recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sand** je veliko arheološko nalazište na obali Inner Sounda na poluotoku Applecross u zapadnoj Škotskoj, sjeverno od gradića Applecross.

Manji tragovi odbačenih školjki su bili poznati kao jedan od rijetkih tragova mezolitskog naselja kada je utočište od stijenja i nabacanih školjki kod **Sanda na Applecrossu** na obali Zapadnog Rossa u Škotskoj izabrano za detaljno iskopavanje kao dio proučavanja otpadaka od školjki u oblastima oko *Inner Sounda* između Skyea i kopna.

  

Projekt zvan *Škotski prvi doseljenici* (engleski *Scotland’s First Settlers*, SFS) je proučavao donos između prvih doseljenika na zapadnu obalu te odabrao ovo područje, i od prije poznato po nalazištima *An Corran* u *Staffinu* na otoku Skye i *Redpoint* i *Sheildaig* u Torridonu. 

Ti istraživači su godine 1999. i 2000. pronašli 104 dosada nepoznata nalazišta, uglavnom pećine i kamena utočišta s 21 "litičkih otpadaka" i 9 odbačenih i otvorenih školjki. Dio tih nalazišta ima tragove relativno novijih perioda, ali test-jame na 4 nalazišta su ustanovila da su *Loch a Sguirr* na Raasayu i *Sand* u *Applecross*u mezolitska. Pretpostavlja se da ima daleko više nalazišta nego što se ranije pretpostavljalo.

Nalazište oko kamenog zaklona *Sand* na *poluotoku Applecross*, sjeverno od samog Applecrossa, se okrenut prema zapadu i*Inner Soundu*, odnosno Skyeu i Raasayu. Oko 7500. godine pne. prvi ljudi koji su se koristili tim kamenim zaklonom su od rogovlja i kamenja pravili alat. Osim korištenja lokalnog kamenja su koristili i posebno kamenje s otoka Rùm, 30 km (19 milja) na jugu, te Staffina na Skyeu, 10 km (6 milja) na zapadu, što znači da su u to vrijeme mogli prelaziti otvoreno more. 

S vremenom se veliki broj školjaka, uglavnom priljepaka, pretvorio u ogromnu hrpu. Gomila komadića ‘'"lonaca"’' i koštanog oruđa pokazuju da su se školjke kuhale, a njihovo meso potom vadilo. Također su pronađene kosti jelena i ptica, te harpuni od rogovolja, koji su se vjerojatno koristili za hvatanje raznih riba, uključujući bakalar, skuše, kolje, haringe i losose.

Fine kuglice su pravljene od školjaka, a oker boja te posebna vrsta lokalnih mekušaca korištena za dobijanje purpurne boje sugerira da su tadašnji stanovnici bavili izradom ukrasnih predmeta.

Vanjski linkovi
---------------

* History Scotland Magazine: First Settlers Arhivirano 2011-07-24 na Wayback Machine-u
* Scotsman.com Heritage and History
* Applecross Walks, Wester Ross Arhivirano 2006-04-03 na Wayback Machine-u
**OGame** je besplatna strateška svemirska internet simulacija kompanije Gameforge koju hiljade igrača igraju istovremeno jedan protiv drugoga. Da se učestvuje u igri potreban je samo imati obični Web pretraživač.

Igra
----

Igrač preuzima ulogu intergalaktičkog imperatora koji kroz razne vlastite strategije proširuje svoju moć širom više galaksija. Na početku igrača ima samo vlastitu planetu koju ju je potrebno razviti da bi se za početak mogle kolonizirati druge planete i tako ojačati snagu svoga Carstva. Broj igrača na samom početku novog svemira, igre se kreće do 8.000 koji međusobno surađuju, stvaraju saveze ili ratuju kako bi ojačali. Do 2009. godine u redovnim intervalima bili su osim svemira na najvažnijim europskim i svjetskim jezicima stvarani i novi balkanski-jugoslavenski svemiri, ali nakon toga vremena Hrvatska i Srbija su dobile vlastite nacionalne svemire koji ako ih kod drugih jezika ne sprečavaju igrače iz drugih država da se na njih logiraju i igraju.

Izvori
------

* Ogame Wiki
|  |
| --- |
| **Mutnedjmet  na hijeroglifima** |
|  |

Drevna egipatska plemkinja **Mutnedjmet** (ili **Mutnodjmet**) bila je druga supruga Horemheba, posljednjeg vladara Osamnaeste dinastije. Ime Mutnedjmet se prevodi kao *Božica Mut je slatka* ili *Slatka majka*. Neki historičari vjeruju da je bila Nefertitina sestra, te da ju je Horemheb oženio kako bi legitimirao svoj uspon na prijestolje, iako egiptolog Geoffrey Martin primjećuje da za to nema čvrstih dokaza.[1]

Mutnedjmet u grobu u Amarni
Mutnedjmet je umrla u 13. godini suprugove vladavine, u 40-im godinama života.[2] Njena mumija je pronađena u nekorištenoj grobnici kralja Horemheba u Memphisu, zajedno s mumijom mrtvorođenčeta, što sugerira kako je umrla prilikom poroda. Uz nju je sahranjena i Horemhebova prva supruga Amenia. Mutnedjmetina mumija pokazuje da je nekoliko puta rađala, ali njen suprug u trenutku smrti nije imao nasljednika.

Bilješke
--------

1. ↑  Geoffrey Martin, The Hidden Tombs of Memphis, Thames & Hudson (1991), p.96
2. ↑  Dodson & Hilton, op. cit. p.156
***Mutt and Jeff*** (sh. *Mutt i Jeff*) je američki humoristički strip koji je stvorio karikaturist Bud Fisher i koji se redovno objavljivao od 1907. do 1982. godine. Originalno se pojavio kao serija sportskih karikatura u *San Francisco Chronicleu*, čiji je protagonist bio Augustus Mutt, šeprtljavi dugajlila sklon sportskom klađenju i sličnim metodama brzog bogaćenja; godine 1908. mu se kao njegov najbolji prijatelj i partner priključio niski g. Jeff. Strip je stekao ogromnu popularnost, a Fisher je, zahvaljujući tome što je ljubomorno čuvao svoje autorsko pravo, postao jedan od prvih autora koji se obogatio izradom stripova. Do 1930-ih je izradu svog stripa prepustio drugim autorima, među kojima se najviše istakao Al Smith, koji će *Mutt and Jeff* raditi skoro pola vijeka. U međuvremenu je Mutt and Jeff adaptiran u nekoliko kazališnih predstava, kao i kratkih animiranih i igranih filmova iz nijeme ere.

*Mutt and Jeff* se često navodi kao model za kasnije stripove gdje se humor često temelji na izrazitim fizičkim razlikama dvoje protagonista.

Vanjske veze
------------

* A.Word.A.Day
* *The Classic Mutt and Jeff* strips GoComics
* A suicide-themed Mutt and Jeff strip from November 1911
* The short film *Slick Sleuths* is available for free download at the Internet Archive [*more*] (An animated short film)
**Märjamaa** je grad od 2,821 stanovnika na zapadu Estonije u Okrugu Rapla.

