recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Les Anges du péché*** je francuski crno-bijeli film snimljen 1943. u režiji Roberta Bressona, kome je predstavljao cjelovečernji debi. Protagonistica, koju tumači Renée Faure, je situirana mlada žena koja odluči postati katoličkom redovnicom i pridružuje se samostanu čije redovnice pružaju duhovnu utjehu, odnosno nastoje "popraviti" žene osuđene na zatvor. Radnja prikazuje njen odnos sa ženom (čiji lik tumači Jany Holt), koja se odbija "popraviti" tvrdeći da nije počinila zločin zbog koga je osuđena, a koja nakon puštanja ubije muškarca koga za to krivi. *Les Anges du péché*, koji je snimljen za vrijeme njemačke okupacije, se često navodi kao "najkonvencionalniji" od svih Bressonovih filmova. S druge strane, scenarij, na kome su surađivali dominikanski redovnik Raymond Léopold Bruckberger i ugledni dramski pisac Jean Giraudoux, je Bressonu pružio priliku da se bavi religijskim temama, koje će postati jedan od glavnih motiva njegove kasnije filmografije.

Vanjske veze
------------

* *Les Anges du péché* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Robert Bresson |
| --- |
| Dugometražni | 
* *Les Anges du péché* (1943)
* *Les Dames du bois de Boulogne* (1945)

* *Journal d'un curé de campagne* (1951)

* *Un condamné à mort s'est échappé* (1956)

* *Pickpocket* (1959)

* *Procès de Jeanne d'Arc* (1962)

* *Au hasard Balthazar* (1966)

* *Mouchette* (1967)

* *Une femme douce* (1969)

* *Quatre nuits d'un rêveur* (1971)

* *Lancelot du Lac* (1974)

* *Le Diable probablement* (1977)

* *L'Argent* (1983)

 |
| Kratkometražni | 
* *Les Affaires publiques* (1934)

 |
**Crni hleb** (šp. *„Pa negre"*) je katalonski film iz 2010. godine, dobitnik devet nagrada Goja, između ostalih i Goje za najbolji film. Ovo je prvi film na katalonskom jeziku dobitnik ove nagrade, čime je ujedno i prvi katalonski film koji je proglašen za najbolji film Španije.

Desetogodišnji Andreu u šumi pronalazi mrtva tela starijeg čoveka i njegovog malog sina. Lokalne vlasti žele da okrive Andreuovog oca za ubistvo, jer im to najviše odgovara, pa dečak po svaku cenu pokušava da otkrije ko je zaista izvršio ubistvo. Kroz celu priču, provlači se i legenda o Pitorijuli, duhu iz obližnje pećine, kojim su meštani plašili decu. Na svom traganju za istinom, Andreu najpre otkriva da je čitav svet odraslih izgrađen na lažima, saznaje i da je duh iz pećine, u stvari homoseksualac koji je bio žrtva grupe siledžija iz kraja. Na kraju će otkriti ko je ubio sve te ljude i zbog čega, pa potpuno razočaran i povređen odlazi iz sela i prihvata ponudu jedne uticajne gospođe da ga usvoji. Drama je smeštena u Kataloniju uništenu građanskim ratom, a režiser je naročitu pažnju posvetio živopisnim katalonskim pejzažima.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Fransesk Kolomer | Andreu |
| Nora Navas | Florensija |
| Marina Gatel | Enriketa |
| Marina Komas | Nurija |
| Ruđer Kazamajor | Fariol |
| Laja Marulj | Pauleta |
| Eduard Fernandez | Mestre |
| Serđi Lopez | Gradonačelnik |

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* *Pa negre* na sajtu IMDb
***Underground*** (sh. *Podzemlje*) je britanska TV drama prikazana 30. novembra 1958. na programu TV-mreže ITV u okviru antologije *Armchair Theatre*. Napisao ju je James Forsyth, a radnja je bila smještena u Londonsku podzemnu željeznicu nakon nuklearnog rata i prikazivala život tamo preživjelih ljudi. Danas je najpoznatija po tragičnom događaju koji se zbio za vrijeme emitiranja, koje je, u skladu sa tadašnjom praksom išlo uživo. Glumac Gareth Jones, koji je trebao tumačiti jednog od likova, je za vrijeme pauze u garderobi doživio srčani udar i umro. Producent Sydney Newman je nakon toga režiseru Tedu Kotcheffu naložio da dramu režira "kao fudbalski meč", a glumcima da improviziraju tekst odnosno pokušaju objasniti zašto lika koga je Jones tumačio nema na sceni. Nijedna snimka TV-drame danas nije sačuvana.

Vanjske veze
------------

* *Underground* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
TV antologija *Armchair Theatre* |
| --- |
| Epizode | 
* *Black Limelight* (1956)
* *Emperor Jones* (1958)
* *Underground* (1958)
* *No Trams to Lime Street* (1959)
* *A Night Out* (1960)
* *Afternoon of a Nymph* (1962)
* *The Blood Knot* (recorded 1963)
* *A Magnum for Schneider* (1967)
* *Never Mind the Quality, Feel the Width* (1967)

 |
| Srodno | *Armchair 30* |
|  |
| --- |
| ***Pabirčenje*** |
|  |
| **Jean-François Millet**, 1857. |
| ulje na platnu , 85 × 111,8 cm |
| Musée d'Orsay, Pariz |

**Pabirčenje** ili **Prebiračice** (fr. *Des glaneuses*), ulje na platnu francuskog realističkog slikara Jean-Françoisa Milleta, naslikano u selu Barbizonu, nadomak Fontainebleaua 1857. godine.

Milletov stil je imao korijena iz njegove rodne Normandije, ali se razvio i pod utjecajem biblijskih tema, kao i klasične umjetnosti i književnosti. Tako figure na ovoj slici prizivaju pisanja Homera i Vergilija, ali podsjećaju i na Partenonski friz. Iako ga se uglavnom vezuje za Barbizonsku školu slikarstva, koja je prkošeći romantizmu njegovala više realistički način slikanja, Millet je bio njihov netipičan pripadnik i manje ga zanimao pejzaž od slikanja figura.

Opis i interpretacija
---------------------

Sam slikar je izjavio kako njegovom temperamentu najbolje odgovaraju seljački motivi, poput onoga na ovoj slici. Slika prikazuje seljanke koje pabirče polje poslije žetve i skupljaju otpalo klasje. Tople boje i blago magličasto ozračje djeluju umirujuće iako prikazuju krajnje siromaštvo. Ovaj posao je bio prepuštan samo najsiromašnijima jer je zahtjevao sate mukotrpnog saginjanja kako bi se skupilo dovoljno zrnja za tek jedan kruh.

Kada je slika prvi put izložena 1857. godine, Milleta su kritičari optužili kako pokušava igrati na kartu simpatija prema siromašnima i strasti revolucije iz 1848. god. Zbog prikazivanja siromašnih seljaka okrivili su ga da je socijalistički revolucionar, no njegov pristup je zapravo bio potpuno konzervativan. Njega nije zanimala revolucija već dostojanstvo i fatalnost svakodnevnih poljoprivrednih radova ondašnjeg vremena. On je smatrao da je seljačko prihvaćanje teške ljudske sudbine uzorno, i ni u kojem slučaju nešto protiv čega se treba boriti.

