recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Inkontinencija mokraće** ili **urinarna inkontinencija** je nemogućnost kontrolisanja mokrenja, tj. zadržavanja mokraće, koja se manifestuje u rasponu od povremenog „bežanja" mokraće do potpune nemogućnosti zadržavanja mokraće.

Češća je pojava kod starijih osoba, posebno žena, ali i mlađih nakon porođaja. Noćna inkontinencija je povezana sa nedozrelim delom živčanog sistema koji služi kao kontrola mokrenja. Kod dece se mogu naći simptomi inkontinencije, međutim to je sasvim normalno u tim godinama rasta jer to nije inkontinencija već neistreniranost bešike. To naravno ne isključuje mogućnost da deca mogu dobiti inkontinenciju. Ona kod dece može biti udružena sa infekcijama, malformacijama mokraćnog trakta, neurološkog sustava, te ozledama kičme.

Uvećana prostata je najčešći uzrok inkontinencije kod ljudi nakon 40 godina starosti. U nekim slučajevima kancer prostate isto tako može da bude vezan za urinarnu inkontinenciju. Isto tako lekovi i radijacija koji se koriste za lečenje raka prostate mogu da uzrokuju inkontinenciju.

Inkontinencija može biti uzrokovana stresom, kao i drugim psihološkim uzrocima kao i mentalnom konfuzijom, nedovoljnim kretanjem, konzumiranjem alkohola, kafe, cigareta (pogotovo uz pušački kašalj), prevelikim unosom tečnosti, te posledica uzimanja nekih lekova kao što su antidepresivi, diuretici, antiholinergici.

Fiziologija
-----------

Proces mokrenja uključuje dve faze:

* fazu punjenja i spremanja, kada se bešika puni mokraćom iz bubrega
* fazu pražnjenja, odnosno mokrenja.

Istezanjem zida, mokraćna bešika se prilagođava zapremini mokraće bez značajnijeg porasta pritiska. Prvi osećaj nagona na mokrenje nastaje pri količini od oko 150-200 ml mokraće u bešiki. Zdrava osoba prosečno može da zadrži oko 350 do 550 ml mokraće. Pražnjenje bešike je zavisno od sposobnosti mišića bešike (detruzora) da, u koordinaciji s opuštanjem mišića zatvarača (sfinktera), izbace mokraću iz bešike.

Tipovi urinarne inkontinencije
------------------------------

Najčešći tipovi inkontinencije s obzirom na uzrok su:

* stresna (statička) inkontinencija – nastaje zbog slabosti mišića dna karlice i povećane mobilnosti zapornog mehanizma mokraćne cevi
* urgentna inkontinencija – nastaje kod osoba s normalnim anatomskim odnosima, zbog nestabilnosti mišića detruzora, najčešće je uzrokovana infekcijom
* prelivna inkontinencija – nastaje kod osoba s opstrukcijom vrata mokraćnog mehura uvećanom prostatom, kod kojih mokraća kaplje iz prepunjene bešike
* neuropatska inkontinencija – nastaje zbog neuroloških oštećenja te proizašle pojačane refleksije mišića detruzora ili smanjenog tonusa sfinktera, najčešće zbog kombinacije tih stanja.

Spoljašnje veze
---------------

* Osnovni tipovi urinarne inkontinencije Arhivirano 2012-03-04 na Wayback Machine-u
* Simptomi urinarnog trakta
**Plan Kontakt-grupe** je bio mirovni plan za okončanje rata u BiH predložen 1994. godine.

Kontakt-grupa (Velika Britanija, Francuska, Nemačka, Rusija i SAD) predložila je plan po kojem je BiH trebalo da se podeli tako da Republici Srpskoj pripadne 49% teritorija, a Hrvatsko-bošnjačkoj federaciji 51%. Hrvati i Bošnjaci su prihvatili taj plan, dok su ga Srbi, koji su držali oko 70% BiH, odbacili nakon sprovedenog referenduma.

Predloženom mirovnom planu Kontakt-grupe posebno se protivila Srpska pravoslavna crkva. Na zasedanju Skupštine Republike Srpske u julu 1994. godine, na kome se odlučivalo o prihvatanju mirovnog plana, episkop Atanasije Jevtić rekao je poslanicima da Srpska pravoslavna crkva ne može ponovo pristati na "desetkovanje srpskog naroda" i "mi nikada nećemo potpisati presudu na to vešanje". Mitropolit Amfilohije (Radović) tom je prilikom uputio telegram podrške sa Cetinja da odbace mirovni plan. Dana 5. jula 1994. godine Episkopska konferencija SPC je uputila "Apel srpskom narodu i svetskoj javnosti" u kojem su izložene teritorijalne pretenzije u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini i kojim pozivaju sav srpski narod da stane u odbranu RS:

> Mi danas ne možemo pristati, niti možemo nametnute nam u Ženevi odluke o procentima i mapama prihvatiti, te da ostanemo bez svojih: Žitomislića na Neretvi ili Saborne crkve u Mostaru ili crkve Sopotnice na Drini, Manastira Krke ili Krupe u Dalmaciji, Ozrena i Vozuće u Bosni, Prebilovaca u Hercegovini ili Jasenovca u Slavoniji.
> 
> – SPC, "Apel srpskom narodu i svetskoj javnosti", 1994.

Hercegovački episkop Atanasije je u avgustu 1994. još jednom podržao odbacivanje plana Kontakt-grupe, čak i po cenu NATO bombarovanja:

> Suverenitet Republike Srpske se mora ostvariti, a dok se to ne desi moramo trpeti. Neka nas i bombarduju, ali ne možemo potpisati presudu i nećemo prihvatiti karte Kontakt-grupe koje predstavljaju novo sakaćenje srpskog naroda.
> 
> – Atanasije Jevtić

Izvori
------

1. 1 2 3  Milorad Tomanić, *Srpska crkva u ratu i ratovi u njoj*
2. ↑  Glasnik SPC, oktobar 1994.

Vidi još
--------

* Rat u BiH
* Kutiljerov plan
* Vens-Ovenov plan
* Dejtonski mirovni sporazum
* Srpska pravoslavna crkva u jugoslovenskim ratovima
**Endodoncija** je grana stomatologije koja se bavi izučavanjem i sanacijom malformacija, bolesti i povreda unutrašnjosti zuba tj. endodoncijumom. (lat. *endo – unutar*), (lat. *odontium – zub*).

Oblast endodoncije
------------------

U Srbiji, specijalizacija iz endodoncije (pun naziv: specijalizacija iz bolesti zuba i endodoncije) podrazumeva dodatne 3 godine specijalističkog staža. Nakon polaganja specijalističkog ispita pred specijalističkom komisijom stiče se titula specijaliste bolesti zuba i endodoncije.

Endodoncija takođe podrazumeva sanaciju oboljenja i povreda tzv. apeksnog parodoncijuma (vrh korena zuba, periodontalni prostor regiona i kost regiona). U nekim zemljama (u zavisnosti od zakonske regulative i principa stomatološke komore) se specijalisti endodoncije bave i hirurgijom apeksnog parodoncijuma.