Geografske karakteristike
-------------------------

Märjamaa leži u unutrašnjosti zemlje, na trasi autoputa Tallinn- Pärnu, udaljena 65 km jugozapadno od Tallinna i svega 30 km od Pärnua.

Historija
---------

Ime Märjamaa se prvi put spominje 1364. godine, kada je podignuta crkva posvećena Djevici Mariji. Sve do druge polovice 19. vijeka bila je selo na raskršću nekoliko cesta, sa nekoliko gostionica, dućana, zanatskih radnji i apotekom.

Rastu naselja pomoglo je otvaranje željezničke pruge prema Rapli - 1931. (zatvorena 1968.).

Märjamaa je 1945. dobila status grada, a između 1950.-62 bila je i administrativni centar istoimenog rajona..

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Märjamaa in Märjamaa (Rapla)*" (engleski). City population. Pristupljeno 28.11. 2021.
2. 1 2 3 4  „Märjamaa" (estonski). Eesti Entsüklopeedia. Pristupljeno 28.11. 2021.

Vanjske veze
------------

***Märjamaa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Märjamaa*[*mrtav link*] (`et`)
**Murten** (službeno njemački) ili **Morten** (službeno francuski) je grad od 8222 stanovnika u kantonu Fribourgu na sjeverozapadu Švicarske. Većina stanovnika govori njemački (73%), a 14% francuski.

Geografija
----------

Murten leži između Berna i Lausanne, nešto sjevernije od Fribourga kome služi kao ladanjsko predgrađe na istoimenom jezeru. Još i danas ima izgled srednjovjekovnog gradića zbog dobro očuvanog zamka, bedema i uličnih i arkada.

Historija
---------

Centar grada
Murten je prvi put dokumentiran 515. kao dvorac *Muratuma*, a 1013. kao utvrda. Službeno je osnovan negdje između 1159. i 1179. kao zapadna utvrda vojvode Berchtolda IV iz dinastije Zähringer. Nakon što su Zähringeri 1218. istjerani, Murten je postao "slobodni carski grad" za vladavine cara Svetog Rimskog Carstva Friedricha II.

Od 1255. Murten je dio Savojske Grofovije, pa je 1377. od savojskog grofa Amadea VI dobio povelju gradskih prava. Švicarski kantoni Bern i Fribourg zauzeli su 1475. Murten, te time okončali vladavinu Savojske Grofovije. Za vrijeme opsade koju je poduzeo burgundski vojvoda Charles Smjeli, zbila se bitka kod Morata 22. juna 1476. u kojoj je snaga Švicarske konfederacije pobjedila vojsku Burgundskog Vojvodstva. Od 1484. Murtenom zajednički vladaju gradovi Bern i Fribourg, pa se gradonačelnici mjenjaju svakih pet godina.

Francuska je za revolucionarnih ratova 1798. zauzela Murten. Nakon tog je Napoleon svojim zakonom iz 1803. odredio da Murten bude dio kantona Fribourg.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Murten in Bezirk See / District du Lac (Fribourg)*" (engleski). City population. Pristupljeno 11. 12. 2018.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Die Geschichte eines mitteralterlichen Städchens*" (njemački). Murten / Morat. Pristupljeno 11. 12. 2018.

Vanjske veze
------------

***Murten*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Murten / Morat* (službene stranice) Arhivirano 2019-06-09 na Wayback Machine-u (`de`) (`fr`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 124377145
* LCCN: n83208865
* GND: 4075105-3
* SUDOC: 25694556X
* BNF: cb122413805 (podaci)
* HDS: 001014

 |
**Mutual Film Corp. v. Industrial Commision of Ohio** je presuda u istoimenom sporu koju je američki Vrhovni sud donio 23. februara 1915. godine i njome ustanovio kako se na filmsku djelatnost ne odnose odredbe Prvog amandmana saveznog Ustava koji jamči slobodu izražavanja, i kojom je federalnim, državnim i lokalnim vlastima u SAD omogućeno da reguliraju filmsku djelatnost i provode filmsku cenzuru.

Spor je pokrenula čikaška filmska kompanija Mutual Film Corporation u nastojanju da neustavnim proglasi zakon koji je 1913. godine bila donijela država Ohio. Njime je ustanovljen cenzorski odbor kome se, uz naknadu, prije distribucije na odobrenje morao dostavljati svaki novi film, a njegovim članovima dane ovlasti da izdaju nalog za hapšenje svakome tko bi javno prikazao neodobreni film. 

Sud je jednoglasno (sa 9 glasova "za") presudio u korist tuženika. U obrazloženju presude je ustanovljeno kako je film "isključivo komercijalna djelatnost" na koju se ne mogu odnositi iste odredbe kao na "štampu" ili smatri "izrazom javnog mišljenja". Suci su također naveli izuzetno popularnost filmova, kao i potencijal da se koriste "u zle svrhe", pa je time još važnije "da budu pod nadzorom vlasti". 

Presuda je imala dalekosežne posljedice po dalju historiju filmske djelatnosti u SAD. Filmski studiji i distributeri su se sljedećih nekoliko desetljeća morali izuzetno brinuti o eventualnoj "problematičnosi" sadržaja svojih filmova, odnosno u obzir uzimati različite kulturne, socijalne i političke okolnosti u različitim dijelovima zemlje, a što se odražavalo na različite cenzorske standarde. U nastojanju da izbjegne bilo kakve probleme Hollywood je nešto kasnije donio vlastiti cenzorski kodeks koji se nastojao mjeriti prema najkonzervativnijim i najstrožim standardima, i koji je na snazi ostao sve do kraja 1960-ih.

Sama presuda je, međutim, bila oborena 1952. godine presudom Joseph Burstyn, Inc. v. Wilson kojim je Vrhovni sud priznao eksplicitno film kao "umjetnički medij" na koji se odnosi Prvi amandman.

Vanjske veze
------------

* Tekst *Mutual Film Corporation v. Industrial Commission of Ohio*, 236 U.S. 230 (1915) je dostupan na:  Findlaw  Justia  (`en`)
**Prvi Mletačko-osmanski rat** vodio se od 1463. do 1479. rezultat tog rata bio je mletački gubitak Negroponta i Eubeje, većeg dijela Moreje (Peloponez) i Albanije u korist 
Osmanskog Carstva.

Historija
---------

osmanska mornarica još od 1423. započela se sukobljavati sa mletačkom flotom za kontrolu po Egeju i Jadranskom moru, te čarke (pravi mali ratovi) trajali su punih sedam godina. Sukobi su obnovljeni nakon Pada Carigrada 1453.
To se 1463. razbuktalo u pravi rat koji je potrajao do potpisivanja mirovnog sporazuma u Carigradu 1479.

Odlučna bitka tog rata vodila se za snažnu venecijansku utvrdu Negropont (Halkidu) na otoku Eubeji. Sudionik tih događaja fratar Giacomo Pugliese, kasnije je zapisao da se u junu 1970. u uskom kanalu ispred Negroponta pojavila flota Mamud Paše i poredala brodove, jedan uz drugi i tako napravila most. Ostatak posla su prepustili janjičarima sa kopna, koji su svojom brojnošću višestruko premašivali branitelje i nakon pet juriša ipak zauzeli grad.

