recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Statutarni grad (Austrija) na mapi AustrijeEisenstadt
Graz
Innsbruck
Klagenfurt am Wörthersee
Krems an der Donau
Linz
Rust
Salzburg
Sankt Pölten
Steyr
Villach
Waidhofen  
an der  
Ybbs
Wels
Beč
Wiener  
Neustadt
Karta Austrije sa pozicijom svih 15 Statutarnih gradova

**Statutarni grad** (njemački: *Statutarstadt*) je tip austrijskog okruga, on se odnosi na gradove koji imaju vlastiti statut (*Stadt mit eigenem Statut*) a njih je 2023. bilo petnaest.

Karakteristike
--------------

Statutarni gradovi imaju istu ulogu kao i okruzi (izdaju vozačke dozvole, pasoše i slične dokumente) razlika se 
svodi na to da gradska administracija radi na dva fronta, i kao gradska ali i kao okružna vlast..

Pojedini od tih gradova su jedva nešto veći od sela, ali ih većina ima po nekoliko desetaka hiljada stanovnika.

Lista statutarnih gradova
-------------------------

| Kod | Ime | Osnovan | Registarska oznaka | Stanovništvo 2023 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 101 | Eisenstadt | 1921 | E | 15,729 |
| 102 | Rust | 1921 | E (Rust dijeli sa Eisenstadtom istu registarsku oznaku E) | 1,964 |
| 201 | Klagenfurt am Wörthersee | 1850 | K | 104,332 |
| 202 | Villach | 1932 | VI | 65,135 |
| 301 | Krems an der Donau | 1938 | KS | 25,271 |
| 302 | Sankt Pölten | 1922 | P | 57,639 |
| 303 | Waidhofen an der Ybbs | 1868 | WY | 11,126 |
| 304 | Wiener Neustadt | 1866 | WN | 47,878 |
| 401 | Linz | 1866 | L | 210,118 |
| 402 | Steyr | 1867 | SR | 37,917 |
| 403 | Wels | 1964 | WE | 64,385 |
| 501 | Salzburg | 1869 | S | 156,619 |
| 601 | Graz | 1850 | G | 298,479 |
| 701 | Innsbruck | 1850 | I | 131,358 |
| 901 | Beč | 1850 | W | 1,982,097 |

Izvori
------

1. ↑  „*Politische Bezirke*" (njemački). Statistik Österreich. Pristupljeno 26. 11. 2023.

Vanjske veze
------------

* *Politische Bezirke* ()
**Treća poslanica Korinćanima** je apokrifna Pavlova poslanica.

Zajedno s apokrifnom poslanicom Korinćana Pavlu, koju bi oni bili pisali Pavlu kao odgovor na njegovu drugu, nalazi se ova poslanica, kao Pavlov odgovor na nju, u Djelima Pavlovim (v. § 19, 2). Korinćani javljaju Pavlu o dvojici heretika, Simonu i Kleobiju, koji ne priznaju proroke, uče da Bog nije svemoguć, da nema uskrsnuća tijela, da čovjek nije stvoren od Boga, da Krist nije ušao u tijelo niti se rodio od Marije, da svijet nije od Boga nego od anđela. Pavao u svojoj poslanici odgovara na ta pitanja, pa je ta poslanica zanimljiva u doktrinalnom smislu za ono vrijeme kad je nastala. Postoji latinski prijevod iz III stoljeća. U sirskoj i armenskoj Crkvi te su poslanice neko vrijeme bile smatrane autentičnim.

Literatura
----------

* M. TESTUZ, *Papyrus Bodmer X: Correspondence apocryphe des Corinthiens et de l'Apôtre Paul*, Genève 1959.
* Hovhanessian, Vahan. *Third Corinthians: Reclaiming Paul for Christian Orthodoxy*. Peter Lang Publishing, 2000. ISBN 0-8204-4527-4

Izvori
------

1. 1 2  Tomislav J. Šagi-Bunić - Povijest kršćanske literature (svezak I) (scribd)

Vidi još
--------

* Apokrifi
* Djela Pavlova
* Ranohrišćanski spisi

Vanjske veze
------------

* () Third Epistle to the Corinthians Arhivirano 2011-01-14 na Wayback Machine-u (interfaith.org)
* () 3rd Corinthians (christian-history.org)
**Ekosistem** tvoja mama komplesno jedinstvo živih bića (**biocenoza**) i prostora u kom oni žive (**biotop**).

Karakteristike
--------------

Svaka životna zajednica u prirodi mora zauzimati neki prostor u kome članovi te zajednice zadovoljavaju svoje potrebe: kreću se, uzimaju hranu, dišu, nalaze zaklon, zaštitu i slično... Taj prostor se naziva biotop i njega naseljavaju pripadnici odgovarajuće biocenoze. Oni uspostavljaju vrlo složene međusobne odnose i istovremeno se, određenim odnosima, povezuju sa okolinom u kojoj žive. Na taj način biocenoza i biotop zajedno čine ekološki sistem višeg reda - **ekosistem**. 

Različiti ekosistemi u jednoj klimatskoj zoni grupiraju se u veće cjeline - **biome**.

Izvori
------

1. 1 2   „*Ecosystem*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 8. 12. 2012.

Vanjske veze
------------

***Ekosistem*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ecosystem* na portalu Encyclopædia Britannica ()
* Teaching about Ecosystems Arhivirano 2009-06-19 na Wayback Machine-u ()
**Lazar Čurlić** (Kraljevo, 1. Oktobar 2005.) je  srpski  tečnostar u  Kraljevu.

U njegovim mlađim danima počeo je sa alkoholisanjem, njegova pijanstva poredila su se sa mnogobrojnim piscima a jedan od njih je boem Ivo Andrić. Naime jednog popodneva, počinje sa idejom prodaje kućne hemije i ostvarivanje jednog veoma uspešnog biznisa pod nazivom "Filami". Od brata ima samo 40 kila težeg brata Mihajla Čurlića koji je jedan od dela uspešnog biznisa. Lazar Čurlić trenutno pohađa ESTŠ ,, Nikola Tesla "Kraljevo, i četrvta je godina. Ne samo što je uspešan biznismen već je i uspešan učenik koji ova škola ne pamti. Njegovo drugo zanimanje je prodavanje turske robe, naime njemu sve polazi za rukom kako bilo sa ženama, tako i sa kreativnim idejama. Lazar se bori sa jakim pritiscima i holesterolom, najčešće na slavama, mada polako sve dolazi na svoju ruku. Njegova žena je poznata Anja Stanković, pored toliko žena koje je Lazar stekao u životu, ova predstavlja jednu od najvecih ljubavi.

Filmografija
------------

### Televizijske uloge

* "Bitange i princeze" kao spiker / zatvorenik (2005.-2008.)
* "Ljubav u zaleđu" kao voditelj na promociji (2006.)

### Filmske uloge

* "Iza stakla" kao voditelj na dodjeli nagrada (2008.)
* "Ne pitaj kako!" kao narator (2006.)