Endodoncijum
------------

Endodoncijum se sastoji od krvnih sudova, limfnih sudova, nerava, vezivnog tkiva itd. Specifičan vid ćelija koje se mogu naći unutar zubne pulpe jesu tzv. odontoblasti.

Bolesti zubne pulpe
-------------------

Bolesti zubne pulpe (lat. *pulpa dentis*) najčešće nastaju kao posledica komplikacije karijesa tj. napredovanjem destrukcije tvrde zubne supstance (gleđi, dentina a ređe i cementa zuba) do zubne pulpe. Zubna pulpa regauje na pristiglu infekciju upalnim procesom što se manifestuje pojavom zubobolje. Ređe se upale zubne pulpe mogu javiti kao posledica prodiranja bakterijskih toksina do zubne pulpe kroz dentinske kanaliće ili preko parodontalnog džepa do otvora na vrhu korena zuba. Trauma je takođe čest uzrok povrede ili upale zubne pulpe.

Lečenje zubne pulpe
-------------------

Lečenje oboljenja zubne pulpe se mogu kretati u dva smera.

Jedna jeste sanacija oboljenja uz očuvanje zubne pulpe što se mahom postiže primenom određenih medikamenata.

Drugi smer jeste sanacija oboljenja zubne pulpe vađenjem zubne pulpe (ekstirpacijom), adekvatnom obradom kanala korena pulpe a nakon toga i punjenjem (obturacijom) kanala korena zuba gutaperkom i adekvatnim silerom.

***Endodoncija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Epistaksa** je naziv za **krvarenje iz nosa**. Razlikuje se prednje i stražnje krvarenje iz nosa, zavisno od toga da li se sliva krv iz nozdrva ili u ždrelo. U retkim slučajevima, krvarenje iz nosa se može manifestovati isticanjem krvi kroz nazolakrimalni kanal, prema gore, do oka.

Epistaksa može biti potpuno bezazlena pojava, ali i stanje koje ugrožava život i zahteva hitnu intervenciju..

Etiologija
----------

Epistaksa može biti uzrokovana mnogim patološkim stanjima, iako se veliki deo krvarenja iz nosa javlja bez neke poznate patološke podloge, što se naziva spontano (habitualno) krvarenje. Uzroci krvarenja iz nosa se mogu podeliti u dve kategorije: 

* lokalni uzroci, kao što su: trauma nosa, razna mehanička oštećenja sluzokože nosa, krvareći polip ili zloćudni tumor nosa.
* opšti uzroci, kada može biti simptom nekih sastavnih bolesti, kao što su: fon Vilebrandova bolest, hipertenzija, anemija ili zarazne bolesti gornjih disajnih puteva.

Lečenje
-------

Lečenje krvarenja iz nosa zavisi od težine stanja bolesnika i težine krvarenja, pa može obuhvatati jednostavne postupke, kao što su: direktni pritisak na nozdrve, lokalne zahvate kauterizacije ili tamponade, do hirurškog lečenja podvezivanjem krvnih žila.

Spoljašnje veze
---------------

* National Library of Medicine - Describes causes, solutions, and prevention of nosebleeds

***Epistaksa*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mizoginija** je mržnja ili odbojnost prema ženama ili devojčicama. Reč potiče od grčkih reči *miséō* (μισέω = "mrzeti") i *gynḗ* (γυνή = "žena"). Mizoginija se manifestuje na mnogo različitih načina, uključujući kao spolna diskriminacija, ponižavanje žena, nasilje prema ženama i seksualna objektifikacija. Mizoginija je jedina od istaknutih pojava u mitologijama antičkog sveta, kao i u mnogim religijama. Pored toga, mnogi uticajni filozofi nazvani su kasnije mizoginima. Pandan mizoginije jeste mizandrija, mržnja ili odbojnost prema muškarcima; antonim pojma mizoginije jeste filoginija, ljubav ili naklonost prema ženama.

Definicije
----------

Prema sociologu Allanu G. Johnsonu, "mizoginija je kulturno stanovište mržnje prema ženama zato što su žene". Johnson tvrdi:

> Mizoginija .... je jedan od glavnih delova seksističkih predrasuda i ideologije te, kao takva, predstavlja važan temelj represije žena u društvima kojima dominiraju muškarci. Mizoginija se manifestuje na mnogo načine, od viceva, preko pornografije i nasilja, sve do podučavanja žena da osećaju prezir prema svom vlastitom telu.
> 
> 

Sociolog Michael Flood sa University u Wollongongu mizoginiju definiše kao mržnju prema ženama te primećuje:

> Premda je najčešća kod muškaraca, mizoginiju mogu osećati i praktikovati i žene, bilo prema drugim ženama, bilo prema sebi. Mizoginija funkcioniše kao ideologija ili sistem verovanja koji je hiljadama godinama karakterističan za patrijarhalna društva ili društva u kojima dominiraju muškarci, a i danas nastavlja da postavlja žene u podređeni položaj s ograničenim pristupom uspehu i mogućnosti da donose odluke [...] Aristotel je tvrdio da žene postoje kao prirodne deformacije ili kao nedovršeni muškarci [...] Otada su žene u zapadnoj kulturi internalizovale svoju ulogu žrtvenih jaraca društva, na koju u 21. veku utiče multimedijalna objektifikacija žena sa svojim kulturološki odobrenim samoprezirom i fiksacijom na plastičnu hirurgiju, anoreksiju i bulimiju.
> 
> 

U rečnicima je mizoginija definisana kao "mržnja prema ženama" i kao "mržnja, odbojnost ili nepoverenje prema ženama". Godine 2012, reagujući prvenstveno na tadašnje događaje u australijskom parlamentu, *Macquarie Dictionary* (koji predstavlja rečnik australijskog i novozelandskog engleskog) proširio je ovu definiciju, koja sad uključuje ne samo mržnju prema ženama, nego i "ukorenjene predrasude prema ženama".
**Operacija Kazanova** (njem. *Casanova*) je bila zajednička operacija njemačkih i kvislinških snaga protiv savezničkog snabdevanja partizana na području okupirane Jugoslavije.

Pozadina
--------

Komanda nemačke kopnene vojske je svim podređenim štabovima naredila da povedu borbu protiv snabdevanja „neprijatelja vazdušnim putem". Operacije koje su nemačke jedinice vodile imale su šifrovani naziv „Kazanova". Da bi podstakla niže jedinice da operacije „Kazanova" izvode bolje i organizovanije i da postižu veće rezultate, nemačka komanda je, između ostalog, propisala da „svi artikli za ishranu i uživanje" koji se zaplene prilikom operacije pripadaju „bez ikakvog obračuna po tablici sledovanja" jedinici koja je postigla uspeh.

Tok operacije
-------------

U naredbi koju je izdala Komanda 2. nemačke oklopne armije Komandi 69. korpusa za otklanjanje nedostatka u operaciji „Kazanova", je navedeno da je na području komande XXI brdskog armijskog korpusa, noću 1/2. jula, kod Botuna (15 kilometara severno i severozapadno od Struge), nemačkim snagama pošlo za rukom da zaplene 6 kontejnera za snabdevanje, a noću 3/4. jula, kod Bouma (12 kilometara severno od Struge), 11 kontejnera za snabdevanje.

