recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Za ostala značenja, v. Perdika (razvrstavanje).
**Perdika II** (grčki: ) bio je kralj Makedonije od 448. pne. do 413. pne. 
Bio je sin Aleksandra I. Najpoznatiji je kao aktivni sudionik peloponeskog rata čijem je izbijanju pridonio.

Perdikin otac, kralj Aleksandar, umro je 454. pne. ostavivši iza sebe tri sina - Alketu, Perdiku i Filipa. Prijestolje je kao najstariji naslijedio Alketa, ali se umjesto upravljanja zemljom odao pijančevanju. Godine 448. pne. ga je ubio Perdikin sin Arhelaj nakon čega je Perdika stupio na prijestolje.

Godine 434. pne. je Filip, uz pomoć Atena|Atene i elimejskog kralja Darde , pokušao svrgnuti Perdiku. Makedonski kralj je na to reagirao poticanjem Potideje da se pobuni protiv atenske vlasti. Atenjani su na to poslali ekspediciju na Makedoniju, koja je zauzela Terme. No kada su Korinćani pokrenuli rat protiv Atene, sklopljen je mir između Perdike i Atenjana. Perdika ga je odmah prekršio, ali je 431. pne. atenski diplomat Nimfodor sklopio savez sa Sitalkom, tračkim kraljem, a kasnije i sa Perdikom čime se odrekla podrške Filipu

Perdika je, međutim, godine 429. pne. izdao svoje atenske saveznike i prešao Sparti, kojoj je pomagao u napadu na Akarnaniju. Kao odgovor na to Sitalk je napao Makedoniju, ali je Perdika, vjenčavši svoju sestru sa Sitalka, postigao mir.

Godine 424. pne. Perdika je pomogao spartanskom vojskovođi Brazidi u napadu na Amfipolis. Spartanci su mu, zauzvrat, pomogli u ratu s kraljem Arhabejem od Linka. Pohod se međutim izjalovio kada su Perdiku izadli njegovi ilirski saveznici, a prilikom povlačenja su Spartanci opljačkali makedonski logor. Nakon toga je Perdika prekinuo savez sa Spartom i 423. pne. ponovno prešao na stranu Atene.

Godine 417. pne. Perdika je ponovno prešao na stranu Sparte, da bi neposredno pred smrt prešao na stranu Atene.

Naslijedio ga je sin Arhelaj.
**Petar** (grčki: , *Petros*, latinski: ; Arabis, Kapadokija cca. 545 in – Konstantinopol ili Halkedon, 27. novembar 602) bio je bizantski vojskovođa i brat cara Mavrikija.

Petar je bio sin Pavla, poglavara bizantskog Senata. Osim brata Mavrikija, imao je i dvije sestre - Teoktistu i Gordiju, od kojih je potonja postala supruga generala Filipika. Petar je nakon Mavrikijevog dolaska na vlast postepeno napredovao u bizantskoj vojsci i državnoj upravi, te došao do čina kuropalata. Godine je Mavrikije 593. smijenio generala Priska s mjesta komandanta bizantske vojske koja je na obali Dunava branila Carstvo od upada Avara i Slavena; razlog za to je bilo Priskovo odbijanje da s vojskom prezimi na lijevoj (sjevernoj) obali Dunava. Petar se pokazao mnogo poslušnijim, iako ne i sposobnijim vojskovođom. Godine 594. je razbio Slavene kod Markijanopolisa; kasnije je poduzimao pohode preko Dunava, prodrijevši sve do rijeke Jalomice. Godine 601. je poduzeo još jedan pohod preko Dunava protiv Avara. Kada mu je brat naredio da tamo prezimi, on je to, za razliku od Petra, pristao učiniti. To se pokazalo kao kobna odluka za oba brata; vojnici, nezadovoljni time što zimu moraju provesti u dalekoj barbarskoj zemlji, su se pobunili. Petar se pokazao nemoćnim spriječiti vojnike da marširaju na Konstantinopol, svrgnu Mavrikija i za novog cara imenuju Foku. Petar je nedugo potom ubijen.

Petar je preko supruge Anastasije Areobinde, praunuke carice Teodore, bio povezan sa Justinijanovom dinastijom. S njom je imao kćer Flaviju Julijanu koja se udala za Atanagilda, sina vizigotskog princa Hermenegilda. Njihov sin (Petrov unuk) je iz Konstantinopola došao u Hispaniju za vrijeme kralja Hindasvinta, te se oženio za Hidnasvintovu kćer ili nećaku. Iz tog braka je proizišao Petrov praunuk Erwig, koji je krajem 7. vijeka došao na vizigotsko prijestolje.

Napomene
--------

1. ↑  Whitby (1988), pp. 5

Literatura
----------

* Michael Whitby: *The Emperor Maurice and his Historian – Theophylact Simocatta on Persian and Balkan Warfare*. Oxford 1988.
* Luíz Paulo Manuel de Menezes de Mello Vaz de São-Payo, A Herança Genética de Dom Afonso I Henriques (Portugal: Centro de Estudos de História da Família da Universidade Moderna do Porto, Porto, 2002)
* Christian Settipani, Continuite Gentilice et Continuite Familiale Dans Les Familles Senatoriales Romaines, A L'Epoque Imperiale, Mythe et Realite. Linacre, UK: Prosopographica et Genealogica, 2000. ILL. NYPL ASY (Rome) 03-983.
* Christian Settipani, Continuité gentilice et continuité familiale dans les familles sénatoriales romaines à l'époque impériale: mythe et réalité, Prosopographica et Genealogica vol. 2 (Linacre College, Oxford, 2000), Addenda et Corrigenda
* Christian Settipani, *Continuité des élites à Byzance durante les siècles obscurs. Les princes caucasiens et l'Empire du VIe au IXe siècle*, 2006
**Perchtoldsdorf** je trgovište na istoku Austrije od 14.887 stanovnika koje administrativno podpada pod okrug Mödling.

Geografija
----------

Perchtoldsdorf leži na jugu Donje Austrije na jugozapadnoj granici Beča, na mjestu gdje se iz Bečke kotline uzdiže Masiv Wienerwald. On je praktički spojen sa Mödlingom, a i sa Bečom, tako da je danas stambeno predgrađe Beča, od kog je udaljen dvadesetak km.

Historija
---------

Perchtoldsdorf je prvi put zabilježen u dokumentima nakon 1130. Prosperirao je za srednjeg vijeka kao trgovište, a razoren 
je za osmanske Opsade Beča 1683. godine.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti Perchtoldsdorfa nalaze se u samom centru mjesta, koje je nekad bilo utvrđeno bedemima, tu leži trobrodna parohijska crkva iz gotičkog perioda (14/15. vijek), s tri kora, djelomično preuređena u baroknom stilu početkom 18. vijeka, pored nje su ruševine kneževa zamka, s jezgrom iz 12. vijeka koji je dograđivan od 14. do 16. vijeka. U njemu je danas smješten centar kulture. Tu se nalazi i šesterokatni obrambeni toranj iz 15. vijeka, visok 45 metara, u kom je danas muzej. U samom centru trga leži kužni stup J. B. F. von Erlacha iz 1713. godine.