Millet je bio izvanredan crtač i majstor svjetlosti i sjena, a volio je paletu zemljanih i zelenih tonova boja. Slikari koji su utjecali na njegov stil su bili mnogi stari majstori kao što je Nicolas Poussin, dok je njegov rad utjecao i na impresioniste i postimpresioniste kao što su Camille Pissaro i Vincent van Gogh.

Bilješke
--------

***Pabirčenje*** na Wikimedijinoj ostavi

1. ↑  *30,000 Years of Art: The story of human creativity across time and space*, Phaidon Press Inc. 2007. New York, str. 882. ISBN 978-0-7148-4789-4
2. ↑  Marilyn Stockstad, Art History vol. 2, Pearson Education Ltd. 2005. New Jersey, str. 973. ISBN 0-13-145527-13 Uneseni ISBN nije važeći.
3. ↑  Fred Kleiner i Christian J. Mamiya, *Gardner's Art Through the Ages*, 12 ed. 2005. Wadsworth/Thompson Learning, California, str. 857. ISBN 0-534-64091-5

Veze
----

* Realizam (umetnost)
|  |
| --- |
| ***Une fleur*** |
|  |
| **Vlaho Bukovac**, 1887. |
| ulje na platnu , 127 × 97 cm |
|  |

***Une fleur*** (*Cvijet*) je akt hrvatskoga slikara Vlaha Bukovca.

Ova simbolistička slika u pastelno plavim i blijedo svježim tonovima, prikazuje golu ženu u cvijeću s dvama zamotuljcima ružinih pupoljaka. Djevojka je alegorija cvijeća i označava naslov slike i sa svim popratnim značenjima rascvjetalosti i seksualnoga buđenja.

Slika se trenutno nalazi u privatnoj zbirci nakon što je prodana na dražbi u londonskoj Bonhams dražbenoj kući za 100.800 £ nepoznatom kolekcionaru.

Ova je dijelom nedovršena slika najvjerojatnije jedna od nedovršenih inačica slike Cvijet iz razdoblja Bukovčeva boravka u Parizu između 1877. i 1892. godine. O ovoj slici Vera Kružić Uchytil u svojoj monografiji o Bukovcu tvrdi da je izgubljeni rad iz 1887. naziva *Une fleur*, koja bi po opisu odgovarala novopronađenoj slici iz New Yorka.

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2013-09-27. Pristupljeno 2015-07-12.
2. ↑
3. ↑  Matica hrvatska, Cvijet u Parizu
Ovo je članak o kazališnom mjuziklu.  Za filmsko adaptacijom sa Frankom Sinatrom, vidi Pal Joey (film).  

***Pall Joey*** je mjuzikl premijerno prikazan na Broadwayu 1940. godine, za koga je muziku komponirao Richard Rodgers, a libreto napisao Lorenz Hart, a dijaloge John O'Hara. Radnja se temelji na istoimenom O'Harinom romanu i smještena je u čikaški noćni klub gdje kao zabavljač radi Joey Evans, spreman na sve ne bi li ostvario san o otvaranju vlastitog kluba. 

Premijerna postava, u kojoj je naslovnog protagonista tumačio Gene Kelly, je za vrijeme premijere doživjela podijeljene kritike, prije svega za tadašnje standarde neobično amoralnog protagonista. Kasnije verzije su imale daleko veći uspjeh, a neke od pjesama iz mjuzikla, kao što su *I Could Write a Book* i *Bewitched, Bothered and Bewildered* su kasnije postale veliki hitovi.

Godine 1957. je snimljena filmska verzija u kojoj je naslovnu ulogu tumačio Frank Sinatra.

Eksterni linkovi
----------------

* *Pal Joey* na Internet Broadway Database
* R&H Theatricals[*mrtav link*]
* Synopsis from nodanw.com

| * p
* r
* u
Mjuzikli Rodgersa i Harta |
| --- |
| 
* *The Garrick Gaieties*
* *Dearest Enemy*
* *The Girl Friend*
* *Peggy-Ann*
* *A Connecticut Yankee*
* *Present Arms*
* *Ever Green*
* *Simple Simon*
* *America's Sweetheart*
* *Jumbo*
* *On Your Toes*
* *Babes in Arms*
* *I'd Rather Be Right*
* *The Boys from Syracuse*
* *I Married an Angel*
* *Too Many Girls*
* *Higher and Higher*
* *Pal Joey*
* *By Jupiter*

 |
Ovo je članak o igranom filmu iz 1996. godine. Za album Angie Martinez v. Up Close and Personal, a za DVD Shanie Twain v. Up! Close and Personal.

***Up Close & Personal*** je američki igrani film snimljen 1996. godine u režiji Džona Evneta sa Mišel Fajfer i Robertom Redfordom u glavnim ulogama. Po žanru je ljubavna drama smještena u milje američke televizijskih novinara, te opisuje odnos mlade TV-voditeljice i njenog mentora.

Film se originalno temeljio na knjizi Alane Neš i trebao prikazati stvarne događaje, odnosno život Džesike Sevič, popularne američke TV-voditeljice 1970-ih i 1980-ih. Međutim, za vreme snimanja, šefovi studija su došli do zaključka da je ta priča "previše depresivna" za publiku, te su potpuno promenili scenario učinivši protagonisticu izmišljenim likom, izbacivši sve "problematične" detalje iz biografije.

Scenarist Džon Gregori Dan je 1997. godine objavio knjigu *Monster: Living Off the Big Screen* u kojoj opisuje transformaciju scenarija pod pritiskom studija.

Na prostoru bivše Jugoslavije je distribuiran pod naslovima ***Nešto posve osobno*** i ***Nešto sasvim lično***.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Mišel Fajfer | Sali Etvoter |
| Robert Redford | Voren Džastis |
| Stokard Čaning | Marša Megret |
| Džo Mantenja | Baki Teranova |
| Kejt Neligen | Džoana |
| Glen Plamer | Ned Džekson |
| Didi Fajfer | Luen Etvoter |

Spoljašnje veze
---------------

* *Up Close & Personal* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Jon Avnet |
| --- |
| 1990-e | 
*Fried Green Tomatoes* (1991) **•**  *The War* (1994) **•**  *Up Close & Personal* (1996) **•**  *Red Corner* (1997) |
| 2000-e | 
*Uprising* (2001) **•**  *88 Minutes* (2007) **•**  *Righteous Kill* (2008) |
***The Battle Hymn of the Republic*** (doslovno "Borbena himna Republike") je američka patriotska i borbena pjesma nastala 1861. kada je spisateljica Julia Ward Howe napisala novi tekst za tada pjesmu *John Brown's Body*, koja se tada pjevala među trupama Unije u američkom građanskom ratu. Tekst je objavljen početkom 1862. u časopisu *The Atlantic Monthly* i ta je verzija, s obzirom na daleko veći broj biblijskih referenci i "uzvišeniji" karakter, postala služben.

Republikanska stranka ju je prihvatila kao jednu od svojih neslužbenih himni. Britanski premijer Winston Churchill ju je također prilično volio te je, po njegovoj želji, otpjevana na njegovom pogrebu u Katedrali sv. Pavla 1965.

