recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Radigojna** je selo u Primorsko-goranskoj županiji. Nalazi se u Moravicama u Gorskom kotaru, u blizini grada Vrbovsko, kojem administrativno pripada. Mjesto se nalazi 1km od poznate Lujzijane.

Zemljopis
---------

Radigojna je najsjevernije selo Moravica. Na sjeveru i zapadu graniči sa Brod Moravicama i njenim selima: Vele i Male Drage i Razdrto, na istoku graniči sa vrboštanskim selima: Blaževci i Zapeć, a sa južne strane nastavljaju se moravačka sela: Tomići, Bunjevci, Jakšići i Topolovica. Naselje se nalazi na 645 m nadmorske visine. Među najvišim vrhovima u Moravicama ubrajaju se i radigonjski: Veliko Brdo (763m), Radigojnski Vrh (782m) i Grič (785,94m).

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 1857. godine, Radigojna broji 103 stanovnika. Najveći broj stanovnika u Radigojni bio je 129 - 1910. godine, a od tada pa do danas slijedi konstantan pad, pa prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, Radigojna ima 38 stanovnika u 13 domaćinstava.

Galerija
--------

* Radigojna ortofotoRadigojna ortofoto
* Radigojna i susjediRadigojna i susjedi

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Radigojna** |

* www.moravice.com Arhivirano 2018-08-05 na Wayback Machine-u
Jörg Breu: Protej, drvorez, 1531.
**Protej** (grč. **Πρωτεύς**, *Prôteús*) rani je morski bog, Homer ga naziva morskim starcem, a to sugerira da je jedno od primordijalnih morskih božanstava. Prema Homeru u 4. pjevanju *Odiseje*, Protejov je dom bio pješčani otok Far (Pharos) na obali delte Nila. Bio je stočar, čuvar Posejdonovih tuljana i morskih zvijeri. 

Drugi je Protej u grčkoj mitologiji bio egipatski kralj.

Mitologija
----------

### Porijeklo i potomci

Prema olimpskom postanku bogova u *Odiseji*, Protej je Posejdonov sin. Druge inačice porijekla donose da je sin Nereja i Doride ili Okeana i Najade.

Djeca su mu kći Idoteja te sinovi Poligon i Telegon. Obojica su izazvali Herakla koji ih je pobijedio i ubio.

Erasmus Francisi: Protej, izmjenjujući obličja, 1695.
### Proricanje

#### Menelaj

Menelaj je od Protejeve kćeri, Idoteje, naučio da bi mogao doznati kojeg je boga uvrijedio i kako bi se mogao iskupiti i vratiti kući, i to kad bi uhvatio njezina oca. Naime, Protej može predvidjeti budućnost, ali odgovaranje na upite izbjegava mijenjanjem oblika, pa predviđa budućnost samo onima koji ga uspiju uhvatiti. Protej je isplivao iz mora da bi spavao sa svojim tuljanima, ali ga je Menelaj uspio zadržati, bez obzira na to što je Protej preuzimao obličja lava, zmije, leoparda, svinje, a čak i vode i stabla. Protej mu je potom istinito odgovorio, rekavši mu i neke dodatne pojedinosti - da je njegov brat Agamemnon ubijen, da je Ajant mlađi poginuo i da je Odisej zaglavio na Kalipsinu otoku.

#### Aristejeve pčele

Vergilije u svojim *Georgikama* govori da su sve Aristejeve pčele umrle od neke bolesti. Aristej je otišao svojoj majci Kireni i zamolio je za pomoć, a ona mu je rekla da mu Protej može reći kako da spriječi takvu katastrofu. Aristej je morao uhvatiti Proteja, a to je i uspio, te mu je Protej rekao da žrtvuje dvanaest životinja bogovima, a da trupla ostavi kao žrtvu te da se vrati poslije tri dana. Kad se Aristej vratio, u jednom je truplu našao mnoštvo pčela. Odnio ih je kući, u pčelinjak, a njegove pčele više nikad nisu oboljele.

Vanjski linkovi
---------------

***Protej (mitologija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Protej u klasičnoj literaturi i umjetnosti (`en`)
* Protej u grčkoj mitologiji
* Protej, kralj Egipta
Prva kuća u Noriljsku 1921.
**Noriljsk** ili **Norilsk** (ruski *Норильск*) je izvorno osnovan 1935. kao radničko naselje (*рабочий посёлок*) metalurškog kombinata GMK Noriljski nikelj (rus. *Норильский никель*). Danas je glavno naselje u Krasnojarskom kraju. 

Broj stanovnika: 201 982.

Zemljopisni položaj
-------------------

Zemljopisni mu je položaj 69,34° sjeverne zemljopisne širine i 88,22° istočne zemljopisne dužine.