Perchtoldsdorf je poznat po brojnim vinogradima i heurigerima (buschenschankovima) u kojima se toči i prodaje mlado vino i po procesiji nakon berbe grožđa 6. novembra. Pored mjesta na obroncima Wienerwalda leži mali Park prirode koji je pod zaštitom od 1943.

Privreda
--------

Od 3673 zaposlenih u 1991. godini, 73 % je radilo u industriji i trgovini. U mjestu se proizvode ljepljive trake, oprema za 
automobile, kupaonski pribor, boje, svijeće, tekstil i vino. U Perchtoldsdorfu djeluje i dosta izdavačkih kuća.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Donauwörth

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Niederösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 3. 3. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Perchtoldsdorf*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 3. 2. 2016.

Vanjske veze
------------

***Perchtoldsdorf*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Perchtoldsdorfa* (`de`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 147817413
* LCCN: n85227911
* GND: 4045105-7
* BNF: cb145049439 (podaci)
* NKC: xx0119783

 |
**Petar Galauner** (Tomašanci, 2. travnja 1929.) je hrvatski svećenik, isusovac, profesor, duhovnik, rektor Dječačkoga sjemeništa na Šalati, provincijal Hrvatske pokrajine Družbe Isusove te regionalni asistent Slavenske asistencije u generalnoj kuriji Družbe Isusove u Rimu.

Biografija
----------

Rodio se je 1929. u Tomašancima. Zaredio se u olovnim godinama poraća Drugog svjetskog rata. 1946. je prišao isusovcima. 19. srpnja 1957. u Zagrebu zaredio se je za svećenika.

Obnašao je razne visoke dužnosti u Družbi Isusovoj i u Crkvi u Hrvata. Obnašao je dužnost rektora Dječačkoga sjemeništa na Šalati. Bio je provincijal Hrvatske pokrajine Družbe Isusove. U Rimu je bio regionalni asistent Slavenske asistencije u generalnoj kuriji Družbe Isusove u Rimu.

Bio je predavač i dužnosnik u u malim sjemeništima u Dubrovniku i Zagrebu. 

Zadnje desetljeće komunizma u Europi proveo je u Rimu. Nakon toga se vratio u Zagreb, gdje je na Šalati 1990. godine preuzeo službu ravnatelja Nadbiskupske klasične gimnazije. Ona je postala ustanovom s pravom javnosti i vraćen joj je status koji joj je državni ateizam u Jugoslaviji bio oduzeo - postala je ravnopravna svim sličnim obrazovnim ustanovama.

U samostalnoj Hrvatskoj aktivno je sudjelovao u osnivanju Udruge hrvatskih srednjoškolskih ravnatelja. Suradnja s prosvjetnim vlastima, ravnateljima srednjih škola i nastavnicima dala je ploda i Udruga je osnovana 1994. a Galauner je postao prvi predsjednik. 1998. godine uprava Nadbiskupske klasične gimnazije prešla je u ruke dijecezanskog svećenstva, nakon čega je pater Galauner otišao u Osijek gdje je osnovao Isusovačku klasičnu gimnaziju. Bio je ravnatelj te gimnazije ] od 1998. do 2001. godine.

U mirovinu je otišao 2003. godine. I nakon toga nastavio je raditi. U Beogradu je preuzeo službu superiora u rimokatoličkoj župi sv. Petra. Pratio je sve crkvene događaje u tim krajevima, među ostalim "Loyola Gimnasiuma" te internata u Prizrenu za 800 učenika i učenica, a koje je utemeljio njemački isusovac Walter Happel. 

Odlikovan je Redom Danice hrvatske s likom Antuna Radića (1995.).

Izvori
------

* Zlatomisnički jubilej o. Petra Galaunera, IKA V - 95856/8 , 9. kolovoza 2007.

1. ↑  Odluka kojom se odlikuju redom Danice hrvatske s likom Antuna Radića, Narodne novine br. 46, 28. svibnja 1995.
**Percival** ili *Perceval*, *Percivale* je jedan od heroja romantične legende o Kralju Arthuru, koji se razlikuje od ostalih vitezova Okruglog stola po svom djetinjastom nevinom karakteru (često neobuzdanom) koji ga je štitio od životnih iskušenja u koje je upadao.

Ta njegova karakteristika vezana je uz slične priče narodne književnosti o priprostim (pomalo glupim) jednostavnim junacima i herojima. U Chrétien de Troyesovoj poemi *Le Conte du Graal* iz 12. vijeka, Percevalova velika avantura bila je posjet dvorcu ranjenog Kralja Ribara, gdje je vidio tajanstvenu posudu (ili gral), ali je prije bio izmoren postavljanjem previše pitanja, a nije postavio pitanje koje bi ozdravilo Kralja Ribara. Nakon tog je krenuo u potragu za Svetim gralom i postepeno saznao pravo značenje viteštva i njegovu blisku povezanost s učenjima crkve.

U kasnijim verzijama legende o Svetom gralu, njegovu ulogu u pronalaženju grala preuzima čisti vitez Sir Galahad, ali Perceval i nadalje igra važnu ulogu u potrazi za njim.

Priča o Percevalovom duhovnom razvoju od priprostog junaka do čuvara grala poprimila je najljepše forme u velikom epu Wolframa von Eschenbacha iz 13. vijeka - Parzival. Ta pjesma bila je osnova 
Richardu Wagneru za njegovu posljednju operu - **Parsifal** iz 1882.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Perceval*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 10. 09. 2017.

Vanjske veze
------------

***Percival*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Perceval* na portalu Camelot Project Arhivirano 2015-12-27 na Wayback Machine-u (`en`)
* *Perceval* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

| * p
* r
* u
Legende o Kralju Arthuru |
| --- |
| Ključne osobe | Kralj Arthur • Constantine • Sir Ector • Vojvoda od Cornwalla • Guinevere • Igraine • Izolda • Gospa od jezera • Kralj Lot • Kralj Mark • Merlin • Mordred • Morgana le Fay • Morgause • Uther Pendragon |
| Vitezovi Okruglog stola | Aglovale • Agravain • Bagdemagus • Bedivere • Bors • Breunor • Calogrenant • Caradoc • Dagonet • Dinadan • Gaheris • Galahad • Gareth • Gawain • Geraint • Griflet • Hector de Maris • Kay • Lamorak • Lancelot • Leodegrance • Lionel • Lucan • Maleagant • Marhaus • Palamedes • Pelleas • Pellinore • Percival • Safir • Sagramore • Segwarides • Tor • Tristan • Urien • Ywain • Ywain Kopile • Elyan Bijeli • Sir Ector |
| Predmeti | Excalibur • Sveti gral • Okrugli stol • Opasna stolica |
| Mjesta | Avalon • Brocéliande • Caerleon • Camelot • Corbenic • Cornwall • Logres • Lyonesse • Sarras • Tintagel |
**Pothlađenje** ili **pothlađivanje** (eng. *Supercooling* ili *Undercooling*), u fizici, predstavlja proces snižavanja temperature  tekućine ili plina ispod točke smrzavanja, a da ne postane krut. Pothlađivanje je snižavanje temperature tvari ispod temperature faznoga prijelaza bez promjene agregatnoga stanja ili kristalne strukture. Pothlađena se tvar tada nalazi u nestabilnom stanju u području druge faze. Taj učinak ili efekt najviše je vidljiv kod mnogih tekućina ili metalnih taljevina, ako su u vrlo čistom stanju. Kod kristala, također visoke čistoće i s malim brojem defekata, pothlađivanje se očituje izostankom prelaska u drugu kristalnu strukturu (fazni prijelazi druge vrste). Također je često kod keramika, stakala i drugih krutih amorfnih materijala. Pothlađivanju je suprotna pojava pregrijavanje. Po nekim fizikalnim svojstvima pothlađivanju je srodno kaljenje.

