recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Dog Soldiers*** je britanski horor iz 2002. godine, kojeg je režirao Neil Marshall, koji je 
ujedno napisao i scenarij filma. Glavne uloge u filmu tumače Kevin McKidd, Sean Pertwee i Liam Cunningham. Film iako je 
britanske produkcije, skoro u potpunosti je snimljen u Luksemburgu. U SAD-u film nikada nije bio prikazan u kinima već je 
odmah bio distribuiran u video (VHS) formatu. Film sadrži veliki broj *homage*-a različitim filmovima, koji sežu sve od filmova 
poput Wild Buncha pa do onih poput Matrixa. U filmu, također, postoje i brojne reference na prethodne radove Sama Raimija, uključujući i korištenje imena Brucea Campbella za jednog od likova.

Radnja
------

Radnja filma se vrti oko šesteročlane postrojbe britanskih vojnika, koji se nalaze na vježbi u 
škotskim gorjima. Rutinski izvodeći svoj zadatak, oni pronalaze unakažene ostatke druge postrojbe koja je ondje također 
bila na vježbi. Jedini preživjeli od unakažene postrojbe daje svojim spasiteljima nejasne opise onoga što ih je napalo. Nakon 
prethodno spomenutog, neviđeni antagonisti pokazuju svoju prisutnost, nakon čega se vojnici povlače. Tijekom svog povlačenja oni 
nailaze na zoologinju, koja ih odvodi do napuštene kuće. Nadalje, kako mrak počne sve više padati, tako kuća u kojoj se nalaze 
protagonisti, biva okružena sve većim brojem napadača. Na zaprepaštenje vojnika otkriva se kako su njihovi progonitelji zapravo 
vukodlaci. Daljnji tijek priče je vezan uz opsadu već spomenute kuće.

Glavne uloge
------------

* **Kevin McKidd** kao vojnik Cooper
* **Sean Pertwee** kao narednik Wells
* **Liam Cunningham** kao satnik Ryan
* **Emma Leasby** kao Megan
* **Thomas Lockyer** kao kaplar Bruce Campbell
* **Darren Morfitt** kao Witherspoon
* **Chris Robson** kao Joe Kirkley
* **Leslie Simpson** kao Terry Milburn

Nagrade
-------

Film je 2002. osvojio nagrade **Golden Raven**, **Public's Award** i Nagradu Saturn za najbolje DVD izdanje.

Nastavak
--------

Film **Dog Soldiers** će dobiti i svoj nastavak pod imenom **Dog Soldiers: Fresh Meat**. Radnja nastavka započinje ondje gdje 
je priča stala u originalu, s tim da su ovaj puta u centru pozornosti američki vojnici. U produkciji nastavka nije 
sudjelovao redatelj/scenarist originala Neil Marshall, niti kinematograf Sam Curdy, kao niti itko drugi iz ekipe koja je 
sudjelovala u snimanju originala.

Izvori
------

1. ↑  *Dog Soldiers: Fresh Meat*  at UHM

Vanjske veze
------------

* Službene stranice na Scifi.com  Arhivirano 2003-06-05 na Wayback Machine-u
* *Dog Soldiers* na sajtu IMDb
* Recenzije filma na Rotten Tomatoesu
**Dokumentarni film** je riječ koja se odnosi na filmski izraz koji ima za cilj da dokumentuje stvarnost.

Definicija dokumentarnog filma
------------------------------

Riječ *dokumentarni film* je prvi put korištena za filmove ove vrste u osvrtu za film Maona koji ja pisao John Grierson. Pojam se pojavio 8. februara 1926. U kasnim 1930-im John Grierson piše esej "Prvi principi dokumentarca" u kojem objašnjava zašto Maona ima dokumentarnu vrijednost. Njegova definicija dokumentarnog filma je "kreativni tretman stvarnosti". Ovo je djelimično prihvaćena definicja koja je izazvala filozofsko pitanje o tome smije li u dokumentarnom filmu biti glumljenja na sceni.
S druge strane, Džiga Vertov se zalagao za prezentaciju "života onakvim kakav i jeste", to jeste snimanje bez namještenih scena i života kojeg je kamera ustvari iznenadila.

Moderni dokumentarni film
-------------------------

Zarade na dokumentarnim filmovima u poslednje vrijeme su velike, posebno se ističu flmovi poput Fahrenheit 9/11 ili Marš pingivina. Ovi filmovi obično imaju manji budžet nego igrani filmovi i zbog toga su privlačni filmskim kompanijama. Trenutni rekorder u zaradi je Fahrenheit 9/11 koji je zaradio 228 miliona američkih dolara na ulaznicama i prodao više od 3 miliona DVD-ova.

Priroda dokumentarnog filma se izmijenila u zadnjih 20 godina. I komercijalni uspjeh ovih filmova duguje ovoj promjeni u načinu iznošenja priče. Ali ova promjena je podigla pitanje poput mogu li ovakvi filmovi biti smatrani dokumentarnim. Osim ove promjene u naraciji značajno je i to što filmovi izlaze i na DVD-u iako nemaju svoje kino premijere. Ovo je omogućilo profitabilno snimanje dokumentarnih filmova i o manje poznatim historijskim osobama.

Moderni dokumentarni film se u nekoj mjeri poklapa i sa televizijskim formama "reality TV"-a koje se graniče sa dokumentarnim ali i snimanim, tj. igranim filmom. Snimanje dokumentranih emisija odaje da su ovi filmovi bliži reklamama nego klasičnim dokumentarcima. Nove kamere, ali i kompjuterska tehnika je omogućila snimanje mjesta i situacije koje su prije mogle biti zabilježene samo uz veliki trud i materijalni trošak.

Povezano
--------

* Igrani film
* Pseudodokumentarni film

***Dokumentarni film*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85088115
* GND: 4012653-5
* BNF: cb11947584m (podaci)
* NKC: ph135150

 |
***Aakhri Khat*** (sh. *Posljednje pismo*) je indijski igrani film snimljen na hindiju 1966. godine u režiji Chetana Ananda. Protagonist, koga tumači Rajesh Khanna) je mladi skulptor koji se za vrijeme godišnjeg odmora u jednom selu potajno oženi za seljanku (čiji lik tumači Indrani Mukherjee) te je napusti kako bi nastavio školovanje u Mumbaiju. Radnja prikazuje kako mu ona bez njegovog znanja rodi dijete, ali i umre prilikom pokušaja da mu se pridruži, a nakon čega njeno 15-mjesečno dijete luta gradom da bi ga otac, tek nakon što primi pismo preminule supruge, počeo tražiti. Usprkos melodramatskog zapleta i pridržavanja gotovo svih ostalih bollywoodskih konvencija, *Aakhri Khat* je u nekim detaljima odavao odraz modernističkih trendova tadašnje svjetske kinematografije. To se prije svega odnosilo na scene sa djetetom, koje je pušteno da hoda ulicama dok ga prati kamera "iz ruke" u cinema verite stilu. Usprkos tih eskperimenata, film je postigao veliki uspjeh, a prije svega Khanna, kome je to bio filmski debi, i koji će ubrzo nakon toga postati prva "superzvijezda" indijske kinematografije-

Uloge
-----

* Rajesh Khanna - Govind
* Indrani Mukherjee - Lajjo
* Master Bunty - Buntu
* Nana Palsikar
* Manvendra Chitnis - Inspektor Naik
* Mohan Choti - Moti (sluga)
* Tun Tun
* Maruti Rao
* Naqi Jehan - Mlada bogatašica

Izvori
------

1. ↑  Chetan Anand, My Father Arhivirano 2012-09-30 na Wayback Machine-u *The Indian Express*, Premankur Biswas, 16 November 2007.