Taj poraz nisu mogle ublažiti niti sjajne pobjede - 1472. tadašnjeg admirala Pietra Moceniga (kasnijeg dužda) u pomorskim bitkama kod Antalye i Smirne.

Manje kopnene bitke tog rata vodile su se po Albaniji i Crnoj Gori gdje su mletački saveznici Skenderbeg i Ivan Crnojević pružali otpor. Posljednje venecijansko uporište u Albaniji Skadar palo je u ruke Osmanlija 1478. nakon kampanje koju je poveo sam sultan Mehmed II.

Od 1480. mletačka flota više nije bila u stanju zaustaviti daljnji prodor Osmanlija koji su opkolili Rodos i zauzeli Otrant.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Ottoman wars in Europe*" (engleski). New World Encyclopedia. Pristupljeno 23. 05. 2017.
2. ↑  „*The Sultan of Vezirs: The Life and Times of the Ottoman Grand Vezir Mahmud ...*" (engleski). Théoharis Stavrides. Pristupljeno 25. 05. 2017.
3. ↑  „*Mocenigo, Pietro*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 23. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

*Ottoman wars in Europe* (`en`)
Oblaci uzduž mlazne struje iznad Kanade.
Mlazne struje pušu oko cijele Zemlje u smjeru zapad-istok.
Na sjevernoj polutki se sjeverna mlazna struja naziva polarna mlazna struja, a južna suptropska.
**Mlazna struja** je razmjerno uzak (nekoliko stotina kilometara), nekoliko kilometara debeo i obično tisuće kilometara dug pojas vrlo jakih vjetrova u gornjoj troposferi i stratosferi, u kojem je brzina vjetrova veća od 90 km/h, a rijetko može dosegnuti i 650 km/h. Mlazna struja ima važnu ulogu u općem strujanju zraka u atmosferi (cirkulaciji atmosfere), tijesno je vezana uz atmosferske fronte niskoga tlaka zraka i ciklone. Kako je to ujedno i područje značajne promjene vjetra i turbulencije u bezoblačnom zraku, važna je u zračnoj navigaciji i sigurnosti zrakoplovnog leta.  Mlazna struja je atmosfersko strujanje vrlo velike brzine koje puše oko cijele Zemlje u smjeru zapad-istok. Nalazi se u sloju tropopauzi (između troposfere i stratosfere) na visini od 10 do 15 kilometara iznad Zemljine površine.

Položaj mlaznih struja na Zemlji
--------------------------------

Postoje četiri mlazne struje koje stalno pušu oko Zemlje (dvije na sjevernoj Zemljinoj polutki, a dvije na južnoj). Na sjevernoj polutki se sjeverna mlazna struja naziva polarna mlazna struja, a južna suptropska. Gibaju se valovito (takozvani Rossbyevi valovi koji najvjerojatnije nastaju zbog sile uslijed Zemljine rotacije). Neki znanstvenici smatraju da zbog valova u mlaznoj struji nastaju ciklone i ostali atmosferski poremećaji. Sve mlazne struje se pomiču tijekom godine (zimi se pomiču prema ekvatoru, a ljeti prema polovima). Mlazne struje pušu između Zemljinih klimatskih pojaseva (između suptropskih mlaznih struja se nalazi tropski-žarki klimatski pojas, a između sjeverne suptropske i sjeverne polarne, te južne suptropske i južne polarne mlazne struje su sjeverni i južni umjereni pojas).

### Korištenje

Ljudi mlazne struje koriste u zračnom prijevozu (zračni prijevoz u smjeru zapad-istok se zbog mlazne struje može odvijati mnogo brže i uz manji trošak goriva).

### Brzina

Postiže brzine u središtu između 200 do 500 km/h. U Japanu je 1970. izmjerena do danas najveća od 650 km/h.

Izvori
------

1. ↑   **mlazna struja**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2018.

Vanjske poveznice
-----------------

***Mlazna struja*** na Wikimedijinoj ostavi

* CRWS Jet stream analyses Arhivirano 2018-10-08 na Wayback Machine-u
Serija kodona u delu iRNK molekula. Svaki kodon se sastoji od tri nukleotida i obično predstavlja jednu aminokiselinu.
**Sekvenca** ili *primarna struktura nukleinske kiseline* je kompozicija atoma koji sačinjavaju nukleinsku kiselinu i hemijskih veza koje povezuju te atome. Nukleinske kiseline, kao što su DNK i RNK, su nerazgranati polimeri, te je ova specifikcija ekvivalentna sa navođenjem sekvence nukleotida koji sačinjavaju molekul. Sekvenca se piše kao niz slova koja označavaju realne ili hipotetične nukleinske kiseline. Po konvenciji, primarna struktura DNK ili RNK molekula se piše od 5' kraja ka 3' kraju.

Biološka DNK sekvenca sadrži informaciju koja usmerava funkcije živih bića. U tom kontekstu se koristi termin *genetička sekvenca*. Sekvence mogu da se čitaju iz biološkog sirovog materijala primenom metoda za sekvenciranje DNK.

Nukleinske kiseline takođe poseduju sekundarnu i tercijarnu strukturu.

Vidi još
--------

* Jednonukleotidni polimorfizam (SNP)

Spoljašnje veze
---------------

* Bibliografija osobina, šablona i korelacija DNK i proteina Arhivirano 2008-05-09 na Wayback Machine-u

  


| * p
* r
* u
Biomolekularne strukture |
| --- |
| Proteinska struktura | Primarna  •  Sekundarna  •  Tercijarna  •  Kvaternarna  •  Određivanje  •  Predviđanje  •  Dizajn  •  Termodinamika |
| Struktura nukleinske kiseline | Primarna  •  Sekundarna  •  Tercijarna  •  Kvaternarna  •  Određivanje  •  Predviđanje  •  Dizajn  •  Termodinamika |
| Vidi isto | Protein  •  Proteinski domen  •  Proteinsko inženjerstvo  •  Nukleinske kiseline  •  DNK  •  RNK  •  Dvostruki heliks nukleinske kiseline |
**Odbor za ratnu proizvodnju** (engleski: , skraćeno WPB) je bila agencija američke federalne vlade koja je djelovala za vrijeme drugog svjetskog rata i bila zadužena za nadzor i koordinaciju američke ratne industrije. Osnovao je predsjednik Franklin D. Roosevelt 20. januara 1942. uredbom donesenom mjesec dana nakon napada na Pearl Harbor i ulaska SAD u drugi svjetski rat. Odbor je vodio konverziju američke mirnodopske u ratnu industriju, alocirao prioritetne sirovine i druge resurse, te imao ovlasti zabraniti svaku proizvodnu djelatnost koja se smatrala suvišnom ili nepotrebnom za ratni napor. Također je uvodio racioniranje goriva, ulja za loženje, metala, gume, papira i plastike. Iako su njegove mjere izazivale brojne neugodnosti za stanovništvo, uživale su visoku podršku, a na kraju su i poslužile svrsi. Suvremenici, ali i kasniji historičari, drže da je WPB postigao veliki uspjeh, s obzirom da je vrlo brzo ratna proizvodnja uvelike nadmašila predratnu, te omogućila da ne samo američke, nego i oružane snage savezničkih država steknu logističku nadmoć nad neprijateljem, a što je odigralo ključnu odluku u njihovoj pobjedi. Nakon kapitulacije Japana je WPB službeno ukinut 4. oktobra 1945.