Pothlađena voda
---------------

**Pothlađena voda** je voda u tekućem agregatnom stanju s temperaturom nižom od 0 °C (metastabilno stanje). U laboratoriju se uspjelo ohladiti vodu i do –30 °C a da se ne smrzne. Padne li u takvu vodu kristalić leda ili kakvo drugo sitno tijelo, ili se takva voda protrese, ona naglo prelazi u led. U atmosferi ima vodenih kapljica s temperaturom i od –40 °C. Neki se oblaci (altokumulusi) sastoje samo od vodenih kapljica, iako im je temperatura niža od 0 °C. Oblaci koji se sastoje od pothlađenih kapljica vrlo su opasni za zrakoplove, jer se pothlađene kapljice oblaka pri sudaru pretvaraju u led pa na zrakoplovu stvaraju debelu ledenu koru. Kada pothlađene kapi kiše udare u tlo, smrzavaju se i stvaraju poledicu.

Izvori
------

1. ↑   **pothlađivanje**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
2. ↑   **pothlađena voda**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
**Mladen Atanasijević** (Smederevo, 28. februar 1908 — Kragujevac, 4. oktobar 1976) je bio srpski filolog i prevodilac..
Osnovnu školu i gimnaziju je završio u Smederevu. Studirao je na Filozovskom fakultetu u Beogradu, na klasičnim jezicima, gde mu je latinski predavao Veselin Čajkanović, a starogrčki Milan Budimir. Diplomirao je 1934.

Latinski je počeo da predaje u Bitolju, zatim u Štipu, a 1939. je prešao u Kragujevac. Drugi svetski rat je proveo kao zarobljenik u logoru Osnabrik, a posle rata je nastavio da predaje latinski u Drugoj višoj gimnaziji u Kragujevcu.

Uporedo sa profesurom bavio se i prevođenjem. Prve stihove prevedene sa latinskog objavio mu je Kragujevački časopis *Naša stvarnost*. Pre smrti objavljene su mu tri knjige prevoda: *Rimska lirika* (Prosveta 1961, 1966), *Eneide* Publija Vergilija Marona (Prosveta, 1966, 1970) i *Elegije* Seksta Propercija (Nolit, 1966).

Atanasijevićevi prevodi zastupljeni su u nekim izborima poezije, posebno antičke, iz šezdesetih godina 20. vekа, npr. u poznatoj lirici Vojislava Đurića (Zavod za izdavanje udžbenika, Beograd, 1965) sa pet prevoda pesama. Preveo je, ali su izgubljeni otkupljeni prevodi: Ovidijevu *Metamorfozu*.
Atanasijević je od Kulturno-prosvetne zajednice opštine Kragujevac dobio prvu nagradu za najuspešnija ostvarenja u oblasti kulture i umetnosti 1967. 
Nagrađen je Diplomom grada Kragujevca za životno delo 1972. 
Iz obimne zaostavštine, koja se čuva u Narodnoj biblioteci u Kragujevcu, posle prevodiočeve smrti objavljene su preostala prevedena dela.

Bibliografija
-------------

* *Rimska lirika*.Prosveta.Beograd.1961, 1966
* *Eneide* Publija Vergilija Marona.Prosveta.Beograd.1966, 1970
* *Elegije* Seksta Propercija.Nolit.Beograd.1966
* *Tužne pesme*, Publije Ovidije Nazon. Književni klub „Katarina Bogdanović". Kragujevac, 1992.
* *Odabrana mesta iz rimske proze* .Narodna biblioteka „Vuk Karadžić". Kragujevac. 2003
* *Celokupna dela I i II*, Kvint Horacije Flak.Narodna biblioteka „Vuk Karadžić".Kragujevac.2005
* *Pisma legendarnih ljubavnica*, Publije Ovidije Nazon.Narodna biblioteka „Vuk Karadžić".Kragujevac.2006
* *Publije Vergilije Maron, Eneide (Romanov, Banja Luka, 2006)*
* *Pesme*, Gaj Valerije Katul.Narodna biblioteka „Vuk Karadžić".Kragujevac.2007
* *Elegije I-IV*, Albije Tibul.Narodna biblioteka „Vuk Karadžić".Kragujevac.2007
* *Ljubavi I-III*, *Ljubavna veština I-III*, *Ljubavna veština I-III*, *Lek od ljubavi*, Publije Ovidije Nazon.Narodna biblioteka „Vuk Karadžić".Kragujevac.2008
* *Pastirske pesme (Bukolika)*,*Epigrami*, Publije Ovidije Nazon, Marko Valerije Marcijal.Narodna biblioteka „Vuk Karadžić".Kragujevac.2008
* *Elegije I-IV*, Sekst Propercije.Narodna biblioteka „Vuk Karadžić".Kragujevac.2008
* *Pesme* , Kvint Horacije Flak.NNK International.Beograd.2009
Mlada Italija
**Mlada Italija** (ital. *La Giovine Italia*) je bio politički pokret koju je Giuseppe Mazzini osnovao 1831. godine. Cilj pokreta je bilo stvaranje ujedinjenje Italije kroz promovisanje opšte pobune u italijanskim reakcionarnim državama i u zemljama okupiranim od strane Austrijskog carstva. Mazzinijevo verovanje je bilo da podizanje sveopšteg ustanka kreira ujedinjenu Italiju.

**Mlada Italija** je osnovana u Marseju u julu 1831. U 1833. godini više članova koji su planirali ustanak u Savoji i Pijemontu su uhapšeni i pogubljeni od strane sardinijske policije. Još jedan neuspeh u ovim pokrajnama je bio u februaru 1834. godine, nakon čega je pokret prestao da postoji neko vreme do 1838. u Engleskoj. Dalje pobune na Siciliji, Abruzu, Toskani, Lombardiji-Veneciji, Romagni (1841 i 1845), Bologni (1843) nisu uspele. Takođe, kratkotrajna je bilo Rimska republika od 1848-1849, koje je slomila francuska vojska koju je pozvao pomoć papa Pio IX.