Nemačka komanda je objasnila i kako je taj „uspeh" postignut:

> „Posle tačnog posmatranja neprijateljskog sistema izbacivanja, pripremljeno je u blizini uočenog mesta za izbacivanje, lažno mesto za izbacivanje. Pri približavanju na primer aviona zapaljene su 4 velike gomile granja u obliku kvadrata sa rastojanjem od 100 metara. Posle toga avioni su više puta kružili i davali jedan za drugim svetlosne signale (belo slovo D; zeleno slovo L; crveno slovo A). Naš vojnik se nalazio u centru kvadrata ponovio je isti način svetlosne signale. Posle toga usledilo je izbacivanje materijala i avioni su odmah odleteli. Neprijateljski svetlosni signali menjaju se svakog dana..."
> 
>

Ishod
-----

> U prvih 10 dana borbe protiv nepr. snabdevanja vazdušnim putem uspelo nam je da lažnim merama obmanemo više neprijat. aviona za snabdevanje da materijal izbace našim jedinicama.
> 
> – Naređenje Komande 2. oklopne armije od 13. jula 1944. Komandi 69. korpusa za naročitu upotrebu u vezi preduzimanja mera za otklanjanje nedostataka u operaciji »Kazanova«

Izvori
------

1. 1 2
2. ↑  Zbornik, TOM XII, knj. 4, dok. 91.
3. ↑  Naređenje Komande 2. oklopne armije od 13. jula 1944. Komandi 69. korpusa za naročitu upotrebu u vezi preduzimanja mera za otklanjanje nedostataka u operaciji »Kazanova«

Vidi još
--------

* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Operation "Casanova"
* Naređenje Komande 2. oklopne armije od 13. jula 1944. Komandi 69. korpusa za naročitu upotrebu u vezi preduzimanja mera za otklanjanje nedostataka u operaciji »Kazanova«

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **bitkama i ratovima** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Trovanje gvožđem** je prezasićenost gvožđem uzrokovana velikim unosom velikog viška gvožđa. Ona je akutne prirode. Do ove pojave može da dođe prvenstveno kod mlade dece koja su konzumirala velike količine suplementacionih pilula gvožđa. One podsećaju na bombone i u širokoj su upotrebi, između ostalog i od strane trudnica. Aproksimativno 3 grama je letalno za dvogodišnje dete.

Restrikcije veličine pakovanja kontejnera suplemenata su u upotrebi u SAD-u. Granica od 250 mg elementarnog gvožđa se koristi od 1978. Primena ovih preporuke za veličinu pojedinačna pakovanja se smatra da je dovela do umanjenja broja fatalnosti od nekoliko godišnje do praktičnog odsustva od 1998. Nisu poznati slučajevi trovanja gvožđem koji bi bili vezani za iskopavanje i preradu rude gvožđa.

Toksične doze
-------------

Potencijalna toksičnost se može proceniti iz količine unetog gvožđa. Terapeutska doza za anemiju usled deficijencije gvožđa je 3–6 mg/kg/dan. Toksični efekti počinju da se javljaju u dozama iznad 10–20 mg/kg elementarnog gvožđa. Unos više od 50 mg/kg elementarnog gvožđa proizvodi jaku toksičnost.

* 325-mg tableta fero sulfata sadrži 65 mg (20%) elementarnog gvožđa
* 325-mg tableta fero glukonata sadrži 39 mg (12%) elementarnog gvožđa
* 325-mg tableta fero fumarat sadrži 107.25 mg (33%) elementarnog gvožđa

Spoljašnje veze
---------------

* Opšta praksa Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u
* Trovanje gvožđem
**Lega, ne kužiš!**, roman prvijenac Zdravka Odorčića, koji je izdala Matica hrvatska - Ogranak Osijek 2008. godine.

Nastanak romana
---------------

Roman je poslan na 2. anonimni Natječaj za prozu koji je 2006. raspisala Matica hrvatska - Ogranak Osijek. Ušao je u finale konkursa i postao drugoplasirani rukopis, što je za autora bio veliki uspjeh. Iako na takvim konkursima Matica hrvatska - Ogranak Osijek izdaje samo prvoplasirani rukopis, ovaj je put, uz pomoć Općine Bilje i nekih biljskih kafića, izdan i Odorčićev roman. Promocija je održana osječkoj knjižari Nova 17. I. 2008. godine.

Sadržaj
-------

Tema romana je ljubavna, a oko glavnih likova događa se sve ono što se u Osijeku događalo od 1971. do 1991. godine. Iako je u romanu opisan Osijek i Osječani, jednako ga mogu razumjeti i u ostalim dijelovima Hrvatske. Likovi i radnja su fikcija, ali neki događaji su tadašnja realnost. Autor je htio podsjetiti na već pomalo zaboravljeni Osijek iz vremena Hrvatskog proljeća, ludih 80-ih, ali i ratnih 90-ih godina. Roman se može čitati kao fikcijski s neobičnom ljubavnom pričom Lucije i Deve, prožetom čežnjom i strepnjom, ali s tragičnim završetkom, ali i kao ratna dokumentarna proza jer radnja romana završava uoči početka Domovinskog rata 1991. godine

Šatro-riječi
------------

Lega, treska, tapkaroš, Ćingoš, Radnjak, Mađa samo su neki od osječkih izraza i šatro-riječi koje autor koristi u romanu te na taj način stvara osječku priču.

Izvori
------

* Lidija Bajić: *"Promocija romana 'Lega, ne kužiš!'"*, Glas Slavonije, 86, 27.652, 17 - Osijek, 17. I. 2008.
* Nevenka Bošnjak: *"Predstavljen roman Zdravka Odorčića : 'Lega ne kužiš'"*, "Glas Slavonije", 86, 27.654, 78 - Osijek, 19. I. 2008.
**Celijakija** je oblik malapsorpcije uzrokovan preosjetljivošću na gluten, a očituje se atrofijom resica sluznice tankog crijeva i oštećenom apsorpcijom hranjivih sastojaka.

Etiologija i patogeneza
-----------------------

Malapsorpcija u celijakiji je multifaktorne naravi, a nastaje zbog redukcije apsortivnoga područja i zbog nedostatne intraluminalne digestije. Celijakija je najčešći uzrok crijevne malapsorpcije u razvijenim zemljama, a oštećenje sluznice nastaje zbog izloženosti crijeva glutenu, glavnoj bjelančevini žitarica. Bolest se pojavljuje u bilo koje doba života, a pronađena je i obiteljska sklonost.

Patologija
----------

Najveće oštećenje crijevne sluznice je u području dvanaesnika jer je tamo izloženost glutenu najveća. Kod celijakije dolazi do subtotalne atrofije resica uz izduživanje crijevnih kripta. S vremenom se arhitektura crijevne sluznice potpuno naruši i više ona nije resičasta nego ravna. Crijevne stanice gube svoj cilindrični izgled i postaju kubični uz pseudostratifikaciju epitela. U lamini propriji se nalazi naglašeni upalni odgovor koji je posljedica infiltracije plazma stanicama klase IgM i IgA.