Kasnije je snimljen veliki broj verzija, od kojih je najveći uspjeh imala ploča zbora Mormon Tabernacle Choir iz 1960. godine koja je nagrađena Grammyjem.

Eksterni linkovi
----------------

***The Battle Hymn of the Republic*** na Wikimedijinoj ostavi

### Partiture

* 1917 Sheet Music at Duke University as part of the American Memory collection of the Library of Congress
* Sheet music for The Battle Hymn of the Republic, from Project Gutenberg
* The Battle Hymn of the Republic. Facsimile of first draft Arhivirano 2007-06-10 na Wayback Machine-u

### Audio

* "The Battle Hymn of the Republic" Arhivirano 2010-07-04 na Wayback Machine-u, Stevenson & Stanley (Edison Amberol 79, 1908)—*Cylinder Preservation and Digitization Project*.
* MIDI for The Battle Hymn of the Republic from Project Gutenberg
* The Battle Hymn of the Republic pjevana u Washingtonskoj nacionalnoj katedrala na komemoraciji napada 11. septembra 2001.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 184471458
* LCCN: no00005966
* GND: 7723686-5

 |
**Parada pobjede** (rus. *Парад Победы*) je naslov koji dijele dva sovjetska dokumentarna filma snimljena 1945. godine i koji prikazuju veliku paradu kojom se iste godine proslavila sovjetska pobjeda nad nacističkom Njemačkom u drugom svjetskom ratu.

Prvi film, koji je režirao N. V. Solovjov traje oko 19 minuta i napravljen je uz pomoć filmske vrpce Agfacolor koji je Crvena armija zaplijenila u Njemačkoj. Kao takav predstavlja prvi sovjetski film u boji.

Druga, duža verzija, traje 50 minuta i snimljena je u crno-bijeloj tehnici. Tom verzijom Staljin nije bio zadovoljan, jer se u njoj nisu bili dva komandanta sovjetskih frontova - Ivan Bagramjan i Andrej Jerjomenko - s obzirom da su se na dan parade nalazili izvan Moskve. Zato su naknadno dosnimljene scene u Rigi i Krakowu.

Vanjske veze
------------

* **Восстановленная в 2004 году цветная кинокартина "Парад Победы" na YouTube**
* **Восстановленная в 1984 году чёрно–белая кинокартина "Парад Победы" na YouTube**
* Михаил Посельский. Свидетельство очевидца. Воспоминания фронтового оператора
***Ljubav i dužnost*** tradicionalni kineski: ; pinyin: *Liàn'ài yǔ yìwù*) je kineski nijemi film snimljen 1931. godine u režiji Bu Wancanga. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana poljsko-kineske spisateljice Stephanie Rosen-hoa. Protagonistica, čiji lik tumači Ruan Lingyu, je Yang Naifan, djevojka koja odlučuje pobjeći od porodice koja joj je dogovorila brak, a kako bi živjela sa muškarcem koga voli (i čiji lik tumači Jin Yan). *Ljubav i dužnost*, koji je predstavljao jedan od prvih filmova šangajskog studija Lianhua Film Company, postigao je izuzetan uspjeh, i od Ruan načinio jednu od prvih velikih zvijezda kineskog filma.

Godine 1938. je snimljen istoimeni remake, a poslije Drugog svjetskog rata još jedna verzija u Hong Kongu. Za originalnu verziju se dugo vremena smatralo da je izgubljena, sve dok slučajno 1990-ih nije pronađena u Urugvaju.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Love and Duty* Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u at the Melbourne International Film Festival
* *Lian ai yu yi wu* na sajtu IMDb
* *Love and Duty* Arhivirano 2007-09-04 na Wayback Machine-u profiled at the XVth EACS-Conference from the University of Heidelberg
* "A Century Of Chinese Cinema" Arhivirano 2010-12-25 na Wayback Machine-u
*Za ostala značenja, vidi The Bigamist (razvrstavanje).*

***The Bigamist*** (sh. *Bigamist*) je američki crno-bijeli film snimljen 1953. u režiji Ide Lupino. Po žanru je drama, a naslovni protagonist, čiji lik tumači Edmond O'Brien je trgovački putnik koji stalno putuje između Los Angelesa i San Francisca gdje se oženio za dvije žene - koje tumače Lupino i Joan Fontaine - koje ne znaju jedna za drugu. Radnja, prikazana kroz flashbackove, prikazuje kako se tajna razotkriva nakon što je protagonist za jednu od svojih supruga pokušao usvojiti dijete. *The Bigamist* je snimljen s relativno niskim budžetom, nakon što je usred snimanja studio RKO Pictures odustao od projekta; dijelom zbog toga je ostao relativno nepoznat, da bi tek kasnije privukao pažnju kritičara kao jedan od najneobičnijih filmova za tadašnji Hollywood. To se prije svega odnosi na to da je protagonist prikazan sa simpatijama, ali i zbog "otvorene" završnice. Edmond O'Brien je dobio pohvale zbog svoje glume.

Uloge
-----

* Edmond O'Brien ... Harry Graham
* Joan Fontaine ... Eve Graham
* Ida Lupino ... Phyllis Martin
* Edmund Gwenn ... Mr Jordan
* Kenneth Tobey ... Tom Morgan
* Jane Darwell ... Mrs. Connelley

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *The Bigamist* (1953) at IMDB
* *The Bigamist* dostupan kao besplatni download na Internet Archive
* *The Bigamist* at Catching the Classics
* The Bigamist complete film on YouTube
***Life and Death in Rome*** (doslovno: "Život i smrt u Rimu") je britanska igrano-dokumentarna TV-serija snimljena 2005. godine i posvećena raznim aspektima života u Rimskom Carstvu (ekonomija, vojska, seksualni moral, sport, kultura), s posebnim naglaskom na njihove sličnosti sa suvremenim svijetom. Serija se sastoji od 6 epizoda s radnjom smještenim u različite historijske periode - od smrti cara Oktavijana do vizigotske pljačke Rima - a u kojima narator Neil Stuke, istovremeno glumeći različite likove, objašnjava najvažnije događaje, ali i svakodnevni život Rimljana. Igrane sekvence prate intervjui s historičarima, ali i sa političarima, piscima, glumcima i sportistima koje komentiraju sličnosti i razlike sa svojim drevnim rimskim kolegama. *Life and Death in Rome* karkateriziraju i za igrano-dokumentarni žanr neuobičajeno eksplicitne scene nasilje, golotinje i seksa.

Povezano
--------

* *Ancient Rome: Rise and Fall of an Empire*
* *Rome: Rise and Fall of an Empire*

Eksterni linkovi
----------------

* *Life and Death in Rome* na sajtu IMDb
***Modern Family*** je američki sitkom snimljen jednom kamerom u maniru pseudo-dokumentarca. Kreatori serije su Christopher Lloyd i Steven Levitan u produkciji Fox Television Studios. Serija prati živote porodica Jaya Pritchetta (Ed O'Neill), njegove kćerke Claire Dunphy (Julie Bowen) i njegovog sina, Mitchella Pritchetta (Jesse Tyler Ferguson). Dok je Claire domaćica u tradicionalnoj porodici, Jay je oženjen znatno mlađom Latinom i živi zajedno sa njenim dvanaestogodišnjim sinom, a Mitchell i njegov partner odgajaju svoju bebu koju su usvojili iz Vijetnama. Serija se premijerno prikazuje na ABC-u u SAD od septembra 2009. i do sada nije prikazivana na srpsko-hrvatskom govornom području. Seriju od početka prate veoma pozitivne kritike.
Januara 2010. je najavljeno da će se snimati druga sezona.

