci su smatrali da su stanovnici Jonije potomci kolonista s Peloponeza koji su svoju postojbinu prepustili Doranima, odnosno potomci Atenjana koji su učinili isto. U širem smislu Jonjani su označavali sve govornike jonskog, atičkog (jezika koji se govorio u Ateni) te svih dijalekata iz današnje grupe istočnog grčkog. 

  

Druge dvije jezične/kulturne grupe klasičnog perioda su predstavljali Dorani i Eolci, a sve tri grupe su zajedno bile poznate kao Heleni. Jonjani su bili uglavnom smješteni na obalama Egejsko more i većini Egejskih otoka. Eolci su živjeli u Beociji, na Lezbosu te još nekim otocima i dijelovima maloazijske obale. Dorani su živjeli u Makedoniji, Peloponezu, Kreti, Rodosu te na otocima Dorskog Heksapolisa, kao i manjem dijelu maloazijske obali. 

Prema grčkim legendama, Joniju su kolonizirali Jonjani izbačeni s grčkog kopna zahvaljujući dorskoj invaziji u Herojskom dobu. Jonjani su prema mitu potekli od Jona, sin Ksutovog, sina Helenovog (mitskog praoca svih Helena, čiji su sinovi bili Eol i Dor).

Eksterni linkovi
----------------

* Myres, John Linton (1910-1911). „Ionians". *The Encyclopedia Britannica: a Dictionary of Arts, Sciences, Literature and General Information*. **14** (11 izd.). Cambridge, England and New York (printed): Cambridge University Press, Online Encyclopedia. pp. Pages 730-731. Pristupljeno 10. 01. 2008.
**Jabalón** je rijeka u centru Španjolske duga 161 km, najveća lijeva pritoka rijeke Guadiane.

Karakteristike
--------------

Jabalón izvire kod lokaliteta Los Ojos na terenu općine Montiel. Od izvora teče prema sjeverozapadu do ušća u Guadianu na terenu općine Corral de Calatrava. Ime rijeke dolazi od arapskog *Jabal* što znači planina. Sliv rijeke velik 1.557 km², a proteže se preko provincije Ciudad Real.

Na rijeci je podignuto nekoliko akumulacijskih jezera, a dva najveća (La Cabezuela i La Vega del Jabalón) izgrađena su 1992. godine. Za potrebe Cabezuele podignuta je brana visoka 29 m i duga 698 m Tako je između općina Valdepeñas i Torre de Juan Abad formirano jezero veliko 565 hektara na nadmorskoj visini od 763 ma
Dok je za potrebe *Vege del Jabalón* podignuta brana visoka 26 m, duga 529 m.Na taj način je formirano jezero veliko 629 hektara, između općina Calzada de Calatrava i Granátula de Calatrava, koje leži na nadmorskoj visini od 639 m.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   „*El Río Jabalón*" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 5. 6. 2019.
2. 1 2   „*Presa de Marisanchez (Cabezuela, La)*" (španjolski). Iagua. Pristupljeno 5. 6. 2019.
3. 1 2   „*Presa de Vega Del Jabalon, La*" (španjolski). Iagua. Pristupljeno 5. 6. 2019.

Vanjske veze
------------

***Jabalón*** na Wikimedijinoj ostavi

* *El Río Jabalón* (`es`)
Mount Everest sa Južnim prijevojem desno
**Južni prevoj** je jedan brisani prostor sa jakim vjetrovima, bez veće količine snijega, i nalazi se između Mount Everest, najvišeg vrha na svijetu i Lhotsea, črtvrtog vrha po visini. Od 1950. godine kada je Tibet zatvoren, umjesto Sjevernog prevoja, najveći broj ekspedicija na Mount Everest kreće iz Nepala i ide preko Južnog prevoja i Jugoistočnim grebenom. Kad penjači idu ovom rutom onda je njihov završni kamp (obično Kamp IV) podignut na Sjevernom prevoju.

Prvi put je ispenjan 12. maja 1952. godine prilikom neuspjele Švicarske ekspedicije. Slijedeće godine, kada je Mont Everest osvojen, na prevoj su prvi izašli Wilfrid Noyce i Šerpa Annullu, članovi Britanske ekspedicije na Mount Everest 1953.

Kada dođu na Južni prevoj, penjači se nađu u zoni smrti. Visinska bolest na ovoj visini postaje velika prijetnja i može izazvati fatalne posljedice. Javljaju se poteškoće kod spavanja, digestivni trakt se uspori ili u potpunosti prestane sa radom. Na ovim visinama čovjek koristi mnogo više energije nego što može hranom nadoknaditi. Većina penjača ovdje počinje koristiti boce sa dodatnim kisikom i imaju samo dva do tri dana za uspon i povratak. Čisto vrijeme bez vjetra je odlučujuće za uspješan uspon. Ako je vrijeme loše penjači se moraju vratiti, ponekad i do Baznog kampa.