U međuvremenu Mlada Italija je postala deo pokreta Mlada Evropa (kreirana 1835), koja je bila više internacionalno orijentisana, zajedno sa sličnim pokretima kao što su Mlada Nemačka, Mlada Poljska i Mlada Švajcarska. 

Macinijev pokret je u osnovi prestao nakon poslednjeg revolta protiv Austrije u Milanu u 1853, uništavajući nadu demokratske Italije u korist Pijemontske monarhije, koja je i postigla nacionalno ujedinjenje nekoliko godina kasnije.
**Mladen Ivanić** (Sanski Most, FNRJ, 16. septembar 1958) je bosanski političar srpske nacionalnosti, doktor ekonomskih nauka i predsednik Partije demokratskog progresa. Bivši je predsednik Vlade Republike Srpske.

Biografija
----------

Rođen je 16. septembra 1958. godine u Sanskom Mostu, FNRJ. U Banjoj Luci živi od 1971. godine. Diplomirao je 1981. godine na Ekonomskom fakultetu u Banjoj Luci, a 1984. godine je magistrirao na Ekonomskom fakultetu u Beogradu. Doktorirao je na Ekonomskom fakultetu u Beogradu 1988. godine. Od 1985. godine kao asistent predaje Političku ekonomiju na Ekonomskom fakultetu u Banjoj Luci, a od 1988. do danas kao vanredni profesor. Predavao je Političku ekonomiju na Ekonomskom fakultetu u Sarajevu (od 1990. do 1992) i na Ekonomskom fakultetu u Istočnom Sarajevu (od 1992. do 1998). Osnovao je Partiju demokratskog progresa Republike Srpske 1999. godine i njen je prvi predsednik. Dr Mladen Ivanić je bio predsednik Vlade Republike Srpske, a na tom položaju je bio u periodu od 16. januara 2001. do 17. januara 2003. godine.

Povezano
--------

* Partija demokratskog progresa

Spoljašnje veze
---------------

***Mladen Ivanić*** na Wikimedijinoj ostavi

* Partija demokratskog progresa: Mladen Ivanić Arhivirano 2016-02-28 na Wayback Machine-u (`sh`)
* Glas Srpske: Političari Republike Srpske Arhivirano 2011-05-30 na Wayback Machine-u (`sh`)

| * p
* r
* u
Predsjednici vlada Republike Srpske |
| --- |
| Branko Đerić  **•**  Vladimir Lukić  **•**  Dušan Kozić  **•**  Rajko Kasagić  **•**  Gojko Kličković  **•**  Milorad Dodik  **•**  Mladen Ivanić  **•**  Dragan Mikerević  **•**  Pero Bukejlović  **•**  Milorad Dodik  **•**  Aleksandar Džombić  **•**  Željka Cvijanović | Flag of Republika Srpska |
Krava Bat
**Bat** je egipatska božica koja u ranoj egipatskoj mitologiji predstavlja personifikaciju svemira i Mliječne staze. Drevni Egipćani su ju počeli štovati barem 8000 godina prije Krista. Mliječna staza je tada smatrana bazenom mlijeka. Epiteti su joj "Ona Koja Voli" i "Velika Krava", te "Bat od Dva Lica".

Karakteristike
--------------

Bat ima kravlje rogove, a na jednom kamenu je prikazana s lijepim licem sličnim Hathor. Hathor je božica-krava, zaštitnica plodnosti kao i Bat. Riječ *ba* (duša) nastala je od Batinog imena. Također, ankh je njezin simbol. Rijetko je prikazivana u slikarstvu i kiparstvu i općenito, u umjetnosti je bila rijetka. To je možda zato što ni nije bila toliko važna. Bat se može smatrati oblikom Hathor, jer je na jednom grupnom kipu Hathor prikazana s rogovima i Suncem na glavi, desno je faraon, a desno od faraona Bat. Bat je zamišljena kao velika krava prekrivena zvijezdama što jako sliči Hathor, ali nije imala Hathorinu popularnost. Češće je bila na amuletima protiv zla, a znak joj je i sisrum, sveta čegrtaljka, glazbeni instrument. Nejasan je njezin naziv "Ba od Dva Lica". Na Tekstovima piramida piše o Bat: "Ja sam hvaljena, ja sam Veličanstvo, ja sam Bat s Dva Lica, ja sam "Ona Spašena", ja sam spasila samu sebe od zla." Čini se da je na početku bila jedna božica-krava, koja je poslije razdvojena na Hathor i Bat.

| * p
* r
* u
Egipatska mitologija |
| --- |
| Eneada Heliopolisa | Atum • Šu • Tefnut • Geb • Nut • Oziris • Izida • Set • Neftis |
| Ostala veća božanstva | Amon • Anubis • Apop • Apis • Aton • Bat • Bast • Thoth • Hator • Horus • Khepri • Khonsu • Ma'at • Min • Neit • Ptah • Ra • Sekhmet • Set • Sobek • Uapuat • Heryshaf |
| Ogdoada Hermopolisa | Amon • Amaunet • Huh i Hauhet • Kuk i Kauket • Nun |
| Ratna božanstva | Anhur • Bast • Maahes • Pakhet • Sekhmet |
| Deificirani koncepti | Khonsu • Hapy • Ma'at • Min • Renenutet • Šai • Hu • Saa |
| Ostala božanstva | Bes • Hnum • Seker • Sešat • Tawaret |
**Bat II II od Kirene**, ponekad nazivan *Eudaimon* (*blaženi*) ili na latinskom *Felix*, (grčki: **Βάττος ὁ Εὐδαίμων**; vladao cca. 583 - 560. pne.) bio je treći grčki kralj Kirenaike i Kirene te član dinastije *Batijada*.

Bat je bio sin prethodnog kralja Arkesilaja I i nepoznate majke. Sestra mu je bila princeza Kritola. 

Zahvaljujući proročanstvu u Delfi u Kirenu je za vrijeme njegove vladavine došao veliki broj naseljenika. Oni su osnovali grad Apolonija. Zbog naglog priliva stanovništva došlo je do sukoba s Libijcima i njihovim kraljem Adikranom. 

Adikran je pomoć zatražio od egipatskog faraona Apriesa. Zbog toga je oko 570. pne. došlo do bitke između Kirenjana i Egipćana kod izvora Thestis kraj Irase. Kirenjani, vještiji u oružju od Egipćana, koji, po Herodotu, "bitku nisu shvatili ozbiljno", do nogu su potukli egipatsku vojsku te se samo malen broj vratio u Egipat. Poraz je tako bolno odjeknuo u Egiptu, da su Egipćani, uvjereni kako je sam faraon namjerno žrtvovao vojsku, digli pobunu i svrghnuli Apriesa.

Batova pobjeda je, s druge strane, osigurala ne samo postojanje nego i nezavisnost grčkih kolonija. Bat je kasnije sklopio savez s novim faraonom Amazisom II.

Bat, koga je Plutarh opisao kao časnog čovjeka, umro je oko 560. pne. Naslijedio ga je sin Arkesilaj II .