Likovi
------

*Glavni članak: Likovi u Modern Family*
Radnja serije prati tri međusobno povezane porodice: porodicu Jaya Pritchetta, njegovog gej sina Mitchella Pritchetta i kćerke Claire Dunphy.

Radnja
------

*Glavni članak: Spisak epizoda Modern Family*
Neke epizode počinju scenom u kojoj neki od članova praćenih porodica odgovaraju na postavljeno pitanje. Ovo daje uvod u celu epizodu koja onda prati događaje kroz koje sve tri porodice prolaze tog dana. Epizode se, recimo, fokusiraju na pitanje uloge oca, na odnos dece i roditelja i sl. Epizode se obično završavaju nad-snimljenim glasom jednog od likova, koji daje svoje mišljenje kao ponuđeni odgovor.

Neke epizode ne prate ovu formu, već prate događaj u kome učestvuju svi članovi ove tri porodice, kao što je praćenje utakmice u epizodi *Coal Digger* ili proslava rođendana u *Fizbo*.

Kritike
-------

Prva sezona je dobila veoma pozitivne kritike. Na Metacritic-u ima skor 86 od 100. *Entertainment Weekly* je dao A-, ocenivši da je "odmah prepoznatljivo da se radi o najboljoj seriji ove jeseni…" *Time* ju je ovenio kao "najsmešniju novu porodičnu komediju godine". Serija je upoređivana sa serijom *Soap* iz 1970-ih, kao i sa *Arrested Development*. Zbog pseudodokumentarnog stila upoređivana je i sa *The Office* i *Parks and Recreation*.

Nominacije i nagrade
--------------------

Serija je nominovana za više nagrada, između ostalih za: Zlatni globus, Sreen Actors Guild Award, Writers Guild of America Award, Emmy Awards.

Vanjske veze
------------

***Modern Family*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica
* *Modern Family* na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 227378581
* GND: 1060907666

 |
***Partijska knjižica*** (rus. *Партийный билет*) je sovjetski crno-bijeli igrani film snimljen 1936. godine u režiji Ivana Pirijeva. Po žanru predstavlja kombinaciju melodrame, kriminalističkog i propagandnog filma. Protagonistica, čiji lik tumači Pirijevljeva supruga Ada Vojcik je Ana, radnica u moskovskoj tvornici koja se početkom 1930-ih zaljubi u Pavela Kurganova, mladog i naočitog radnika (koga tumači Andrej Abrikosov) te se za njega uda i ode u Sibir gdje joj muž stekne status udarnika i uzornog člana Partije. Radnja prikazuje kako se na kraju ispostavi da je Pavel u stvari bivši kulak i odbjegli ubica, te pripadnik ilegalne antisovjetske organizacije, te Ani pokušava pripisati svoju subverzivnu djelatnost.

Film je premijeru imao neposredno prije početka Velike čistke, a svojim je sadržajem u mnogome opravdavao represiju Staljinovog režima. Sam lik Pavela Kurganova je bio modeliran prema Pavelu Vasiljevu, mladom, karizmatskom i popularnom pjesniku koji je 1932. uhapšen zbog "subverzivne" djelatnosti prije nego što će biti likvidiran u Velikoj čistki.

Vanjske veze
------------

* *Partijska knjižica* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi Ivana Pirijeva |
| --- |
| 
* *Postoronaja ženščina*
* *Državni činovnik*
* *Derevja poslednjajha*
* *Montažna traka smrti*
* *Partijska knjižica*
* *Bogata nevjesta*
* *Traktoristi*
* *Draga djevojka*
* *Svinjarka i pastuh*
* *Sekretar rajkoma*
* *U 6 sati navečer poslije rata*
* *Priča o Sibirskoj zemlji*
* *Kubanski kozaci*
* *Mi smo za mir*
* *Ispit vjernosti*
* *Idiot*
* *Bele noći*
* *Naš obščiji drug*
* *Svjetlost daleke zvijezde*
* *Braća Karamazovi*

 |
***Verspätung in Marienborn*** (sh. *Zastoj u Marienbornu*), također poznat pod naslovima ***Le train de Berlin est arrêté*** (sh. *Berlinski vlak se zaustavio*) i ***Stop Train 349*** (sh. *Zaustavite vlak 349*) je zapadnonjemačko-francusko-italijanski crno-bijeli igrani film snimljen 1963. godine u režiji Rolfa Hädricha. Po žanru je drama, a inspiraciju autorima su pružili istiniti događaji koji su se nekoliko godina ranije bili dogodili u Berlinu, tada još uvijek aktualnim Hladnim ratom podijeljen na Zapadni i Istočni Berlin. Radnja se odvija u specijalnom vlaku koji pripadnike američke vojske i sa njima povezane putnike iz Zapadnog Berlina prevozi preko teritorija Istočne Njemačke prevozi u Zapadnu Njemačku, a u koji se sakrije istočnonjemački izbjeglica te natjera istočnonjemačke vlasti da zaustave vlak tražeći njegovo izručenje. Protagonist, koga tumači Sean Flynn, je mladi američki oficir koji mora odlučiti želi li žrtvovati izbjeglicu ili riskirati da incident eskalira u ozbiljnu diplomatsku krizu i oružani sukob. *Verspätung in Marienborn* se odlikovao niskim budžetom, ali je zbog aktualne teme dobro dočekan u tadašnjoj Njemačkoj, odnosno nagrađen na Berlinskom filmskom festivalu. S obzirom da je u produkciji filma sudjelovala zapadnonjemačka TV-kuća Hessischer Rundfunk, redovnu premijeru je imao na televiziji, a što je predstavljalo rijetkost za tadašnja filmska ostvarenja takvog tipa. Seanu Flynnu, sinu proslavljenog hollywoodske zvijezde Errola Flynna, *Verspätung in Marienborn*, se smatra jednim od boljih nastupa u njegovoj kratkoj glumačkoj karijeri.

Vanjske veze
------------

* *Verspätung in Marienborn* na sajtu IMDb
* *Verspätung in Marienborn* in filmportal.de
***Moi un noir*** (sh. *Ja crnac*) je francuski igrani film snimljen 1958. u režiji Jeana Roucha. Radnja je smještena u Treichville, siromašnu četvrt Abidjana, glavnog grada Obale bjelokosti (koja je tada bila dio Francuske Zapadne Afrike). Protagonisti, među kojima se nalazi i narator (koga tumači Oumarou Ganda), su grupa imigranata iz današnjeg Nigera koji su tamo došli u potrazi za srećom i bogatstvom, ali koji su umjesto toga prisiljeni boriti se za preživljavanje. Rouch, koji je godinama bio fasciniran afričkom kulturom i načinom života, prije toga je snimio zapažene dokumentarne filmove na temu. U *Moi un noir* je koristio brojne dokumentarističke tehnike, kao i korištenje naturščika umjesto profesionalnih glumaca. Film, snimljen nedugo prije nego što će francuska kolonijalna vlast prestati, a zemlje Zapadne Afrike steći nezavisnost, izazvao je veliku pažnju zbog prikaza načina na koji se afrička kultura sudara sa modernošću; posebno je u oči upalo to što protagonisti nastoje oponašati likove iz hollywoodskih likova, pa tako Ganda tumači lik koji je uzeo ime po poznatom glumcu Edwardu G. Robinsonu. *Moi un noir* se isticao i nekonvencionalnim tehnikama naracije i tzv. skok-montažom, koja će značajno uticati na autore Novog vala, a što je eksplicitno priznao i Jean-Luc Goddard. Godine 1958. je film osvojio nagradu Prix Louis-Delluc.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Moi un noir* na sajtu IMDb
Ovo je članak o tetarskom mjuziklu.  Za filmsku adaptaciju, vidi The Boy Friend (film, 1971).  