Vanjske veze
------------

* *Aakhri Khat* na sajtu IMDb
**Edward Theodore Gein** (27. kolovoza 1906. - 26. srpnja 1984.) jedan od najozloglašenijih američkih serijskih ubojica.

Životopis
---------

Rođen je u državi Wisconsin. Otac, George, bio je nasilni, nezaposleni alkoholičar, a majka, Augusta, fanatični protestant. Njegova majka je prezirala njihovog oca ali se nije rastajala zbog strogih religijskih uvjerenja. Majka je posjedovala malu trgovinu i ubrzo nakon njihovog rođenja kupila je farmu u Plainfieldu, koja im je ubrzo postala stalni dom. Nije imao prijatelja, i samo je išao u školu. Vani se nije igrao. Drugi učenici su ga zlostavljali u školi, prvenstveno zbog mucanja. Unatoč tome, bio je dobar učenik, osobito uspješan u čitanju. U dobi od 10 godina, ejakulirao je vidjevši majku i oca kako ubijaju psa. Majka ga je umalo udavila uhvativši ga kako masturbira u kadi. Tada je imao 12 godina.

### Smrti članova obitelji

Otac mu je umro 1940. od srčanog udara. 1944. njegov brat Henry je poginuo u šumskom požaru. Obdukcija nije bila provedena. Neki su smatrali da ga je Ed ubio, pošto se brat bunio protiv majke i prigovarao Edu da je "mamin sin", ali nije bilo dokaza niti svjedoka i optužnica nikada nije podnesena. Majka je umrla 1945. nakon niza srčanih kapi. 

### Ubojstva

Ubrzo nakon majčine smrti postao je opsjednut nasiljem i seksom. Imao je puno slobodnog vremena pošto je dobivao državnu subvenciju i više nije morao raditi na farmi. Sa prijateljem je iskopao 15 leševa žena iz lokalnih groblja, uključujući i tijelo svoje majke. Imao bi spolne odnose s tijelima. Postao je opsjednut idejom da postane žena, pa bi sa tijela oderao kožu i nosio ju. Od lubanja bi radio posude za vino na način starih Vikinga. 
8. prosinca 1954. ubio je Mary Hogan: ustrijelio ju je u glavu puškom kalibra .22, stavio ju je na saonice i odvukao kući. 16. studenog 1957 ušao je u trgovinu koju je vodila Bernice Worden. Rekao joj je da želi kupiti antifriz. Zaklao ju je, ukrao joj blagajnu, odvukao je svojoj kući, odrubio joj glavu, i objesio ju za noge u podrumu. Njezin sin, zamjenik šerifa, vratio se iz lova i našao lokvu krvi u trgovini. Policija je imala razloga sumnjičiti Eda. Odvezli su se do njegove kuće i primijetili da su vrata otključana. Ušli su unutra i našli ostatke tijela Mary Hogan i tijelo Bernice Worden.

Uhitili su Eda i priznao je ubojstva i pljačke grobova. Izvukao se ludilom, a ostatak života, od 1968. do smrti proveo je u bolnici. Umro je 1984. u 78. godini od zatajenja pluća.
**Borislav Vujčić** (Orah, Vrgorac, 1957. - Zagreb, 2005), književnik. Objavio je niz poetskih, dramskih i proznih djela - sedam romana, četiri zbirke novela, tri zbirke poezije i dvije knjige dramskih djela.

Mnoge su mu drame izvedene u nizu hrvatskih kazališta, a po njegovim scenarijima snimljeni su i televizijski filmovi *"Olovna pričest"* i *"Mrtva točka"*. Na Hrvatskom radiju izvedene su njegove brojne radiodrame.

Dobitnik je niza književnih i dramskih nagrada: zbirka novela *"Poljubac u čelo XX. vijeka"* nagrađena je na *Logosovom* natječaju za najbolju prozu 1986, crna komedija "*Crkveni miš"* nagrađena je nagradom *Marin Držić* 1991, filmska novela "*Pasija svjetla"* nagrađena je na natječaju *Jadran-filma* 1993, a iste godine *Marula* je dobio za dramatizaciju *Krležijade*. TV-film *"Olovna pričest"* nagrađen je Nagradom hrvatskog glumišta 1995, a *Držića* je dobio i za crnu komediju *"Odskok poskoka"*, tragediju *Asfodel* i dramu *"Pir pepela"*.

Na natječaju za kratku priču *Večernjeg lista* 2005. godine osvojio je prvu nagradu.

S Radetom Šerbedžijom bio je suosnivač i ravnatelj Kazališta Ulysses.
**Miguel Juan Sebastián Piñera Echenique** (fon. **Miguel Huan Sebastijan Pinjera Ečenike**; Santijago de Čile, 1. decembar 1949. — 6. februar 2024.) je predsednik Čilea. Po drugi put pobedio je na izborima i funkciju je preuzeo 11. marta 2018. g. On je poznati ekonomista, biznismen, bivši senator, i lider Koalicije za Promene.

Pinjera je rođen u Santijagu kao treće od petoro dece Magdalene Ećenikue Rozas i Hosea Pinjere Karvalja, koji je bio čileanski ambasador u Belgiji i Ujedinjenim nacijama. Oženjen je Sesilijom Morel Montes sa kojom ima petoro dece.

Diplomirao je ekonomiju na Katoličkom univerziteu Čilea, a kao Fulbrajtov stipendista nastavio je školovanje na Univerzitetu Harvard. Nakon doktoriranja na Harvardu 1976. g. vratio se u Čile. Predavao je ekonomiju na Univerzitetu Čilea, Katoličkom univerzitetu Čilea i Univerzitetu Adolfo Ibanjez.

Pinjera je vlasnik 100% akcija Čilevižna, nacionalne televizijske mreže; 27% akcija LAN erlajnsa; 13% akcija fudbalskog kluba Kolo-Kolo, kao i još par poznatih čileanskih kompanija. Prema izveštaju časopisa Forbs poseduje bogatstvo od milijardu dolara.

### Politička karijera

Pinjera je 1990. g. izabran u Senat, gde je do 1998. g. predstavljao oblast Istočni Santijago, a kasnije te godine ulazi u
partiju Nacionalne Obnove. Bio je predsednik ove stranke od 2001. do 2004. g. Bio je kandidat na predsedničkim izborima 2005. g. U prvom krugu osvojio je drugo mesto, osvojivši 25 % glasova. Kako niko od kandidata nije osvojio većinu, otišlo se u drugi krug, u kome je Pinjera izgubio od Mišel Bašele.

### Predsednički izbori 2009-2010

Pinjera se ponovo kandidovao na predsedničkim izborima 2009. g. Od avgusta 2009. g. on vodi u istraživanjima javnog mnjenja ispred bivšeg predsednika Eduarda Freja. Na izborima u decembru 2009. g. osvaja najveći broj glasova oko 44%, dok Frej osvaja 29%. Pošto ponovo niko nije osvojio većinu ušlo se u drugi krug. U drugom krugu Pinjera pobeđuje sa 51% osvojenih glasova.

