Lord **Norman Foster** (Manchester, 1. jun 1935. - ) punim imenom *Norman Robert Foster*, je najpoznatiji 
britanski i svjetski arhitekt današnjice, poznat po svojim elegantnim građevinama od čelika i stakla.

Biografija
----------

Norman Foster rođen je u Stockportu na periferiji metropolitalnskog Manchestera u skromnoj radničkoj obitelji. Pa se još kao maloljetnik morao zaposliti 1951. kao pomoćni radnik u gradskoj upravi. Preko posla se upoznao sa sinom od starijeg kolege koji je studirao 
arhitekturu, i od tad počinje njegovo zanimanje za dizajn i arhitekturu. Između 1953.-1955. bio je na odsluženju vojnog roka, kojeg
je proveo u - RAF-u, od tad traje njegova strast prema avionima i pilotiranju.

Nakon povratka iz vojske, od 1956. do 1961. studira arhitekturu na Mančesterskom univerzitetu, a nakon tog je proveo jednu 
godinu na Univeritetu Yale (1961.-1962.) u New Haven u Connecticutu. Nakon povratka u 
Englesku, već početkom 1963. osnovao je projektni biro *Team 4*, u kom je pored njegove žene Wendy Foster, radio bračni par 
Rogers (Richard i Su).

Prvi projekt kojim je skrenuo pažnju na sebe i za kog je dobio međunarodna priznanja bio je Sainsbury Centre for the Visual Arts (1974.-1978.) 
u engleskom Norwichu. To je velika pravokutna prozračna građevina, od stakla i metala, a nakon tog je 
(1979.- 1986.) uslijedio projekt za upravnu zgradu HSBC banke u Hong Kongu. Zahvaljujući tim narudžbama, on se etablirao 
kao jedan od svjetskih lidera -high-tech dizajna. I pored te opsesije tehničkim savršenstvom, on je spretno balansirao između funkcije i oblikovanja, tako da se nije libio da liftove preseli izvan građevine, kako bi 
ih se moglo lakše servisirati, pa je na dotad uobičajenom mjestu, dobio velike otvorene prostore - što je oduševljalo njegove kolege arhitekte. 
Sličnu ingenioznost pokazao je koristeći unutrašnje atrije, male zelene površine, koji su mu pomogli da dobije maksimalnu količinu prirodnog svjetla u uredima, tako je oblikovao HSBC banku i neboder Commerzbanke u Frankfurtu.

Na taj način, Foster je stvarao neobičan odnos između unutarnjeg i vanjskog prostora, i tako donekle humanizirao svoje futuristički oblikovane urede.

Enterijer Terminala 3 pekinškog aerodroma
Foster je projektirao i brojne aerodrome, što mu nije bilo strano, nakon služenja u RAF-u, a u međuvremenu je postao i strastveni pilot. Prvi aerodrom koji je projektirao bio je Stansted u Londonu (1981.-1991.) u kom je primijenio svoju sklonost za otvorene planove i prirodno svjetlo, nakon tog je izgradio puno veći i glamurozniji Aerodrom Hong Kong (1992-1998). A od 1987. do 1997. izveo je *American Air Museum* u selu Duxford pored Cambridgea.

Vrhunac karijere imao je prijelazu u novi milenij kad je dobio projekt rekonstrukcije berlinskog Reichstaga, kome je dodao kupolu od stakla i čelika, sa spiralnim gledalištem. Nakon tog uslijedila je rekonstrukcija londonskog British Museuma, kome je također dodao kupolu od stakla i čelika, i tako dobio unutrašnji zatvoreni trg. Nakon tog je između 2004.-2007. izveo dogradnju muzeja Smithsonian u Washingtonu, 
Terminal 3 pekinškog aerodroma (2003.-2008.), i londonsku vijećnicu / City Hall (1999.-2002.)

Foster je za svoj rad dobio brojna priznanja, između ostalih Pritzkerovu nagradu - 1999. pa Carsku nagradu za arhitekturu
Japanskog udruženja umjetnika (2002), i nagradu Aga Kana - 2007. za projekt Univerziteta tehnologije Petronas u Maleziji.

Foster je proglašen lordom 1990. a 1999. dobio je doživotnu plemićku titulu barona, pa ga se odtad treba oslovljavati sa -
*Lord Norman Foster of Thames Bank*.