### Voditeljske uloge

* "Do posljednjeg zbora" kao voditelj (2012.)
* "Zvijezde pjevaju" kao voditelj emisije (2007.-2014.)
* "Ples sa zvijezdama" kao voditelj emisije (2006.-2013.)
* "Dora" kao komentator (2006.-2012.)
* "Kruške i jabuke" kao voditelj (1999.-2002.)
* "Parliament show" kao voditelj na radiju
* "Intervju tjedna" kao voditelj na radiju

### Sinkronizacija

* "Juhu-hu" kao narator (2007.)
* "Auti" kao Jay Limo (2006.)
* "Izbavitelji" (2004.)
**Vit Jedlička** (češ. *Vít Jedlička*, Hradec Kralove, 6. septembra 1983) je Češki političar, publicista i aktivista. Predsednik je samoproglašene Slobodne Republike Liberland i predsednik Stranke slobodnih građana u Kralovehradečkom kraju u Češkoj.

Pozadina
--------

Vit Jedlička je završio studije na Ekonomskom fakultetu u Pragu. Diplomirao je 2009. godine. Magistarske studije završio je na CEVRO institutu 2014. godine. Od 2003. godine radi na poslovnim i informaciono tehnološkim pozicijama. Tokom 2013. i 2014. godine radi kao finansijski tržišni analitičar.

Politika
--------

Od 2001. godine, Vit Jedlička je bio član Građanske demokratske stranke u Češkoj. Od 2009. godine član je Stranke slobodnih građana u Češkoj. Godine 2009. izabran je za prvog regionalnog predsednika Stranke slobodnih građana u Kralovehradečkom kraju.

### Pogledi

Smatra sebe predstavnikom libertarijanske političke ideologije, sa liberalnim pogledima na individualne slobode i najmanju mogućnost uplitanja države u živote ljudi. 

Jedlička je jedan od euroskeptičnih političara. Ističe ogromnu razliku između slobodnog tržišta i unutrašnjeg tržišta, kao i pristutan demokratski deficit u Evropskoj uniji i na zajedničkoj zloupotrebi pravila od strane institucija Evropske unije i država članica. 

> Socijalizam je pogrešno verovanje da će država potrošiti svoj novac bolje nego što bi sam čovek potrošio. 
> 
> – Vit Jedlička

### Liberland

Dana 13. aprila 2015. godine Vit Jedlička proglasio je Slobodnu Republiku Liberland na ničijoj zemlji između Srbije i Hrvatske i postao njen prvi predsednik.

Spoljašnje veze
---------------

* Personal blog on iDNES.cz (in Czech)
* Reformy.cz (in Czech)
* Website of the Free Republic of Liberland


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| prethodnik**nema** | **Predsednik Liberlanda*****2015. - do danas.*** | sledbenik**nema** |
"**As long as I love**" je singl koji je izdao TK from 凛として時雨, a premijerno je objavljen 16. ožujka 2022. godine u izdanju Sonyja. U pitanju je bilo zapravo dvostruko singl izdanje "As long as I love / Scratch", a koje je sadržavalo i mjesec dana ranije objavljeni digitalni singl što ga je TK snimio s Koshijem Inabom. Kronološki je to bio TK-jev deseti samostalni singl te prvi dvostruki singl koji je objavio u solo karijeri; ranije, njegov bend Ling tosite sigure objavio je dvostruki singl "Neighbormind / laser beamer" na isti način kao i ovaj, gdje je potonji singl izdan samostalno ranije, a onda spojen s još jednom pjesmom u dvostruki fizički singl. Ovo izdanje zauzelo je visoko 6. mjesto na Oriconovoj listi u Japanu i tako postao TK-jev najbolje rangirani solo singl; jedini drugo TOP 10 singl što ga je imao bio mu je prvi singl, "unravel", koji je bio zauzeo 9. mjesto. 

Osim naslovnih pjesama, disk je sadržavao i instrumentalne verzije obiju pjesama.

Popis pjesama
-------------

Svu glazbu napisao TK from 凛として時雨.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Br. | Naslov | Trajanje |  |
| 1. | "As long as I love"   | 4:10 |
| 2. | "Scratch"   | 4:28 |
| 3. | "As long as I love" () | 4:10 |
| 4. | "Scratch" () | 4:28 |
| **Ukupno trajanje:** | **17:16** |  |

Vanjske veze
------------

* Diskografija

| * p
* r
* u
TK from 凛として時雨 |
| --- |
| **Diskografija • Ling tosite sigure** |
| Studijski albumi | *flowering • Fantastic Magic • white noise* • 彩脳 |
| *Live* albumi | *feedback from* |
| Kompilacije | *egomaniac feedback* |
| EP | *contrast • Secret Sensation • yesworld* |
| Video materijal | *film A moment* |
| Singlovi | "unravel" • "Signal" • "katharsis" • "P.S. RED I" • "m*e*lt" • "蝶の飛ぶ水槽" • "Dramatic Slow Motion (Reconstructed 2020)" • "wil-ill" • "Scratch" • "As long as I love / Scratch" • "first death" |
**Čabahar** (perz. چابهار, također i Čahbahar, Čahbar, Čarbar ili Čobar) je grad i luka u obalnoj regiji Makran odnosno pokrajini Sistan i Balučistan na jugoistoku Irana. Geografski je smješten na istočnoj obali Čabaharskog zaljeva koji je dijelom većeg Omanskog zaljeva. Od pokrajinskog sjedišta Zahedana udaljen je 460 km prema jugu, a od Konaraka 25 km prema istoku. Položen na geografskoj širini od 25°17'N, Čabahar je najjužniji iranski oveći grad. Litoralni pojas prema zaljevu na zapadu blagog je nagiba i obuhvaća niz plaža, dok je prema jugu izložen Indijskom oceanu i sastoji se od klifova. Područjem oko grada prevladava vruća pustinjska obalna klima (BWh) s vrućim ljetima i blagim zimama. Prosječna godišnja temperatura iznosi 26,7°C, a može se kretati od minimalnih 7°C tokom januara, februara i decembra do maksimalnih 47°C u julu. Godišnja količina padalina u prosjeku iznosi 116,5 mm, vlažnost zraka 70,3%, a broj sunčanih sati 3195,4.

U širem regionalnom kontekstu Čabahar ima niz strateških pogodnosti za pomorski promet: smješten je na samom ulazu u Omanski odnosno Perzijski zaljev na zapadu, relativno je blizu velikim indijskim lukama Arapskog mora na istoku, te je među iranskim lukama najbolje povezan s Adenskim zaljevom, Crvenim morem i Mediteranom (bez potrebe oplovljavanja oko Arabije). Također, grad predstavlja i jednu od najkraćih spona s kontinentalnom Centralnom Azijom. Zbog navedenih dispozicija za korištenje čabaharske luke kroz historiju su bili zainteresirani Portugalci, Britanci i Rusi, a u moderno vrijeme Indijci i Kinezi. Mana lokacije bila je geografska izoliranost od ostatka zemlje sve do 1971. kada je povezan modernim prometnicama. Državna obalna cesta 98 danas ga spaja s Pasabandarom na istoku odnosno Konarakom i Džaskom na zapadu, cesta 93 s Nikšaherom i Iranšaherom na sjeveru, a cesta 95 s potonjim i Zahedanom. Oko 30 km zapadno od grada nalazi se Aerodrom Konarak koji se koristi za domaće i regionalne letove, te kao vojna taktička avijacijska baza. Čabahar je slobodna trgovačka zona i ekonomija mu se temelji prvenstveno na međunarodnom pomorskom transportu, te ribarstvu i turizmu. Prema popisu stanovništva iz 2006. godine u Čabaharu je živjelo 71.070 ljudi, od čega su većina etnički Baluči.