Izvori
------

***Odbor za ratnu proizvodnju*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Studies in industrial price control* by United States Office of Temporary Controls. U.S. Govt. Print. Off. 1947
* *Problems in price control: legal phases* by United States Office of Temporary Controls. U.S. Govt. Print. Off. 1947
* *Problems in price control* by United States Office of Temporary Controls. U.S. Govt. Print. Off. 1948
* *The beginnings of OPA* by United States Office of Temporary Controls. Office of Temporary Controls, Office of Price Administration, 1947
* *Guaranteed wages* by United States Office of Temporary Controls. U.S. Govt. Print. Off. 1947
**Umihana Čuvidina** (Sarajevo, o. 1794. – Sarajevo, o. 1870.), prva poznata bošnjačka pjesnikinja i jedna od prvih pjesnikinja na bosanskom jeziku.

Rođena je u Sarajevu, na Hridu, oko 1794. godine. Rodna kuća joj je bila na uglu Mujezinova sokaka. Čuvide, njena porodica, bavili su se aščijskim, a kasnije bostandžijskim obrtom.

Umihana je bila zaručena s Mujom Čamdži-bajraktarom, Sarajlijom, koji je 1813. godine, za srpskog ustanka, poginuo pod Loznicom u vojsci Alipaše Derendelije. Od velike žalosti Umihana se nije htjela nikada udavati, pak je počela pjevati pjesme o svom junački poginulom zaručniku. Jedina njena, izgleda u izvornom obliku, sačuvana pjesma je epos od 79 stihova u osmercu i desetercu pod naslovom "Sarajlije iđu na vojsku protiv Srbije", što ju je pjesnikinja spjevala prije nego joj je poginuo zaručnik (...) 

Mnoge Umihanine pjesme se danas smatraju narodnim.

Umrla u Sarajevu oko 1870. Grob joj je »*pod gajem na Hridu*«.

Izvori
------

1. ↑   sité de Strasbourg, Université de Strasbourg. Institut de turcologie, Association pour le développement des études turques, Centre national de la recherche scientifique (France); *Turcica*; Éditions Klincksieck, 1984.

Vanjski linkovi
---------------

* Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u
* sa fotografijom Umihane Čuvidine
* http://www.idoconline.info; OSLOBOĐENJE, br.22.171, str.20, 28/09/2008 Otrgnuto od zaborava: Umihana Čuvidina Pjesnikinja čija je djela narod prihvatio
„USNA" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. USNA (razvrstavanje).

**Mornarička akademija Sjedinjenih Država** engl. , također poznata i po skraćenicama**USNA**, **Annapolis**, or **Navy**) je četverogodišnja američka koedukacijska akademija federalnih službi sa sjedištem u Annapolisu u državi Maryland. Osnovana je 1845. pod pokroviteljstvom ministra mornarice Georgea Bancrofta, te je druga najstarija akademija za pripadnike oružanih snaga SAD. Svrha joj je obrazovanje budućih oficira Ratne mornarice i Marinskog zbora. Kampus, veličine 137 ha, se nalazi na području nekadašnje tvrđave Fort Severn na ušću rijeke River u Zaliv Chesapeake, oko 53 km istočno od Washingtona i 42 km jugoistočno od Baltimorea. Kampus ima status nacionalnog historijskog spomenika zbog brojnih spomenika, građevina i drugih znamenitosti.

Kandidati za prijem se moraju istovremeno prijaviti samoj Akademiji uz istovremenu nominaciju, obično od strane člana Kongresa SAD. Studenti se smatraju kadetima ili pitomcima (*midshipmen*). Školarinu u potpunosti plaća Mornarica, a u zamjenu se pitomci obavezuju na aktivnu službu nakon diplome. Svakog ljeta u Akademiju obično dođe 1300 brucoša za koje se koristi naziv "plebes" (od rimskih plebejaca), nakon započinje rigorozni program tzv. Plebejskog ljeta (Plebe Summer); od njih samo 1000 pitomaca dipomira. Diplomirani pitomci dobijaju oficirski čin potporučnika u Mornarici ili Marinskom zboru, ali manji broj može služiti u drugim vidovima Oružanih snaga SAD ili u oružanim snagama savezničkih država. Akademski program nudi naučnu diplomu, a kurikulum naglasak daje na široku akademsku naobrazbu, vještine vojnog komandiranja te obavezno učešće u sportskim aktivnostima. Pitomci se moraju držati strogog kodeksa časti.

Povezano
--------

* Akreditacija institucija za visoko obrazovanje u SAD-u

Vanjske veze
------------

***Mornarička akademija u Annapolisu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official website Arhivirano 2016-09-06 na Wayback Machine-u
* Official Athletics website - varsity sports
* Official Athletics website Arhivirano 2013-08-07 na Wayback Machine-u - including club sports
* *Regulations of the US Naval Academy* (1907)

Koordinate: 38°59′04″N 76°29′20″W﻿ / ﻿38.98443°N 76.48888°W﻿ / 38.98443; -76.48888
*Za ostale upotrebe, v. Orašje (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 42° 07′ 48" SGŠ, 21° 08′ 13" IGD

**Orašje** (mak. *Орашје*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Orašje pripada opštini Jegunovce.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Orašje je smešteno u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Tetova, naselje je udaljeno 22 km severoistočno.

Orašje se nalazi u donjem delu istorijske oblasti Polog. Naselje je položeno na severnom obodu Pološkog polja. Južno naselja se pruža polje, a severno i zapadno se izdiže Šar-planina. Nadmorska visina naselja je približno 620 metara.

**Klima** u naselju je umereno kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Orašje je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 1.084 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (97%).

Većinska veroispovest je islam.

Vidi još
--------

* Opština Jegunovce

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Orašje (Makedonija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.opstinajegunovce.gov.mk Zvanična stranica opštine Jegunovce

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Jegunovce |
| --- |
| **Jegunovce** • 
Belovište •
Vratnica •
Žilče •
Jažince •
Jančište •
Kopance •
Orašje •
Podbređe •
Preljubište •
Raotince •
Rataje •
Rogačevo •
Siričino •
Staro Selo •
Tudence •
Šemševo |  |
**Tula** (rus. *Ту́ла*) je grad u Rusiji. Administrativni je centar Tulske oblasti. Broj stanovnika prema popisu iz 2007. godine je 504.000.

Tula je ruski grad sa važnom vojnom industrijom. Nalazi se južno od Moskve, čime se našao na putu nemačkim agresorima, kao strateški cilj. Na njega je pokrenuta ofenziva s ciljem razbijanja sovjetskog otpora u moskovskom području u razdoblju između 24. oktobra i 5. decembra 1941. godine. Teško utvrđeni grad je izdržao, osiguravši time južno krilo tokom obrane Moskve, stvorivši uslove za protivofenzivu.