V. također
----------

* Popis kraljeva Kirene

Izvori
------

* Herodotus, The Histories, Book 4.
* Morkot, R. The Penguin Historical Atlas of Ancient Greece, Penguin Books, The Bath Press - Avon, Great Britain, 1996.
* Burn, A R. The Penguin History Greece, Penguin Books, Clay Ltd, St Ives P/C, England, 1990.
* 
* Arhivirano 2007-08-08 na Wayback Machine-u
* 
* 

|  |
| --- |
| Bat II od Kirene **Dinastija Batijada** **Umro/la:** 560. pne. |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Arkesilaj I** | **Kraljevi Kirene**583. pne.–560. pne. | Slijedi:**Arkesilaj II** |
Ovo je članak o bejzbol klubu iz 19. vijeka. Za košarkaški tim v. New York Knicks.
**New York Knickerbockers** je naziv jednog od prvih organiziranih bejzbol klubova, koji je igrao po pravilima sličnim današnjem sportu. Osnovao ga je Alexander Cartwright, osoba koja se također smatra osnivačem modernog bejzbola.

Cartwright je radio u vatrogasnoj brigadi zvanoj *New York Knickerbockers*, gdje je s kolegama kratio vrijeme igrajući *town ball*, igru koja se smatra pretečom suvremenog bejzbola. Međutim, 1845. je igralište koje su koristili na Manhattanu zatvoreno. Cartwright i njegovi prijatelji su došli na ideju da umjesto toga igraju na Elysian Fieldsu, parku koji se nalazio u Hobokenu u državi New Jersey, s druge strane rijeke Hudson. Vlasnik zemljišta im je pristao iznajmiti park za 75 US$ godišnje, pa je Cartwright odlučio osnovati klub kako bi prikupio nužna sredstva.

Klub je osnovan 23.9. 1845. Cartwright je ubrzo nakon toga odredio 20 pravila igre, koja će postati poznata pod nazivom Knickerbockerska pravila.

Dio članova kluba, koji nije htio prelaziti rijeku da bi igrao omiljenu igru, je odlučio stvoriti poseban tim pod nazivom *New York Nine*. Između njih i Knickerbockersa je 19.6. 1846. održana utakmica, koju mnogi smatraju prvom zabilježenom bejzbol utakmicom u historiji. Knickerbockersi su izgubili s rezultatom 23:1 za Nine.

Knickerbockerska pravila su kasnije poslužila kao osnov Nacionalnom udruženju igrača bejzbola za kodifikaciju vlastitih pravila godine 1857.

Eksterni linkovi
----------------

* "The Knickerbocker Base Ball Club" at Hickoksports.com Arhivirano 2008-04-29 na Wayback Machine-u
* "The History of Baseball – Alexander Cartwright" Arhivirano 2008-04-29 na Wayback Machine-u at About.com
**Picokijada** je tradicionalna kulturno-turistička manifestacija koja se održava od 1968. godine krajem lipnja u podravskom mjestu Đurđevcu kao spomen na legendarnu obranu Đurđevčana od napada Turaka pod nazivom ***"Legenda o Picokima"***.

Scenski prikaz "Legenda o picokima"
Scensko oživljavanje Legende o Picokima jedinstvena je scenska priredba i osobit vizualno-zvučni doživljaj.

U tri dana trajanja ovdje se tka vez izvorne narodne kulture i umijeća u likovnom izrazu, pisanoj riječi, podravskom melosu u zanatsko-obrtničkom iskazu, folkloristici i pučkim običajima.

Središnja priredba je jedinstveno scensko uprizorenje *Legende o picokima* kojom se i danas Đurđevčani prisjećaju svoje junačke slobodarske prošlosti.

"Legenda o picokima"
Prema scenariju radnja je smještena u vrijeme napada turske vojske na đurđevačku utvrdu. Kako je Ulama-beg naišao na neočekivani otpor i vojnički nije uspio poraziti đurđevačke branitelje, odlučio se na dugotrajnu opsadu, s ciljem izgladnjivanja vojske i skonjenog pučanstva. Možda bi u tome i uspio da nije bilo mudrosti i lukavosti Đurđevčana.

Legenda kaže da je u okruženoj utvrdi hrane doista nestalo. Ostao je samo jedan mali pijetao (u đurđevačkom govoru pevčec, picek, picok). Ovaj preostali "zalogaj" nije dakako mogao nahraniti ljude. U takvoj gotovo bezizlaznoj situaciji, jedna starica predlaže kapetanu grada da se pjetlić stavi u top i ispali u turski tabor, što je i učinjeno.

Misleći da u utvrdi ima još toliko hrane da se njome oni iz grada mogu i razbacivati i na taj način izrugivati, Ulama-beg odustaje od opsade i napušta bojište. Kao neku vrstu kletve, Ulama-beg Đurđevčane naziva "Picokima". Tako i završava ova scenska igra:

***"A vi tamo, pernati junaci, što picekima bojeve bijete, ime PICOKA dovijeka nosili! PICOKIMA vas djeca zvala, a unuci vaši ostat će PICOKI!"***

Scenski prikaz Legende o Picokima, pučka lipanjska kazališna igra na otvorenom, na mjestu gdje se i stvarno dogodila legenda, sa stotinama statista, kulturnih amatera, konjanika, te raskošnom pirotehnikom, zvučnim i svjetlosnim efektima, pod preventivnom je zaštitom Ministarstva kulture RH kao prvo nematerijalno kulturno dobro RH i godinama je najveća turistička atrakcija Podravine.

Legenda govori o hrabrosti i domišljatosti Đurđevčana ponosnih na svoju povijest, na svoj nadimak i svojeg pijetla koji je danas najzastupljenije heraldičko obilježje ovog kraja.

Poveznice
---------

* Đurđevac
* Đurđevački stari grad
* Crkva sv. Jurja
* Đurđevečki peski
* Park-šuma "Borik"
tradicionalna pidžama
**Pidžama** je odevni predmet koji se koristi prilikom spavanja. Na različitim jezicima se slično naziva jer reč ***pidžama*** potiče iz persijskog jezika: *pai* znači "noga" i *jama* znači "odeća".

Istorijat
---------

U Evropi su pidžame počele da se koriste od 1870. godine kao odeća za noć, iako su iz Indije donesene znatno ranije, početkom 17. veka. Izgleda da su od Evropljana za pidžame saznali prvi Portugalci kada su doplovili do zapadnih obala severne Indije. U izveštaju iz 1610. godine, Portugalci su opisivali odeću pacijenata u bolnici u Goi kao lagane pantalone i košulju. Englezi koji su boravili u Indiji dva veka nakon toga su i sami prihvatili pidžame, o čemu govori izveštaj iz 1828. godine. U izveštaju se pominje ugledni engleski gospodin koji je voleo da nosi pidžamu.