Veze
----

* Makran
* Sistan i Balučistan

Izvori
------

1. 1 2 3  () Ehlers, Eckart (15. 12. 1990.). *Čāh-bahār*, Encyclopædia Iranica. New York: Columbia University.

Vanjske veze
------------

* () Službene stranice grada Čabahara

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Čabahar** |
**Američka vidrica**, **američki vizon** ili **američki nerc** (*Neovison vison*), sjevernoamerički je pripadnik porodice *Mustelidae* kojeg pronalazimo u Aljaski, Kanadi i većem dijelu Sjedinjenih Američkih Država. Srodan je lasicama, vidrama, europskoj vidrici, gorskoj kuni i kuni ribolovcu. Neko je vrijeme smatran članom smrdljivaca, no genetski su dokazi pokazali kako bi se smrdljivci trebali nalaziti u zasebnoj porodici nazvanoj *Mephitidae*. Domesticirani oblik američke vidrice uzgaja se na farmama krzna zbog njenog bujnog krznenog pokrivača, koji je visoko cijenjen. Uzgajivači su razvili raspon nijansi od duboko crne do bijele boje. Srodna vrsta američkoj vidrici, *Neovison macrodon*, izlovljena je i izumrla u 19. stoljeću.

Obilježja
---------

Tijelo vidrica prekriveno je sjajnim, gustim tamnosmeđim krznom s bijelom mrljom ispod brade. Imaju kratke udove s djelomičnim plivaćim kožicama, što ih čini dobrim plivačima. Pronalazi ih se u šumovitim područjima i poljima u blizini rijeka i jezera. Ne iskopavaju jazbine, no preuzimaju napuštene brloge ostalih životinja.

Vidrice su djelomično vodeni grabežljivci, sposobni loviti plijen u vodi i na kopnu. Sposobne su roniti ispod površine, hvatajući ribe i žabe. Također vrebaju kopneni plijen poput ptica, zmija, miševa, voluharica i zečeva. Vidrice nisu izbirljivi grabežljivci i hrane se onim plijenom koji je u danom trenutku najlakše dostupan. Većinom su noćne životinje i ne hiberniraju. Vidrice predstavljaju plijen kojotima, velikim ušarama i vukovima. Također bivaju uhvaćene zbog svoga krzna. Njihov se broj značajno smanjio zbog gubitka staništa, učinka onečišćenja na njihovu vodeni izvor prehrane i miješanje gena domaće vidrice u populacije divlje vidrice.

U pravilu su samotne životinje. Parenje se odvija tijekom od rane veljače do ranog travnja; mužjaci i ženke imaju više od jednog partnera. Ženke kote 4-5 mladunaca jednom godišnje. Dok je smrtnost mladunaca iznimno visoka u ranim mjesecima života američke vidrice, životinje koje prežive prvu godinu mogu doživjeti i do tri godine u divljini. U zatočeništvu, vidrice dožive 10-12 godina. Vidricu pronalazimo u područjima koja odgovaraju njenom staništu kroz gotovo čitavu Sjevernu Ameriku, od Floride do Arktika.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Neovison vison** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Američka vidrica** |

***Američka vidrica*** na Wikimedijinoj ostavi
**Televizijska antologija** (skraćeno: **TV-antologija**), za koju se ponekad koristi i izraz **antologijska serija** jest televizijska serija dramskog sadržaja karakteristična po tome što svaka epizoda ima poseban zaplet i likove koji nemaju neposredne veze s drugim epizodama. Epizode umjesto toga u najlabavijem smislu spaja isti žanr, ugođaj, odnosno voditelj/narator.

Televizijske antologije su karakteristične za najraniji period komercijalne televizije, a format su preuzele od istovjetnih antologijskih serija na radiju. Televizijski studiji su im davali prednost zbog niskog budžeta, kao i veće raspoloživosti glumaca. Taj je format s vremenom izgubio na popularnosti 1970-ih, ali su se neke od antologijskih serija kao *Zona sumraka* i *Alfred Hitchcock Presents* snimane i 1980-ih i 1990-ih.

Eksterni linkovi
----------------

* National Audio Theatre: "Inebriate of Air: A Short History of Contemporary American Radio Drama" by Sarah Montague, June 8, 1999) Arhivirano 2009-01-12 na Wayback Machine-u
Koordinate: 44° 27′ 58" SGŠ, 17° 36′ 50" IGD

**Selačka** je naseljeno mjesto u općini Kotor Varoš, Bosna i Hercegovina. Obuhvata nekoliko naseobina, pretežno na sjevernim i sjeveroistočnim padinama Šipraškog brda.

Na popisu stanovništva 1991. u ovom selu su živjela 303 stanovnika, a prema preliminarnim rezultatima popisa 2013. bilo ih je 41.

Geografija
----------

Selačka je više geografska oznaka za sjeveroistočne padine Šipraškog brda, a manje jedinstveno naseljeno mjesto. To područje obuhvata nekoloko zaselaka i naseobina, od kojih su najveće Kerle, Grič, Selačka (oko 700 m n/v), Hajdarovići, Kurušići i Gelići. Smješteno je između desnih pritoka Vrbanje – Trnovca i Crkvenice, na nadmorskoj visini od oko 680–850 m. Lokalnom putevima su povezani sa reginalnom cestom R-440: Kruševo Brdo – Šiprage – Obodnik.

Istorija
--------

Selačka je stara naseobina na nepristupačnom terenu, pa se pretpostavlja da je njihva daleka historija vezana za događaje u dolini Vrbanje, od autohtonog starobosanskog naselja i Ilira do današnjih dana.

U bližoj historiji, uz ostala sela šipraškog kraja, i Selačka je bila aktivno uključena u NOB, osobito za vrijeme Šeste neprijateljske ofanzive.

Za vrijeme Rata u Bosni, bošnjački dio Selačke su snage bivše JNA i srpskih (para)vojnih jedinica rastjerale.

Nakon 1996. u projektu obnove porušenih sela, većina šipraških bošnjačkih sela je djelimično obnovljena, zahvaljujući Vladi i vojnicima Luksemburga, tj. bataljonu BELUGA (skr. od: **Be**lgium – **Lu**xembourg – **G**reece – **A**ustria; u okviru EUFOR-SFOR-a.

Stanovništvo
------------

### Popis 1991.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Etnička grupa** | **Broj** | **%** |
| **Muslimani** | 163 | 53,80 |
| **Srbi** | 137 | 45,21 |
| **Jugoslaveni** | 3 | 0,99 |

* Prema popisu iz 2013. u Selačkoj je registriran 41 stanovnik.

Povezano
--------

* Šiprage
* Borbe oko Kotor-Varoša i Šipraga 1944.