Najsjeverniji je grad u Sibiru i drugi grad po veličini, iza Murmanska, iznad Arktičkog kruga. Uz Jakutsk jedini je veliki grad na području merzlote.

Noriljsk se nalazi između Zapadnosibirske ravnice i Srednjesibirske ravnice u podnožju 1700 m visokog Putoranskog gorja.

Gospodarstvo
------------

Ispod grada Noriljska nalaze se jedne od najvećih naslaga nikla na svijetu. Sukladno tome, rudarstvo i obrada rude su glavne industrije. Noriljsk je središte regije u kojoj se vade nikal, bakar, kobalt, platina i ugljen.

Za mineralne naslage u Sibiru znalo se dva stoljeća prije nego što je osnovan Noriljsk. Ipak, s vađenjem ruda započelo se tek 1939. godine, kada je za potporu gradu uspostavljena pruga prema lukama na rijeci Jenisej. Tijekom ljeta se iz ovih luka prevozila ruda u europski dio Rusije morem. Iste godine odlučeno je Noriljsk pretvoriti u gradsko naselje pa je gradski status dobio 1953. godine.

Godine 2001. Noriljsk je proglašen zatvorenim gradom za strance, a ulazne dozvole zahtijevaju se i za građane Ruske Federacije i Bjelorusije.

Reflist
-------

1. ↑  „Численность населения Российской Федерации по городам, поселкам городского типа и районам на 1 января 2010 года". Arhivirano iz originala na datum 2011-10-30. Pristupljeno 2014-09-12.
Koordinate: 42° 12′ 00" SGŠ, 22° 06′ 36" IGD

**Radibuš** (mak. *Radibuš*) je naselje u Republici Makedoniji, u severoistočnom delu države. Radibuš je u okviru opštine Rankovce.

Prirodni uslovi
---------------

Radibuš je smešten u severoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kumanova, selo je udaljeno 35 kilometara istočno.

Selo Radibuš se nalazi u istorijskoj oblasti Slavište. Naselje je položeno na južnim padinama planine German, na približno 550 metara nadmorske visine.

Mesna klima je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Stanovništvo
------------

Radibuš je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 157 stanovnika. Od toga ogromnu većinu čine etnički Makedonci (99%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* rankovce.gov.mk Zvanična stranica opštine Rankovce Arhivirano 2012-01-07 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Rankovce |
| --- |
| **Rankovce** • 
Baratlija • 
Vetunica • 
Vržogrnci • 
German • 
Ginovci • 
Gulinci • 
Krivi Kamen • 
Ljubinci • 
Milutince • 
Odreno • 
Opila • 
Otošnica • 
Piklište • 
Petralica • 
Psača • 
Radibuš • 
Stanča |  |
**Ragenfrid** (također **Ragenfred**, **Raganfrid** ili **Ragamfred**) (? -731) bio je franački majordom Neustrije i Burgundije od 715. do 718. godine, odnosno u periodu građanskog rata poslije smrti dugogodišnjeg majordoma Pipina Herstalskog.

Ragenfrid je poticao iz Véxina, svog glavnog uporišta. Nakon Pipinove smrti 714. godine je, uz podršku neustrijskih velikaša, uspio nagovoriti kralja Dagoberta III da za novog majordoma imenuje njega umjesto Pipinovog unuka Teudoalda. Tome su se suprostavili ne samo Teudoald i njegova baka Plektruda, nego i Pipinov nezakoniti sin Karlo Martel, koji je i sam, uz podršku austrazijskog plemstva, tražio mjesto majordoma. 

U građanskom ratu je Ragenfrid ispočetka imao uspjeha. U bitci kod Compiegnea je 715. porazio Teudoalda, a sljedeće godine je Ragenfridov saveznik, frizijski kralj Radbod porazio kod Kölna Karla Martela. Potom je oslabljenu Plektrudu natjerao da mu preda austrazijsku riznicu, te prizna njega za majordoma i njegovu merovinšku marionetu Hilperika II za kralja. 

Karlo Martel je, međutim, nastavio pružati otpor, istaknuvši svog merovinškog kandidata Klotara IV za kralja. U nizu bitaka je uspio poraziti Ragenfrida te ga do 719. stjerati u današnji Angers. Iste se godine Karlu Martelu pokorio i Ragenfridov saveznik Odo Veliki, vojvoda Akvitanije. Na kraju je rat završen sporazumom kojim je Karlo priznao Hilperika za kralja, ali mu je predano mjesto majordoma. Ragenfridu je ostao Anjou.