***The Boy Friend*** (sh. *Momak*) je mjuzikl britanskog kompozitora Sandyja Wilsona prvi put izveden u Londonu 1953. godine. Radnja je smještena u internat na Francuskoj Rivijeri 1920-ih, a protagonistica je učenica Polly Browne koja izmišlja momka o kome priča drugim djevojkama. Wilsonov mjuzikl, velikim dijelom inspiriran mjuziklima iz 1920-ih, često se navodio kao svojevrsna nostalgična oda Burnim Dvadesetim. Nakon premijere je postigao veliki uspjeh i dugo vremena se zadržao na pozornicama West Enda. Godine 1965. je Wilson napisao nastavak radnjom smješten u 1930-e pod naslovom *Divorce Me, Darling*. Danas, zbog relativno malog broja likova i ograničenosti mjesta radnje uživa izuzetnu popularnost među amaterskim i školskim teatarskim trupama.

Godine 1971. je Ken Russell režirao filmsku adaptaciju.

Vanjske veze
------------

* *The Boy Friend (mjuzikl)* na Internet Broadway Database
* *The Boy Friend* na sajtu IMDb
* The Guide to Musical Theatre
* *The Boy Friend* at the Music Theatre International website
* 2016 New York City Center interview with John Guare about *The Boy Friend*
**Ljeto u zlatnoj dolini** je bosanskohercegovačko-francusko-britanski igrani film iz 2003. godine koji je režirao Srđan Vuletić, a producirao Ademir Kenović. Muziku za film je radio Edo Maajka. Film govori o šesnaestogodišnjaku koji mora vratiti dug, pošto mu je otac umro. Nastojeći da sakupi novac, on i njegov prijatelj bivaju uvučeni u sarajevsku kriminalnu mrežu.

Radnja
------

Na tradicionalnoj muslimanskoj sahrani (dženazi) svog oca Faruka Vakupe, 16-godišnjak Fikret čuje da je njegov otac ostao dužan novac Hamidu, čovjeka za kojeg on nikad nije čuo. Hamid na sahrani ne želi da oprosti sve pokojniku dok mu dug, koji je sada prešao sa oca na sina, ne bude vraćen. Ovaj čin se u Bosni često ne primjenjuje na dženazi, jer se smatra potpuno ponižavajućim. Fikret i njegova porodica postaju predmet podsmijeha. On, koji je praktično još dijete, odlučuje da „otkupi dušu svog oca". U želji da vrati očev dug i da osigura oproštaj, on ulazi u stvarni svijet Sarajeva, u kojem vladaju poslijeratni haos, bijeda i siromaštvo, i postaje idealna meta za dvojicu korumpiranih policajaca koji žele da mu „pomognu": odlučuju da on čuva kidnapovanu djevojku.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Haris Sijarić | Fikret |
| Svetozar Cvetković | Ramiz |
| Kemal Čebo | Tiki |
| Zana Marjanović | Sara |
| Emir Hadžihafizbegović | Hamid |
| Aleksandar Seksan | Cico |
| Senad Bašić | Ispijeni |

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanični vebsajt
* *Ljeto u zlatnoj dolini* na sajtu IMDb
***The Born Losers*** (sh. *Rođeni gubitnici*) je američki akcijski film snimljen 1967. godine u režiji Toma Laughlina, poznat kao prvi film iz ciklusa o borcu za pravdu Billyju Jacku. Inspiraciju za radnju su djelomično dali stvarni događaji, odnosno slučaj nekoliko članova Anđela pakla, koji su nekoliko godina prije optuženi za silovanje djevojaka u jednom kalifornijskom gradu. Protagonist, koga tumači Laughlin, je Billy Jack, bivši pripadnik Zelenih beretki i veteran tada aktualnog vijetnamskog rata koji živi samotnjačkim životom u planinama prije nego što se slučajno sukobi sa bajkerskom bandom koja terorizira jedan gradić. Radnja prikazuje kako se pri tome mora boriti ne samo protiv bajkera, nego i protiv rasističke policije kojoj smeta njegovo indijansko porijeklo.

Laughlin, koji je više od deset godina pokušavao snimiti film o rasnoj diskriminaciji Indijanaca u američkom društvu, je *The Born Losers* snimio prema scenariju Elizabeth James, glumice koja se pojavljuje u glavnoj ženskoj ulozi. Laughlin, koji je također producirao film, je prilikom snimanja ostao bez novaca, ali je u projekt uskočio American International Pictures (AIP), studio specijaliziran za niskobudžetne eksploatacijske filmove, čiji su direktori u njemu prepoznali mogućnost za hit bajkerskog žanra poput *Divljih anđela* iz prethodne godine. Ta se odluka pokazala ispravnom nakon što je *The Born Losers* postao komercijalni hit. Među kritičarima, pak, nije izazvao neku naročitu pažnju, a poslije mu se zamjeralo za dotadašnje standarde prilično eksplicitno nasilje, ali i nedosljedni stav autora čiji je autor promovirao mir i progresivne ideje, a istovremeno koristio vigilantističko nasilje u obračunu sa kriminalom.

Usprkos uspjeha *The Born Losers*, Laughlin je tokom sljedećih godina imao strahovite probleme kod produkcije i distribucije njegovog daleko poznatijeg i još uspješnijeg nastavka *Billy Jack*. Kada je taj film početkom 1970-ih konačno završio u kinima i postao veliki hit, AIP ga je *The Born Losers* ponovno, s još većim uspjehom, distribuirao u kino-dvoranama.

Izvori
------

1. ↑  Hollywood's Only Woman Producer a Born Winner
Clifford, Terry. Chicago Tribune (1963-Current file) [Chicago, Ill] 20 Aug 1967: g13.
2. ↑  „The Born Losers, Box Office Information". The Numbers. Pristupljeno March 8, 2012.

Vanjske veze
------------

* Laughlin's official Billy Jack web site
* *The Born Losers* na sajtu IMDb
* *The Born Losers* na AllMovie-u ()
* *The Born Losers* na filmskoj bazi podataka TCM
* *The Born Losers* na Rotten Tomatoes-u ()

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Tom Laughlin |
| --- |
| 
* *The Proper Time* (1960)
* *The Young Sinner* (1965)
* *The Born Losers* (1967)
* *Billy Jack* (1971)
* *The Trial of Billy Jack* (1974)
* *The Master Gunfighter* (1975)
* *Billy Jack Goes to Washington* (1977)
* *The Return of Billy Jack* (1986; neprikazan)

 |
***Vlak u snijegu***, hrvatski dugometražni film iz 1976. godine.