Materijal i dizajn
------------------

Izrađuju se od mekih tkanina poput pamuka, svile ili satena, ali i od veštačkih materijala kao što je poliester. S obzirom da se koristi za spavanje, trebalo bi da bude udobna i široka. Ranije je muška pidžama bila flanelska i na pruge, a ženska svetlih boja, dok su cvetovi bili najčešći dezen. Danas nema pravila po pitanju dezena, pa čak ni po pitanju doba dana i prilike kada se pidžama nosi. Uobičajeno je da Kineskinje idu u prodavnicu obučene u pidžamu. Za zimu 2008/2009. modni kreatori preporučuju pidžamu kao obavezni modni detalj po kući, a i uvek je aktuelna i tzv. "pidžama parti".

Tehnologija
-----------

Najnovije tehničko dostignuće su svilene "dermasilk" pidžame sa kapuljačom koje regulišu telesnu temperaturu, ali i štite od bakterija i alergija. Nedostatak ovih novih pidžama je što su skupe i što ih još uvek ima mali broj na tržištu.

Literatura
----------

1. 1 2 3  Politikin zabavnik broj 2966, datum: 12.12.2008. strane: 20/21. Izdaje i štampa: Politika AD. Beograd.

***Pidžama*** na Wikimedijinoj ostavi
*Vidi takođe: NSK (razvrstavanje)*

**NSK** identifikator je normativna kontrola osobnih i korporativnih imena i predmetnih odrednica održavana od strane Nacionalne i sveučilišne knjižnice u Zagrebu. Osim bibliografskih zapisa, po jedan za svaku knjigu ili publikaciju, NSK normativna baza sadrži i podatke o autorima: za svaku osobu navodi se zapis koji povezuje ime osobe, datum rođenja i zanimanje s jedinstvenim identifikacijskim brojem koji se koristi kao autorizacijska datoteka za osobna imena.

Upotreba normativne baze podataka NSK
-------------------------------------

Normativna kontrola omogućuje nam otkrivanje bibliografskih i normativnih podataka i pronalaženje svih djela autora pod svim oblicima imena pod kojima ista osoba objavljuje. Jer ponekad se u publikaciji pojavljuje objavljivanje autorskog imena (ili pseudonima) koje nije identično s onim imenom koje se najčešće pojavljuje na njegovim djelima. Identifikator NSK rješava problem poteškoće u prepoznavanju određenog autora uzrokovan i činjenicom da se neka osobna prezimena mogu formalno promijeniti npr. nakon vjenčanja. Katalog knjižnice pruža pregled knjižničnih materijala i organizira se prema svojoj funkciji, koja potječe od specifičnih korisničkih potreba. Zadatak autorskog knjižničnog kataloga je da se u njemu sva djela jednog autora pokažu na jednom mjestu, bez obzira na ime kojim je potpisao svoj rad.

Vidi još
--------

* Hrvatska znanstvena bibliografija (CROSBI)
* Tko je tko u hrvatskoj znanosti
* Virtualna međunarodna normativna datoteka (VIAF)
* Bibliotečna klasifikacija
* Normativna kontrola
* Nacionalna i sveučilišna knjižnica

Literatura
----------

* Willer, Mirna (ur.): *Bibliografska kontrola u okruženju globalne informacijske infrastrukture[*mrtav link*]*, Zagreb : Hrvatsko knjižničarsko društvo, 2000.

Eksterni linkovi
----------------

* NSK normativna baza – pregledavanje odrednice za osobna i korporativna imena
Koordinate: 47° 40′ 4″ SGŠ, 19° 4′ 36″ IGD

**Blagoveštenska crkva** (poznata i kao **Grčka crkva**) je jedan od pravoslavnih hramova Srpske pravoslavne crkve u Sentandreji. Crkva Budimskoj eparhiji Srpske pravoslavne crkve.

Crkva je posvećena Blagovestima.

Svojim položajem ova Blagoveštenska crkva se bitno razlikuje od ostalih sentandrejskih hramova. Naime, ona je izvučena na trg, postavljena u liniju ulice i nema uobičajenu portu, koju imaju ostale crkve.

Istorijat
---------

Blagoveštenska ili Grčka crkva je završena 1752. godine, a i ona je, prema predanju, podignuta na mestu jedne stare crkve brvnare. Blagoveštenska crkva je svoj drugi naziv (*grčka*) dobila po tome što su u nju išli mahom trgovci, u narodu poznati i kao „grci".

Crkvu je živopisao Budimac Mihailo Živković.

Arhitektura
-----------

Prema stilskim karakteristikama Blagoveštenska crkva se odlikuje skladnim proporcijama i bogatim ukrasom od kamene plastike na portalima, prozorima i zvoniku, zidan je prema nacrtima peštanskog graditelja Adama Majerhofera, a njegova sigurna ruka stvorila je jednu od najlepših srpskih crkava na čitavom području Budimske eparhije.

Zbirka slika
------------

* Pogled na grad sa crkvom
* Blagoveštenska crkva sa glavnog trga
* Južne dveri crkve

Literatura
----------

*

Vanjske veze
------------

***Blagoveštenska crkva (Sentandreja)*** na Wikimedijinoj ostavi
Za ostala značenja, v. Mirtil.
**Mirtil** (grč. *Μυρτίλος*) je u grčkoj mitologiji bio sin boga Hermesa, a kočijaš kralja Enomaja. Kao njegove majke pominju se Teobula, Kleobula i danaida Faetusa. Takođe se pominju i Klitija i Mirto. Prema nekim izvorima, bio je sin Zevsa i Klimene.

Mitologija
----------

Kralj Enomaj je imao prelepu kćer Hipodamiju, ali nije želeo da se ona uda, ili zato što se plašio budućeg zeta ili zato što je i sam gajio grešnu ljubav prema njoj. Zato je zahtevao da se prosioci utrkuju sa njim na kočijama, a gubitnike je kažnjavao smrću i njihovim glavama je „kitio" zidine svog dvorca. To nije omelo Pelopa da zaprosi lepu Hipodamiju, ali je pre trke lukavo tražio od Mirtila da izda svog gospodara ili tako što mu je obećao polovinu kraljevstva ili jednu noć sa svojom budućom suprugom u koju je Mirtil takođe bio zaljubljen. Zato je Mirtil zamenio gvozdene čivije voštanim na kočijama svog kralja i one su se u toku trke raspale. Kralj Enomaj se tom prilikom smrtno povredio, ali je stigao da prokune svog kočijaša da će umreti upravo od Pelopove ruke. Kada je Mirtil zatražio svoju nagradu ili po drugim pričama, probao da siluje Hipodamiju, Pelop ga je bacio u more. Mirtil je prokleo Pelopa i sve njegovo potomstvo, a Hermes, njegov otac, preneo ga je među zvezde u sazvežđe kočijaša (*Auriga*).

Grob
----

Mirtilov grob je prikazivan u Arkadiji u Feneju iza Hermesovog hrama. Takođe, priča se da se more oko južnog rta Eubeje naziva Mirtojskim morem, jer se tu Mirtil udavio kada ga je Pelop bacio u vodu.