Godine 724. je Ragenfrid digao ustanak protiv Karla, ali su mu ostali posjedi, kada je Karlu dao sinove kao taoce.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Theudoald** | **Majordom Neustrije**714–717 | Slijedi:**Karlo Martel** |
**Radha Rani Amber Indigo Anunda Mitchell** (12. novembar 1973 -) je australijska glumica. Odrasla je kao dijete filmaša i modne dizajnerke koji su joj dali ime *Radha* u skladu s hinduističkim vjerovanjem. Glumom se počela baviti 1988. nastupivši u dječjoj seriji *Sugar and Spice*, a potom u popularnoj australskoj sapunici *Neighbours*. Nakon nastupa u nekoliko zapaženih filmova, probila se u Hollywood zahvaljujući ulozi pilota srušenog svemirskog broda u SF-filmu *Pitch Black*, a nakon toga su slijedile uloge u filmovima *Finding Neverland*, *Phone Booth*, *Man on Fire*, *Silent Hill* i *The Crazies*.

Eksterni linkovi
----------------

***Radha Mitchell*** na Wikimedijinoj ostavi

* Radha Mitchell na IMDb-u (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 85587270
* LCCN: n99835571
* ISNI: 0000 0001 0921 7511
* GND: 141088990
* SUDOC: 142759422
* BNF: cb14207532r (podaci)
* MusicBrainz: 58581a01-e87e-403a-ace5-fcea11fb73c3
* NKC: xx0045520
* BNE: XX1541074

 |
**Pühajärv** što prevedeno sa estonskog znači *Sveto jezero*, je jezero na jugoistoku Estonije, u Okrugu Valga, pored grada Otepää.

Karakteristike
--------------

Jezero ima površinu od 2,86 km², i leži na nadmorskoj visini od 115 metara.Dugo je 3,54 km i široko do 1,65 km, Prosječno je duboko 4.3 a maksimalno 7,5 m.
Dužina njegove obale iznosi 16.4 km.

Pühajärv je protočno jezero čije se vode izmjene za 13 mjeseci. 
Vodom ga pune brojni potoci i izvori u samom jezeru, a na jugu istječe rijekom Väike Emajõgi.
Uzvodno od Pühajärva ima čitav niz manjih jezera.

Strme obale su dobro razvedene brojnim uvalama i poluotocima, a na samom jezeru postoji pet otočića obraslih šumom.

Jezero Pühajärv je po mnogima najljepše estonsko jezero, pa je zajedno sa okolnim terenom proglašen *Parkom prirode Otepää*, danas se koristi za rekreaciju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   „Pühajärv" (estonski). Eesti Entsüklopeedia. Pristupljeno 22.09.2021.

Vanjske veze
------------

***Pühajärv*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Pühajärv* (`et`)
**Ngäbe-Buglé** (španjolski: *Comarca Ngäbe-Buglé*) je jedna od 4 
Domorodačkih regija sa statusom provincija koje postoje u Panami.

Karakteristike
--------------

Regija se nalazi na sjeverozapadu Panamske prevlake. Sa sjevera graniči sa Karipskim morem, sa juga sa provincijama Chiriquí i Veraguas, sa istoka sa Provincijom Bocas del Toro i sa zapada sa provincijama Bocas del Toro i Chiriquí. 

Regija ima enklave na teritoriju provincija Chiriquí i Veraguas.

Ngäbe-Buglé ima površinu od 6,814 km², na kojoj je 2020. živilo 224,823 stanovnika.

Regija je administrativno podjeljena na 7 okruga (distrikta); Besiko, Kankintú, Kusapín, Mironó, Müna, Nole Duima i Ñürüm. 

Administrativni centar regije je selo Llano Tugrí.

Historija
---------

Domorodačka regija Ngäbe-Buglé je osnovana 1997. na teritoriju provincija; Bocas del Toro, Chiriquí i Veraguas. Data je na upravljanje autohtonim indijancima Guajmi i Bokota koji imaju lokalnu samoupravu i isključivo pravo na zemljište. 

Guajmi (veća) i Bokote (manja) su dvije najveće indijanske zajednice u Panami koji se međusobno ne razumiju iako pripadaju istoj jezičnoj porodici - Chibchan.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Historia*" (španjolski). Gobernación de la comarca Ngäbe Buglé. Pristupljeno 10.2.2023.
2. ↑  „*Panama: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 10.2.2023.

Vanjske veze
------------

***Ngäbe-Buglé*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobernación de la comarca Ngäbe Buglé* (`es`)
**Ansambl vokalnih solista Madrigal** je hrvatski profesionalni glazbeni ansambl iz Zagreba. Zove se po glazbenoj formi madrigalu. Ovaj ansambl je jedan od najreprezentativnijih glazbenih tijela Hrvatske. Sjedište je u Petrovogorskoj 8, Zagreb.

Osnovan je 1991. godine. Izvodi baroknu glazbu. Ima 18 članova, istaknutih mladih akademskih pjevača-solista. Većina ih je već prije napravila zapaženu samostalnu karijeru u opernoj i oratorijskoj glazbi.