Nazivom grada heroja odlikovana je, odlukom Prezidijuma Vrhovnog sovjeta SSSR-a, 7. decembra 1976. godine.

Veze
----

* Spisak gradova u Rusiji po broju stanovnika

***Tula*** na Wikimedijinoj ostavi

**STANOVNICI - poslednjim popisom stanovnika 2010 god. utvrdjeno da da u njemu zivi 501.129 stanovnika**

| * p
* r
* u
Gradovi heroji Sovjetskog Saveza |
| --- |
|  | Moskva • Lenjingrad • Kijev • Staljingrad • Sevastopolj • Odesa • BrestNovorosijsk • Kerč • Minsk • Tula • Murmansk • Smolensk |  |
**Fusil Porfirio Díaz Sistema Mondragón Modelo 1908** (sh. *Puška Porfirija Diaza sistema Mondragon Model 1908*) je bila puška koju je dizajnirao meksički artiljerijski oficir Manuel Mondragón, poznata kao prva poluautomatska puška koja je uvedena u službeno naoružanje, odnosno masovnije korištena u borbi. Nastala je na temelju brzometne puške koju je Mondragon bio dizajnirao u Belgiji, odnosno patentirao 1893. godine, te koja je, ovisno o municiji, bila poznata kao **M1893** i **M1894**. Poluautomatsku verziju je dizajnirao 1908. godine, a ona je za mehanizam punjenja koristila odvod barutnih plinova; posjedovala je magacin od 10 metaka, koji se punio uz pomoć okvira od 5 metaka. Kao municija su korišteni meci kalibra 7×57mm Mauser.

Puška je bila namijenjena meksičkoj vojsci, ali se proizvodila u Švicarskoj u tvornicama kompanije Sig. Meksička vlada je naručila 4000 komada, ali je do izbijanja Meksičke revolucije isporučeno tek oko 400. Prilično visoka cijena proizvodnje, ali i relativna slabost municije, je, uz ratne probleme, bio razlogom zašto je meksička vlada odustala od proizvodnje.

Neisporučene primjerke je dijelom preuzela švicarska vojska, a dijelom su 1914. godine isporučeni carskoj Njemačkoj gdje im je na početku Prvog svjetskog rata nakon testova i neuspjelih pokušaja konverzije za kalibar 7.92×57mm Mauser dodan doboš sa 30 metaka, te je ta verzija predana pripadnicima Letačkog zbora koji su je koristili u ranim zračnim borbama.

Korisnici
---------

* Njemačko Carstvo: Letački korpus, mornarica
* Meksiko: Vojska
* Švicarska: Švicarske oružane snage

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5

Vanjske veze
------------

* World Guns Arhivirano 2014-03-09 na Wayback Machine-u
* Forgotten Weapons - M1894
* Forgotten Weapons - M1908
* M1908 Mondragon Semiauto Rifle at RIA
* article from Cruffler
* gallery of Mondragon rifle and drum magazine
**Ojkanje** (također *vojkanje*, *treskanje*, *zavijanje*, *grohotanje*), poseban način pjevanja slogova *hoj*, *voj*, *oj*, duljim tremoliranjem ili također duljim ili kraćim melismima. Javlja se kao pripjev u desetarčkim i osmeračkim pjesmama, a izvodi se pojedinačno u tzv. samačkim i putničkim pjesmama ili češće dvoglasno; dok jedan pjevač drži otegnute tonove iste visine tj. *vojka*, *oči*, drugi *treska*, *potresa*, tj. tremolira. Pjevač koji treska započinje za kvartu ili tercu više od ležećeg tona spuštajući glas i postupno ga smirujući u unisonu s drugim pjevačima. Ojkanje je u raznim oblicima najrasprostranjenije u Lici, Dalmaciji (osobito Dalmatinskoj zagori) i Hercegovini. *Ojkalica* se u Sinju tradicionalno zove *rera*, a u Imotskom i okolici te u zapadnoj Hercegovini *ganga*. Obično se ojkajući ispjevavajući kratki stihovi, najčešće šaljive rime. *Gange* ili *gangalice* su narodne pjesme koje se izvode na način primitivne polifonije, posebno raširene u okolici Imotskog. UNESCO-ov Odbor za nematerijalnu kulturnu baštinu svijeta 16. studenog 2010. uvrstio je glazbeni izričaj ojkanje na listu nematerijalne svjetske baštine.

Odlike
------

Za južnu Dalmaciju karakteristično je jednoglasno pjevanje, a česti su kratki vokalni oblici s ojkanjem, osebujnim načinom pjevanja melodijskih ukrasa na slog "oj", uz izrazito potresanje glasom. Najčešće ga izvode dva pjevača (muška ili ženska), a svaka pjesma traje onoliko koliko vodeći pjevač može držati dah. Melodije su uglavnom jednoglasne, a pjesme temama variraju od ljubavnih do aktualno društvenih i političkih tema.

Ojkanje je opstalo zahvaljujući organiziranim skupinama lokalnih narodnih pjevača koji su tradiciju ojkanja prenosili pjevajući na seoskim svečanostima u Hrvatskoj, ali i diljem svijeta. Danas se ojkanje prenosi i naučava oralno u organiziranim folklornim društvima, ali i modernim audio i video medijima. No, vještina tehnika individualnog tresenja glasom i brojnih dvodijelnih oblika ovisi većinom o talentiranim i vještim pjevačima i njihovoj sposobnosti obrazovanja novih generacija.

Nedavni ratni sukobi i neprestana seoba seoskog stanovništva u grad reducirala je broj izvođača ojkanja, čime su se izgubili mnogi arhaični stilovi i žanrovi solo pjevanja. Stoga UNESCO ističe potrebu prijenosa ovog tradicijskog načina pjevanja na mlađe generacije, za što je potrebno istraživanje, dokumentiranje i međunarodna razmjena s državama koje imaju istu i sličnu tradiciju.

Literatura
----------

* *Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda*, svezak 6 (Nih-Ras), Zagreb 1980. str. 155

Izvori
------

1. ↑  „Ojkanje". UNESCO. Pristupljeno 14. svibnja 2015.
2. ↑  Grozdana Marošević, *Hrvatski folklor*, culturnet. hr, pristupljeno 14. svibnja 2015.
3. ↑  UNESCO: Ojkanje u Hrvatskoj - ich.unesco.org, Pristupljeno, 7. 1. 2023.(`en`)
**Sherwoodska šuma** (engleski: *Sherwood forest*) je nekadašnje kraljevsko lovište u engleskom Countyu Nottinghamshire.

Danas je slavna kao utočište Robina Hooda odmetnika i junaka srednjovjekovnih legendi i balada.

Karakteristika
--------------

Sherwoodska šuma nekad se prostirala po gotovo čitavom zapadnom Nottinghamshiru sve do Derbyshira.

Danas je njena površina bitno smanjena, na teren između Nottinghama i Worksopa i to uglavnom na plantaže bora. 
Na njenom sjeveru zvanom - *Dukeries*, leže velika imanja - ,Welbeck, Clumber i Thoresby, po kojima ima i ostataka nekadašnje šume.
Tu još ima prastarih hrastova, ali i mnogo vriština.
Površina korištenih za poljoprivredu ima relativno malo zbog jalovog pješčanog tla.