### Predsedništvo

Pinjera je inaugurisan u 35. predsednika Republike Čile, 11. marta 2010. g. na ceremoniji održanoj u Valparaisu. Ceremoniju je obeležio zemljotres od 6.9 stepeni, koji je uznemirio zvanice.

Spoljašnje veze
---------------

***Sebastián Piñera*** na Wikimedijinoj ostavi

* Forbs-spisak milijardera

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 121328463
* LCCN: nr88007411
* ISNI: 0000 0000 7954 2603
* GND: 1050879333
* SUDOC: 156215004
* NKC: xx0117938

 |
Mali dinamo na biciklu
Veliki industrijski dinamo od 130 kilovati
Francuski pokret otpora dinamom napaja radio.
**Dinamo** je generator jednosmerne struje, izum Vernera fon Simensa 1866. godine. Konstrukcija je vrlo slična elektromotoru jednosmerne struje. Korišćen je ranije na automobilima, gde je proizvodio jednosmernu struju za pogon električnih uređaja. Ovde je bio snabdeven i regulatorom napona za održavanje konstantnog napona u električnoj instalaciji, delovanjem pobudnog namotaja (obično smeštenog na statoru mašine).

Dinamo se sastoji od statora i rotora. Namotaj statora se koristi kao pobudni namotaj, i kroz njega se propušta jednosmerna struja koja stvara magnetsko polje u kome se okreće rotor. Namotaji rotora su povezani na kolektor (komutator). Četkice klize po kolektoru i odvode indukovanu struju ka potrošačima. Kako se u rotoru u stvari indukuje naizmenični napon, uloga kolektora i četkica je da tu naizmeničnu struju ispravljaju u jednosmernu koja je potrebna za pogon potrošača.

Regulator napona (regler) je elektro-magnetski prekidač koji na osnovu izlaznog napona dinamo-mašine reguliše protok struje kroz pobudni namotaj (na statoru) i time se održava približno konstantan napon na izlazu mašine. Kako regler ima kontakt koji isključuje izlaz dinama kada mašina stoji (da se tada ne bi praznio akumulator), kada motor vozila proradi i kada dinamo počne da se okreće, u pobudnom namotaju nema struje. Međutim, u gvožđu mašine postoji remanentni magnetizam, zbog koga se ipak indukuje neki mali napon u rotoru. Tako stvorena struja prolazi kroz namotaje statora, polje se pojačava i započinje lavinski proces - napon na kolektoru raste i kada dostigne neku vrednost, kontakt u regleru se uključuje i dinamo počinje da puni akumulator. Drugi kontakt u regleru reguliše struju pobude tako da napon na izlazu mašine ostaje približno konstantan.

Izvori
------

1. ↑  „1866: Dynamo machine" (()). *siemens.com*. Simens. 10. 10. 2007.. Pristupljeno 29. 9. 2013.

Vidi još
--------

* Električni generator
* Elektromagnetska indukcija

Spoljašnje veze
---------------

***Dinamo*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Dinamo** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
Ne poistovijećivati sa Branka Katić.
**Branka Katnić**, rođena u Podgorici 1963. godine, novinarka i urednica u Radio-televiziji Crne Gore. Završila Filozofski fakultet, na grupi za jezik i književnost, u Nikšiću, diplomirala 1990. godine.

Profesionalni rad
-----------------

Novinar Radija Crne Gore od 1989. godine. U redakciji Radija Crne Gore pokrivala najznačajnije poslove i teme. Radila izvještaje, intervjue, analize, razgovore, organizovala redakciju za pokrivanje dnevnih događaja. Bila urednik u unutrašnjopolitickoj, spoljnopolitičkoj redakciji kao i urednik informativnih emisija. Pokrenula i uređivala emisiju *"Evropa"* – emisiju o evropskim integracijama od 2005. do 2007. godine. Prva uređivala i vodila emisije naučnoobrazovnog programa, kao posebne programske jedinice u Radiju CG. Od 2007. urednik Naučnoobrazovnog programa Radija Crne Gore.

Uporedo s radom u redakciji Radija Crne Gore, od 1989. dо 2005. godine bila dopisnik iz Crne Gore više redakcija: BBC-jeve hrvatske i bosanske redakcije; slovenačkog multimedija *"24 ure"*; beogradskog *"Danasa"*; Hrvatskog Radija Hercegbosne. Bila jedan od novinara u redakciji koja je pokrenula prvi internet portal on-line novinarstva na Balkanu *„NetNovinar-a"* te saradnik Medija centra – Sarajevo, odnosno njegove Irex promedia grupe za Balkan. Za vrijeme 90-tih, Član Nezavisnog Udruženja Profesionalnih Novinara Crne Gore i Međunarodne Novinarske Federacije (IFJ). Autorka više dokumentarnih serijala i emisija koje istražuju recentnu crnogorsku istoriju, nauku, obrazovanje i politiku.

Usavršavanja u inostranstvu
---------------------------

* seminar o upravljanju rtv mrežom i rtv u javnom servisu ("Seminar devoted to broadcast management rtv pablic servise")- Cardiff,Wales,UK. 1999.
* obuku o radijskom novinarstvu BBC-a ("Radio journalism production")-BBC, London,UK.
* Obuku za medijsko praćenje izbora i izvještavanje za vrijeme političke izborne kampanje ("Medija election coverage program and election reporting workshop")-Voice of America International media centar, Californija State Universiti Chico, San Francisko, USA. 2002. godine
* Seminar za novinare koji prate EU integracije, Ljubljana, 2003. Mastriht 2002.
* Seminar Evropske komisije za novinare Zapadnog Balkana 2003. Brisel.

Završila i nekoliko stručnih usavršavanja za uredničke i menadžerske timove organizovanih u RTCG, uz pomoć trenera iz inostranstva (BBC i DW):

* vještina radio i tv novinarstva -1997.
* kompjuterske tehnologije u radijskom novinarstvu -1997 i 1999 kao i 2003.
* Menadžment u javnom RTV servisu, ( "rukovođenje timom" ) - 2003
* EU integracije, Miločer, 2004 i Budva 2004.

Vanjske veze
------------

* Naučni program Radio Crne Gore
* naučni spektar/Urednik Branka Katnić[*mrtav link*]
* RTCG/Nauka i tehnologija[*mrtav link*]
**Plejotropija** (grč. πλείων - *pleion* = više, + τρόπος - *tropos* = red, zaokret) je termin za pojavu da jedan gen, u manjoj ili većoj meri, istovremeno utiče na formiranje više osobina. Ustvari, široko je prihvaćeno mišljenje da jedan gen ne kontroliše samo jedno svojstvo i da je još manje osobina koje su kontrolisane sa samo jednog genskog lokusa.

Izraz "pleiotropie" skovan u 1910. kada ga je pomenuo njemački genetičar Ludwig Plate, bivši učenik Ernst Haeckel, u knjizi *Festschrift*. Termin "polyphaeon" je također predložen 1925. (Haeckel), ali nije potrajao.

Čak i prije nego što je predložen termin bilo primjera različitih osobina za koje se činilo da se nasljeđuju zajedno. U svom klasičnom 1866. radu, Gregor Mendel je na grašku povezao tri osobine, navedene pod istim brojem: smeđe semenjača, ljubičasti cvjetovi i aksijalne mrlje.
Fenomen plejotropnosti, između ostalog, proizilazi i iz činjenice da je svaki genom evolucijski izbalansirana cjelina, u kojoj postoji dugoročno usaglašena interakcija gena (alelnih i nealelnih) u formiranju svskog svojstva i individualnog fenotipa u cjelini.