Ansambl je gostovao na više od 80 samostalnih koncerata u Hrvatskoj i inozemstvu (Francuska, Italija, Slovenija, Bosna i Hercegovina, Austrija, Irska, Portugal, Finska, Egipat). 

Na repertoaru izvodi djela sakralne glazbe ranog baroka, hrvatsku vokalnu glazbu, rusku duhovnu glazbu i europsku sakralnu glazbu.

Objavio je dva albuma u izdanju Croatia Recordsa: G.Allegri: "Miserere mei, Deus", G. Faure: "Pavane" i M.-A. Charpentier: "Te Deum" na albumu iz 1996. te Hrvatske božićne popjevke 1998. godine.

Izvori

1. ↑  Zagreb Profesionalni ansambli i orkestri
2. ↑  „Repertoar". Arhivirano iz originala na datum 2005-02-04. Pristupljeno 2005-02-04.
3. ↑  „Albumi". Arhivirano iz originala na datum 2005-02-07. Pristupljeno 2005-02-07.

Literatura:
O nama
„Oktobarska kriza 1970." preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Oktobarska kriza 1962..

**Oktobarska kriza** (fr. *La Crise d'Octobre*, engl. ) je naziv za događaje u kanadskoj provinciji Kvebek krajem 1970. godine, a koji su započeli eskalacijom terorističkih aktivnosti militantne kvebečke separatističke organizacije Fronta za oslobođenje Kvebeka (FLQ) te izazvali reakciju federalne vlade premijera Pierrea Trudeaua u obliku proglašenja višemjesečnog izvanrednog stanja. Započela je 5. oktobra kada su FLQ-ovi militanti oteli britanskog diplomata Jamesa Crossa; tri dana kasnije je otet Pierre Laporte, ministar rada u kvebečkoj provincijskoj vladi. Kvebečka vlada premijera Pierra Bourasse je 16. oktobra od Trudeaua zatražila da se primijeni Zakon o ratnim mjerama kojim je dozvoljeno korištenje vojske za policijske poslove i suspendirana dotadašnja građanska prava. 17. oktobra je Laporte ubijen; Cross je pušten 4. decembra nakon dogovora kojima je otmičarima dozvoljen azil na Kubi. Kanadska vojska i policija su do 28. decembra uspjele pohvatati preostale članove i vodtsvo FLQ, a izvanredno stanje je formalno okončano 5. januara 1971. Ti su događaji, a prije svega ekslacija nasilja, u kvebečkoj javnosti umanjili dotadašnje simpatije prema militantnom krilu kvebečkih separatista, koji će se otada za nezavisnost provincije nastaviti boriti isključivo političkim sredstvima. Trudeauova reakcija, iako efikasna, je kasnije postala predmetom kontroverzi oko njene opravdanosti, masovnosti i nepotrebnog kršenja ljudskih prava.

Vanjske veze
------------

* Livre en libre accès dans Les Classiques des sciences sociales.
* Documentaire *Les événements d'octobre 1970* sur le site de l'Office national du film du Canada
* Livre Pour en finir avec octobre de Francis Simard (1982), Montréal, Éditions Stanké.
* Tout le monde en parlait | La crise d’Octobre I : L’engrenage.  Arhivirano 2015-09-23 na Wayback Machine-u Reportage de Radio-Canada, 23 septembre 2010
* Tout le monde en parlait | La crise d’Octobre II : Le dénouement.  Arhivirano 2017-09-22 na Wayback Machine-u Reportage de Radio-Canada, 24 septembre 2010
* La lecture du manifeste du FLQ fait par Gaétan Montreuil le 8 octobre 1970 à la télévision de Radio-Canada. Arhivirano 2017-02-27 na Wayback Machine-u
**Nia Segamain**, sin Adamairov, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, veliki kralj Irske. Ime mu znači "sestrin sin ili prvak Segamona", te je možda vezan uz Segomoa, drevno galsko božanstvo u rimsko doba vezano sa Marsom i Herkulom.

Geoffrey Keating navodi kako mu je majka bila (pretpostavljena) šumska boginja Flidais od Tuatha Dé Dananna, čija je magija za vrijeme njegove vladavine tjerala jelene da daju mlijeko poput pripitomljenih krava. Na prijestolje je došao ubivši svog prethodnika Conall Collamracha. Vladao je sedam godina prije nego što ga je ubio Énna Aignech. *Lebor Gabála* navodi kako je vladao u doba egipatskog kralja Ptolemeja VIII Fiskona (145-116. pne.). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu datira u period 226-219. pne. a *Annals of the Four Masters* u 320-313. pne.