Unutar šume ima i jedan rudnik ugljena, koji je proradio od sredine 19. vijeka.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Sherwood Forest*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 01. 10. 2016.

Vanjske veze
------------

***Sherwood (šuma)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Sherwood Forest* na portalu Encyclopædia Britannica(`en`)
**Stretford** je grad od 27,596 stanovnikana sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough Trafford.

Geografske karakteristike
-------------------------

Stretford leži u ravnici između Rijeke Mersey i Manchesterskog kanala udaljen oko 6 km jugozapadno od centra Manchestera, oko 4.8 km južno od Salforda i 6.8 km sjeveroistočno od Altrinchama.

Historija
---------

Stretford je do 19. vijeka bio selo poznato po uzgoju svinja i povrća.

Nakon prokapanja Manchesterski brodskog kanala 1894. i izgradnje industrijske zone Trafford Park, Stretford se razvio u grad.

Stretford je od 1910. dom fudbalskog kluba Manchester United F.C.
Povelju o statusu grada dobio je 1932.

Današnji Stretford više nije industrijski grad, jer se njegova privreda okrenula sektoru usluga, uz to je postao predgrađe Manchestera.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: North West England" (engleski). City population. Pristupljeno 17. 04. 2017.
2. 1 2 3  „The History of Stretford" (engleski). Larwilson. Arhivirano iz originala na datum 2009-10-27. Pristupljeno 17.04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Stretford*** na Wikimedijinoj ostavi

* History of Stretford (`en`)
| **Xinxing Wang** (新興王) |
| --- |
| Porodično ime: | Shi (石; shí) |
| Osobno ime: | Zhi (祇, zhǐ) |
| Posthumno ime: | Nema |
|

**Shi Zhi** (石祇) (? -351) bio je kratkotrajni i posljednji car kineske/Jie države Kasniji Zhao. Otac mu je bio car Shi Hu. O Shi Zhijevom životu prije očeve smrti 349. nema skoro nikakvih podataka, osim titule Princ od Xinxinga (新興王). U godini dana su se na prijestolju izmijenila trojica Shi Zhijeve braće - od kojih su dvojica (Shi Shi i Shi Zun) bili svrgnuti, a treći, Shi Jian, postao marioneta/zatvorenik generala Shi Mina oko koga su se počeli okupljati Han (etnički Kinezi) podanici države. Godine 350. je Shi Zhi zbog toga podigao ustanak protiv svog brata, a nakon čega je Shi Min ubio Shi Jiana te, promijenivši ime u Ran Min, proglasio novu državu Ran Wei. Sukob između Shi Zhija i Ran Mina je uskoro prerastao u Wei-Jie rat, odnosno pretvorio se u genocid naroda Jie, kome je pripadala Shi Zhijeva porodica. Godine 351. je na Ran Minovu stranu stala i novoformirana Xianbei država Raniji Yan, i u takvim okolnostima je Shi Zhi izdan od strane svog generala Liu Xiana, koji ga je mučki ubio i Ran Minu poslao njegovu glavu. Tako je nestala država Kasniji Zhao.

Literatura
----------



|  |
| --- |
| Princ od Xinxinga**Kuća Shi** **Umro/la:** 351 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Shi Jian** | **Car Kasnijeg Zhaoa**350–351 | **izumrla** |
| Pretendirane titule |
| Prethodi:**Shi Jian** | **— TITULARNI —*****Car Kine***350–351Razlog za neuspjeh sukcesije:zamijenio ga Ran Wei | Slijedi:**Ran Min** |
| Slijedi:**Fu Jiàn** |


en.Shi Zhi
Govorno područje Moquelumnan. Plemena ove grupe poznate su kao Maidu
**Moquelumnan** je porodica indijanskih jezika iz Kalifornije, dio Velike porodice penutskih (Penutian) jezika, koja obuhvaća jezike Miwok Indijanaca. Ova porodica geografski se dijeli na najmanje sedam grana kojima pripada nekoliko desetaka plemena. Neki u porodici Moquelumnan vide srodstvo sa Costanoan jezicima, pa je šire u veću porodicu Miwok-Costanoan. 

Jedna grana plemena nazivana je Sierra Miwok, nastanjena na području Sierra Nevada. Druga velika grupa živi uz obalu Kalifornije i poznata je kao Coast Miwok u čijem susjedstvu žive i Bay Miwok, Lake Miwok i Plains Miwok. Ostaci im žive po rezervatima u Kaliforniji. 

Svaka ova skupina podijeljena je na brojne manje skupine među kojima su: Awani, Chowchilla, Chumidok, Chumtiya (Chumtiwa), Chumuch, Chumwit, Hittoya (Hettitoya), Howeches, Koni (Kani), Lopolatimne, Machemni, Mokelumni, Newichumni, Nuchu, Olowidok, Olowit, Olowiya, Pohonichi, Sakaikumne (Sakaiakumni), Servushamne (Seroushamne), Talatui, Tamoleka, Tumidok, Tumun, Walakumni, Yuloni; Olamentke: Bolinas (Bollanos), Chokuyem, Guimen, Jukiusme, Likatuit, Nicassias, Numpali, Olamentke, Olumpali, Sonomi, Tamal, Tulare, Utchium. 

Nadalje Apangasi, Aplache, Chupumni, Cosumni, Cotoplanemis, Hokokwito, Keeches, Kumaini, Lapapu, Lesamaiti, Macheto, Merced, Mikechuse, Nelcelchumnee, Notomidula, Numaltachi (?), Okechumne, Pahkanu, Petaluma, Potawackati, Potoyanti, Sakaya, Seantre, Siyante, Succaah, Suscols, Threse, Tiposies, Wahaka i Wiskala.

Jezici
------

Obuhvaća 7 jezika

Izvori
------

1. ↑  Ethnologue (16th)

Vanjske veze
------------

* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Moquelumnan Family

| * p
* r
* u
Indijanci :: Penutski narodi i jezici |
| --- |
| 
Chimmesyan • Copehan • Costanoan • Kalapooian • Kusan • Lutuamian • Mariposan • Moquelumnan • Pujunan • Shahaptian • Takilman • Waiilatpuan • Yakonan
 |
**Unalachtigo** (Unalactigo) /od W'nalātchtko, 'people who live near the ocean,' naziv koji dolazi zbog blizine oceana,/ jedna od tri glavne grane Delaware Indijanaca sa donjeg toka rijeke Delaware na području današnjeg južnog New Jerseya, Sjevera države Delaware i jugoistočne Pennsylvanije. Unalachtigo su činili najjužniju granu Delawaraca čiji je plemenski amblem bio totem Purana (Turkey), pa su nazivani i  *'Turkey tribe of the Delaware'*. Ovaj totem Purana, prema američkom antropologu Danielu Brintonu nije označavao rod nego geografsku grupu. Njihovo glavno sjedište bio je Chikohoki, na mjestu današnje Burlingtona u New Jerseyu.