Vanjski linkovi
---------------

* *Zvanična stranica općine Kotor Varoš*

Vanjske veze
------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |
**Ahantchuyuk** (Pudding River Indijanci, French Prairie Indijanci), pleme Kalapooiana koje je obitavalo oko rijeke Pudding River, pritoci Willamette u Oregonu. Prema mjestu stanovanja nazivani su i Pudding River Indians. Teritorij im se prostirao sjeverno od današnjeg Salema, pa preko Francuske prerije (French Prairie) do Willamette Fallsa, kao i duž rijeke Pudding i donjeg toka Molalla Rivera. Sjeverno od njih bili su Chinooki iz plemena Multnomah. Ranim naseljenicima bili su poznati pod imenom French Prairie Indians. Jezik ovih Indijanaca bio je dijalekt jezika santiam. Brojno stanje i značenje imena plemena nije poznato. Njihovi srodnici iz drugih Calapooya plemena smješteni su na rezervat Grand Ronde u Oregon, gdje danas žive pod imenom 'Confederated Tribes of the Grand Ronde Community of Oregon', među njima međutim nije spomenut niti jedan pripadnik Ahantchuyuka u popisu iz 1910. godine.

Vanjske veze
------------

* The First People of Clackamas County Arhivirano 2010-08-19 na Wayback Machine-u
**The Forsyte Saga** (*Saga o Forsyteovima*) je britanska televizijska mini-serija koja se godine 1967. prikazivala na programu BBC-ja. Temeljila se na istoimenoj trilogiji engleskog pisca-nobelovca Johna Galsworthyja i njenom nastavku *A Modern Comedy*. Opisivala je život dobro stojeće porodice Forsyte od godine 1879. do 1926. 

Serija je bila izuzetno skupa i raskošno producirana za britanske uvjete sredinom 1960-ih, ali i posljednja snimana u crno-bijeloj tehnici. Usprkos toga, doživjela je enormnu popularnost, a godine 1968. bila je prva britanska serija koja se emitirala u SSSR-u. Serija se početkom 1970-ih emitirala i na programu JRT-a, a među gledateljima je bio i Josip Broz Tito koju ju je pohvalio u jednom intervjuu. 

*The Forsyte Saga* je još spektakularniji uspjeh doživjela prilikom prikazivanja u SAD. Serija se prikazivala na PBS-u te potakla snimanje *Masterpiecea*, TV-programa u okviru koga se od 1971. prikazuju raskošne televizijske adaptacije književnih klasika, ali i najbolje britanske TV-serije. Susan Hampshire, koja je u seriji tumačila ulogu Fleur, dobila je nagradu Emmy.

Eksterni linkovi
----------------

* Encyclopedia of Television (1967 series) Arhivirano 2009-09-13 na Wayback Machine-u
* British Film Institute Screen Online (1967 series)
* *The Forsyte Saga (mini-serija iz 1967.)* na sajtu IMDb
**San Fernando del Valle de Catamarca** (službeno *Ciudad de San Fernando del Valle de Catamarca*, kolokvijalno samo *Catamarca*) je grad i općina od 159,139 i aglomeracija od 222,100 stanovnikana sjeverozapadu Argentine u Provinciji Catamarca u kojoj je administrativni centar

Karakteristike
--------------

San Fernando del Valle de Catamarca leži u dolini rječice Valle (Río del Valle), stisnut između dva posljednja južna masiva Anda; Ambato i 
Ancasti. Od najbližeg velikog grada Córdobe je udaljen 443 km sjeverno.

Historija
---------

Nukleus današnjeg grada osnovao je konkvistador Juan Pérez de Zurita 1559. pod imenom *Londres de Pomán al Valle de Catamarca*.

Nakon brojnih selidbi zbog neprijateljski raspoloženih Indijanaca, nezadovoljni stanovnici zatražili su 1679. od dvorskog savjeta za Indije dozvolu da se presele na novo mjesto.
Proteklo je 4 godine kad je konačno ispunjen njihov zahtjev pa je 1683. guverner Tucumána Fernando de Mendoza Mate de Luna na svečanosti osnovao novi grad San Fernando del Valle de Catamarca.

Grad ima puno zgrada iz kolonijalnih vremena među njima katedralu Nuestra Señora del Valle, čija je gradnja počela 1694. Zarana je postala mjesto hodočašća, pa je 1941. proglašena nacionalnim spomenikom. Pored nje tu je i franjevački samostan iz 1694.). Uz to ima umjetničku galeriju i muzej likovnih umjetnosti.

Privreda i transport
--------------------

Privreda se bazira na proizvodnji i preradi poljoprivrednih proizvoda iz plodne doline, žitarica, lucerne, grožđa, pamuka, mesa i kože. U posljednje vrijeme sve je važniji turizam zbog planina i termalnih izvora u okolici grada.

Grad je poznat po svojim ručno [[tkanje|tkanim vunenim pončoima.

Cestama je povezan sa gradovima u Argentini, a ima i *Internacionalni aerodrom Coronel Felipe Varela* (IATA: **CTC**, ICAO: **SANC**), koji se nalazi 16 km južno od grada.

Izvori
------

1. 1 2  „*Reseña Histórica*" (španjolski). Municipalidad de San Fernando del Valle de Catamarca. Pristupljeno 18.10.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Catamarca Argentina*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 18.10.2023.
3. 1 2 3  „*Catamarca in Capital (Catamarca)*" (engleski). City Population. Pristupljeno 18.10.2023.
4. 1 2  „*Argentina: Urban Agglomerations*" (engleski). City Population. Pristupljeno 18.10.2023.
5. ↑  „*Cornell Felipe Varela International Airport*" (engleski). Skybrary. Pristupljeno 18.10.2023.

Vanjske veze
------------

***San Fernando del Valle de Catamarca*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de San Fernando del Valle de Catamarca* ()
**Albacete** je grad i općina od 172,816 stanovnika na jugu Španjolske u Provinciji Albacete.

Albacete je i administrativni centar istoimene provincije.

Geografske karakteristike
-------------------------

Albacete leži u regiji La Mancha na kanalu María Cristina, na 686 metara nadmorske visine, udaljen 187 km jugozapadno od Valencije. .
Grad je sastavljen od dva dijela, od starog gornjeg grada (Alto de Villa) i modernog donjeg grada (Villa de Abajo).

Historija
---------

Albacete je naselje maurskog porijekla, na arapskom se zvao Al-Basīṭ. Kod njega su se 1145. i 1146. odigrale dvije bitke između kršćanskih i 
maurskih snaga. Kršćani su ga zauzeli tek 1365. i prezvali u Albacete. Grad je igrao važnu ulogu u Ratu španjolsku baštinu, nedaleko od njega je
kralj Filip V 1707. izvojevao važnu pobjedu.
Sve do izgradnje kanala - María Cristina u 19. vijeku, bio je beznačajno naselje, on je omogućio da se isuši malarična močvara i radikalno povećaju obradive površine.