Klinička slika
--------------

Celijakija se pojavljuje u bilo kojoj dobi, ali najčešće kod male djece i u razdoblju od tridesete do četrdesete godine života. Često se prezentira nespecifičnim simbolima kao što su umor ili malaksalost te simptomima ostalih bolesti tankog crijeva. Liječi se tako da se provodi dijeta u kojoj je strogo isključen gluten iz prehrane i kod takve dijete dolazi do oporavka crijevnih resica. Komplikacije nastaju kada bolest koja je dobro odreagirala na gluteinsku dijetu prestane odgovarati na nju. U najvažnije komplikacije spadaju pojave novotvorina u tankome crijevu i izvan njega, a u odnosu na ostatak populacije češći su i T-stanični limfomi, pogotovo pri dugotrajnim bolestima.
**Hiperkalcemija** je poremećaj elektrolita kojeg karakteriše povišenje koncentracija kalcijuma u krvi. Normalne vrednosti koncentracije kalcijuma u plazmi za odrasle su između 2.14 i 2.53 mmol/L.

Nalaz povišene koncentracije kalcijuma može biti asimptomatski labaratorijski nalaz, a može biti i udružen sa raznim bolestima. Do povišenja kalcijuma u krvi može doći zbog pojačanog otpuštanja kalcijuma iz kostiju, pojačane aposorpcije iz probavnog sistema ili zbog smanjenog izlučivanja bubrega.

Uzroci
------

Najčešći uzroci hiperklacijemije su hiperparatiroidizam ili maligna bolest, koji obuhvaćaju oko 90% slučajeva, dok je još mogu uzrokovati brojni poremećaji, kao što su npr. poremećaji metabolizma vitamina D, određene bolesti bubrega ili određene bolesti kosti (npr. Pagetova bolest kosti)...

Simptomi
--------

Hiperkalcijemija može uzrokovati nespecifične simptome kao što su npr. depresija, mučnina, povraćanje ili umor, može uzrokovati pankreatitis, a ako je duže prisutna može uzrokovati nastanak kamenaca u mokraćnom sistemu. Također hiperkalcijemija može uticati na srčani ritam. Simptomi se češće javljaju pri koncentraciji kalcijuma iznad 3 mmol/L, dok se teška hiperkalcijemija (3.75-4 mmol/L) smatra hitnim stanjem koji može uzrokovati komu ili dovesti do smrti.
Isus i apostoli dele kruh i vino
**Isusova istinska rodbina** se odnosi na Isusovu izreku o njegovoj rodbini koja se nalazi u mnogim kanonskim i nekanonskim izvorima.

Izreka
------

### Po Mateju

> Dok je on još govorio narodu, gle, majka i braća njegova stajahu napolju želeći da govore s njim. I neko mu reče: gle tvoja majka i tvoja braća stoje napolju i žele da govore s tobom. A on odgovori i reče onome što mu kaza: ko je moja majka i ko su moja braća? I pruži svoju ruku na svoje učenike pa reče: evo moje majke i moje braće; jer ko god čini volju Oca moga koji je na nebesima, taj je brat moj i sestra i majka.
> 
> – Jevanđelje po Mateju, glava 12:46-50

### Po Marku

Evanđelje po Marku daje nešto prošireniju verziju, zajedno sa uvodom koji objašnjava da je rodbina htela da uhvati Isusa jer se govorilo da je izvan sebe, odnosno da je posednut:

> I dođoše u kuću, i sabra se opet narod da ne mogahu ni hljeba jesti. I čuvši to rod njegov iziđoše da ga uhvate; jer govorahu da je izvan sebe. [...] Jer govorahu: u njemu je nečisti duh. I dođe mati njegova i braća njegova, i stojeći napolju poslaše k njemu da ga zovu. I sjeđaše narod oko njega. I rekoše mu: eto mati tvoja i braća tvoja i sestre tvoje napolju pitaju za te. I odgovori im govoreći: ko je mati moja ili braća moja? I pogledavši na narod koji sjeđaše reče: evo mati moja i braća moja. Jer ko izvrši volju Božiju onaj je brat moj i sestra moja i mati moja.
> 
> – Evanđelje po Marku, glava 3:20-35 (prevod Vuka Karadžića)

### Po Luki

> Njegova majka i njegova braća stigoše blizu njega, ali mu ne mogoše prići zbog mnoštva. Javiše njemu: `Tvoja majka i tvoja braća su vani; hoće te vidjeti.` On im odgovori: `Moja majka i moja braća, to su oni koji slušaju riječ Božju i koji ju primijenjuju.`
> 
> – Evanđelje po Luki, 8:19-21, prevod Tomislav Dretar)

### Po Tomi

Apokrifno Evanđelje po Tomi prenosi najkraću varijantu ove zgode:

> Učenici mu kazaše, "Vani su tvoja braća i tvoja majka." On im reče, "Ovi ovdje, koji vrše volju mojeg Oca, to su moja braća i moja majka. Oni su ti koji će ući u kraljevstvo mojega Oca."
> 
> – Evanđelje po Tomi, izreka 99

### Drugde

U gnostičkom spisu Tumačenje znanja se između ostalih navodi i ova Isusova izreka, bez ikakvog konteksta:

> Oni su moja braća i sudruzi moji koji vrše volju Očevu.
> 
> – Tumačenje znanja 9-11

Tumačenja
---------

|  |
| --- |
|  |

Izvori
------

1. ↑  The Interpretation of Knowledge

Vidi još
--------

* Isusove parabole
Razglednica sa slikom jevrejskog groblja iz 1900.
**Jevrejsko groblje u Sarajevu** smješteno je u jugozapadnom dijelu Sarajeva, u predjelu Kovačići i Debelo Brdo. Iza praškog ovo je najveći ranonovovjekovni jevrejski sakralni kompleks, a istovremeno jedan od najvrijednijih memorijalnih kompleksa u Evropi. Cijeli kompleks se prostire na površini od 30.000 m2, O nastanku i razvoju groblja do 16. vijeka nema pouzdane dokumentacije, ali se na osnovu podataka protokola Jevrejske općine, 1630. može uzeti kao godina osnivanja ovog groblja.

Grobljanska kapela
Groblje je nastalo uz srednjovjekovnu nekropolu stećaka na lokalitetu Borak uz stari kamenolom na Šatoriji iz koga je vađen kamen kako za srednjovijekovne stećke, tako i za jevrejske nadgrobnike. Sefardi na ovom prostoru stvaraju jedinstvene nadgrobnike kakvih, po njihovim domomorfnim oblicima i simboličkoj motivici, nema među jevrejskim spomenicima nigdje u svijetu.
U sklopu groblja nalaze se i grobljanska kapela, spomen-kosturnica iz 1952. godine, spomenik žrtvama ustaškog terora, aškenaska kosturnica iz 1962. godine, spomen-kosturnica uz aškenasku kosturnicu, česma i ograda. Sve zajedno kao grobljanska cjelina je proglašeno Nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine 2. septembra 2004. godine.

Pogled sa groblja na grad sa vidljivom kapelom (lijevo)
Najstariji sačuvani nadgrobni spomenik na ovom groblju pripada prvom sarajevskom rabinu. Na prsima njegovog stećka piše: 

> Samuel Baruh, 1630-1650. Nadgrobni kamen pravednika.
> 
> 

Pored njega, ispod 3.850 spomenika počivaju porodice: Abinun, Albahari, Altarac, Atijas, Baruh, Daniti, Danon, Finci, Gaon, Kabiljo, Kajon, Kalderon, Kamhi, Katan, Konforti, Kunorti, Levi, Maestro, Montilja, Ovadija, Ozmo, Pardo, Pesah, Pinto, Salom. A najveći i najteži spomenik pripada pokojnom Samuelu Pinti.