Još jedna ličnost, historiji bliži Nia Segamain se pojavljuje u ranim rodoslovima dinastije Eóganachta, i ponekad se tumači kao dokaz u prilog njenog galskog porijekla.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Conall Collamrach**  |  **veliki kralj Irske** LGE 2. vijek pne.FFE 226-219. pne.AFM 320-313. pne. | Slijedi: **Énna Aignech**  |

V. također
----------

* Deirgtine
* Mug Nuadat

Izvori
------

1. ↑  *Dictionary of the Irish Language* Compact Edition, Royal Irish Academy, 1990, p. 478
2. ↑  James MacKillop, *Dictionary of Celtic Mythology*, Oxford University Press, 1998, p. 337
3. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.30
4. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 287-289
5. ↑  *Annals of the Four Masters* M4880-4887
6. ↑  Francis John Byrne, *Irish Kings and High-Kings*, Four Courts Press, 2nd revised edition, 2001
*Za ostala značenja, v. Admiral (razvrstavanje).*

|  |
| --- |
| Najčešći vojni činovi |
| Ratna mornarica | Kopnena vojska/zrakoplovstvo | Zrakoplovstvo Commonwealtha |
| Admiral | General | Zračni maršal |
| Komodor | Brigadir | Zračni komodor |
| Kapetan | Pukovnik | Kapetan grupe |
| Zapovjednik | Potpukovnik | Zapovjednik krila |
| Do-zapovjednik | Major | Vođa eskadrile |
| Poručnik | Kapetan | Letački poručnik |
| Potporučnik (mornarica) | Poručnik | Letački oficir |
| Zastavnik | Zastavnik | Zastavnik |
| Narednik (mornarica) | Narednik | Narednik |
| Desetar | Kaplar | Kaplar |
| Mornar | Redov | Redov |

**Admiral** je u većini modernih vojski najviši čin u ratnoj mornarici. Često se koristi kao skupni naziv za vrhovni zapovjedni kadar ratne mornarice (***admiralitet***). U kopnenoj vojsci i ratnom zrakoplovstvu odgovara mu čin generala. Naziv dolazi od arapske riječi *amīr al-bahr* (امير البحر ), što znači *zapovjednik mora*.

Oznaka čina admirala u HRM
Admiralski činovi u većini vojska podjeljeni su u nekoliko stupnjeva. U Hrvatskoj ratnoj mornarici postoje pet admiralskih činova:

* admiral flote
* admiral
* viceadmiral
* kontraadmiral
* komodor.

U velikoj većini vojski svijeta, komodor nije admiralski čin, u Hrvatskoj je postao admiralskim činom 9. listopada 1999.

Poveznice
---------

* Vojni čin
* General

***Admiral*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85000927
* GND: 4141435-4
* NKC: ph118258

 |
Notker od Liègea, slika s kraja 19. vijeka; autor: Louis Gallait.
**Notker** ili **Notger od Liègea** (njemački: ; (940 – 10. april 1008) bio je benediktinski redovnik od 972. biskup Liegea, a od 980. do smrti i knez-biskup Kneževine-biskupije Liege.

Prije imenovanja biskupom je 969. bio od strane Otona Velikog imenovan za carskog kapelana u Italiji. Godine 972. je imenovan biskupom Liegea. Kada ga je 980. Oton II imenovao biskupom Liegea, istovremeno mu je dao svjetovnu vlast nad tadašnjom Grofovijom Huy, čime je njegova biskupija postala državom Svetog Rimskog Carstva. Pod njegovom upravom je u Liegeu podignuta katedrala sv. Lamberta i osnovana škola koju su pohađali budući najeminentniji učenjaci tadašnje Evrope; u njegovo je doba Liege dobio nadimak "sjeverna Atena". 

U političkom je smislu bio vjeran pristaša cara Otona III. Kao diplomat je ishodio mirovni sporazum cara Heinricha II i francuskog kralja Roberta.

Izvori
------

* Schoolmasters of the Tenth Century. Cora E.Lutz. Archon Books 1977.
* Notger de Liège at la civilisation au Xe siècle. Brussels. 1905.

Vanjske veze
------------

* Notger de Liège at la civilisation au Xe siècle. Brussels. 1905.
Ovo je članak o osnivaču kraljevstva Južni Han.  Za ostala značenja, v. Liu Yan (razvrstavanje).
*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Liu*.*
**Liu Yan** (劉龑; 889–942) bio je kralj Nanhana u Kini (911–917) koji se kasnije proglasio carem kraljevstva Južni Han, jedne od država iz perioda Pet dinastija i Deset kraljevstava.