Privreda
--------

Albacete je danas trgovački centar za poljoprivredne proizvode (voće i šafran). Industrija je prvenstveno prehrambena, ali grad ima i nešto 
tvornica koje proizvode tekstil i metalnu galanteriju.
Nekad je bio poznat po svojim kovačima koji su pravili odlične noževe i bodeže, oni se danas prodaju kao suveniri diljem Španjolske.

Znamenitosti
------------

Od znamenitosti ima katedralu iz 16. vijeka, koja je restaurirana nakon požara 1936. i regionalni muzej otvoren 1978.

Gradovi pobratimi
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Ujedinjeno Kraljevstvo Neath Port Talbot, Ujedinjeno Kraljevstvo
* Italija Udine, Italija
* Francuska Vienne, Francuska
* Zapadna Sahara Bir Gandus, Zapadna Sahara
* Burkina Faso Houndé, Burkina Faso
 | * Kuba La Lisa, Kuba
* Narodna Republika Kina Nanchang, Kina
* Argentina Posadas, Argentina
* Argentina Reconquista, Argentina
* Argentina San Carlos, Argentina
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Spain: Castilla-La Mancha*" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 06. 2018.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Albacete*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 6. 2018.

Vanjske veze
------------

***Albacete*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de Albacete* ()

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
*Za ostala značenja, vidi The Forsyte Saga (razvrstavanje).*

**The Forsyte Saga** odnosno **Saga o Forsyteovima** je serija od tri romana i dvije pripovjetke koje je napisao engleski književnik John Galsworthy. Ona, kroz ironiju, humor ali i patetiku, opisuje život vodećih članova dobro stojeće porodice Forsyte. Istu su porodicu samo prije nekoliko generacija činili siromašni seljaci, te su svi dobro svjesni svog statusa skorojevića u klasno stratificiranom društvu Britanije krajem 19. i početkom 20. vijeka. Glavni je junak Soames Forsyte, koji nastoji kao "čovjek od imanja" akumulirati materijalno blago, ali mu to ne donosi životnu sreću.

*Saga o Forsyteima* je najpoznatije Galsworthyjevo djelo, a njegovoj popularnosti su doprinijele filmske i TV adaptacije. Prva knjiga *The Man of Property* je godine 1949. u Hollywoodu ekranizirana kao *That Forsyte Woman*. Godine 1967. je britanski BBC snimio izuzetno popularnu mini-seriju. Godine 2002. je britanska TV-kuća Granada za mrežu ITV snimila dvije mini-serije *The Forsyte Saga* i *The Forsyte Saga: To Let*.

Knjige
------

* The Man of Property (1906)
* Indian Summer of a Forsyte (1918)
* In Chancery (1920)
* Awakening (1920)
* To Let (1921)

Nastavci
--------

Nastavak trilogije je između 1924. i 1928. napisao sam Galsworthy pod nazivom *A Modern Comedy*. On se sastoji od tri romana i dvije pripovjetke. Nakon toga je napisao još jednu trilogiju pod nazivom *End of the Chapter*.

Novi nastavak je godine 1994. napisala Suleika Dawson pod naslovom *The Forsytes: the Saga Continues*.

Eksterni linkovi
----------------

* The Forsyte Chronicles Arhivirano 2007-03-22 na Wayback Machine-u at eBooks@Adelaide Arhivirano 2006-09-03 na Wayback Machine-u
* Full text of all volumes of *The Forsyte Saga Arhivirano 2004-10-09 na Wayback Machine-u* from Project Gutenberg
* Encyclopedia of Television (1967 series) Arhivirano 2009-09-13 na Wayback Machine-u
* British Film Institute Screen Online (1967 series)
* *That Forsyte Woman* na sajtu IMDb
* *The Forsyte Saga (1967 adaptation)* na sajtu IMDb
* *The Forsyte Saga (2002 adaptation)* na sajtu IMDb
|  |
| --- |
|  **Manastir Beočin** |
| ' |
| *Koordinate* |  |
| *Država* |  Srbija |
| *Godina osnivanja* | 16. vek |
| *Ktitor* |  |
| *Lokacija* | Fruška gora, Beočin |
| *Jurisdikcija* | SPC, upravnica igumanija Varvara Radosavljević |

**Manastir Beočin** je jedan od 14 fruškogorskih manastira. Nalazi se na Fruškoj gori, u istoimenom naselju mestu Beočin. Manastir Beočin, u čijem se ataru danas nalazi. Manastir prostorno i administrativno pripada opštini Beočin. Manastir je posvećen Vaznesenju Hristovom. Manastirom upravlja igumanija Varvara Radosavljević, koja je na čelu manastira od 2019. godine.

Današnja manastirska crkva je izgrađena 1732. i 1734. a trospratni zvonik uz zapadnu fasadu crkve sagrađen je 1762. Manastirski konaci, koji su građeni između 1728. i 1771, okružuju crkvu sa južne i zapadne strane. Manastirski kompleks je potpuno obnovljen 1893, a manje izmene izvedene su 1921. Ikonostas u manastirskoj crkvi slikali su Dimitrije Bačević, Janko Halkozović i Teodor Kračun, u šestoj i sedmoj deceniji 18. veka. U neposrednoj blizini manastira, istovremeno kad i crkva, sazidana je stara kapela. Nova, današnja kapela sagrađena je 1905. prema projektu Vladimira Nikolića. U Drugom svetskom ratu, manastir je opustošen, ali su građevine ostale neoštećene. Svoje poslednje dana u Beočinskom manastiru proveo je srpski pesnik Jovan Grčić Milenko.

  
Koordinate: 45° 10‘ S. 19° 43‘ I.

***Manastir Beočin*** na Wikimedijinoj ostavi
**San Lucas Tolimán** je općina od 32,038 i grad od 17,101 stanovnikana jugoistoku Gvatemale u Departmanu Sololá.

Geografske karakteristike
-------------------------

San Lucas Tolimán leži na jugoistoku Jezera Atitlán, udaljen 157 km od glavnog grada Ciudad Guatemale.

Historija
---------

Pretpostavlja se da je osnovan oko 1540. i da su njegovi prvi stanovnici bili Cakchiquieli, koje je španjolski konkvistador Pedro de Alvarado poveo sa sobom iz Meksika kao saveznike u kampanji na Gvatemalu. Glavni argument za to je ime mjesta -*Toliman*, često u Meksiku, dok su prefiks *San Lukas* (Sveti Luka) dodali Španjolci.

Najstariji dokument o mjestu je iz 1579. od strane tadašnjeg gradonačelnika, u dokumentu iz 1586. koji je napisao franjevački redovnik Alonso Ponce navodi se kao villa. 
Zna se da je krajem 18. vijeka pripadao župi Santiago Atitlán.

Od septembra 1877. godine San Lukas ima status općine.

San Lucas Tolimán je danas administrativno-trgovački centar poljoprivrednog kraja.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Información acerca del Municipio de San Lucas Tolimán, Sololá*" (španjolski). Deguate. Pristupljeno 16.3.2023.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*San Lucas Tolimán Municipality in Guatemala*" (engleski). City population. Pristupljeno 17.3.2023.
3. 1 2  „*San Lucas Tolimán in Sololá*" (engleski). City population. Pristupljeno 17.3.2023.