### Slijetanje helikoptera 2005.

Francuski pilot Didier Delsalle sletio je 12. maja 2005. godine helikopterom Eurocopter na Južni prevoj. Dva dana kasnije formalno je sletio i na Mount Everest.
**Istočni Midlands** (engleski: *East Midlands*) je jedna od 9 službenih engleskih regija u kojoj živi 4,637,413 
stanovnika, na površini od 15,627 km².

Po površini je četvrta engleska regija, a po stanovništvu osma.

Geografske karakteristike
-------------------------

Regija je istočni dio Midlandsa, koji se prostire od obale Sjevernog mora do unutašnjosti.

Istočni Midlands leži sjeverno od regija Istočna Engleska i Greater Londona. 
Administrativno je podjeljena na šest countya to su; Derbyshire, Leicestershire, Lincolnshire, Northamptonshire, Nottinghamshire i Rutland.

Veći gradovi su: Derby, Leicester, Lincoln i Nottingham

Izvori
------

1. ↑  „United Kingdom: East Midlands" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 9. 2016.

Vanjske veze
------------

***Istočni Midlands*** na Wikimedijinoj ostavi

* East Midlands Regional Assembly (`en`)

| * p
* r
* u
Ujedinjeno Kraljevstvo Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Sjeverne Irske |
| --- |
| 
* Engleska
* Wales
* Škotska
* Sjeverna Irska

 |
| Engleske regije | 
* Istočna Engleska
* Istočni Midlands
* London
* Sjeveroistočna Engleska
* Sjeverozapadna Engleska
* Jugoistočna Engleska
* Jugozapadna Engleska
* Zapadni Midlands
* Yorkshire i Humber

 |
**Istočni Falkland** (engleski: *East Falkland*, španjolski: *Isla Soledad*) je najveći otok arhipelaga Falklandi, površine od 6 605 kvadratnih kilometara, koji leži u južnom Atlantiku. 

Na otoku, i to gotovo isključivo na njegovom sjevernom dijelu živi najveći dio stanovnika *Falklandskih otoka*. Južna polovica otoka - poluotok Lafonia, spojena je uskom prevlakom sa sjevernim dijelom.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ciganska uvala na Istočnom Falklandu
*Istočni Falkland* dug je 140 km, i širok 88 km.  Najviši vrh na otoku je Usborne visok 705 m. Otok je blago brdovit, pun kamenih stijena, pokriven vrijesištima i močvarnim poljima.

Stanovništvo i infrastruktura na otoku
--------------------------------------

Na *Istočnom Falklandu* najveće naselje je Stanley, glavni grad arhipelaga i najveća morska luka.
Na otoku postoje dva aerodroma sa betonskim pistama; *Port Stanley Airport* i RAF Mount Pleasant. Otok ima jedan svjetionik kod *Rta Pembroke* blizu Stanleya. Istočni Falkland ima najgušću cestovnu mrežu na čitavom arhipelagu, iako su i njegove ceste vrlo skromne i loše.

### Važnija naselja na otoku

* Stanley
* Port Louis
* Darwin
* Port San Carlos
* San Carlos
* Salvador
* Johnson Harbour
* Fitzroy
* Mare Harbour
* Goose Green

Privreda
--------

Tipična kuća (i farma) u Istočnom Falklandu
Glavne privredne grane na otoku su; ribarstvo, ovčarstvo, turizam i rad u lokalnoj upravi. Zemljoradnja, usprkos velikim količinama zemlje, slabo je razvijena, zbog hladne klime, velike količine vlage i kiselosti tla. Uspješno se uzgajaju samo rijetke vrste zobi.

Luka u glavnom gradu Stanleyu, u posljednje vrijeme postala je polazišna točka za sve brojnije velike turističke cruisere, koji organiziraju turistička putovanja po južnom Atlantiku i Antarktiku.
Veliku ulogu u otočnoj privredi ima i vojna baza Britanske kraljevske avijacije (RAF) na *Mount Pleasantu*, u kojoj je smještena brojna stalna posada. (nekoliko stotina vojnika i civilnog osoblja) koji predstavljaju velik broj na svega 2 tisuće stalnih stanovnika otoka.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*East Falkland*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 5. 04. 2012.

Vanjske veze
------------

* East Falkland (na portalu Encyclopædia Britannica) (`en`)
* East Falkland (na portalu Falkland Islands Tourist Board) (`en`)
* Detaljna karta Falklanda Arhivirano 2005-04-16 na Wayback Machine-u
* Galerija slika Istočnog Falklanda

***Istočni Falkland*** na Wikimedijinoj ostavi