Liu Yanov brat Liu Yin je bio kineski službenik, koga je 905. dvor dinastije Tang imenovao regionalnim guvernerom. Dvije godine kasnije dinastija Tang je propala907. Liu Yin je iskoristio priliku da se proglasi princom od Nanpinga 909. Kada je Liu Yin godine 911. umro, Liu Yan ga je nasljedio kao kralj Nanhaija. Šest godina kasnije je sebe proglasio carem Velikog Yuèa (大越), a 919. državu preimenovao u Južni Han. Njome je vladao sve do smrti 943. Zbog geografskog položaja je bio prisiljen braniti svoju državu od suparničkih kineskih kraljevstava kao što su Južni Tang, Min i Chu, nego i od ne-kineskih naroda, prvenstveno Vijetnamaca, koji su propast dinastije Tang shvatili kao priliku da se oslobodi od kineske vlasti. Godine 939. je Liu Yan pokušao pokoriti Vijetnamce, ali u tome nije uspio. 

Na unutrašnjem planu se iskazao kao relativno uspješan vladar, jer se uspio održati na vlasti četvrt vijeka. Međutim, tradicionalni kineski historičari ga smatraju relativno nevažnom ličnošću, jer svoju prijestolnicu Guangzhou nije uspio pretvoriti u veliko kulturno središte južne Kine, kao što je to uspjelo njegovim suparnicima u Hangzhouu, Nanjingu i Chengduu.

V. također
----------

* Ngo Quyen
* Bitka na rijeci Bach Dang (938)

Literatura
----------

* Mote, F.W. (1999). *Imperial China (900-1800)*. Harvard University Press. str. 11, 15. ISBN 0-674-01212-7.
* Tarling, Nicholas, ur. (1999). *The Cambridge History of Southeast Asia (Volume One, Part One): From early times to c. 1500*. Cambridge University Press. str. 139. ISBN 0-521-66369-5.

  


| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Liu Yin**  |  **Kralj Nanhaija** 911–917 | Slijedi: **nema (raspušteno kraljevstvo)**  |
| Prethodi: **nema (osnivač kraljevstva)**  |  **Car Južnog Hana** 917–943 | Slijedi: **Liu Cheng (劉晟)**  |
**Nicanor Duarte Frutos** (Coronel Oviedo, 11. 10. 1956.) je bivši predsjednik Paragvaja.

Sin je militantnog seljaka. Odrastao je u doba diktatora Alfreda Stroessnera i podupirao je Stroesnerovu stranku Colorado.

Godine 1974. diplomirao je znanost i književnost i otišao raditi kao športski komentator. U 1977. postao je šef odjela za novinare Radija Caaguazu. Četiri godine kasnije pridružio se novinama "Ultima Hora", gdje je radio do 1991. U 1984. završio je pravo na Katoličkom sveučilištu u Asunciónu. Postao je član vladajuće stranke Colorado. Godine 1993. postaje ministar prosvjete i kulture. Godine 1996. dao je ostavku u stranci, zbog političkih kontroverzi. Slijedeće godine odstupio je kao ministar i pridružio se stranci MRC.

Pobijedio je na izborima 2003. i postao je predsjednik Paragvaja. Vladao je kao ljevičar do 14. 8. 2008. protivio se slobodnoj trgovini i povezivao se s ljevičarskim vođama u Južnoj Americi. Nakon smrti diktatora Stroessnera u egzilu u Brazilu, zalagao se da se pokopa u rodnom gradu Encarnacionu, na užas oporbe. Nakon prestanka predsjedničkog mandata, postao je član Senata.

Duarteova supruga je María Gloria Penayo Solaeche. Imaju petero djece.
**Prizrenka Petković** (Prizren, 23. jun 1952) srpska i jugoslovenska glumica.

Biografija
----------

Rođena je 23. juna 1952. godine u Prizrenu. Zbog toga je dobila i ime. Njeni su inače iz Beograda ali su bili na turneji u tom gradu.

Posle serije „Ljubav na seoski način" diplomirala je na Muzičkoj akademiji u Rumuniji. Kao profesor pevanja i šef odseka na Muzičkoj školi u Novom sadu, radila je više od dvadeset godina. Odeselila se u Holandiju. Udata je za Džejmsa Mek Kreja. Ima ćerku iz prvog braka Violetu Lazin.