Povezano
--------

* Poligenija
* Monogensko nasljeđivanje
* Oligogensko nasljeđivanje
* Genotip
* Fenotip
**Domagoj Antolić** (Zagreb, 30. lipnja 1990.) je hrvatski nogometaš, igrač zagrebačkog Dinama. Igra na poziciji veznog igrača.

Klupska karijera
----------------

Nogomet je počeo igrati sa 6 godina u NK Ponikve a s 10 godina "skauti" Dinama ga dovode u Maksimir te je nakon toga prošao sve Dinamove mlađe uzrasne kategorije a prvoj momčadi Dinama se priključio početkom 2008. godine te je u proljetnom dijelu sezone 2007./08. zabilježio 6 službenih nastupa. Nešto više od slijedećih godinu dana provodi na posudbi u tadašnjem drugoligašu Lokomotivi.
U međuvremenu u siječnju 2009. godine potpisao je profesionalni ugovor s Dinamom u trajanju od sedam i pol godina i pridružio se prvoj momčadi na zimskim pripremama ali se nije uspio nametnuti treneru i izboriti mjesto u početnoj postavi. Novu priliku u Dinamu dobio je u drugom dijelu sezone 2009/10, nastupivši na 10 ligaških utakmica no, standardni prvotimac ipak nije uspio postati. U kolovozu 2010. godine nakon dva kola 1. HNL sezone 2010/11. prelazi u zagrebačku Lokomotivu gdje već u prvom susretu, na utakmici trećeg kola protiv NK Istre 1961, postiže pobjedonosni pogodak.  U naredne tri sezone jedan je od glavnih igrača Lokomotive i jedan od najzaslužnijih za sjajne rezultate kluba s Kajzerice. Odlične igre u Lokomotivi nisu ostale nezapažene i od sezone 2013/14, Domagoj Antolić je ponovno u Maksimiru plavom dresu Dinama ali ovaj puta u znatno značajnijoj ulozi nego ranije.

Reprezentativna karijera
------------------------

Igrao je za sve mlađe kategorije, a u seniorskoj reprezentaciji još nije nastupio.

Priznanja
---------

### Klupska

**Dinamo Zagreb**

* Prvak Hrvatske **(1)**: 2013./14.

Izvori
------

1. ↑  „Antolić se vratio sa stilom". sportnet.hr. Pristupljeno 8. kolovoza 2010.

Vanjske poveznice
-----------------

* Domagoj Antolić, statistika na HNS-ovim stranicama
* Domagoj Antolić na hnl-statistika.com
**Josip Radošević** (Split, 3. travnja 1994.), hrvatski je nogometaš i reprezentativac. Trenutačno nastupa za S.S.C. Napoli.

Klupska karijera
----------------

### Hajduk Split

Josip je počeo igrati nogomet sa sedam godina u mlađim uzrasnim kategorijama Hajduka. S juniorskom momčadi kao kapetan postao je prvakom Hrvatske u sezoni 2011./12.

Sredinom studenoga 2011. tadašnji trener *bilih* Krasimir Balakov prebacio je Radoševića u prvu momčad za koju je debitirao u kup ogledu s Zagrebom, na Poljudu, dok je u prvenstvu debitirao 26. studenoga 2011. godine, u 16. kolu, u ogledu sa Šibenikom. Dolaskom Miše Krstičevića na mjesto trenera Radošević postaje jednim od najstandardnijih igrača Hajduka.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 24 | 0 |
| Kup | 5 | 0 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 4 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **33** | **0**
 |
| Prijateljske | 5 | 0 |
| ***Sveukupno*** | **38** | **0** |

### Napoli

U siječnju 2013. godine potpisao je ugovor za talijanski klub Napoli, a odšteta splitskom Hajduku je 3 mil. €. Dana 25. kolovoza 2013. ostvario je svoj debi za momčad iz Napulja u prvom kolu sezone 2013./2014. protiv Bologne zamijenivši Gonzala Higuaína u 84. minuti susreta. Svoj prvi start od prve minute zabilježio je u susretu osmine finala talijanskog nogometnog kupa protiv Atalante te je u pobjedi od 3:1 odigrao cijelu utakmicu.

Reprezentativna karijera
------------------------

Igrao je za mlade hrvatske reprezentacije u dobnim uzrastima, do 16, do 17 i do 19 godina.

Izbornik Igor Štimac pozvao je Radoševića u hrvatsku reprezentaciju za kvalifikacijske oglede u rujnu 2012. godine s Makedonijom i Belgijom. Sa samo 18 godina, 5 mjeseci i 8 dana debitirao je za reprezentaciju kao najmlađi debitant u povijesti u utakmici sa Belgijom, 11. rujna 2012. godine, u Bruxellesu. Igrao je do 78. minute utakmice.

Osobni život
------------

Rođen je kao četvrti, najmlađi, sin u obitelji Radošević iz Dugopolja. Majka Milica je učiteljica, a otac Božo tehnolog, bivši branitelj, sada u mirovini. Brat Antonio također je nogometaš i igra za NK Dugopolje.

Izvori
------

1. ↑  Jurica Radić. Može li Hajdukov Gattuso protiv novog Vatrenog?. Jutarnji list. Preuzeto 26. listopada 2012.
2. 1 2 3  Ozren Maršić. MAX! U kući Josipa Radoševića mamina je zadnja. Večernji list. Preuzeto 26. listopada 2012.
3. ↑  Frane Vulas. Juniori i kadeti Hajduka prvaci Hrvatske nakon 7 godina!, Andrijašević: Pokazali smo hajdučko srce!. Slobodna Dalmacija. Preuzeto 26. listopada 2012.
4. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
5. ↑  Leo Čerina. Prvi ispod 19 godina: Josip Radošević najmlađi debitant. 24sata. Preuzeto 26. listopada 2012.
6. ↑  Jutarnji list. Tko je Radošević? Moli se u slobodno vrijeme, na Poljud ide pješke i igra za 10.000 kn!. Sportske novosti. Preuzeto 27. listopada 2012.
7. ↑  www.hnl-statistika.com. Radošević Antonio. www.hnl-statistika.com. Preuzeto 9. srpnja 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil na transfermarkt.co.uk
**Pedro II**, punim imenom **Pedro de Alcântara João Carlos Leopoldo Salvador Bibiano Francisco Xavier de Paula Leocádio Miguel Gabriel Rafael Gonzaga** (Rio de Janeiro, 2. prosinca 1825. – Pariz, 5. prosinca 1891.) je bio brazilski plemić koji je od 1831. do 1889. godine vladao kao drugi i posljednji car Brazila. Rođen je u Rio de Janeiru kao sin cara Pedra I i njegove prve supruge, Marije Leopoldine, u sklopu dinastije Braganza. Iznenadni odlazak njegova oca 1831. godine doveo je petogodišnjeg Pedra na brazilsko prijestolje, zbog čega je proveo grozno i samotno djetinjstvo. Kako je to vrijeme provodio pripremajući se za preuzimanje trona, Pedro II je poznavao malo trenutaka radosti i imao je malo prijatelja. Njegova iskustva s dvorskim i političkim spletkama uvelike su utjecala na njegov kasniji karakter. Pedro II je odrastao i postao čovjek sa snažnim osjećajem dužnosti prema svojoj zemlji i narodu. S druge strane, mrzio je svoju ulogu monarha.