Plemena
-------

Prema Lee Sultzmanu do 1682. Unalachtigo su se sastojali od sljedećih plemena i sela: Amimenipaty, Assomoche (kod Swantona Asomoche, Atayonek, Big Siconese, Chikohoki (Chihohock, Chilohoki), Cranbury, Hickory, Hopokohacking, Kahansuk, Kechemech, Little Siconese (Chiconesseck), Manta (Mantes), Memankitonna, Minguannan (Minguahanan, Minguarinari), Nantuxet, Naraticon (Naraticonck, Narraticong), Quenomysing (Quineomessinque), Roymount (selo na Cape Mayu), Sewapoo (Sewapoi), Sickoneysinck (Siconese, Sikonessink), Tirans i Watcessit.

Swantonov popis je malo drugačiji: Amimenipaty, Asomoche, Chikohoki, Eriwonec, Hopokohacking, Kahansuk, Manta, Memankitonna, Nantuxet, Naraticon, Neshamini (?), Okahoki, Passayonk, Shackamaxon, Siconesse, Tirans i Yacomanshaghking. 

Plemenske skupine Eriwonec (Armewamese, Armewamex, Erinonec, Ermamex), Neshamini, Okahoki (Okehocking, Okanickon), Passayunk (Passajung), Shackamaxon i Yacomanshaghking, po nekim pripadaju u Uname.

Vanjske poveznice
-----------------

* Unalachtigo Indian Tribal History
* The Unalachtigo of New Jersey Arhivirano 2008-01-18 na Wayback Machine-u
**Glazbena ljestvica** je niz tonova razvrstanih u oktave, koji se nazivaju prema slovnom označivanju. Glazbena abeceda sastoji se od: *c*, *d*, *e*, *f*, *g*, *a* i *h*, te pomoćnih znakova *povisilice* (♯) i *snizilice* (♭), kojima se označuje promjena visine tona za poluton. Razrješilicom (♮) razrješujemo (uklanjamo povisilicu ili snizilicu) ton na kojem je bila povisilica ili snizilica.
Nazivi povišenih ili sniženih tonova nastaju dodavanjem nastavka: za jedanput povišen ton *-is*, za dva puta povišen ton *-isis*, za jedanput snižen ton *-es*, za dva puta snižen ton *-eses*.
Osnovnih sedam tonova oktave nazivaju se i solmizacijskim slogovima: *do*, *re*, *mi*, *fa*, *so* (*sol*), *la* i *ti* (*si*).

Tonovi su raspoređeni u deset oktava: *praduboka* (*subkontra*), *duboka* (*kontra*), *velika*, *mala*, *prva*, *druga*, *treća*, *četvrta*, *peta* i *šesta* oktava. 
Tonovi se označuju posebnim znakovima (notama) kojima se određuje njihova visina, trajanje i druga svojstva u sustavu *notnog crtovlja* (skup paralelnih crta). Apsolutnu visinu tona određuje notni ključ, koji se stavlja na početak notnog crtovlja. Danas su – za melodijska glazbala i pjevače – u uporabi najčešće violinski ili *g*-ključ (1), altovski (2) i tenorski (3) *c*-ključ te basovski ili *f*-ključ (4).

Note su znakovi za relativno trajanje tona, a položajem u notnom crtovlju određuje se visina tona.
Ostala svojstva glazbenog tona unutar skladbe upisuju se uz notno crtovlje dotatnim znakovima i primjedbama. Taktovi se odjeljuju okomitom crtom, ritam se opisuje kao naziv, mjera se označuje razlomkom upisanim odmah iza notnog ključa, tempo se upisuje iznad notnog crtovlja na početku stavka (npr. *allegro*, *moderato*), uz koji se ponekad dodaje i broj metronomskih udaraca u minuti. Stupnjevanje glasnoće, odnosno dinamika označuje se znakovima ili nazivima npr. *forte* (f), *mezzoforte* (mf), a promjena dinamičkog stupnja nazivima *crescendo* i *decrescendo* ili *diminuendo*. Osim toga mogu se napisati i pobliža tumačenja o načinu izvođenja.

Solfeggio je naziv nastavnoga predmeta u okviru kojega se u glazbenim školama poučava cjelokupna ta praktična teorija glazbe.

Frekvencije
-----------

Navodimo frekvencije tonova C-dura u prvoj oktavi (u Hz):

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *c1* | *d1* | *e1* | *f1* | *g1* | *a1* | *h1* | *c2* |
| 261,63 | 293,66 | 329,63 | 349,23 | 392 | 440 | 493,88 | 523,25 |

Literatura
----------

1. Brüderlin, René: *Akustik für Musiker*, Kassel: Gustav Bosse Verlag, 1995. ISBN 3-7649-2154-4
2. Evans, Roger: *How To Read Music*, London: Elm Tree Books, 1978. ISBN 0-241-89916-8
3. Ganter, Claus: *Die Dur-Moll tonale Harmonik*, Zürich: Hug & Co. 1978. ISBN 3-906415-95-3
4. Gligo, Nikša: *Pojmovni vodič kroz glazbu 20. stoljeća*, Zagreb: MIC KDZ/Matica hrvatska, 1996. ISBN 953-96779-0-4
5. Kuntarić, Marija: »LJESTVICA«, u: Kovačević, K. (ur.), *MUZIČKA ENCIKLOPEDIJA*, Zagreb: JLZ, 1974. sv. 2, str. 492-493.
6. Petrović, Tihomir: *Osnove teorije glazbe*, Zagreb: HDGT, 2010. ISBN 978-953-7763-00-8
Pelej i Tetida, 5. stoljeće pne.
**Pelej** (grč. **Πηλεύς**, *Pêleús*) u grčkoj mitologiji Ahilejev je otac i Tetidin muž, Endidin i Eakov sin iz Egine.

Mitologija
----------

### Pelej i Antigona

Pelej i njegov brat Telamon ubili su svojeg polubrata Foka i pobjegli iz Egine da bi izbjegli kaznu. U Ftiji ga je Eurition pročistio te se oženio njegovom kćeri Antigonom. Pelej je nehotice ubio Euritiona tijekom lova na kalidonskog vepra.

### Pelej i Astidamija

Akast ga je potom pročistio u Jolku. Akastova žena Astidamija zaljubila se u Peleja, ali ju je on odbio. Ogorčena je poslala glasnika Antigoni da joj kaže da će se Pelej oženiti Akastovom kćeri. Antigona se potom objesila.

Astidamija je potom rekla Akastu da ju je Pelej pokušao silovati. Akast je poveo Peleja u lov i sakrio mu mač, a potom ga je napustio prije nego što ih je napala skupina kentaura. Hiron, mudri kentaur, vratio je Pelejev mač te je on uspio pobjeći. Opljačkao je Jolk i izopćio Astidamiju, a potom se vratio sa svojom vojskom.

### Pelej i Tetida

Hans Rottenhammer: Pelejovo i Tetidino vjenčanje, 1600.
Apolodor govori da su Tetidi udvarali Zeus i Posejdon, ali je njezinu ruku dobio smrtnik Pelej (nakon Antigonine smrti), budući da je proročanstvo (Temida, Prometej ili Kalhant) govorilo da će njezin sin postati veći od svoga oca. Zeus i Posejdon dogovorili su se da će je dati smrtniku, ali je to ona odbila.