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2010-09-25 na Wayback Machine-u, Pristupljeno 13. 4. 2013.
2. ↑  Robert Grevs. 1995. Grčki mitovi. 6. izdanje. Nolit. Beograd.
3. 1 2  Cermanović-Kuzmanović, A. & Srejović, D. 1992. Leksikon religija i mitova. Savremena administracija. Beograd.
**Savršen zločin** je kolokvijalni izraz kojim se, najčešće u djelima fikcije ili kriminalističko-dokumentarnog žanra opisuje krivično djelo počinjeno na takav način da ne ostavlja nikakve tragove ili dokaze koji bi mogli inkriminirati počinitelja. Pod time se u pravilu podrazumijevaju zločini počinjeni sa predumišljajem, odnosno nakon prethodnog planiranja koje je uključivalo uklanjanje kompromitirajućih i/li postavljanje lažnih dokaza u svrhu sabotiranja i opstruiranja buduće kriminalističke istrage. Jedan od primjera savršenog zločina bi moglo biti ubistvo koje je počinitelj inscenirao tako da izgleda kao samoubistvo. 

Savršene zločine valja razlikovati od tzv. neriješenih zločina, odnosno onih za koje nije isključeno da su učinjeni bez predumišljaja (npr. one gdje počinitelj uopće nije poznavao žrtvu niti imao neposrednih motiva, a istovremeno nije imao otiske prstiju u kartoteci ili druge podatke na temelju koga bi ga se mogla identificirati). U užem smislu savršeni zločini isključuju i one kod kojih je počinitelj istražiteljima poznat ali ga se ne može goniti iz proceduralnih (zastara) ili tehničkih razloga (kontaminirani forenzički nalazi, preminuli svjedok i sl.); to pretpostavlja da je počinitelj "savršeni" zločinac, odnosno da je svoj zločin isplanirao i sproveo na takav način da pobijedi najbolje detektive i dostignuća kriminalistike. U svom najčišćem obliku savršeni zločin je onakav zločin za koji se uopće ne zna da postoji.

Savršen zločin je postao izuzetno popularan motiv u kriminalističkom žanru 20. vijeka. Znameniti par ubica Leopold i Loeb su godine 1924. izveli zloglasno ubistvo prije svega motivirani željom da počine "savršen zločin".

V. također
----------

* Hladni slučaj

Vanjske veze
------------

* BBC - Horizon - "How to commit the perfect murder"
**Milovan Stanić** (Omiš, Hrvatska 3. 5. 1929. - Santa Barbara, SAD 19. 7. 1989.), hrvatski slikar.

Životopis
---------

Rane godine proveo je u rodnome Omišu. Obitelj se kasnije seli u Dubrovnik gdje Milovan 1950. završava srednju Pomorsko-tehničku školu. Potom upisuje Akademiju likovnih umjetnosti u Zagrebu koju napušta nakon prve godine. Nakon putovanja po cijelome svijetu i vječne ljubavi prema Dubrovniku, umire u Santa Barbari u Kaliforniji, SAD, 1989. godine. Proživio je buran život kao umjetnik, slikar kakav se viđa na filmu. Uvijek okružen lijepim ženama, s čašicom pića u jednoj i cigaretom u drugoj ruci. Retrospektivnu izložbu u Umjetničkoj galeriji Dubrovnik priredila mu je mr. sc. Sanja Žaja Vrbica 1999. godine, a 2007. upriličena je izložba njegovih portreta pod nazivom "Portreti Igara". Autor je dr. sc. Tonko Maroević, a tematski je vezana za vrijeme trajanja Dubrovačkih ljetnih igara pa tako portreti najčešće pripadaju poznatim hrvatskim glumcima kao što su Pero Kvrgić, Milka Podrug-Kokotović i drugi.
Godine 2007. je snimljen dokumentarni film u sklopu serijala "Dubrovački likovni umjetnici", autori su Marin Ivanović i Nikša Spremić.

Vidi još
--------

* Dubrovačko slikarstvo
Ogromna reklama za Nezdek jedan je od zaštitnih znakova njujorškog Tajms skvera
**NASDAQ** (čitaj: *"nesdek"*, akronim za **National Association of Securities Dealers Automated Quotations**) je američka elektronična berza dionica sa sjedištem u New Yorku. Vlasnik i operator je **The Nasdaq Stock Market**, Inc. čije se dionice prodaju na vlastitoj berzi pod znakom NDAQ, s početkom u 2002. NASDAQ je najveća elektronična berza u Sjedinjenim Američkim Državama. Sa otprilike 3.300 kompanija, u prosjeku izmjenjuje više dionica po danu nego druge američke berze. Glavni direktor je Robert Greifeld.

Historija
---------

**NASDAQ Composite index** od 1994, prikazan je početak i kraj dot-com balona
Kad je počela s radom 8. februara 1971. bila je prva svjetska elektronička berza dionica. Dana 17. jula 1995. NASDAQ index je po prvi put zatvorio dan iznad 1000. Svoju najveću razinu je dosegnuo 10. marta 2000. kada se popeo na 5132.52 kada je označio početak kraja dot-com balona. U jednoj godini indeks je pao ispod polovice i još uvijek je ispod polovice svoje najveće vrijednosti.

Eksterni linkovi
----------------

***NASDAQ*** na Wikimedijinoj ostavi

* 

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 167819206
* LCCN: no97030729
* ISNI: 0000 0001 2300 4002
* GND: 6128631-X
* CiNii: DA13048473

 |
Muladhara čakra prikazana je sa 4 latice kojima pripadaju slogovi *vam*, *am*, *sham* i *sam*. U središtu je mantra *LAM* okruženo četverokutom – simbolom zemlje. Muladhara je crvene boje.
**Muladhara** je prva glavna čakra, predstavlja korijen iliti temelj cijelog energetskog sustava u čovjeka, prema tradiciji joge i hinduizma

Opis
----

Muladhara je smještene kod trtične kosti, između međice i anusa. U tijelu utječe na debelo crijevo, anus, kosti, noge i stopala. Povezana je sa nadbubrežnom žlijezdom koja međuostalim luči i adrenalin – «hormon stresa»

Muladhara preuzima i pretvara energiju iz zemlje i prirode i opskrbljuje ostale čakre.
U temeljnoj čakri se nalazi i temelj kundalini shakti, potencijalne energije koja ako je aktivira, uzdiže tijelom poput zmije i tako doprinosi stanjima viših duhovnih «razina».

Muladhara je i temelj za tri glavna energetska kanala – «nadiji» koji se uzdižu od nje, a to su Ida, Pingala i Sushumna.

Pravilan rad, odnosno nesmetano strujanje energije kroz Muladhara čakru čovjeku pruža osnove za život, sigurnost, blagostanje, ispunjenost i unutrašnju snagu.

Poremećaji prve čakre očituju se kao slabost, depresija, strahovi, nedostatak samopouzdanja a na fizičkom planu to mogu biti oboljenja probavnog sustava, išijas, problemi s bubrezima i mjehurom, poremećaj krvnog tlaka… A prekomjerna aktivnost korijenske čakre može dovesti do egoizma, egzistencijalnog straha, tromosti.