Naslijedivši carstvo na rubu propasti, Pedro II je Brazilsko Carstvo pretvorio u međunarodnu silu u usponu. U tom je periodu Brazil stekao poseban status u odnosu na susjedne hispanske republike na račun svoje političke stabilnosti, garancije slobode govora, poštivanja ljudskih i građanskih prava, ekonomskog razvoja i predstavničke, parlamentarne monarhije. Za njegova mandata, Brazil je izašao kao pobjednik u trima međunarodnim konfliktima (Platinski rat, Urugvajski rat, Paragvajski rat) te nekolicini manjih međunarodnih i domaćih situacija. Također, Pedro II je stekao reputaciju gorljivog pobornika obrazovanja, kulture i znanosti. Stekao je admiraciju cijele serije suvremenika, poput Charlesa Darwina, Victora Hugoa i Friedricha Nietzschea, a među prijateljima su mu bili Richard Wagner, Louis Pasteur i Henry Wadsworth Longfellow.

Iako među narodom nije postojala želja za promjenom političkog sustava, Pedro II je 1889. godine iznenada svrgnut u puču kojega je podržavala isključivo malobrojna vojnička garnitura koja je željala republiku predvođenu diktatorom. Sam Pedro II je već neko vrijeme bio nesiguran u monarhiju, unatoč velikoj podršci naroda. Kada je svrgnut u puču, a umjesto Carstva je formirana Prve Republike, Pedro II nije želio obnoviti monarhiju. Posljednje dvije godine života provodi u egzilu u Europi u bijednim životnim uvjetima s malo novca. Umro je 5. prosinca 1891. godine u Parizu u 00:35 od posljedica pneumonije.
**Dejan Đurović** (7. novembar 1938, Beograd) je srpski glumac i voditelj, njegov glas postao je izuzetno popularan posle sinhronizacije čuvene naučno obrazovne serije „Opstanak". Bio je član glumačke ekipe serije „Neven", gde su ga gledaoci zapazili u ulozi Čika Petronija i voditelja daštanja.
Od osamdesetih godina poznat je i po odličnom vođenju emisija posvećenih popularizaciji klasične muzike Televizije Beograd. Već više od 30 godina vodi kultnu emisju „Dragstor ozbiljne muzike" na radiju Beograd 202.

Na početku karijere igrao u omnibus filmu Vladimira Pogačića „Subotom uveče".
Sredinom šesdesetih igrao i u kultnoj seriji iz vojničkog života „Kad sam bio vojnik".

Filmovi i televizijske serije u kojima je glumio:

* Drugarica ministarka (1989.)
* Anđeo čuvar (1989.)
* Mahovina na asfaltu (1983.)
* Uspon i pad Žike Proje (1976.)
* Pozorište u kući 2 (1974.)
* Čisto plavo nebo (1974.)
* Neven (1973.)
* Na levo krug (1969.)
* Dobro nam došli (1969.)
* Krv (1969.)
* Kad sam bio vojnik (1969.)
* Rastanak (1969.)
* Harmonika (1968.)
* Kad golubovi polete (1968.)
* Vodnik, bombe i ... (1966.)
* Dnevnik Ane Frank (1959.)
* Rafal u nebo (1958.)
* Subotom uveče (1957.)

Spoljšnje veze
--------------

* Dejan Đurović na sajtu IMDb
**Bitka kod Halulea** se odigrala 691. pne. između Asirskog Cartsva i pobunjeničkih snaga Babilonije, Kaldejaca i aramejskih plemena..

Pozadina
--------

Za vrijeme vladavine kralja Sanheriba od Asirije je Babilonija bila stalno u pobuni. Mushezib-Marduk, kaldejski princ izabran za kralja Babilona je poveo babilonski narod u rat protiv Asirije i njenog kralja Sanheriba.

**Greška u skripti: Ne postoji modul „Military navigation".**

Pobunjeničke snage
------------------

Khumma-Menanu je regrutirao novu vojsku kakko bi pomogao Babiloncima pod Mushezib-Mardukom protiv Asiraca.. Osim Babilonaca su se pobuni priključili aramejska plemena, Kaldejci i kralj Khumban-umena III od Elama, kao i sva plemena s gorja Zagros (Parsumash, Anzan, Ellipi, etc.). Jezgro pobunjeničke vojske su činili elamske dvokolice, kao i iranske dvokolice, pješadija i konjica.

Rezultat
--------

Sanherib za vriejeme babilonskog rata
Ishod bitke je bio neodlučan, odnosno to sugerira činjenica da su obje strane u svojim službenim spisima proglasile pobjedu, a svi vladari-učesnici ostali na svojim prijestoljima. Historičari pak smatraju kako su Asirci od svih imali najteže gubitke. Humban-numena je zajedno s aramjeskim plemenima i Perzijancima, tvrdio kako je uspio poraziti Sanheriba u bitci.

Međutim, iste godine je Mushezib-Marduk izgubio svog saveznika, jer je elamski kralj Humban-nimena podlegao moždanoj kapi. Tu je priliku Sanherib iskoristio te napao Babilon, koji je uništen poslije devetomjesečne opsade. Poslije toga se na području Mezopotamije 40 godina vodio rat između Elama i Asirije.

Izvori
------

1. ↑  *iranica.com*
2. ↑  *clio.fr*
3. ↑  Elam - Crystalinks
4. ↑
5. ↑  „*The Encyclopedia of World History*". Arhivirano iz originala na datum 2008-02-16. Pristupljeno 2008-05-17.
**Branko Zorko** (Hodošan 1. srpnja 1967) hrvatski atletičar

Karijera kao atletičar (1985 - 2005). Branko Zorko najčešće je trčao utrku od 1500m. Živi u Križevcima, za čiji je atletski klub i trčao tijekom cijele karijere. Branko Zorko osvojio je prvu međunarodnu medalju za Republiku Hrvatsku, te je 5 puta sudjelovao na olimpijskim igrama.

1992. godine dobitnik je Državne nagrade za šport "Franjo Bučar".

**Važniji nastupi:**

Olimpijske igre u:

* Seoulu 1988.
* Barceloni 1992.
* Atlanti 1996.
* Sydneyu 2000.
* Ateni 2004.

**Osvojena mjesta**

Glasgow (1990.): Europsko dvoransko atletsko prvenstvo
3000 m, 3. mjesto - brončana medalja

Genova (1992.): Europsko dvoranska atletsko prvenstvo
1500 m, 3. mjesto - brončana medalja

Toronto (1993.): Svjetsko dvoransko atletsko prvenstvo
1500 m, 3. mjesto - brončana medalja

Pariz (1994.): Europsko dvoransko atletsko prvenstvo
1500 m, 2. mjesto - srebrna medalja

Helsinki (1994.): Europsko otvoreno atletsko prvenstvo
1500 m, 3. mjesto - brončana medalja

**Nositelj hrvatskih rekorda na:**

* 1500m (3:33,30)
* milju (3:52,64)
* 2000m (4:58,02) i
* 3000m (7:48,42).

Važniji rezultati:

* brončana medalja na dvoranskom Europskom prvenstvu 1992.
* brončana medalja na Europskom prvenstvu 1994.
* srebrna medalja na dvoranskom Europskom prvenstvu 1994.