Film se snimao od 1973. do 1976. godine. Većina glumaca u filmu, bila su djeca iz područne škole u Cigleni, koja je tada bila dio Osnovne škole "Milan Bakić Baja" u Bjelovaru (danas II. osnovna škola Bjelovar). Premijerno je prikazan u Bjelovaru 1976. godine. Iste godine prikazan je na Šibenskom dječjem festivalu i na Filmskom festivalu u Puli, gdje je osvojio nagradu publike "Jelen" kao prvi dječji film, koji je osvojio tu nagradu. Prikazan je i u inozemstvu u oko 30 država.

Mjesta snimanja
---------------

Glavne scene filma snimane su na željezničkoj prugi Bjelovar-Kloštar Podravski u selu Grginac te u selu Tomaš kod Bjelovara (scene u školi i selu). Na pruzi u Grgincu snimljene su scene, kada je vlak zapeo u snijegu. Te godine nije bilo snijega, pa su upotrebljeni topovi za snijeg s Planice u Sloveniji. Pri kraju snimanja, pojavio se pravi snijeg pa su neke scene snimljene i na pravom snijegu. Dio filma snimljen je u Zagreb u Zoološkom vrtu, na željezničkom Glavnom kolodvoru, na tržnici Dolac, uspinjači, HNK-u i tiskari. Dio filma snimljen je i na željezničkoj postaji Rovišće kod Bjelovara. 

Replika vlaka iz filma, postavljena je u Lovrakom centru u Velikom Grđevcu. Vlak koji danas prometuje na pruzi Bjelovar-Kloštar Podravski zove se "Mato Lovrak" po autoru ekraniziranog romana.

Izvori
------

1. ↑  „Hrvatski filmski arhiv: Popis hrvatskih dugometražnih filmova 1944. - 2006.". Arhivirano iz originala na datum 2011-01-05. Pristupljeno 2012-01-10.
2. ↑  "Glavni glumci danas domaćica i policajac", časopis Zvono, Bjelovar, srpanj 2011.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **filmu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

 **Napomena:** Ovaj tekst ili jedan njegov dio preuzet je s mrežnih stranica Hrvatskog državnog arhiva (www.arhiv.hr). Vidi dopusnicu Hrvatskog državnog arhiva.
***Petar Prvi*** (ruski: ) je sovjetski crno-bijeli historijski film u dva dijela, snimljen u režiji Vladimira Petrova, te prikazan 1937. i 1939. godine. Naslovni protagonist, čiji lik tumači Nikolaj Simonov, je ruski car Petar Veliki. Radnja započinje njegovim porazom u bitci kod Narve 1700. godine, te prati njegove napore da što bržim uvođenjem zapadne tehnologije i običaja modernizira zaostalu rusku državu kako bi se uspješno mogla suprotstaviti švedskim osvajačima i preokrenuti tok Velikog sjevernog rata.

*Petar Prvi*, na čijem scenariju je radio ugledni književnik Aleksej Tolstoj, predstavljao je jedan od najspektakularnijih i najambicioznijih projekata predratne sovjetske kinematografije. Iako se ponekad tumači kao svojevrstan alegorijski hommage Staljinu, a drugi dio, koji prikazuje sukob Petra sa njegovim sinom Aleksejem (koga glumi Nikolaj Čerkasov) alegorijsko opravdanje Velike čistke, *Petar Prvi* se odlikuje neobično iskrenim prikazom ruskog monarha, ali i prikazom posljedica koje je njegova politika imala na običan narod. Prvi dio filma je godine 1937. dobio nagradu na Svjetskoj izložbi u Parizu, a godine 1941. je niz glumaca za svoje nastupe dobio Staljinovu nagradu.

Godine 1965. je film ponovno distribuiran u sovjetskim kino-dvoranama, pri čemu su mnoge scene bile isječene.

Početkom 1980-ih je prikazan na programu JRT u četiri dijela, odnosno kao svojevrsna mini-serija, i to neposredno nakon sovjetske TV-serije *Mladost Petra* koja prikazuje događaje prikazane neposredno prije onih u filmu.

Vanjske veze
------------

* *Petar Prvi (prva serija)* na sajtu IMDb
* *Petar Prvi (druga serija)* na sajtu IMDb
* «Пётр Первый». Первая серия Arhivirano 2012-02-25 na Wayback Machine-uŠablon:Ref-ru Энциклопедия отечественного кино Arhivirano 2007-12-11 na Wayback Machine-u
* «Пётр Первый». Вторая серия Arhivirano 2011-11-30 na Wayback Machine-uŠablon:Ref-ru Энциклопедия отечественного кино Arhivirano 2007-12-11 na Wayback Machine-u
* «Петр Первый» Arhivirano 2016-08-27 na Wayback Machine-uŠablon:Ref-ru Алла Тарасова : Неугасимая Звезда Arhivirano 2011-11-27 na Wayback Machine-u
* Наше кино — Пётр Первый
* Петр Великий в зеркале киноэкрана Arhivirano 2010-11-25 na Wayback Machine-u
Ovo je članak o pjesmi iz 1885..  Za strip, vidi Little Orphan Annie.  
Mary Alice "Annie" Smith, godine 1863.
***Little Orphant Annie*** (sh. *Malo siroče Annie*) je pjesma koju je godine 1885. napisao američki književnik James Whitcomb Riley. Originalno je objavljena pod naslovom *The Elf Child*, ali joj je Riley kasnije promijenio ime u *Little Orphan Annie*; štamparska greška uslijed koje je kao naslov navedena riječ "orphant" umjesto "orphan" nije spriječila pjesmu da postane izuzetno popularna, zbog čega je Riley odlučio sačuvati njen originalni naslov. Pjesma je dobila ime po Mary Alice "Allie" Smith, djevojčici bez roditelja koja je obavljala kućne poslove u domu Rileyevih roditelja. Sastoji se od četiri kitice koje opisuju priče koje Annie priča drugoj djeci, upozoravajući ih da se lijepo ponašaju, inače će ih "odvesti goblini".

Pjesma je ekranizirana dva puta - godine 1918. u SAD kao nijemi film u kome lik Annie tumači Colleen Moore (i gdje se Riley pojavljuje kroz arhivske dokumentarne snimke), te 1992. u SSSR kao kratki animirani film Julijana Kalishera.

Najpoznatija je, međutim, kao predložak za izuzetno popularan i dugovječni strip *Little Orphan Annie*, koji se objavljivao od 1924. do 2010. te doživio niz ekranizacija i kazališnih adaptacija.

Vanjske veze
------------

**Tekstovi**

* "Little Orphant Annie" - Full text from the *Complete Works*, 1916. ()

| * p
* r
* u
*Little Orphan Annie* |
| --- |
| Likovi | 
* Annie
* Oliver "Daddy" Warbucks

 |
| Adaptacije | 
* *Annie* (mjuzikl)
* *Annie Warbucks*
* *Annie* (film iz 1982.)
* *Annie* (film iz 1999.)

 |
| Filmski soundtrackovi | 
* *Annie* (1982)
* *Annie* (1999)

 |
| Srodno | 
* Harold Gray
* Little Orphant Annie

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 177004952
* LCCN: n82008806

 |
***Walk on the Wild Side*** je pesma Lou Reeda sa njegovog drugog solo albuma, *Transformer* iz 1972. godine, najpre objavljena kao singl u novembru iste godine. Pesma je postigla veliki uspeh i popularnost, uprkos tome da govori o transrodnosti, muškoj prostituciji, oralnom seksu, drogama; i obično se smatra najboljim Reedovim solo projektom.

