VIII. Mediteranske igre (akronim **MIS**) održane su u gradu Splitu u Hrvatskoj u tadašnoj Jugoslaviji.

Split se je dvaput kandidirao za MIS. Prvi put u Izmiru 1971. (neuspješno), a drugi put u Alžiru 1975. kad je prihvaćena. Za suglasnost je trebalo dobiti pristanak predsjednika Josipa Broza Tita i premijera Džemala Bijedića, a kontakti su išli preko Vladimira Bakarića i Jakova Sirotkovića te Hakije Pozderca.

Sudjelovalo je 14 država koje su se natjecale u 26 sportova, najvećem broju sportova do tad.

Ovaj sportski događaj je trajao od septembra do septembra 1979..

MIS je bio prva velika sportska manifestacija, održana u Jugoslaviji koja je imala dostojan dizajn od sportskih objekata, do vizualnog identiteta kog je vodio tadašnji Centar za industrijsko oblikovanje iz Zagreba (akronim **CIO**). Znak tri kruga u vodi oblikovao je grafički dizajner Boris Ljubičić a maskotu - sredozemnu medvjedicu *Adrijanu* slovenski dizajner Oskar Kogoj.
Za potrebe igara, podignuto je puno sportskih objekata od kojih je svakako najimpresivniji stadion na Poljudu rad riječkog arhitekta Borisa Magaša.

Uz to je izgrađen i kompleks bazena na Poljudu, kao i velika i mala dvorana na Gripama. Pored tog izgrađena je streljana u Stobreču, kompleks teniskih terena na Gripama i kompleks malih dvorana za borilačke sportove na Gripama. Uz to renoviran je stadion nogometnog kluba Split, košarkaška dvorana na Gripama kao i igralište u Kaštel Gomilici.

Pored Splita i susjedni gradovi dobili su nove terene; Trogir - novu sportsku dvoranu, Omiš obnovljeni stadion, Sinj hipodrom, a Supetar streličarski teren, Zaton veslačku stazu, Zadar i Makarska nogometna igrališta i Hvarsportsku dvoranu.

Direkcija Osmih mediteranskih igara kao jedinstvena služba Igara osnovana je na sjednici Skupštine općine Split 7. marta 1977. godine. Vodio ju je ing. Damir Dumanić, a tajnik je bio Boris Baranović. Direktori sektora bili su Silvije Dvornik, Zvonko Zavoreo, Slavko Žulj, Stipan Plejić i Artur Takač (Sektor za sport i tehnologiju, gdje je šef službe sporta bio Mihovil Rađa). 

Otvorenje igara umjetnički je oblikovao hrvatski etnolog, etnokoreograf i etnokoreolog Ivan Ivančan.

Ljestvica medalja
-----------------

Ljestvica je napravljena prema broju osvojenih zlatnih, srebrnih i brončanih medalja. Kriterij je bio: više osvojenih zlatnih medalja nosi i više mjesto na ljestvici, a u slučaju istog broja, gleda se broj osvojenih srebrnih medalja, a u slučaju istog broja, gleda se broj osvojenih brončanih medalja. U slučaju da je i tada isti broj, poredak je prema abecednom redu. Taj sistem primjenjuje Međunarodni olimpijski odbor, IAAF i BBC.
  

Debljim slovima i brojevima je označen domaćinov rezultat na ovim Mediteranskim igrama.

|  |  |
| --- | --- |
| Mediteranske igre 1979. |  |
| **Mj.** | **Država** | **Zlato** | **Srebro** | **Bronca** | **Zbroj** |
|
| **1.** | Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija**Jugoslavija** | **56** | **38** | **33** | **127** |
| 2. | Francuska Francuska | 55 | 40 | 34 | 129 |
| 3. | Italija Italija | 49 | 63 | 47 | 159 |
| 4. |  Španjolska | 16 | 20 | 32 | 68 |
| 5. | Grčka Grčka | 7 | 10 | 13 | 27 |
| 6. | Turska Turska | 5 | 5 | 14 | 24 |
| 7. | Egipat Egipat | 3 | 9 | 10 | 22 |
| 8. | Alžir Alžir | 1 | 5 | 10 | 16 |
| 9. | Tunis Tunis | 1 | 2 | 9 | 12 |
| 10. |  Libanon | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 11. |  Sirija | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12. | Maroko Maroko | 0 | 2 | 3 | 5 |
|   | UKUPNO |   |   |   |   |

Izvori
------

1. 1 2  Slobodna Dalmacija Ante Skataretiko: MIS je dijete grada Splita, 27. rujna 1999.
2. 1 2 3  „Kako je Split dobio Mediteranske igre 1979. godine" (hrvatski). Gradska knjižnica Marka Marulića. Arhivirano iz originala na datum 2014-09-30. Pristupljeno 28. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

* Međunarodni odbor za Mediteranske igre Arhivirano 2007-02-03 na Wayback Machine-u
* Atletski rezultati na gbrathletics.com
* Jakša Miličić u članku u Slobodnoj Dalmaciji Pristupljeno 2 svibnja. 2010.

| * p
* r
* u
Mediteranske igre |
| --- |
| Aleksandrija 1951. • Barcelona 1955. • Beirut 1959. • Napulj 1963. • Tunis 1967. • Izmir 1971. • Alžir 1975. • Split 1979. • Casablanca 1983. • Latakija 1987. • Atena 1991. • Languedoc-Roussilon 1993. • Bari 1997. • Tunis 2001. • Almería 2005. • Pescara 2009. • Mersin 2013. |