Vanjske poveznice
-----------------

* Križevci.eu: Branko Zorko Arhivirano 2007-10-07 na Wayback Machine-u
**Brajan Džefri Kraus** (1. februar 1969) je američki glumac koji je rođen u gradu El Toro u Kaliforniji. Najpoznatiji je po svojoj ulozi Lija Vajata u TV seriji WB mreže, *Čari*, od 1998. godine, kao i po svom filmskom debiju kao Ričard Hargrejv u filmskom nastavku Povratak u Plavu lagunu (1991). Godinu dana kasnije nastupio je uz Alis Krige u horor filmu *Mesečari* u ulozi Čarlsa Brejdija.

Kraus i njegova žena Bet Brus su dobili svoje prvo dete, Džejmen, 1996. godine. Razveli su se 2000. godine. On je izlazio sa dve glumice sa kojima je sarađivao: Holi Mari Koums i Alisom Milano. Tokom svog odsustva od kamera, on uživa u poslu popravljača, što mu je inače i bio posao pre nego što je postao glumac. Brajan voli golf i auto trke.

Filmografija
------------

|  |
| --- |
| **Filmografija glumca Brajana Krausa** |
| God. | Srpskohrvatski naziv | Originalni naziv | Uloga |
| 1990. |  | *An American Summer* |  |  |
| 1991. |  | *Earth Angel* |  |  |
| 1991. | Povratak u Plavu lagunu | *Return to the Blue Lagoon* |  |  |
| 1991. |  | *December* |  |  |
| 1992. |  | *Sleepwalkers* |  |  |
| 1993. |  | *The Liars' Club* |  |  |
| 1994. |  | *Danielle Steel's Family Album* |  |  |
| 1995. |  | *Naked Souls* |  |  |
| 1996. |  | *Within the Rock* |  |  |
| 1998. |  | *Walker, Texas Ranger* |  |  |
| 1998-2006 |  | *Charmed* |  |  |
| 1999. |  | *Trash* |  |  |
| 2000. |  | *Dreamers* |  |  |
| 2001. |  | *Return to Cabin by the Lake* |  |  |
| 2006. |  | *Ties That Bind* |  |  |
| 2006. |  | *To Kill a Mockumentary* |  |  |
| 2007. |  | *The HeadHunter* |  |  |

Vanjske veze
------------

* Brajan Kraus na sajtu IMDb
* Biografija Brajana Krausa na sajtu *WB*
Primjer novčanika
**Novčanik**, **novčarka** ili **lisnica** je predmet s pregradama za držanje odnosno nošenje papirnog i metalnog novca, ličnih isprava (lična karta, vozačka dozvola, zdravstvena knjižica), kreditnih kartica, posjetnica, slike bračnog druga ili djece i sl.

Oblik i upotreba
----------------

Novčanik obično ima oblik male torbice, ili torbice koja se može rasklopiti, ili se sastoji od dva ili tri dijela koji se preklapaju. U svim slučajevima takve je veličine da se može nositi u džepu na košulji, unutrašnjem džepu sakoa, jakne ili kaputa ili u stražnjem džepu hlača. Obično se pravi od kože, plastike i(li) tkanine.

Jedna pregrada obično se može zatvoriti patent-zatvaračem ili čičak-trakom (i to ona za držanje metalnog novca), a neke pregrade imaju providnu stijenku (za slike, dokumente i sl.).

Postoje i manji novčanici sa samo jednom pregradom, koji se zatvaraju patent-zatvaračem ili čičak-trakom, a koji uglavnom služe za nošenje metalnog novca.

Žene novčanik obično nose u svojoj (ženskoj) torbici, a muškarci u džepu ili u muškoj torbici.

Naziv
-----

Naziv **novčanik** koristi se na cijelom području srpskog i hrvatskog jezika, a **novčarka** i **lisnica** u Hrvatskoj.

U raznim krajevima i dijalektima koriste se mnogi nazivi stranog porijekla: *buđelar* (lat.), *geldtaška, geldtašn* (njem.), *portfelj* (franc.), *portafolj* (tal.), *šlajbok, šlajpik* (njem.), *šrajtoflin* (njem.; u kajkavskom narječju).

Vidi također
------------

* Ministar bez portfelja (hrv.: ministar bez lisnice)
* Novcanici Official

***Novčanik*** na Wikimedijinoj ostavi

Izvori
------

* *RSANU, RMS, Anić, Klaić, An-Gold*
*Dva glupa psa* je američki crtani film koji je napravio Donovan Kuk u produkciji Hane i Barbere i koji je originalno puštan od 18. septembra, 1993 do 21. januara, 1995 na TBS Superstanici. Pošto je ukinut, repriziran je na Kartun netvorku do 14. Juna, 2003 i idalje se pušta na Bumerangu.

Glavni likovi u crtanom filmu su dva psa, obojica nemaju ime (Ipak u jednoj epizodi se veliki pas zvao Džonatan, a u drugoj Džoni). Velikom psu glas je pozajmio Bred Geret, a malom psu glas je pozajmio Mark Shif.

Radnja
------

*2 Glupa psa* je crtani film o glupom psu i još jednom glupom psu, sa čudnim stilom animacije (u to vreme); veoma ravno, jednostavan stil sličan ranim Hana i Barbera crtaćima iz 1950 i 1960, sa humorom iz ranih 1990-tih.

Produkcija
----------

*2 Glupa psa* je bio početak uspešnog oživljavanja Hane i Barbere, zato što studio nije napravio ni jedan hit od *Štrumfova* iz 1981. Predsednik Tarner Entertejmenta je zaposlio MTV i Nikolodeon-ovog direktora za brendirannje Freda Seiberta kao novog vođu u produkciji. Seibertov plan da oživi studio jeste bio da ga da talentovanoj zajednici,. Njegov prvi pokušaj je upravo bio crtani film iz 1992 *2 Glupa psa*, koji je napravio Donovan Kuk. Šou je računat kao pokušaj Hane i Barbere da zarade novac od popularnosti Rena i Stimpija, koji je bio na vrhu svoje popularnosti kada su se *2 Glupa Psa* pojavila. Tvorac *Rena i Stimpija* Džon Krikfalusi je kritikovao određene epizode crtanog filma.

Nekoliko umetnika i režisera koji su radili na crtanom filmu su pozvani da rade u Seibertovom inovativnom novom programu *Kakav-Crtać* ; *2 Glupa Psa* su bili inspiracija Gendiju Tartakovskom (*Deksterova Laboratorija i Samuraj Džek*), Kreg Mekreken (*Super Devojčice i Fosterova kuća za zamišljene prijatelje*), Majls Tomson, Paul Rudiš, i Zak Monkrif. Većina njihovih kratkih crtaća je urađena u istom stilu kao i *2 Glupa psa*.

Likovi
------

Glavnim likovima nikada nije dato ime jednostavno su nazvani "Veliki Pas" i "Mali Pas". Izgleda da je veći pas malo jači, pametniji i hrabriji od malog psa. (Veliki pas je više izgledao kao da ga ne zanima njegovo okruženje, a ne kao da je glup). U nekoliko epizoda veliki pas je prešao malog psa ili je otkrio način kako se radi nešto.
Veliki pas je sive boje i ima dugačke dlake koje mu prekrivaju oči. Dok je mali pas žute boje i nema dugačke dlake. 