Povezano
--------

* Jevreji u Bosni i Hercegovini
**Gregory Oliver Hines** (14. veljače 1946.-9. kolovoza 2003.), američki plesač, pjevač, glumac i koreograf.

Rođen je u New Yorku, a obitelj mu je bila umjetnički nadarena. Sa ocem i starijim bratom Mauriceom često je javno nastupao i plesao.
Tijekom ranih 1970-ih u Veniceu, Kalifornija bio je glavni pjevač i glazbenik sastava Severance (Otpremnina). Taj sastav bio je jedan od kućnih sastava kluba u kojem je radio.

U doba kada je step bio pomalo zaboravljen on je u njega unio novi dah i osuvremnenio ga.
Uspio ga je približiti mladoj publici.
Kao glumac je također bio uspješan snimivši dvadesetak uloga, jedna od kojih je ona u sitcomu Will i Grace.
Njegov umjetnički idol bio je Sammy Davis Jr. S njim je jednom i nastupio, a posjetio ga je prije smrti.
Na njegovom sprovodu Gregory je bio shrvan i rekao je da mu je veliki zabavljač napravio gestu "kao da mi dodaje košarkašku loptu...i ja sam je uhvatio."
Smisao te geste je objasnio kao želju da on nastavi gdje je Sammy stao zbog bolesti.

Ženio se dva puta, ali nije imao djece.
Glumio je u filmovima "The Cotton Club", "Bijele noći", "Tap", "Smiješna strana povijesti" i mnogim drugima.
Dobio je nagradu Tony 1992. a bio je suvoditelj dodjele 1995. i 2002. godine.

Gregory Hines umro je od raka jetre u 57. godini u svom domu u L.A-u

Vanjske veze
------------

* Gregory Hines na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 54341515
* LCCN: n82132250
* ISNI: 0000 0001 0902 850X
* GND: 124923372
* SUDOC: 056912676
* BNF: cb139859563 (podaci)
* MusicBrainz: 13aaa140-a087-42c7-928d-5a158a514f49
* NKC: xx0160555
* BNE: XX1113851

 |
**Ivica Hiršl** (rođen: ***Ivica Hirschl***) (Koprivnica, 1905 – Koncentracijski logor Jadovno, 1941), jugoslavenski komunist i gradonačelnik Koprivnice ubijen za vrijeme Holokausta.

Biografija
----------

Ivica-Ivina Hiršl se rodio u židovskoj obitelji koprivničkoga gostioničara i trgovca. U rodnom gradu je 1923 završio pučku školu i gimnaziju. Diplomirao je francuski jezik i književnosti na pariškoj Sorbini. Bio je članom Komunističke partije Jugoslavije (KPJ), a za vrijeme dvogodišnjega boravka u Parizu postao je i članom Komunističke partije Francuske (PCF).

Svoju komunističku djelatnost organizirao je u okviru francuskoga *kruga* (Cercle française) gdje su se okupljali koprivnički intelektualci radi učenja francuskoga jezika, a zapravo da bi preko *kruga* razvijali političku i kulturno-umjetničku djelatnost u gradu. Hiršl je tijekom rada u rodnome gradu djelovao i kao glumac u kazališnoj sekciji francuskoga *kruga*, a istaknuo se kao pjesnik na kajkavštini (*pjesme su mu nažalost izgubljene*), te je napisao jezikoslovnu studiju "Utjecaj francuskoga jezika na podravsku kajkavštinu".

1929 godine se vratio iz Francuske u Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca. Zbog marksističkog opredjeljenja nije dobio posao se do 1935 kada je kraće vrijeme predavao francuski jezik na koprivničkoj gimnaziji. Nakon čistke na koprivničkoj gimnaziji, Ivica je ostao bez posla, te je neko vrijeme radio u Slavonskome Brodu. Na izričito traženje Mihovila Pavleka Miškine i drugih naprednih Koprivničana, Hiršl se 1939 vratio u Koprivnicu i postao povjerenikom gradske uprave tj. gradonačelnikom. Tu je nastavio svoju antihitlerovsku i komunističku djelatnost. U lokalnome tisku pisao je rubrike "Priča se i piše" i "Politički kutić"«, te s J. Paprikom rubrike "Ivina z vugla" i "Ivina z drugoga vugla" u kojima su ismijavali tadašnju vlast Kraljevine Jugoslavije.

Ivica Hiršl se volio po domaći nazivati **Ivina**, bio je članom Hrvatskoga planinarskog društva, Podružnice "Bilo" iz Koprivnice, te kako navode njegovi prijatelji posebno je volio i poznavao Bilogoru. Pred Drugi svjetski rat je zbog komunističke djelatnosti po kazni bio premještenu u zatvor u Vinkovce. 1941 godine, uspostavom marionetske Nezavisne Države Hrvatske (NDH), je među prvima u Koprivnici bio uhićen i deportiran u ustaški Koncentracijski logor Jadovno gdje je iste godine ubijen.

U njegovu čast, na prijedlog Vladimira Blaškovića, na Dan Republike 1975 godine, koprivnički su planinari imenovali najviši vrh Bilogore Rajčevicu po Ivici-Ivini Hiršlu – Ivinin vrh.

Literatura
----------

* Kraus, Ognjen (1998). *Dva stoljeća povijesti i kulture Židova u Zagrebu i Hrvatskoj*. Zagreb: Židovska općina Zagreb. ISBN 953-96836-2-9.
**Al Corley** (rođen u Wichiti u Kansasu 22. 5. 1956.) je američki glumac, pjevač i producent.

Corley je popularnost stekao početkom 1980-ih nastupom u TV-seriji *Dinastija*, gdje je glumio lik Stevena Carringtona. Seriju je napustio godine 1982. godine, navodno nezadovoljan time što su scenaristi u kasnijim epizodama, radi podilaženja homofobnoj publici, potpuno ignorirali Stevenovu prethodno nedvosmislenu homoseksualnost. Lik je tada u seriji preuzeo Jack Coleman. Corley je 1991. godine, pak, ponovno glumio lik Stevena Carringtona u mini-seriji *Dynasty: The Reunion*.

Corley je 1984. godine izdao uspješnu elektro-pop singlicu "Square Rooms"

Od 1989. godine je oženjen za glumicu Jessiku Cardinahl. S njom ima troje djece: Sophie Elenu, Ruby Cardinahl i Clydea Nikolaija Corleya.

Filmografija
------------

* *Dynasty: The Reunion* - Steven Carrington (Miniseries, 1991)
* *Hard Days, Hard Nights* (1989)
* *Dynasty* - Steven Carrington (1981-1982)

Vanjske veze
------------

* Al Corley na sajtu IMDb
**Parmen** je bio jedan od Sedamdesetorice apostola, i jedan od sedam đakona koje su Dvanaestorica apostola odabrali, kako je opisano u novozavetnim Delima Apostolskim. 