Vanjske veze
------------

* *Municipalidad de San Lucas Tolimán* ()
U ovoj ilustraciji drevnog grčkog pripovedača Ezopove basne, *Severni vetar i Sunce*, personifikovani "Severni vetar" pokušava da skine ogrtač putniku.
*Personifikacija* je književna ili umetnička tehnika gde se apstraktnim konceptima ili neživim objektima (na primer, emocije, prirodne pojave itd.) daju ljudske karakteristike.

Prozopopeja i antropomorfizacija
--------------------------------

### Prozopopeja

**Prozopopeja** (grč. *προσωποποιία*, *prosopōn poeìn* = "staviti masku") bilo je retoričko sredstvo kojom se govornik ili pisac obraćao publici kao da govori nekoj drugoj osobi ili predmetu. Od toga se razvila i personifikacija kao figura, premda je ona sama prisutna u ljudskome govoru još od samih početaka.

### Antropomorfizacija

**Antropomorfizacija** (grč. *anthrōpos* = "čovjek", *morphē* = "oblik") pridavanje je ljudskih osobina stvarima, pojavama, biljkama i životinjama, a koje oni sami ne posjeduju.

Često se odnosi na neviđene stvari i nepoznate sile, a posebno je česta u religiji. Primjer su za to prikazivanja božanstava u raznim religijama u ljudskome obliku. To je posebno bilo često u grčkoj mitologiji gdje su bogovi imali ljudske karakteristike. Iste je karakteristike, ljudske vrline i mane, bogovima dao i Homer.

Ksenofan, grčki filozof, jednom je rekao:

> *Kad bi volovi, konji ili lavovi imali ruke i mogli rukama da slikaju i proizvode (umjetnička) djela kao ljudi, konji bi likove boga crtali nalik konjima, goveda nalik govedima, a njihova bi tijela načinili svojim obličjima.*
> 
>

Primjeri personifikacije
------------------------

  

* Dragutin Domjanić, "Bele rože"

> Zmisliš se, mama, tih jutrah tak plavih?  
> 
> **Rosa** još s trave **se svetila** vani,  
> 
> Stare **su vure** polahko **odtukle**,  
> 
> **Glas im je tenek i tih i pospani**.  
> 
> 
> 
> 

> V odprti oblok **je dišalo jutro**,  
> 
> A pod oblokom naš **vrtek je** mali  
> 
> **Budit se počel**, i **on** si **je dremal**  
> 
> V mirnoj toj noći, dok vsi smo mi spali.
> 
> 
> 

  

* Antun Gustav Matoš, "Jesenje veče"

> Olovne i teške **snove snivaju**  
> 
> **Oblaci** nad tamnim gorskim stranama;  
> 
> Monotone **sjene** rijekom **plivaju**,  
> 
> Žutom rijekom među golim granama.  
> 
> 
> 
> 

> Iza mokrih njiva **magle skrivaju**  
> 
> Kućice i toranj; **sunce** u ranama  
> 
> **Mre i motri**, kako **mrke bivaju**  
> 
> **Vrbe**, crneći se crnim vranama.
> 
> 
> 

  

* Antun Gustav Matoš, "Utjeha kose"

> U dvorani kobnoj, mislima u sivim.  
> 
> Samo **kosa** tvoja još **je bila živa**,  
> 
> Pa mi **reče**: Miruj! U smrti se sniva.  
> 
> 
> 
> 

  

* Dobriša Cesarić, "Jesen"

> **Ona** je tu. U tuzi kiše  
> 
> Po poljanama **tiho hoda**,  
> 
> I kuda stiže u vis **diže**  
> 
> Usplahirana jata roda.  
> 
> 
> 
> 

> Polako **penje se** u brda,  
> 
> A kuda prođe, njezin put  
> 
> Od otpalog je lišća žut.  
> 
> I u dol njime idu krda. 
> 
> 
> 

  

* Vladimir Vidrić, "Pejzaž II"

> Nebeski putnik **mjesec**  
> 
> Lako **je odskakivo**  
> 
> Nad svijetlim oblačnim rubom  
> 
> I opet u nebo **plivo**.  
> 
> 
> 
>
Teritorija Bosanske banovine nakon što je ugarski kralj Ludovik I. Veliki prisilio Tvrtka I da vrati zapadni dio Huma, koji je Ludovik dobio kao miraz svoje žene Elizabete, kćerke bana Stjepana II
**Tvrtko I je vratio Hum** pogodbom sa ugarskim kraljem Ludovikom I 1356. godine.

Ugarski kralj Ludovik I pobijedio je Mletačku Republiku 1356. godine i preuzeo dalmatinsku obalu do Drača. Dubrovnik je morao, umjesto mletačkog, prihvatiti ugarski vazalni odnos. U povratku sa ratišta, Ludovik I je prošao kroz Livno i vratio Tropolje. U tim okolnostima Tvrtko I Kotromanić, je morao prihvatiti nametnutu pogodbu (*concordia et compositio*), o kojoj se saznaje jedino iz pisma što ga je 17. jula 1356. g. napisao bekšinski arhiđakon Gal.  Sadržaj pogodbe je:

1. Ban će predati kralju čitavu zemlju Hum sa svim tvrđavama u njoj i to u ime prava na Hum *gospoe mlade kraljice (pro iuribus domine regine iunioris)*.
2. Kralj će potvrditi bosanski i usorski banat samome Tvrtku I, ali i njegovom bratu Vuku.
3. Ban je dužan izbaciti iz svoje zemlje sve patarene i jeretike.
4. Ban je dužan iskazivati vjernost gospodinu kralju (*et quod omnem fidelitatem exhibet domino regi*), a u svakom njegovom ratu dužan je poći s njim ukoliko ga pozove.
5. Tvrtko, ili njegov brat, dužni su lično trajno boraviti na kraljevskom dvoru (*et ipse vel frater suus continuam in curia regia facient residentiam personalem*).

Ovom pogodbom bosanska banovina je skučena, a ban Tvrtko I postao je ovisan o Ludoviku.. Nije ništa neobično što Ludovik I zahtijeva od Tvrtka I Hum, jer je to miraz Ludovikove žene Elizabete i ona je dobila Hum još od svoga oca, Stjepana II, pa Kotromanići, koji su tada na vlasti, nemaju nikakvo pravo na njega. 

Time je Ludovik osigurao Tvrtkovu vlast u Bosni, koji je tada, banski prijesto dijelio sa majkom i brato Vukom.

Rat sa Ugrima
-------------

Osim što je izgubio dio teritorije, ostale uslove Tvrtko nije ispunjavao. Zbog toga će Ludovik kasnije pristupiti drugim metodama. Najprije će privlačiti dio bosanske vlastele na svoju stranu (dio Hrvatinića), a 1363. krenuti će lično sa vojskom na Bosnu u župu Plivu, a njegove vojskovođe u Usoru. Pod zidinama Sokola Ludovik je izgubio bitku, a vojska u Usori je poražena. Tvrtko je 1363. g. odbranio Bosnu. Tada, a možda i prije, uklonio je brata Vukca kao suvladara te sam ostao jedini ban čitave Bosne. Od tada će nastupiti višegodišnji period sukoba između braće oko titule bana Bosne, koji će se završiti u vrijeme ženidbe Tvrtka I.