* Veliki,glasni, debeli čovek koji sebe naziva **Gospodin H** (Ali je na kraju napisano da se zove Holivud), On voli da ukazuje na tuđe greške na pseudo-alternativni način: *"Zar nije to slatko... ALI JE **POGREEEEŠNO**!!*
* Kratkovida **Red** (kojoj je glas pozajmila Kandi Milo), je parodija na crvenkapu, pojavljuje se u tri prve epizode. Takođe ima lošu naviku da glasno naglašava različite reči u svom govoru.
* Dečko po imenu **Keni Fovler** (kome je glas pozajmio Tom Keni) je jako ocetljiv, naime pada u nesvest veoma često. Zaljubljen je u devojčicu pod imenom Bafi (koja ga skoro i ne primećuje). Pojavljuje se u tri epizode.
**Bitka kod Halisa** ili **bitka pomrčine** odrigrala se 28. 5. 585. pne. na rijeci Halis (Kizil u današnjoj Turskoj); između Medijske Monarhije i Lidije. Predstavljala je posljednji okršaj u petogodišnjem sukobu između Alijata II. od Lidije i Kijaksara od Medije, a naglo je prekinuta zahvaljujući potpunoj pomrčini Sunca. Ona je shvaćena kao znamenje, odnosno znak da bogovi žele da se borba prekine.

Budući kako se točni datumi pomrčine mogu precizno izračunati, bitka pomrčine predstavlja jedan od najstarijih povijesnih događaja kojem je poznat točan datum (ovaj račun temelji se na proleptičkom Julijanskom kalendaru).

Povod
-----

Moderni historičari vjeruju kako je rat između Medijske Monarhije i Lidije izbio zbog lidijskih teritorijalnih pretenzija u Maloj Aziji. Ipak, grčki historičar Herodot kao povod spominje priču o skitskim lovcima koje je unajmio Kijaksar, te koji su nakon što ih je kralj prekorio zbog neuspjelog lova ubili kraljevog sina i servirali mu ga za večeru. Kada je Kijaksar otkrio taj zločin, lovci su pobjegli u Sard, odakle ih kralj Alijat II. nije htio izručiti Medijcima.

Posljedice
----------

Nakon što je izbila pomrčina Sunca borbe su zaustavljene, a zaraćene snage sklopile su primirje kojim je određeno da rijeka Halis postane granicom između Medijske Monarhije i Lidije. Također, sklopljen je i diplomatski brak između lidijske princeze Arijene i Kijaksarovog sina Astijaga.

Pomrčina
--------

Prema Herodotu (I. 74.):

„*Šeste godine ratovanja odigrala se bitka u kojoj se dogodilo to kako je u početku borbi dan naglo postao noć. Takvu promjenu Jonjanima je prorekao Tales iz Mileta koji je tvrdio kako će se dogoditi upravo te godine. Međutim, nakon što je dan postao noć Lidijci i Medijci su to protumačili kao da se netko odozgora ljuti na njih, pa su sklopili mir.*"
Istraživanja NASA-e dokazala su kako se pomrčina Sunca zaista dogodila 28. 5. 585. pne.; potpuna pomrčina se dogodila se na sjeveru Atlanskom oceanu, dok se iznad jugozapadne Anatolije u ranim večernjim satima dogodila djelomična pomrčina.

Izvori
------

1. ↑  „Bitka kod Halisa (Fouman.com)". Arhivirano iz originala na datum 2010-03-18. Pristupljeno 2013-06-11.
2. 1 2 3 4  Herodot, I. 74.
3. ↑  Kijaksar (enciklopedija Iranica, I. M. Diakonoff)
4. ↑  Bitka kod Halisa (585. pne.), GeoHack

Literatura
----------

* Bitka kod Halisa (Fouman.com) Arhivirano 2010-03-18 na Wayback Machine-u
* G. B. Airy: *On the Eclipses of Agathocles, Thales, and Xerxes*, Kraljevsko društvo u Londonu, 1853. 143. svezak, str. 179.-200.
* Alden A. Mosshammer: *Thales' Eclipse*, American Philological Association, 1981. 111. svezak, str. 145.-155.

| * p
* r
* u
Drevna Medija |
| --- |
| Etnologija | 

Medijci • Medijski jezik  |
| Gradovi | 

Ekbatana • Raj • Hirba  |
| Bitke protiv Lidije | 

Bitka pomrčine  |
| Bitke protiv Asirije | 

Opsada Asura • Opsada Ninive • Opsada Harana  |
| Bitke protiv Perzije | 

Perzijski ustanak • Bitka kod Hirbe • Bitka na perzijskoj granici • Opsada pasargadskog brda • Bitka kod Pasargada  |
| Medijski vladari | 

Dejok • Fraort • Madije • Kijaksar • Astijag  |
| Ostali Medijci | 

Amitis • Artembar • Datis • Harpag • Mazar • Arijena • Mandana  |
**Brne Krnarutić** (ili **Karnarutić**) zadarski je književnik i pravnik, rođen u zadarskoj plemićkoj obitelji između 1515. i 1520.

Pretpostavlja se da je pohađao latinsku građansku školu u Zadru i studij prava u Padovi. Služio je kao vojnik u mletačkoj vojsci i to kao kapetan unajmljenih hrvatskih konjanika. Poslije službe u vojsci biran je za sudca u vijeću, za govornika pred duždem i prokuratora crkava i svetiša. Bavio se i odvjetništvom.

Umro je potkraj 1572. ili početkom 1573. i nije dočekao objavljivanje svojih djela. *Vazetje Sigeta grada* objavljeno je u Mlecima 1584. a *Ljubav i smrt Pirama i Tižbe* 1586. godine.

Vazetje Sigeta grada
--------------------

*Vazetje Sigeta grada* epski je spjev u četiri dijela, koji prikazuje bitku kod Sigeta i junačku smrt hrvatskog bana Nikole Šubića Zrinskog, legendarnog branitelja Sigeta, koji je prozvan "hrvatskim Leonidom". Svoj spjev Krnarutić posvećuje Jurju Zrinskom, sinu Nikole Šubića Zrinskog. S tim spjevom uvodi sigetsku temu u hrvatsku umjetnost.
Portret Camillea Desmoulinsa nepoznatog autora.
**Lucie Simplice Camille Benoît Desmoulins** (Guise, 2. ožujka 1760. - Pariz, 5. travnja 1794.) je bio francuski novinar i sudionik Francuske revolucije. Desmoulins je bio prijatelj Maximiliena Robespierra još iz djetinjstva, a kasnije je formirao blisko prijateljstvo i s Georgesom Dantonom. I Robespierre i Danton su bili izrazito utjecaje ličnosti Francuske revolucije.

U jeku terora Komiteta javnoga spasa, Desmoulins se priklonio umjerenom Dantonu, koji je bio oponent brutalnih krvoprolića iz tog perioda. U internom sukobu nadvladao je Robespierre pa su Danton, Desmoulins i ostali dantonisti izvedeni pred Revolucionarni tribunal. Osuđeni su na montiranom procesu te giljotinirani u Parizu, 5. travnja 1794. godine.