Simbolizam
----------

Muladhara čakra povezana je sa sljedećim elementima:

* Bogovi: Brahma i Dakini
* Element: zemlja
* Boja: crvena
* Mantra: LAM
* Životinje: slon, bik, vol
* Dijelovi tijela: anus, nos, debelo crijevo, noge, stopala, kosti, trtična kost
* Simbol: četverokut

Vježbe
------

U jogi postoje razne vježbe kojima se može pobuditi i uravnotežiti energija u prvoj čakri. Za to su korisne neke asane poput Garudasana, Shashankasana, i Siddhasana. Korisne su i neke vježbe disanja iz pranayama joge, kao i mula bandha.

Opće preporuke su postati tjelesno aktivinijim, više obratiti pozornost na sebe i postati svjestan svoga tijela, biti više u kontaktu s crvenim predmetima. 

U meditacijama koristiti mantru LAM.

Druge usporedbe
---------------

Muladhara zapravo posjeduje velike mentalne, fizičke i duhovne potencijale koji čekaju da se ispune. Tako se muladhara poistovjećuje sa ljudskom DNK, slično kao kundalini koji "čuči" u muladhari i čeka da se pobudi.

DNK je u ljudskom organizmu glavni "mozak" koji određuje kako će se naše tijelo razvijati, sve naredbe dolaze od DNK. A na isti način djeluje i Muladhara.

Alternativna imena
------------------

* Tantra: Adhara, Brahma Padma, Bhumi Chakra, Chaturdala, Chatuhpatra, Muladhara, Mooladhara, Mula Chakra, Mula Padma
* Vede: Adhara, Brahma, Muladhara, Mulakanda

Vidi još
--------

* Čakre

Eksterni linkovi
----------------

* Muladhara čakra na adishakti.org
* Muladhara čakra - položaj Arhivirano 2007-09-24 na Wayback Machine-u
* Muladhara čakra na Kheper.net Arhivirano 2014-07-24 na Wayback Machine-u
* Muladhara Arhivirano 2007-08-13 na Wayback Machine-u
**Bocanjevci** su naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i nalaze se u sastavu grada Belišća.

Geografija
----------

Bocanjevci se nalaze na 92 metara nadmorske visine u nizini istočnohrvatske ravnice, a pokraj sela protječe rijeka Vučica. Susjedna naselja: istočno se nalazi Gorica Valpovačka, sjeverno Tiborjanci i Veliškovci, jugoistočno Marjančaci, Ivanovci i Zelčin. Zapadno se nalaze Marijanci, a jugozapadno Marjanski Ivanovci naselja u općini Marijanci. Pripadajući poštanski broj je 31550 Valpovo, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila OS (Osijek). Površina katastarske jedinice naselja Bocanjevci je 12,35 km2.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

U 1869. sadrži podatke za naselje Gorica Valpovačka.

Crkva
-----

U selu se nalazi rimokatolička crkva Sv. Filipa i Jakova apostola koja pripada istoimenoj katoličkoj župi i valpovačkom dekanatu Đakovačko-osječke nadbiskupije. Crkveni god (proštenje) ili kirvaj slavi se 1. svibnja.

Obrazovanje i školstvo
----------------------

U selu nalazi škola do 4. razreda koja radi u sklopu Osnovne škole Matija Petar Katančić Valpovo. Uz djecu iz Bocanjevaca ovu školu pohađaju i djeca iz obližnje Gorice Valpovačke.

Kultura
-------

Kulturno umjetničko društvo "Šokadija" Bocanjevci.

Sport
-----

NK Hrvatski sokol Bocanjevci natječe se u sklopu 3.ŽNL Liga NS Valpovo. Klub je osnovan 1958.

Ostalo
------

U selu djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo Bocanjevci, osnovano 1925.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjske veze
------------

* 
* 

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Belišća |
| --- |
| Belišće • Bistrinci • Bocanjevci • Gat • Gorica Valpovačka • Kitišanci • Tiborjanci • Veliškovci • Vinogradci |
**Poduzetništvo** HRV ili **preduzetništvo** SRPspremnost je pojedinca ili više partnera da uz određeno ulaganje kapitala i preuzimanje rizika uz neizvjesnosti uđe u poslovni pothvat sa ciljem stvaranja profita. To je način gospodarskog djelovanja u kojem poduzetnik odlučuje *što*, *kako* i *za koga* stvoriti i na tržištu realizirazi ulazeći u poduzetnički pothvat na svoj trošak i rizik s ciljem stjecanja dobiti.

Često se pojam **poduzetništvo** povezuje sa upravljanjem malim poduzećima, ali mu neki autori proširuju važenje i na velike organizacije.

Bit poduzetništva je u nemiru, stalnom traženju novih ideja, maštovitosti u pronalaženju novih mogućnosti u poslovanju, pouzdanoj intuiciji i procjeni te vještini i borbenosti.

Uvjeti za razvoj poduzetništva
------------------------------

* **Postojanje privatnog vlasništva**
* **Slobodna sredstva**
* **Tržište**
* **Konkurencija**

Mentalna mapa
-------------

Mentalna mapa - Poduzetništvo

Poveznice
---------

Poduzetnik

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **ekonomiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Schärding** je grad na sjeveru Austrije od 4,918 stanovnika, on je administrativni centar Okruga Schärding, i pogranični grad sa Njemačkom.

Geografske karakteristike
-------------------------

Schärding leži u Gornjoj Austriji, na ušću rijeke Pram u Inn, točno prekoputa bavarskog grada Neuhaus am Inn

Historija
---------

Mjesto je prvi put dokumentirano - 804. pod imenom **Scardinga**, srednjovjekovna utvrda smještena na važnim trgovačkim i prometnim pravcima.
Kako je Schärding više puta promijenio gospodare, i prelazio iz ruke u ruku, dvaput je dobio status grada 1316. i 1364.

Schärding je na svom početku bio bavarsko naselje, a tek od 1779. je definitivno pripao Austriji.

Znamenitosti
------------

Od znamenitosti Schärding ima ostatke utvrda iz 14. / 15. vijeka; toranj - *Wassertor* i gradska vrata *Linz* i *Passau*, zvana kapucinski bastion iz 17. vijeka i ruine zamka u parku. 

Atraktivna je i parohijska crkva s gotičkim korom i brodom, temeljno restaurirana između 1720. - 1726. u baroknom stilu, obnovljena 1814. Uz to tu je barokna crkva malteških vitezova u Knajpovom terapijskom centru (1635. -1638.) koja je orginalno bila kapucinska crkva.

Schärding ima naročito pitoreskni trg, sa oslikanim građanskim kućama građenim od 16. do 19. vijeka

Privreda
--------

Od 3,884 zaposlenih u 1991. oko 70% je radilo u uslužnom sektoru i turizmu.
Schärding od Industrije ima dvije pivovare i građevinske firme.

Pored grada je 1961. podignuta hidroelektrana Schaerding-Neuhaus snage 48 MW.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Oberösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 12. 02. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  „*Schärding*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 12. 02. 2016.

Vanjske veze
------------

***Schärding*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice grada Schärdinga* (`de`)