Tekst pesme govori o nizu likova (o njihovom dolasku i životu u New Yorku) iz kruga Warholovih "superzvezdi". Tu se pominju Holly Woodlawn, Candy Darling, Joe Dallesandro, Jackie Curtis i Joe Campbell (koji je u pesmi pomenut pod nadimkom Sugar Plum Fairy). Candy Darling se pominje i u Reedovoj pesmi *Candy Says*.

* Holly WoodlandHolly Woodland
* Joe DallesandroJoe Dallesandro

U dokumentarnoj seriji *Classic Albums: Lou Reed: Transformer*, (2001) Reed objašnjava da mu je kao polazišna tačka za ovu pesmu poslužio roman *A Walk on the Wild Side* pisca Nelson Algrena, mada je u pesmu ugradio ličnosti iz svog života.

Godine 2003. magazin *Rolling Stone* uvrstio ovu pesmu u listu 500 najboljih pesama svih vremena. Pesma je zauzela 221. mesto.

Spoljne veze
------------

* Tekst pesme sa objašnjenjima
***Mujhe Kucch Kehna Hai*** je indijski (bollywoodski) ljubavni film snimljen 2001. u režiji Satisha Kaushika i produkviji Vashu Bhagnanija. Poznat je kao prva glavna uloga Tusshara Kappora kome je partnerica bila Kareena Kapoor. Predstavlja remake telugu filma *Tholi prema* iz 1998. godine. Nakon premijere je predstavljao iznenađujući hit na indijskom kino-tržištu.

Radnja
------

Priča se vrti oko mladića po imenu Karan ( Tusshar Kapoor ), koji se često bježi iz škole. Iako mu ne idu naučni predmeti, posjeduje muzički talent i svira u bendu. Njegov otac je u Karana razočaran i to rječito izražava zbog čega je Karan stalno ljut. Nakon što ugleda Pooju ( Kareena Kapoor ) na ulici u nju se zaljubljuje. Pokušava je pronaći, ali bez uspjeha te, nakon što izgubi nadu da će je pronaći, odluči prekinuti muzički karijeru i odlazi u drugi drugi kako bi živio sa stricem. Na putu mu se pokvari automobil, i kada nastoji autostopom doći do svog odredište automobil koji mu se zaustavi, na njegovo iznenađenje, vozi Pooja. Dok se međusobno predstavljaju, u njih udara kamion i gura automobil preko litice. Karan uspje spasiti Pooju od pada u provaliju, ali sam u nju pada.

Nakon što se Pooja osvijesti, smatra se odgovornom za njegovu smrt i počinje tražiti njegov leš. U stvarnosti je Karan preživio pad, ali je bez svijesti. Nakon što ga pronađe prolaznik i odvede u bolnicu, Karan ozdravi i vraća se porodici. Nakon što je razmislio o svom životu, odlučuje se posvetiti školovanju umjesto muzici. Kada ga Pooja posjeti kako bi mu se ispričala, Karan joj ponudi svoje prijateljstvo. Nakon nekog vremena mu kaže kako mora otići na školovanje u SAD, a Karan na kraju prizna da je voli. Pooja također priznaje da je u njega zaljubljena te obeća da će mu se vratiti nakon što diplomira.

Uloge ...
---------

* Tusshar Kapoor ... Karan Sharma
* Kareena Kapoor ... Pooja Saxena
* Dalip Tahil ... Krishna
* Amrish Puri ... Balram Singh
* Rinke Khanna ... Priya
* Vrajesh Hirjee ... Chinku
* Alok Nath ... Rana Birendra Pratapsingh
* Dinesh Hingoo
* Himani Shivpuri ... Sushma
* Yashpal Sharma ... Batsman/vođa bande
* Hemant Pandey

Soundtrack
----------

Anu Malik je komponirao pjesme, a Sameer napisao tekstove. Bonus pjesma KK-a je dodana 35 dana nakon izdanja originalnog albuma.

### Popis pjesama

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Br. | Naslov | Pjevač(i) | Trajanje |  |
| 1. | "Dupatta"   | Anuradha Sriram | 06:06 |
| 2. | "Guncha Hai"   | Sonu Nigam | 05:48 |
| 3. | "Jabse Dekha Hai"   | Babul Supriyo, Alka Yagnik | 04:06 |
| 4. | "Maine Koi Jadoo"   | Babul Supriyo, Preeti & Pinky | 06:04 |
| 5. | "Mujhe Kuch Kehna Hai"   | KK | 07:04 |
| 6. | "Pyaar Re"   | KK | 07:02 |
| 7. | "Rabba"   | Sonu Nigam | 06:52 |

Vanjske veze
------------

* *Mujhe Kuch Kehna Hai* na sajtu IMDb
* *Mujhe Kuch Kehna Hai* at Indiafm.com Arhivirano 2008-07-06 na Wayback Machine-u
***Piedone lo sbirro*** (slobodno prevedeno kao *Policajac "Ravno/Veliko stopalo"*, hrvatski naslov *Inspektor Nožica*) talijanski je kriminalistički film sa blagim humorističnim dodirima iz 1973. kojeg je režirao Steno. Glavnu ulogu tumači Bud Spencer, koji se ovom prilikom iskušao u malo ozbiljnijoj ulozi kao naslovni inspektor koji istražuje mafijašku distribuciju droge mladeži. Film je snimljen u Napulju te je bio veliki komercijalni uspjeh a polučio je i tri nastavka.

Radnja
------

Napulj. Inspektor Rizzo, popularno zvan "Ravno stopalo", karakterističan je po tome što ne nosi pištolj a slučajeve riješava šakama. Jednom prilikom, policija opkoli zgradu sa čijeg krova jedan mornar koji je uzimao drogu puca na ljude. Rizzo se popne na krov te vlastitim rukama prebije i privede mornara. No pošto mafijaška organizacija Camorra sve više širi raspodjelu droga, Rizzo odluči pritisnuti gangstera Ferdinanda kako bi saznao neke informacije. Ferdinando je priveden, ali ga njegov odvjetnik izvuče van a načelnik policije Tabassi kudi Rizza. Nakon što Rizzo i dalje nastavlja pritisak na Ferdinanda, koji želi širiti utjecaj droge klana iz Marseillea, policijski načelnik mu oduzme značku te ga privremeno suspendira. Rizzo živi u kući sa Marijom, no kada primijeti da se njen sin Salvatore i sam razbolio zbog uzimanja droge, odluči dalje svojevoljno nastaviti istragu.