  

Za ulogu Radmile u seriji „Ljubav na seoski način" kaže: 

 Wikiquote
*„Ulogu Radmile dobila sam potpuno slučajno jer se glumica koja je trebalo da igra razbolela. Prijatelj mog oca (takođe glumac, Branko Petrović), preporučio me je režiseru Dragoslavu Laziću. Još pamtim tremu koju sam imala kada sam ugledala Lepog Caneta, odnosno Dragana Zarića, veliku zvezdu u to vreme."*

Uloge
-----

|  |
| --- |
| **Filmografija glumice Prizrenke Petrović**  |
| God. | Naziv | Uloga |
| 1970. | Ljubav na seoski način (serija) | Radmila |

Spoljašnje veze
---------------

* Prizrenka Petković na IMDb-u (`en`)
* Gde je i šta radi Radmila iz serije Ljubav na seoski način ? (Svet Plus)
Današnji izgled lokaliteta Crkvina (Vođenica)
**Arheološki lokalitet Crkvina** u Vođenici je istorijsko područje sa ostacima crkve i nekropolom stećaka. Nalazi se na teritoriji opštine Bosanski Petrovac, Bosna i Hercegovina

Lokacija
--------

Vođenica je naselje na sjevernom obodu Petrovačkog polja (dijela polja pod nazivom Bjelajsko polje) i južnim padinama planine Grmeč. Lokalitet Crkvina se nalazi uz rijeku ponornicu Vođenicu, koja izvire na Grmeču a ponire u Bjelajskom polju.

Arheologija
-----------

U Vođenici se nalazi i ruševina „Crkvina" dimenzija 15x6 m. U Arheološkom leksikonu BiH u opisu lokaliteta stoji: Srednjovjekovna crkva i groblje. Sačuvane ruševine crkvene građevine (dimenzije 15x6 m.), uz koju se, prilikom raskopavanja nailazilo na oružje i liturgijske predmete. Oko ruševina je sačuvano oko 40 stećaka u obliku ploča i sanduka sa ornamentima polumjeseca i krsta. Ovaj opis je nastao na osnovu istraživanja arheologa Vejsila Ćurčića.

Detaljan opis nalaza novootkrivene crkve dao je proto Kosta Kovačević i objavljen je 1887. godine u "Dabro-bosanskom istočniku". U opisu se navode pronađeni artefakti:

* oltar, dug 7 i širok 5 metara, slab i dotrajao od uticaja vremena
* metalni zaštitni oklop
* ključ crkve, sa oštećenjima od gorenja a u njoj su izgorjeli i ljudi koji su je branili.
* diskoteka prečnika 6 inča,
* časna čaša od olova, na mestu proskomidije
* koplje od slonovače
* mali krst od daščica, vjerovatno srebrenih,
* pojasne pločice (pavfte),
* mala ikona od lima, izdubljena sa likom anđela.
* komad metela od rastopljenog zvona
* ljudski kostur
* Nekoliko stećaka u obliku ploča, bez epitafa i reljefnih motiva. Prema Bešlagiću, osim u nekropolama, stećci su se ugrađivali u vjerske objekte.

Nalazi ukazuju da je crkva uništena gorenjem. Nije poznato gdje su završili pronađeni artefakti.
**Lijuva II**, mladi Rekaredov sin, bio je vizigotski kralj u Hispaniji između 601. i 603. godine. Nasledio je Rekareda na prestolu kad je imao samo 18 godina.

U proleće 602, Vizigot Viterih, jedan od konspiratora u zaveri Sune iz Meride koji je hteo da ponovo uspostavi arijanstvo (589), postao je omandant vojske koja je trebalo da protera Vizantince sa Iberijskog poluostrva (vidi: Spanija). Viterih se okružio ljudima od poverenja i u proleće 603. godine, umesto da krene protiv Vizantinaca, Viterih je iskoristio vojsku pod svojom komandom, napao kraljevsku palatu i smenio Lijuvu II. Najverovatnije je da je imao podršku jednog dela plemstva, protivnika Leovigildove dinastije. Viterih je odsekao desnu ruku mladom kralju (što ga je po vizigotskim zakonima onemogućavalo da vlada), a zatim ga i osudio na smrt i pogubio u leto 603. godine.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Rekared I** | **Vizigotski kralj (601—603)** | Nasljednik:**Viterih** |

***Liuva II*** na Wikimedijinoj ostavi
**Nickerie** je rijeka na sjeverozapadu Surinama duga oko 435 km.

Hidrologija
-----------

Rijeka izvire na terenu Distrikta Sipaliwini u masivu Bakhuisgebergte. U svom gornjem toku teče prema sjeveru praveći velike lukove i formira granicu između Surinamskih distrikta Coronie i Nickerie. U svom donjem toku protiče kroz Distrikt Nickerie gotovo 
pravolinijski prema sjeverozapadu. Protiče preko Wageningena i dotiče do grada Nieuw Nickerie gdje ima ušće u Atlantski ocean.

Glavna luka Nieuw Nickerie udaljena je 11,8 km od ušća, rijeka je na tom mjestu široka 150 metara i može primiti brodove gaza do 4,5 metra.