Hiron, mudri Kentaur, koji će poslije postati učitelj Tetidina sina Ahileja, savjetovao je Peleju da je pronađe dok spava, a onda neka je sveže da mu ne može pobjeći mijenjanjem oblika. Ona je mijenjala oblike, postala je plamen i bijesni lav (usporediti s morskim bogom Protejom), ali je Pelej izdržao te je ona pristala udati se za nj.

Njihovo je vjenčanje slavljeno na gori Pelionu gdje su došla i sva božanstva na gozbu. Apolon je svirao liru, a Muze su pjevale. Kentaur Hiron darovao je Peleju koplje, a Posejdon besmrtne konje - Balija i Ksanta. No, Erida, božica razdora, nije bila pozvana. Stoga je bacila zlatnu jabuku na kojoj je pisalo da je za najljepšu. To je izazvalo razdor među božicama - Herom, Atenom i Afroditom, a konačan je sud o najljepšoj donio Paris (

*Glavni članak: Paris*).
### Smrt

Postoje dvije inačice Pelejove sudbine. Prva govori da ga je Akastov sin prognao iz Ftije te je umro. Druga govori da je iznova sjedinjen s Tetidom te su ga bogovi učinili besmrtnim.

Literatura
----------

* Apolodor: *Biblioteka*
* Ovidije: *Metamorfoze*
* Homer: *Ilijada*

Vanjski linkovi
---------------

***Pelej*** na Wikimedijinoj ostavi

* Pelej u grčkoj mitologiji
**Rolf Maximilian Sievert**
**Rolf Maximilian Sievert** (Stockholm, 6. svibnja 1896. – 3. listopada 1966.) je bio švedski fizičar, koji je najpoznatiji po svom doprinosu u proučavanju bioloških utjecaja ionizirajućeg zračenja. 

Rolf Sievert je bio profesor i voditelj labaratorija za ispitivanje radioaktivnosti u Karolinskom institutu u Stockholmu od 1924. do 1937. Bio je začetnik u mjerenju apsorbiranih doza ionizirajućeg zračenja i njihovom utjecaju na pojavu raka. Nakon toga se više bavio utjecajem malih doza zračenja na zdravlje ljudi. Osnivač je nekoliko udruženja koji su se bavili utjecajem radioaktivnosti. Izumio je i čitav niz mjernih instrumenata za mjerenje ekvivalentnih doza ionizirajućeg zračenja.

Od 1979. u njegovu čast je uvedena SI izvedena mjerna jedinica sievert (kratica: Sv), kojom se mjeri ekvivalentna doza ionizirajućeg zračenja.

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2011-12-30 na Wayback Machine-u "Povijest fizike", Ivan Supek, 2011.

* Rolf Sievert, the man and the unit
Ovo je članak o legendarnboj ličnosti.  Za ostala značenja, v. Roland (razvrstavanje).
Legendarni Roland puše u rog Oliphaunt kako bi cara pozvao u pomoć
**Roland** (franački: ***Hruodland***; ? - 15. august 778) bio je franački vojskovođa u službi kralja Karla Velikog koji je poslije postao poznat kao junak srednjovjekovnog književnog ciklusa poznatog kao Materija Francuske. Roland je kao historijska ličnost bio vojni guverner Bretonske marke, odnosno bio zadužen braniti franačke granice od napada Bretonaca sa zapada. Jedini njegov spomen je u Einhardovom djelu *Vita Karoli Magni*, gdje se opisuje kao *Hruodlandus Brittannici limitis praefectus* ("Roland, prefekt granice Bretanije") te navodi njegova smrt u bitci kod Roncesvallesa, kada je zaštitnica Karlove vojske pod njegovom komadnom, zajedno s prtljagom, napadnuta od pobunjenih Baska.

Rolandova smrt tokom povlačenja u bitci kod Roncesvallesa je romantizirana u kasnijoj srednjovjekovnoj i renesansnoj književnosti. U njoj je postao glavni paladin cara Karla Velikog i junak ciklusa pjesama poznatih kao Materija Francuske. Prvo i najvažnije takvo djelo je bio starofrancuski ep *Chanson de Roland* iz 11. vijeka. Dva remek-djela italijanske renesansne poezije *Orlando innamorato* i *Orlando furioso*, su još dalje odmakla od historije nego ranije pjesme. Roland se u poeziji povezuje s mačem Durendalom, konjem Veillantifom i rogom Oliphauntom.

Fusnote
-------

1. ↑  *Hruodlandus* je najraniji latinizirani oblik njegovog franačkog imena *Hruodland*. Kasnije je latinizirano u *Rolandus* i na druge jezike prevedeno kao: italijanski *Orlando* ili *Rolando*, nizozemski *Roeland*, španski *Roldán* ili *Rolando*, baskijski *Errolan*, portugalski *Roldão* ili *Rolando*, okcitanski *Rotland*, katalonski *Rotllant* ili *Rotllà*.

Izvori
------

* Adriana Kremenjas-Danicic (Ed.): *Roland's European Paths*. Europski dom Dubrovnik, Dubrovnik 2006 (ISBN 953-95338-0-5).

***Roland*** na Wikimedijinoj ostavi
**Muzičko školstvo** (engl. ) **u Srbiji** predstavlja aktuelni presek stanja delovanja svih muzičko-obrazovnih ustanova specijalizovanih da prepoznaju i pripremaju nadarenu decu (mlade) za sticanje znanja, pojmova i umeća iz oblasti muzike, uz sistematičnu i kontinuiranu *nastavu* (obuku) od strane stručnog *nastavnog kadra*, a sve to im omogućava dalje muzičko školovanje i napredovanje, ako to žele.

Nivoi muzičko-obrazovnih ustanova
---------------------------------

Muzičko školstvo u Srbiji (slično je stanje i u zemljamljama bivše Jugoslavije) ima četiri osnovna nivoa muzičko-obrazovnih ustanova i to su:

1. Pripremna muzička škola
* Muzički vrtić
* Pripremni razred

2. Osnovna muzička škola
3. Srednja muzička škola
4. Muzički fakultet, akademija ili univerzitet
* Upisu učenika u bilo koji od pomenutih nivoa prethodi provera muzičkih sposobnosti - *prijemni ispit* (audicija).

Kakve muzičko-obrazovne ustanove postoje
----------------------------------------

* Muzičko-obrazovne ustanove mogu biti:

- državne ili privatne
- samostalne ili pri nekoj drugoj obrazovnoj ustanovi ili instituciji
- za slepu i slabovidu decu
- za decu ometenu u razvoju

Povezano
--------

* Muzička škola Kosta Manojlović
* Muzička produkcija i snimanje zvuka

Izvori
------

1. ↑  Vlastimir Peričić, *Višejezični rečnik muzičkih termina*

Vanjske veze
------------

* Muzičke i baletske škole Srbije Arhivirano 2017-04-08 na Wayback Machine-u
* Muzičke škole Srbije Arhivirano 2012-06-23 na Wayback Machine-u