Uz pomoć sitnog kriminalca, Manomozza, zvanog "dva prsta", pronađe laboratorij za izradu droge te ga uništava sa svojim kolegama. Međutim, kada Ferdinando biva pronađen umoren, Rizzo shvati da mu netko želi podmetnuti jer je on sam automatski glavni osumnjičenik. Kada Rizzo otkriva da se velike količine droge skrivaju u ribama u jednoj ribarnici na brodu, saznaje da je Manomazzo preuzeo glavnu distribuciju nakon smrti Ferdinanda jer je ostao u dobrim odnosima sa ljudima iz Marseillea. Rizzo sumnja da načelnik policije možda potajno surađuje sa mafijom te ga stoga ometa pri istraživanju slučaja. Kada je uhićen, Rizzo onesvijesti načelnika te pobjegne. Prilikom najavljene razmjene droge koju je zaplijenio, Rizzo sazna da ga je načelnik samo koristio kao mamac za mafijaše, te policija iz zasjede krene hapsiti ih. Rizzo pretuče mafijaše i Manomozzu, uhiti ih te su mu tako vraćene sve počasti u policiji.

Glavne uloge
------------

* Bud Spencer: Inspektor "Ravno stopalo" Rizzo
* Adalberto Maria Merli: Načelnik policije Tabassi
* Mario Pilar: Manomozza
* Raymond Pellegrin: Odvjetnik De Ribbis
* Juliette Mayniel: Maria
* Angelo Infanti: Ferdinando Scarano, "Barun"
* Enzo Cannavale: Zamjenik inspektora Caputo
* Nino Vingelli: Stari čovjek Camorre

Izvori
------

1. ↑  „Inspektor Nožica: Šerif bez kolta". mojtv.hr. Pristupljeno 17. veljače 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

* *Piedone lo sbirro* na sajtu IMDb
* *Inspektor Nožica* na Rotten Tomatoes
**Lord Jim** je roman anglo-poljskog književnika Josepha Conrada, prvotno objavljen u nastavcima u *Blackwood's Magazine* od oktobra 1899. do novembra 1900. Protagonist romana, inspiriran stvarnim događajima vezanim uz slučaj broda *SS Jeddah*, je ambiciozni engleski pomorac po imenu Jim čija je reputacija i karijera pomorskog časnika uništena nakon sudjelovanja u skandaloznom napuštanju broda s putnicima, a koji iskupljenje pokušava pronaći pomažući stanovnicima indonežanskog otoka da se obrane od bandita. Narator romana je Charles Marlow, česti lik u Conradovoj prozi i piščev alter ego.

Lord Jim je dva puta bio ekraniziran - godine 1925. kao nijemi te godine 1965. kao raskošni pustolovni spektakl gdje je glavnog junaka tumačio Peter O'Toole.

Eksterni linkovi
----------------

***Lord Jim*** na Wikimedijinoj ostavi

**Izvori**

* *Lord Jim* Arhivirano 2009-05-28 na Wayback Machine-u, text with audio and PDF Arhivirano 2012-02-17 na Wayback Machine-u.
* Besplatna e-knjiga: *Lord Jim* na Projektu Gutenberg
* *Lord Jim*, available at Internet Archive (scanned original edition books)
* *Lord Jim*, available at LibriVox (audio)

**Komentari**

* "Stephen Crane as a Source for Conrad's Jim", Nina Galen, *Nineteenth-Century Fiction*, vol. 38, no. 1 (1983).
* *Lord Jim*, from SparkNotes
* *Lord Jim*, from GradeSaver
* *Lord Jim*, by Richard Curle, in *Joseph Conrad: a study* (1914).
***Murder at Monte Carlo*** (sh. *Ubistvo u Monte Carlu*) je britanski crno-bijeli kriminalistički film snimljen krajem 1934. u režiji Ralpha Incea, poznat po tome što je tada nepoznatom australijskom glumcu Errolu Flynnu omogućio hollywoodsku karijeru. Flynn u filmu tumači ulogu londonskog novinara koji istražuje ubistvo matematičara koji je stvorio navodni sistem kojim se može "razbiti" svaki kazino u Monte Carlu. Film je snimljen od strane britanske podružnice studija Warner Bros. s relativno niskim budžetom. Flynnov nastup je, međutim, toliko oduševio producenta Irving Ashera da je sa njim potpisao sedmogodišnji ugovor. *Murder at Monte Carlo* se danas smatra izgubljenim.

Uloge
-----

* Errol Flynn - Dyter
* Eve Gray - Gilian
* Paul Graetz - Doctor Heinrich Becker
* Molly Lamont - Margaret Becker
* Ellis Irving - Marc Orton
* Laurence Hanray - Collum
* Henry Victor - Major
* Brian Buchel - Yates
* Peter Gawthorne - Duprez
* Gabriel Toyne - Wesley
* James Dale - Gustav
* Henry B. Longhurst - Urednik
* Ernest Sefton - Sankey

Vanjske veze
------------

* *Murder at Monte Carlo* na sajtu IMDb
***Los Ricos También Lloran*** je popularna meksička telenovela originalno emitirana godine 1979. Na prostoru bivše Jugoslavije je poznata pod nazivom ***I bogati plaču***; pod njime je prikazivana u Hrvatskoj početkom 1990-ih na programu HRT-a, odnosno 1992. u Srbiji na Trećem kanalu Radio-televizije Srbije.

Sredinom 1990-ih je u Meksiku snimljen remake pod nazivom *Maria la del Barrio*.

Sinopsis
--------

Marijana Viljareal ostala je bez doma, jer joj je umro otac, a maćeha preuzela njegovu hacijendu. Devojka beži u Meksiko, a sveštenik moli milionera don Alberta Salvatijera da o njoj vodi računa. Don Alberto je prihvata kao svoje dete i brine se o Marijani, dok njegov sin Luis Alberto, inače ženskaroš, pokušava da je zavede. Luis Albertova daleka rođaka Ester doseljava se u vilu Salvatjerovih sa namerom da se uda za njega. Ipak, iako to nije planirao, Luis Alberto se ludo zaljubljuje u Marijanu. Ljubav ga „tera" da život menja iz korena.

Uloge
-----

| Glumci | Likovi |
| --- | --- |
| Veronika Kastro | Marijana |
| Rohelio Gera | Luis Alberto |
| Rosio Bankels | Ester |
| Kristina Bah | Džoana |
| Rafael Bankels | Otac Adrijan |
| Augusto Benediko | Don Alberto |
| Giljermo Kapetiljo | Beto |
| Ada Karasko | Felipa |
| Estela Ćakon | Virhinija |
| Aurora Klavel | Mama Ćole |
| Edit Gonzales | Marija Isabel |
| Alisia Rodrigez | Donja Elena |
| Jolanda Merida | Ramona |
| Rikardo Kortes | Huan Manuel |
| Marina Dorel | Sara |
| Arturo Lorka | Haime |
| Magda Haler | Donja Rosario |
| Roberta | Roberta |
| Kolumba Domingez | Marija |
| Marilu Elizaga | Elena |
| Konie de la Mora | Patrisija |
| Manuel Gizar | Dr Francisko |
| Flor Prokuna | Irma |
| Migel Palmer | Dijego (# 1) |
| Fernando Luhan | Dijego (# 2) |
| Karlos Fernandez | Karlos |
| Karlos Kamara | Fernando |

Eksterni linkovi
----------------

* *Los Ricos También Lloran* na sajtu IMDb
* Profil Arhivirano 2005-05-29 na Wayback Machine-u na ruskoj web-stranici
* Profile on *Alma Latina*.