> Onda dvanaestorica dozvavši mnoštvo učenika, rekoše: Nije prilično nama da ostavimo reč Božju pa da služimo oko trpeza.
> 
> 
> Nađite dakle, braćo, među sobom sedam poštenih ljudi, punih Duha Svetog i premudrosti, koje ćemo postaviti nad ovim poslom.
> A mi ćemo u molitvi i u službi reči ostati.
> 
> 
> I ova reč bi ugodna svemu narodu. I izabraše Stefana, čoveka napunjena vere i Duha Svetog, i Filipa, i Prohora, i Nikanora, i Timona, i Parmena, i Nikolu pokrštenjaka iz Antiohije.(Dela 6:1-5).
> 
> 

Prema crkvenom predanju, propovedao je Jevanđelje u Maloj Aziji. Parmen je pretrpeo mučeništvo 98. godine, u vreme progona hrišćana od strane cara Trajana.

Pravoslavna Crkva spominje đakona Parmena 17. januara na dan Sabora Apostola i 10. avgusta, zajedno sa ostalim apostolima - đakonima, - Prohorom, Nikanorom i Timonom.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **svecu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


| * p
* r
* u
Sedamdeset apostola |
| --- |
| Agav • Akila • Amplije • Ananija • Andronik • Apelije • Apolos • Aristarh • Aristovul • Artema • Arhip • Asinkrit • Ahaik • Varnava • Gaj • Evod • Epafras • Epafrodit • Epenet • Erast • Jerma • Ermin • Zina • Jakov • Jason • Isus-Just • Irodion • Karp • Kleopa • Kliment • Kodrat • Kriskent • Krisp • Kuart • Linije • Luka • Lukije • Marko • Marko-Jovan • Narkis • Nikanor • Nikola • Olimpasije • Onisim • Onisifor • Parmen • Patrov • Prohor • Pud • Ruf • Sila • Siluan • Simeon • Sosipater • Sosten • Stahije • Stefan • Tertije • Timon • Timotej • Tit • Tihik • Trofim • Urvan • Tadej • Filimon • Filip • Filolog • Flegont • Fortunat • Dionisije |  |
**Sveta Knjiga Velikog Nevidljivog Duha**, netačno zvana **Koptsko evanđelje po Egipćanima** (iako potpuno različita od Evanđelja po Egipćanima), je apokrifni spis nastao među Setovim gnosticima u Egiptu.

Traktat pred­stavlja setijanski tip mitološkog gnosticizma. Spis sam o sebi kaže da ga je sastavio veliki Set, a uredio učitelj Eugnost i Agapetik. Nastao je negdje u 2. vijeku.

Dve veoma slične verzije ovog spisa su otkrivene u okviru knjižnice Nag Hamadi: u trećem i četvrtom kodeksu.

Sadržaj
-------

Sadržaj spisa je gnostička kozmogonija, antropologija i eshatologija setovskog smjera. Spis prikazuje život Setov analogno načinu na koji novozavjetna evanđelja prikazuju život Isusov, uključujući njegovu pretpovijest, podrijetlo nje­gova sjemena, Setov silazak na zemlju, i njegova djela spasenja, naročito kroz krštenje.

U spisu se kroz inkantancije, diskursivno neartikulisane sekvence glasova, daju navodna skrivena imena Nebeskog Oca. U završnici manuskripta se iznosi da je data knjiga skrivena s nadom da će jednom dospeti u ruke izabranog roda:

> »Veliki Set napisao je ovu knjigu slovâ u stotinu i trideset godina. Pohranio ju je na planini zvanoj Charaxio, kako bi, u poslednje doba /.../ došao i otkrio tu neiskvarenu, svetu rasu velikoga spasitelja, i one koji će prebivati s njima u ljubavi, i velikog, nevidljivog, Svetog Duha, i Njegova Jedinorodnoga Sina, i Večnu Svetlost, ...«
> 
>

Izvori
------

1. ↑  John D. Turner: "Since the late 1940s it has become customary to refer to it inappropriately as the Gospel of the Egyptians." Meyer, Marvin (2007). *The Nag Hammadi Scriptures: International Edition*. str. 247.
2. 1 2  Tomislav J. Šagi-Bunić - Povijest kršćanske literature (svezak I) (scribd)
3. ↑  Izvorni koptski tekstovi Arhivirano 2013-10-31 na Wayback Machine-u (EVANĐELJE PO EGIPĆANIMA, uvod: ALEXANDER BOHLIG i FREDERIK WISSE)

Vidi još
--------

* Apokrif

Vanjske veze
------------

* Holy Book of the Great Invisible Spirit (gnosis.org)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **religiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Drugi efeški sabor** je bio crkveni sinod održan godine 449 u gradu Efezu. Sazvao ga je istočnorimski car Teodozije II, nastojeći od njega učiniti ekumenski sabor na kome bi se riješile određene teološke (kristološke) nedoumice, ali i prekinula eskalacija borbe za vlast među suparničkim prvacima crkve na Istoku. Kao povod je poslužila ekskomunikacija konstantinopolskog arhimandrita Eutiha, iza koga je stajao Teodozijev uticajni eunuh Hrizafije, a koja je donešena na sinodu koji je u novembru 448. u Konstantinopolu sazvao arhiepiskop Flavijan. Teodozije je za predsjedatelja sinoda postavio Dioskora, uticajnog patrijarha Aleksandrije. Dioskor i njegove pristaše, uključujući jeruzalemskog arhiepiskopa Juvenala su, prema određenim navodima uz korištenje nasilja i premlaćivanje samog Flavijana, donijeli odluke kojima se Flavijan, antiohijski patrijarh Domno II i cijeli niz drugih episkopa svrgavaju i ekskomuniciraju. Papa Lav I, čiji je predstavnik Hilarije sudjelovao na saboru, odbio je priznati njegove odluke, nazvavši ga *latrocinimumom* ili "razbojničkim saborom". Godinu dana kasnije, car Teodozije II je umro i na prijestolje došao prema tada već pokojnom Flavijanu i njegovoj doktrini skloniji Markijan. To je stvorilo priliku da se 451. održi znameniti Halkedonski sabor na kome će sve odluke Drugog efeškog sabora biti poništene, a Dioskor biti svrgnut. To, međutim, nije otklonilo duboku šizmu među istočnim kršćanima; pristaše Dioskora su se izdvojile u crkve koje se danas nazivaju drevnoistočnim i koje Drugi efeški sabor priznaju kao ekumenski sabor, što nije slučaj sa Rimokatoličkom i pravoslavnom crkvom.