Nakon sedam godina Hum je ponovo postao dio bosanske teritorije. Pobjeda nad Ugrima izazvala je pažnju ostalih susjeda i digla je Tvrtkov ugled. Naredne godine, 7. septembra 1364, on je s majkom i bratom dobio mletačko građanstvo. Od ove pobede Tvrtko nema više vazalskog stava, a i Mlečani ga zovu bosanskim banom samo "po božijoj milosti".
**Vjeverice** (ijek.) ili **veverice** (ek.), zajednički naziv za životinje iz porodice *Sciuridae*, iz reda glodavaca. 

Tipičan predstavnik ove porodice su vjeverice sa dugačkim repom, koje naseljavaju Europu, Aziju i Amerike. Također, u porodici Sciuridae su i leteće vjeverice, dok leteće vjeverice iz porodice *Anomaluridae* koja naseljavaju Afriku nisu iz ove skupine.

Opis
----

Živi u šumama,parkovima,vrtovima, aktivna je danju (nekad i noću!), dobro se penje i skače. U krošnjama gradi nekoliko loptastih gnijezda u kojima skriva hranu i mlade. Ne spava pravi zimski san (povremeno se budi).

Prehranjuje se bobicama, plodovima, gljivama, jajima, sjemenkama i mladim pticama.

Rasprostranjenost
-----------------

U Europi žive samo dvije vrste vjeverica-siva i crvena vjeverica.
Na svijetu je poznato oko 200 vrsta vjeverica. No, uz crvenu vjevericu, koja je do 70-ih godina prošloga stoljeća bila jedini stanovnik Europe, na starom kontinentu odnedavna viđamo i sivu. Prvi primjerci, uvezeni iz Sjeverne Amerike, pušteni su u Italiji, da bi se u posljednjih 50-ak godina nevjerojatno proširili i ugrozili opstanak zaštićene crvene vjeverice. 

Zbog kitnjasta, uspravno položena repa te gotovo ljudskog izgleda dok sjede na stražnjim šapama i grickaju hranu, ti predivni glodavci svima su dobro znani i često se mogu vidjeti u parkovima u naseljima. Sive vjeverice ljeti često zadobiju svijetlo smećkastocrvenu nijansu, posebno na leđima i bokovima pa ih je lako zamijeniti s crvenima. Crvene, pak, za zimskih mjeseci imaju dlakave čuperke na vrhovima uški koje sive vjeverice nemaju nikada. 

Obje vrste vjeverica vole lješnjake. No, sivih je više pa su i proždrljivije, premda bi se mogle zadovoljiti i žirevima koje crvene ne vole, jer ih ne mogu dobro probaviti. Ni jedna vrsta vjeverica ne hibernira, iako su manje aktivne, pa je u hladnim zimama u prednosti siva vjeverica koja nakupi znatno deblji sloj zaliha masti. U Velikoj su Britaniji lokalne populacije crvenih vjeverica nestale u samo 15 godina nakon dolaska sivih vjeverica. 

Kad pronađe lješnjak, vjeverica najprije provjeri je li jestiv, no ponekad ga ne pojede odmah već spremi u spremište hrane za crne dane. Mirisnim žlijezdama na usnama vjeverica označava hranu, koju će zakopati što je dublje moguće, na mekanu terenu, a potom, uzdignuta repa, krenuti u novu potragu. Miris lješnjaka osjetit će čak i pod snježnim pokrivačem.

Vanjske veze
------------

***Vjeverice*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Vjeverice* na National Geographicu
**Stari grad** je nekad ( do 1970-ih) bilo samostalnim naseljem na otoku Pagu, a odonda je dijelom naselja Paga.

Zemljopisni položaj
-------------------

Od stare gradske jezgre je udaljen oko tisuću metara.

Povijest
--------

Na mjestu Starog grada su nađeni megaliti i nalazi iz starog vijeka, što daje potporu pretpostavkama da je ondje u starogrčko doba postojalo gradsko naselje.

U povijesti je bio velikim naseljem, gospodarski snažno, da je mogao iznovačariti izgradnj vlastitih zidina.

U gradu se danas nalaze samo ostatci nekad bogatog naselja. Unutar zidina se može viditi tragove postojanja zidova, putova, utvrđenja, kuća.

Često su se na Pagu sukobljavali Rabljani i Zadrani. Kad je potkraj 12. st. propala Keša (Cissa), ovaj je grad postao vodećim naseljem na otoku. Grad je toliko napredovao i postao uglednim da ga je hrvatsko-ugarski kralj Bela IV. podario statusom slobodnoga kraljevskog grada 1244. godine. Kad je Hrvatskom kraljevao Ludovik I. Anžuvinac, Stari se Pag 1376. nakratko oslobodio zadarske vlasti te uspio uspostaviti samoupravu, a Hrvatski sabor u Ninu mu je to priznao 1396. svečanom poveljom.

Kao takav bio je privlačna meta susjednim moćnim gospodarskim i upravnim središtima, koji su se često tukli oko njega za njega i u njemu. 30. ožujka 1393. u svom napadu su ga opljačkali i spalili plaćenici.

Sukobljavanja sa Zadrom su ga teško satrijela, pa je Stari Pag teško stradao 1394. godine. Stanovnici su se stoga preselili na novo mjesto dva kilometra sjevernije te 1443. osnovali novi grad Pag.

Izvori bilježe preseljenje stanovništva iz grada 1467. Opustjenjem grada, franjevci 1589. su dali izgraditi samostan uz crkvu.

Osobitost Staroga grada je samostanski bunar i kip Majke Božje od Staroga grada koji Pažani hodočaste za blagdan Velike Gospe 15. kolovoza.

Kultura
-------

* zidine
* franjevački samostan (ostatci)
* romanička crkva sv. Marije (prvi spomen iz 1192.); smatra se da je sagrađena na starohrvatskoj bazilici iz 8. stoljeća
* kip Majka Božja od Staroga grada i svetište Gospe od Staroga grada

Promet
------

U povijesti je grad imao svoju luku u Košljunu, za srednje velike brodove, odakle su izvozili sol.

Gospodarstvo
------------

Glavna gospodarska grana je bilo proizvodnja morske soli.

Stanovništvo
------------

Izvori
------

1. 1 2  Zadarska nadbiskupija Zborna crkva i Gospa od Staroga Grada u Pagu
2. 1 2 3 4  „Stari grad". Arhivirano iz originala na datum 2012-10-08. Pristupljeno 2014-08-02.

Vanjske poveznice
-----------------

* O Pagu Arhivirano 2007-07-18 na Wayback Machine-u (stranice neaktivne)

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Stari grad (Pag)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
Park prirode Tikvara
**Park prirode Tikvara** se nalazi uz lijevu obalu rijeke Dunav, na teritoriji opštine Bačka Palanka, Srbija. Ovo zaštićeno područje većim dijelom svoje površine obuhvata deo inundacione površine od 1297 km do 1305 km rijeke Dunav. Od Novog Sada udalјeno je 45 km, a od Beograda 125 km. Rijeka Dunav predstavlјa prirodnu granicu sa Republikom Hrvatskom.