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 19768884
* LCCN: n85242196
* ISNI: 0000 0001 1022 1657
* GND: 118677969
* SUDOC: 033406065
* BNF: cb12427485j (podaci)
* NLA: 35035112
* NKC: xx0011223
* BNE: XX904994

 |
**Dominique Gaston André Strauss-Kahn** (fonetski:dɔminik stʁos kan; 25. april 1949 -), u medijima često navođen i sa kraticomn **DSK**, je francuski ekonomist, advokat i socijalistički političar. Poznat je po tome što od 28. septembra 2007. do 19. maja 2011. kao direktor vodi Međunarodni monetarni fond, a na koje je mjesto došao uz podršku francuskog predsjednika Nicolasa Sarkozyja.

Osim toga je poznat i kao profesor na Pariškom institutu političkih studija ("Sciences Po"). Prije toga je bio poznat kao ministra ekonomije i financija u vladi "Pluralne ljevice" premijera Lionela Jospina. Strauss-Kahn pripada desnom krilu francuske Socijalističke partije (PS) i poznat je kao zagovornik neoliberalne ekonomske politike u stilu Trećeg puta. Godine 2006. se na toj platformoi borio za partijsku kandidaturu za predsjedničke izbore 2007. godine, ali ga je u novembru 2006. porazila Ségolène Royal.

14. maja 2011. je uhapšen na njujorškom aerodromu pod sumnjom da je seksualno zlostavljao sobaricu u hotelu. Pet dana kasnije, dok se nalazio u pritvoru, podnio je ostavku. Nekoliko mjeseci kasnije, nakon što su otkriveni kompromitirajući detalji o kriminalnoj prošlosti sobarice, njujorški državni tužitelj je objavio da odustaje od krivičnog progona.

Izvori
------

1. ↑  Baker, Al; Erlanger, Steven (15. V 2011). „I.M.F. Names Replacement as Chief Awaits Arraignment". *The New York Times*. Pristupljeno 15. V 2011.
2. ↑  Willsher, Kim (15 May 2011). „Dominique Strauss-Kahn's sex arrest could end presid ential hopes" (English). *The Guardian*. Pristupljeno 154. V 2011.
3. ↑  () „Dominique Strauss-Kahn". *Les Stars: Bios de Stars*. Gala.fr. Pristupljeno 15. V 2011.

Vanjske veze
------------

***Dominique Strauss-Kahn*** na Wikimedijinoj ostavi

* IMF Official Biography

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 64012171
* LCCN: n50013896
* ISNI: 0000 0001 2136 3685
* GND: 121837106
* SUDOC: 027150283
* BNF: cb11925647s (podaci)
* BIBSYS: 1018194
* NKC: xx0208841
* CiNii: DA0985731X

 |
|  |
| --- |
| ***Alegorija proljeća*** |
|  |
| **Sandro Botticelli**, oko 1482. |
| tempera na dasci , 203 × 314 cm |
| Uffizi, Firenca |

Sandro Botticelli (1445.-1510.) je svoju sliku ***Proljeće*** (italijanski: *Primavera*), poznatu i kao **Alegorija proljeća**, naslikao u seriji mitoloških slika za obitelj Medici koji su se zanimali za "pogansku" tematiku (kojoj između ostalih pripada i *Rođenje Venere*). To zanimanje je potaknuto obnovom Platonove filozofije (neoplatonizam) koja je dovela do zanimanja za antičke teme i osnivanje Platonove Akademije u Firenci 1469. god. Proljeće je, zajedno s Rođenjem Venere, bilo predviđena za Villu di Castello, a danas se nalazi u Galeriji Uffizi u Firenci.

Portret "Proljeća" predstavlja jedan od ranih primjera renesansnog idaela ženske ljepote.

Opis
----

Slika prikazuje voćnjak u kojemu su stabla raspoređena u polukrug koji čini okvir za niz figura. S desne strane vidimo Zefira, boga vjetra, koji drži Klori, koju svojim dahom oplođuje i preoblikuje u floru cvjetova i boginju proljeća. U sredini je lik Venere koja prizoru daje stabilnost, dok je iznad nje njezin sin Kupid koji baca strijelice. S lijeve strane tri Gracije (Harite) u skupini izvode lagani ples, a odmah do njih je Merkur koji mačem u ruci tjera oblake.

Likovi su također stavljeni u nestvarni krajolik, potpuno osvjetljen bez realnog izvora svjetla. Ipak, njihova odjeća je prepuna detalja i bogata naborima, potpuno lepršava; Botticelli je bio majstor u prikazivanju tkanina. Alegorija proljeća je prva slika na kojoj je Botticelli slikao gracilne likove lijepih, izduženih djevojaka u idealiziranom ambijentu, namjerno izbjegnutih dubina i plasticiteta svedenog na minimum. Na ovoj slici Botticelli usvaja mekane linije kojima daje skladan ritam, a kompoziciju ističe svježim i nježnim temperama. Na slici vlada nestvarno, idealizirano prikazivanje likova bez detalja, u kojemu je zanemarena anatomija ističući tako linearnost likova. Botticelli je prije svega bio crtač, boja ga je manje zanimala.

Izvori
------

* Capretti, Elena (1. siječnja 2002). *Botticelli*. Giunti Editore, Firenca, Italija. ISBN 9788809214330. Pristupljeno 8. ožujka 2012.
* Cheney, Liana (1985.). *Quattrocento Neoplatonism and Medici humanism in Botticelli's mythological paintings*. University Press of America.

***Alegorija proljeća*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 173901874
* LCCN: n98084192
* GND: 4069615-7
* SUDOC: 140798617
* BNF: cb11958504k (podaci)

 |
**Datum** ili **nadnevak** u kalendaru je navod određenog dana predstavljenog unutar kalendarskog sustava. Kalendarski datum omogućava identifikaciju određenog dana. Tako i broj dana između dvaju datuma može biti izračunat. Na primjer, "24. siječnja 2011." je deset dana nakon "14. siječnja 2011." u Gregorijanskom kalendaru.

Određeni dan može biti označen drugačijim nadnevkom po drugim kalendarima, kao što je slučaj s gregorijanskim kalendarom i julijanskim kalendarom, koji su bili u uporabi istovremeno na različitim mjestima. U većini kalendarskih sustava datum se sastoji od triju djelova: *dan u mjesecu*, *mjesec* i *godina*. Mogu postojati također i dodatni dijelovi, kao što je *dan u tjednu*. Godine se obično broje od nekog početnog događaja/točke, obično nazivanog epoha, gdje se kao era naziva određeni vremenski period.

Povezano
--------

* kalendar
* popis kalendara
* gregorijanski kalendar
* iranski kalendar
* židovski kalendar
* julijanski kalendar
* liturgijska godina
* kalendar svetaca
* katolički kalendar
* islamski kalendar
* kršćanska era
* kalendar istočne ortodoksne crkve
* računanje dana u tjednu
* proučavanja ciklusa
* runski kalendar
* kalendar Francuske Republike
* zidni kalendar
* Zoroastrijski kalendar
* iCalendar
* hCalendar
* reforma kalendara
* nazivi za mjesece u raznim jezicima
* vučedolski kalendar

Vanjske veze
------------

***Datum*** na Wikimedijinoj ostavi

* RFC 3339
* W3C Date and Time Formats Internet date/time format
* „Globalization locale database". IBM. Pristupljeno 13. listopada 2008.
* „NLS (National Language Support) information page". Microsoft. Arhivirano iz originala na datum 2008-03-15. Pristupljeno 13. listopada 2008.