Eksterni linkovi
----------------

* Catholic Encyclopedia, "Robber Council of Ephesus" at New Advent
* Roman Catholic Listings of Ecumenical Councils Arhivirano 2011-02-24 na Wayback Machine-u
* Robber Synod Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u in the 1911 Encyclopædia Britannica

| **Ekumenski sabori** |
| --- |
| Pravoslavni i katolici | Prvi nicejski sabor | Prvi carigradski sabor | Efeški sabor | Kalcedonski sabor | Drugi carigradski sabor | Treći carigradski sabor | Sabor »Quinisextum« | Drugi nicejski sabor |
| Dio pravoslavnih | Četvrti carigradski sabor | Peti carigradski sabor |
| Katolička Crkva | Četvrti carigradski sabor | Prvi lateranski koncil | Drugi lateranski koncil | Treći lateranski koncil | Četvrti lateranski koncil | Prvi lionski koncil | Drugi lionski koncil | Koncil u Vienni | Koncil u Pisi | Koncil u Konstanzu | Firentinski koncil | Peti lateranski koncil | Tridentski koncil | Prvi vatikanski koncil | Drugi vatikanski koncil |

37°56′42″N 27°20′21″E﻿ / ﻿37.94500°N 27.33917°E﻿ / 37.94500; 27.33917
**Dragiša Pavlović** (Kragujevac, 5. oktobar 1943 - Beograd, 9. septembar 1996) bio je srpski i jugoslovenski komunistički političar, poznat pre svega kao jedna od prvih ličnosti koja se javno suprotstavila Slobodanu Miloševiću i pokušala sprečiti njegov uspon na vlast.

Pavlović je, kao i Milošević, pripadao mlađoj generaciji rukovodećih članova Saveza komunista Srbije (SKS) i bio je blizak saradnik tadašnjeg vođe srpskih komunista Ivana Stambolića. Godine 1986. je izabran za predsednika Gradskog komiteta SKS za Beograd, odnosno na čelo najjače od svih partijskih organizacija.

Međutim, nakon što je 24. aprila Milošević kao tadašnji predsednik CK SKS prilikom susreta sa kosovskim Srbima u Kosovom Polju prilikom znamenitog incidenta održao govor koji je protumačen kao radikalno odstupanje od dotadašnje službene političke platforme, podrška srpskom nacionalizmu, Pavlović je postao jedan od njegovih najoštrijih kritičara.

11. septembra 1987. je održao konferenciju za štampu na kojoj je rekao:

> Situacija u Kosovu, koja se ne poboljšava željenom i obećanom brzinom, stvara opasnu atmosferu gde svaka reč izgovorena protiv srpskog nacionalizma je shvaćena kao nacionalizam. Strastvene reči mogu doneti samo vatru.
> 
> 

Te su reči Pavlovića učinile glavnom metom srpskih nacionalista, odnosno Miloševićevih pristaša koji su u to vreme već bili stekli značajni uticaj u državnim medijima. 23. i 24. septembra je održana znamenita Osma sednica CK SKS na kojoj je Pavlović smenjen, a nekoliko meseci kasnije je na ostavku primoran i Stambolić.

Pavlović je nekoliko godina kasnije napisao knjigu *Olako obećana brzina*.

Izvori
------

1. ↑  Dragiša Pavlović - OLAKO OBEĆANA BRZINA
**Ljudevit Farkaš Vukotinović** (pravo ime **Ljudevit Farkaš**; Zagreb, 13. siječnja 1813. – Zagreb, 17. ožujka 1893.), hrvatski književnik, političar, državni činovnik, znanstvenik i gospodarstvenik. Veliki župan križevački od 1861. do 1867.

Životopis
---------

**Ljudevit Vukotinović**, spomen-ploča na rodnoj kući
Rođen je u Mletačkoj ulici br. 10 u Zagrebu. Jedan je od hrvatskih preporoditelja. Okušao se kao pjesnik, novelist i dramatičar, a bavio se i botanikom i mineralogijom. Zajedno s Josipom Kalasancijem Schlosserom objavljuje 1869. godine grandiozno djelo Flora Croatica, svojevrsni kompendij biljnih vrsta u Hrvatskoj. Zalagao se za otkup i objavljivanje radova Stjepana Schulzera Miggenburškog, tada najboljeg hrvatskog mikologa.

Također, bio je istaknuti istraživač na području prirodoslovlja. Pisao je o geološkim odnosima u Lici, Samoboru, Zagrebu i Moslavačkoj gori. Autor je prve hrvatske geološke karte. Bio je jasno oprijedjeljeni evolucionist.

Dana 1. siječnja 1867. izabran je među prvima za pravog člana JAZU.

O njegovim životnim postulatima govori misao koju je zabilježio u svojim memoarskim zapisima Mađaronstvo u Hrvatskoj:

> Čim bude Hrvatska više učila i radila, tim će više znati, više valjati, i tim će si također prokrčiti put sigurniji za bolju budućnost svoju.
> 
> – Ljudevit Vukotinović

Djela
-----

### Lirika i drame

* Golub: igrokaz vu chetireh zpeljavanjih, Zagreb, 1832.
* Pervi i zadnji kip: turobna igra v jednom zpelaju, Požun (Bratislava), 1833.
* Pěsme i pripovědka, Zagreb, 1840.
* Ruže i tarnje: pěsme, Zagreb, 1841.
* Pěsme domorodne (Pěsmarica), Sbirka 1, Zagreb, 1842.

Izvori
------

1. 1 2  (Hrčak)

***Ljudevit Vukotinović*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 12299369
* LCCN: n2008004514
* ISNI: 0000 0000 5509 2505
* GND: 130887358
* SUDOC: 10387562X
* BNF: cb10707431f (podaci)
* NKC: jx20080917012
* Botanist: Vuk.
* CONOR.SI: 76768867

 |
**Hipotireoza** je sistemski poremećaj izazvan nedostatkom hormona štitne žlezde u perifernim tkivima.

Etiologija
----------

*Primarna hipotireoza* može da bude uzrokovana atrofijom štitne žlezde ili nastaje u poslednjem stadijumu hroničnog limfocitnog tireoiditisa (upala štitne žlezde), ali je često jatrogenog porekla - javlja se posle lečenja hipertireoze radioaktivnim jodom ili subtotalnom tireoidektomijom (odstranjenje dela žlezde), tokom tireosupresivne terapije ili uzimanja lekova koji utiču na metabolizam joda.

*Sekundarna hipotireoza* je posledica destrukcije hipofize postpartalnim krvarenjem (velikim gubitkom krvi nakon porođaja), povreda glave, tumora ili idiopatske atrofije ove žlezde.

*Tercijarna hipotireoza* je izazvana poremećajima u hipotalamusu.

Klinička slika
--------------

Osnovni simptomi su nepodnošenje hladnoće, suvoća i perutanje kože, promuklost, parestezije (osećaj trnjenja i peckanja pojedinih delova tela) i bolni grčevi u mišićima, povećanje telesne težine, opstipacija (zatvor), smanjeno znojenje itd. Tokom pregleda se konstatuju usporeni pokreti, gruba koža i kosa, hladna koža, pastozno lice, otoci i bradikardija (usporen rad srca). U poodmaklom stadijumu hipotireoze, u koži i drugim tkivima nagomilavaju se depoziti mukoproteina.

Lečenje
-------

Za lečenje hipotireoze se koristi -tiroksin. Ako je lečenje pravilno, prognoza bolesti je odlična. U organizmu se postepeno uspostavlja normalna koncentracija hormona, što je praćeno prestankom simptoma i popravljanjem svih biohemijskih abnormalnosti hipotireoze.

Izvori
------

* Hipotireoza

Vanjske veze
------------

* Simptomi, uzroci i dodatni detalji o hipotireozi Arhivirano 2018-03-20 na Wayback Machine-u
* Knjižica o hipotireozi Arhivirano 2009-04-07 na Wayback Machine-u
Za selo u Belgiji poznato po bitci, vidite članak Ligny.