### Lista značajnijih djela

* Sainsbury Centre for the Visual Arts (Norwich, Engleska 1974.-1978.)
* Upravne zgrade banke HSBC (Hong Kong, 1983.-1985.)
* Aerodrom Stansted (London, UK, 1981.-1991.)
* Neboder Commerzbanke (Frankfurt, Njemačka 1994.-1997.)
* Aerodrom Hong Kong (otok Chek Lap Kok, Hong Kong, 1992.-1998.)
* Kupola Reichstaga (Berlin, Njemačka 1995.-1999.)
* Rekonstrukcija British Museuma (London, 1997.- 2000.)
* Millennium Bridge (London, 2000.)
* Centar Al Faisaliyah (Rijad, Saudijska Arabija 1998.-2001.)
* HSBC Tower (London, 1999.-2002.)
* Gradska vijećnica (London 2000.-2002.)
* Vijadukt Millau (Francuska, 2000.-2004.)
* Uredska zgrada 30 St Mary Axe (London, 2004.)
* Krov željezničkog kolodvora (Dresden, Njemačka, 2001.-2006.)
* Hearst Tower (New York, SAD, 2003.-2006.)
* Wembley Stadium (London, 2002.-2007.)
* *Terminal 3* Pekinškog aerodroma (2003.-2008.)
* *Torre Caja Madrid* (Španjolska, 2004.-2008.)
* Hotel Tivoli (Kopenhagen, 2010.)
* Kanov šator (Astana, Kazahstan, 2010.)
* *The Bow* (Calgary, Kanada, 2012.)
* projekt izgradnje grada Masdara (Emirat Abu Dabi, UAE 2007.-2023.)

### Galerija slika

* Uredska zgrada 30 St Mary Axe (London)Uredska zgrada 30 St Mary Axe (London)
* Neboder Commerzbanke (Frankfurt, Njemačka)Neboder Commerzbanke (Frankfurt, Njemačka)
* Veliki atrij British Museuma (London)Veliki atrij British Museuma (London)
* Millennium Bridge (London)Millennium Bridge (London)
* HSBC Tower (London)HSBC Tower (London)
* City Hall (London)City Hall (London)

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Lord Norman Foster*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 28. 09. 2014.

Vanjske veze
------------

***Norman Foster*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice kompanije Fosters&Partners* ()
* *Lord Norman Foster* na portalu Encyclopædia Britannica ()

| * p
* r
* u
Dobitnici Pritzkerove nagrade |
| --- |
| 

1979. Philip Johnson  **•** 
1980. Luis Barragán  **•** 
1981. James Stirling  **•** 
1982. Kevin Roche  **•** 
1983. I. M. Pei  **•** 
1984. Richard Meier  **•** 
1985. Hans Hollein  **•** 
1986. Gottfried Böhm  **•** 
1987. Kenzo Tange  **•** 
1988. Gordon Bunshaft i Oscar Niemeyer  **•** 
1989. Frank Gehry  **•** 
1990. Aldo Rossi  **•** 
1991. Robert Venturi  **•** 
1992. Álvaro Siza Vieira  **•** 
1993. Fumihiko Maki  **•** 
1994. Christian de Portzamparc  **•** 
1995. Tadao Ando  **•** 
1996. Rafael Moneo  **•** 
1997. Sverre Fehn  **•** 
1998. Renzo Piano  **•** 
1999. Norman Foster  **•** 
2000. Rem Koolhaas  **•** 
2001. Herzog & de Meuron  **•** 
2002. Glenn Murcutt  **•** 
2003. Jørn Utzon  **•** 
2004. Zaha Hadid  **•** 
2005. Thom Mayne  **•** 
2006. Paulo Mendes da Rocha  **•** 
2007. Richard Rogers  **•** 
2008. Jean Nouvel  **•** 
2009. Peter Zumthor  **•** 
2010. Kazuyo Sejima i Ryue Nishizawa / SANAA  **•** 
2011. Eduardo Souto de Moura  **•** 
2012. Wang Shu  **•** 
2013. Toyo Ito  **•** 
2014. Shigeru Ban  **•** 
2015. Frei Otto  **•** 
2016. Alejandro Aravena
 |


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 76453877
* LCCN: n84118682
* ISNI: 0000 0001 2140 3210
* GND: 118828673
* SELIBR: 262154
* SUDOC: 028686969
* BNF: cb13173338f (podaci)
* BIBSYS: 90394129
* ULAN: 500022198
* MusicBrainz: ee308eff-662e-4dd4-8a3e-4d0101d82246
* NLA: 35631071
* NDL: 00466641
* NKC: xx0013203
* BNE: XX1113896
* CiNii: DA02544586
* RKD: 132097
* CONOR.SI: 10408803
* NSK: 000118037

 |