Jezero „Tikvara" je prošireni dio rukavca koji je u vezi sa Dunavom i pri niskim vodostajima. Predstavlјa nautički, sportsko-rekreativni, izletnički i ribolovni centar I kategorije, čija je atraktivnost u tijesnoj vezi sa prirodnim vrednostima. U sastavu Parka prirode Tikvara se nalaze nekadašnji spomenici prirode "Vještačka sastojina močvarnog čempresa" i "Četiri stabla platana", koji imaju dekorativnu vrijednost i oplemjenjuju prostor namjenjen turizmu i rekreaciji.

Park prirode
------------

Park prirode "Tikvara" je prvi put zaštićen Rešenjem o predhodnoj zaštiti prirodnog dobra "Tikvara" ("Sl. list Opštine Bačka Palanka", br. 3/93) od 2. aprila 1993. godine.

Na osnovu član 34 Zakona o zaštiti prirode („Sl. glasnik RS", br. 36/2009, 88/2010, 91/2010) lokalitet Tikvara je zaštićeno područje - Park prirode.

* Naziv: Park prirode „Tikvara".
* Kategorija zaštićenog područja: III kategorija - zaštićeno područje lokalnog značaja (član 41 Zakona o zaštiti prirode („Sl. glasnik RS", br. 36/2009, 88/2010, 91/2010).
* Površina: 554,52 ha. Prema namjeni površina, najveći dio zauzimaju šume (58,09%), zatim nasip (12,61%), objekti i građevinsko zemlјište (12,53%), dok kanal i bara (Tikvarski kanal i trstik-močvara I) zauzimaju 10,63%. Manji dio zauzimaju rijeka (4,78%) i pašnjak (1,37%).
* Režimi zaštite: II (drugi) stepen obuhvata 138,85 ha ili 25%, i III (treći) stepena obuhvata 415,67 ha ili 75%.
* Opština: Bačka Palanka
* Upravljač: JP Sportsko rekreativni centar Tikvara, Bačka Palanka

Park prirode Tikvara, zajedno sa Specijalnim rezervatom prirode „Karađorđevo", proglašen je 2009. godine za međunarodno značajno područje za ptice - IBA (Important Bird Areas) pod nazivom „Karađorđevo" i kodom RS005IBA, površine 4.851 ha.
**École des Beaux-Arts** punim imenom **École Nationale Supérieure des Beaux-Arts** (akronim: *ENSB-A*) je cijenjena Akadamija likovne umjetnosti iz Pariza u Francuskoj. 

Pariška akademija je veliki kompleks zgrada u samom srcu Pariza, pored muzeja Louvre s druge strane Seine u kvartu Saint-Germain-des-Près.

Historija
---------

Akademiju je pod imenom Kraljevska akademija za slikarstvo i skulpturu (*Académie Royale de Peinture et de Sculpture*) 1648. osnovao slikar Charles Le Brun.

Ona se 1793. spojila sa Kraljevskom akademijom za arhitekturu, koja je osnovana 1671. od Jeana-Baptista Colberta (tadašnjeg ministra kralja Luja XIV), otad se zove *École des Beaux-Arts*. Na toj akademiji učilo se slikarstvo, kiparstvo, arhitektura i grafika. Od 
1968. na akademiji se više ne uči arhitektura, koja je pod uticajem njemačkog Bauhausa, postala fakultet tehničkog usmjerenja. 

Sve do 1863. Akademija je bila pod direktnim kraljevskim tutorstvom, a od tad je državna javna institucija. 

Tokom 19. vijeka *École des Beaux-Arts* je bila najutjecajnija umjetnička akademija zapadnog svijeta, koja je osobito uticala na arhitekturu. Od 1930-ih akademija se počela mjenjati u duhu Bauhasa.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „*École des Beaux-Arts*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 12. 03. 2013.
2. ↑  „*Histoire de l'école et des bâtiments*" (francuski). Beaux Arts de Paris. Arhivirano iz originala na datum 2013-03-06. Pristupljeno 9. 03. 2013.

Vanjske veze
------------

* Službene stranice ()
*За остале употребе, погледајте Рибница (разврставање).*
**Рибница** је туристичко село у Јабланици, у централном дијелу Златибора. Рибница је била једно од првих златиборских села која су почела са туризмом. Још у вријеме Јована Мићића (почетак XVIII стољећа), овдје се налазила једна кафана. Осим ријетких туриста, у то вријеме, ово мјесто су редовно посјећивале само породице богатих ужичких трговаца стоком. 

Након Првог свјетског рата, у Ужицу је основано друштво „Златибор" које је за циљ имало унапријеђење и изградњу Рибнице. Друштво је откупило Рибницу од Јоце Гмизовића и у њој изградило већи број дрвених зграда за љетовање и једно љетње купатило. Подигнута је и парна стругара, која је требало да буде главни извор прихода овом златиборском мјесту. 1930-их година, Рибница је добила колску везу са Ужицем. На Црном Рзаву код Рибнице је 1971-ве године подигнута брана, па је направљено Рибничко вјештачко језеро за снабдијевање Краљевих Вода и Чајетине пијаћом водом.

Слике
-----

* Рибница зимиРибница зими
* Рибница зимиРибница зими
* Рибничко језеро летиРибничко језеро лети
* Поглед на Рибницу са УспињачеПоглед на Рибницу са Успињаче

Спољашње везе
-------------

***Рибница (Јабланица)*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Zlatiborska naselja |
| --- |
| 
* Zlatibor (naselje)
* Čajetina
* Sirogojno
* Rožanstvo
* Semegnjevo
* Mokra Gora
* Uvac
* Sela Murteničke oblasti
* Ribnica
* Kremna
* Gostilje
* Oko
* Jablanica
* Dobroselica
* Mačkat
* Vodice
* Sela Braneškog polja
* Ljubiš
* Alin Potok

 |
„grab" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. grab (razvrstavanje).

**Obični grab** (lat. *Carpinus betulus*) je bjelogorično drvo iz porodice Betulaceae.

Rasprostranjenost
-----------------

Rasprostranjen je u Europi i jugozapadnoj Aziji. Raste u mezofilnim šumama. U nizinskom području uspijeva na izdignutim terenima, a brežuljkasto područje najbolje mu odgovara.

Izgled
------

Grančica s plodovima
Obični grab je do 25 m visoko drvo. Ima glatku i sivkastu koru. 
Lišće mu je jajoliko, ušiljeno, 5-10 cm dugo, sa svake strane ima po 11-15 žila. U jesen je zlatno-žute boje. Plodni list je trolap, a srednji je lap najveći. Plod orašćić je do 8 mm dug i rebrast. Pupovi su cvjetni. Muški i ženski cvatovi tjeraju s listovima. Supke su obrnuto jajolike i imaju streličasto urezan rub.

Ekološki zahtjevi
-----------------

Dobro podnosi mraz, zbog toga raste i u uvalama i mrazištima. Ne raste u području, gdje ima poplava i stajaće vode.

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Obični grab** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Obični grab** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Obični grab** |