**Linči Jihsuan** (*Línjì Yìxuán*; pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; Wade-Giles: Lin-chi I-hsüan, japanski: ) (? - 866 CE) bio je kineski budistički učitelj iz doba dinastije Tang, poznat kao osnivač Linji škole čan budizam.

Život
-----

Linči je poticao od porodice po imenu Hsing (邢 *Xing*) iz Čaodžoua, koju je kao mladić napustio kako bi se posvetio proučavanju budizma u raznim školama.

Linči je postao učenik čan učitelja Huangboa (黃蘗希運) ali je, prema *Zapisu o Linčiju*, doživeo probuđenje razgovarajući sa usamljenim monahom po imenu Daju (大愚 *Dàyú*). Linči se potom vratio kod Huangboa kako bi nastavio učenje. Godine 851. je došao u hram Linči u Hebeiju, gde je uzeo ime po njemu; ono je postalo naziv za novi pravac čan budizma.

Učenje
------

*Glavni članak: Zen*
Fokusirajući se na iskustvo probuđenja, neopterećeno tekstovima i učenjima, za Linčija je karakteristična snažna ikonoklastička retorika:

> Ako želite ispravno razumevanje, ne smete dozvoliti da vas drugi obmanjuju. Treba da ubijete sve na šta naiđete, bilo iznutra ili spolja. Ako sretnete Budu, ubijte Budu. Ako sretnete patrijarhe, ubijte patrijarhe... Tad možete postići svoje oslobođenje.
> 
> – Linči

Nedostatak samopouzdanja je razlog što oni koji pokušavaju da postignu budinstvo tako često omanu da slede svoj put. Ji-hsijan je govorio: 

> Danas ljudi koji se bave kultivisanjem duha ne uspevaju da postignu svoje ciljeve. Njihova greška je u tome što nemaju vere u sebe ... Želite li da znate ko su patrijarsi i Buda? Svi vi koji ste preda mnom patrijarsi ste i Buda.
> 
> 

Linči je značajno doprineo formulisanju zen koncepta nedelanja. Po Linčiju, najbolja metoda kultivisanja u cilju postizanja budnosti je ne upražnjavati nikakvo kultivisanje. Kultivisati sebe znači vršiti nameran napor, što je delanje (*yu-wei*). To delanje će sigurno dati neki dobar učinak, ali on neće biti večit, jer je uzrokovan. A "*kad se sila uzroka iscrpe, čovek se vraća prolaznom*". Tako je najbolja metoda kultivisanja uma nedelanje, obavljanje svojih poslova bez namernog napora ili svrhovitosti. Ji-hsijan je govorio:

> U postizanju budinstva nema mesta namernom naporu. Jedini je način i dalje nastaviti obične i uzbuđenja lišene radnje: vršiti veliku i malu nuždu, nositi odeću, jesti obroke i leći kad se umorite. Prost čovek će vas ismejati, ali mudar će razumeti.
> 
> 

Sve što čovek valja da čini jeste da obavlja svakodnevne radnje i ništa više. Iako su to jednostavne stvari, nije ih lako obavljati nesvrhovito, bez ikakvih veza. To je ono što č'an učitelji nazivaju kultivisanje nekultivisanjem.

Literatura
----------

* Ju-Lan, Fung (1977). *Istorija kineske filozofije*. Beograd: NOLIT.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  Ju-Lan 1977: str. 285–296

Vidi još
--------

* Zen

| Budističke titule |
| --- |
| Prethodi: **Huangbo Xiyun**  |  **Rinzai Zen patrijarh**  | Slijedi: **Xinghua Cunjiang**  |
**Akademija magije Beauxbatons** (francuski: *Académie de Magie Beauxbâtons*) je imaginarna čarobnjačka škola slična Hogwartsu u seriji knjiga o Harryju Potteru. Prvi je put spomenuta u Harryju Potteru i Plamenom Peharu i postoji bar već 700 godina, jer su tada njezini učenici počeli sudjelovati na Tromagijskom turniru. Beauxbatons se nalazi u Francuskoj, a sadašnja ravnateljica je Madame Maxime.

Kako se na gozbi u povodu otvorenja Tromagijskog turnira služio *bouillabaisse*, odnosno riblja juha koja je često jelo jugoistočne Francuske, može se pretpostaviti da je Beauxbatons smješten na mediteranskoj obali Francuske, možda čak u blizini Marseillea. To bi objasnilo i zašto je učenicima Beauxbatonsa tako hladno pri dolasku u Hogwarts koji se nalazi u Škotskoj. Također, kad su Hagrid i Maxime, na kraju četvrte knjige, otišli u tajnu potragu za divovima Hagrid je na pitanje gdje su bili odgovorio da su otišli na jug Francuske.

Učeničke uniforme također pokazuju da su navikli na toplije vrijeme od onog koje su zatekli u Hogwartsu; odore Beauxbatonsa napravljene su od lagane svijetloplave svile. Logo škole čine dva prekrižena zlatna štapića čiji vrhovi isijavaju po tri zvijezde. Isto tako se čini da oni jako drže do školovanja i ugleda škole.

Akademija je sjajna palača, vjerojatno blistavija od Hogwartsa, zbog svojeg mediteranskog ugođaja. Hrana je, barem po tvrdnjama Fleur Delacour, ukusna, ali puno laganija od hrane koja se služi u Hogwartsu. Umjesto viteških oklopa, hodnici Beauxbatonsa ukrašeni su kipovima sa dijamantima. U palači borave horovi šumskih nimfi, koje pjevaju serenade za vrijeme obroka. Beauxbatons je neunosiv u karte, tako da ga ni jedan bezjak pa čak ni učenik neke druge škole ne može pronaći na karti. Moguće je i da je "zamaskiran" tako da ga nitko ne može vidjeti ako ne zna što traži.

"Beaux bâtons" je francuski izraz koji znači "lijepi štapići". "Bâtons" se vjerojatno odnosi na čarobne štapiće.

Beauxbatons se 1994. natjecao na Tromagijskom turniru. Prvakinja Beauxbatonsa bila je Fleur Delacour. Fleur nije bila impresionirana Hogwartsom i provela je mnogo vremena hvaleći se kako je Beauxbatons puno bolji i ljepši.

U Harry Potteru i Redu Feniksa, Olympe Maxime odputovala je s Hagridom divovima u Dumbledoreovo ime kako bi preduhitrili Voldemorta. Također, u Harry Potteru i Princu miješane krvi, Fleur Delacour se vraća kao Billova zaručnica.

U filmskoj verziji romana Harry Potter i Plameni Pehar sve su učenice Beauxbatonsa djevojke i to može dovesti do krivog zaključka da je to škola samo za djevojke, ali u romanu su i mladići učenici Beauxbatonsa.

Relevantni članci
-----------------

* Hogwarts - Škola vještičarenja i čarobnjaštva
* Durmstrang - Institut za magiju

Vanjske veze
------------

* Službena stranica Harry Potter filmova
* Harry Potter leksikon
* Beauxbatons na vanjskoj Harry Potter Wiki