Porječje rijeke prostire se po površini od 10,100 km² po Surinamskim distriktima Sipaliwini, Coronie i ponajviše po Distriktu Nickerie.
Prosječni godišnji protok na ušću je 178 m³/s, a maksimalni 1,800 m³/s.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Rivers*" (nizozemski). Swris. Pristupljeno 23.11.2022.
2. ↑   (nizozemski) Algemene Haven Nieuw Nickerie. Havenbeheer. Pristupljeno 23.11.2022.

Vanjske veze
------------

***Nickerie (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Nickerie River* (na portalu Mapcarta) (`en`)
**Liu Yikang** (劉義康) (409–451), nadimak **Chezi** (車子), bio je kineski princ iz dinastije Liu Song. Bio je sin njenog osnivača cara Wua (Liu Yu), poslije služio kao premijer svom bratu caru Wenu. Prvo je godine 427. bio imenovan za pomoćnika premijeru Wang Hongu, da bi nakon njegove smrti došao na čelo vlade. Kineski historijski izvori ga opisuju kao izuzetno inteligentnu i sposobnu osobu, velikim dijelom zaslužnu za to što je vladavina cara Wena ostala zabilježena kao period mira, stabilnosti i prosperiteta. Međutim, godine 440. je došao u carevu nemilost zbog navodnog sudjelovanja u zavjerama sa ciljem svrgvanja brata. Tada je smijenjen, te mu je pošteđen život samo zahvaljujući uticaju careve sestre princeze Xingdi. Nakon njene smrti 444. je izgubio zaštitu, da bi 445. bio povezan sa zavjerom Fan Yea. Liu Yikang ga je konačno odlučio likvidirati za vrijeme poraza u ratu sa državom Sjeverni Wei. Liu Yikangu je naređeno da izvrši samoubistvo, ali je on to kao budist odbio učiniti, te je zbog toga zadavljen.
Mapa preuzeta iz djela *Germaniae veteris typus* (srpskohrvatsi: *Historijska karta Njemačke*, 1645.), čiji su autori Willem i Joan Blaeu. "Aestui" se nalaze u gornjem desnom uglu karte, sjeveroistočno od teritorija na kojem su vjerojatno živjeli.
**Aesti**, **Aestui** ili **Esti** (lat. *Aesti*, *Aestii*) su, prema rimskom historičaru Tacitu, bili drevni stanovnici koji su naseljavali područje današnjih pribaltičkih država, tadašnje Estije (lat. *Aestui*). Ovaj naziv za stanovnike područja istočno od današnje Švedske na obalama Baltičkog mora Tacit je prvi put naveo u svom kapitalnom djelu *De Origine et situ Germanorum* iz 98. godine.

Prema nekim historiografskim istraživanja, drevna Estija nalazila se na području današnje Kalinjingradske oblasti Ruske Federacije, a iako samo ime ima veliku fonološku sličnost s imenom suvremene države Estonije, vjeruje se da između njih ne postoje nikakve direktne historijske veze. Geografski i etnolingvistički dokazi govore da su drevni Esti zapravo bili zajedničko ime za baltičke narode, a ne direktni preci suvremenih Estonaca.

Literatura
----------

* Deutschler, Yorck:  *"Die Aestii - Bezeichnung für die heutigen Esten Estlands oder die untergegangenen Pruzzen Ostpreußens"* , in: Deutschler, Yorck. *"Die Singende Revolution" - Chronik der Estnischen Freiheitsbewegung (1987—1991)*, Ingelheim, March 1998/June. 2000. ISBN 978-3-88758-077-3. pp. 196-198
* Saks, Edgar Valter (1960). *Aestii, An Analysis of an Ancient European Civilization. Studies in the Ur-European History". Part 1*. Montreal–Heidelberg: Võitleja.
* Bojtàr, Endre. Foreword to the Past: a Cultural History of the Baltic People.
**Liu Penzi** (劉盆子) (10-??)
 je bio kineski marionetski "car", odnosno pripadnik klana Liu i dinastije Han koga su pobunjeni seljaci iz Chimei pokreta privremeno stavili na prijestolje nakon kolapsa dinastije Xin. Liu Penzi je formalno vladao od 25. do 27. Prije toga su Liu Penzi i njegova dva brata prisilno regrutirana u Chimeije kao djeca-vojnici. Kada su Chimei kao novog cara priznali Genshija, Liu Penzijev stariji brat Liu Gong je prebjegao iz Chimeijeve vojske kod Genshija. Međutim, Chimei su se brzo okrenuli protiv novog cara, zauzeli carsku prijestolnicu Chang'an te, shvativši da im za legitimitet treba monarh, Liu Penzija proglasili carem Kine. Liu Penzi, međutim, nije imao nikakvu vlast i koristio je svaku priliku da se pokuša odrekne prijestolje. Kada je godine 27. Liu Xiu, budući car Guangwu, svrgnuo Chimeije, odlučio je poštediti život 17-godišnjem lažnom caru. .

Izvori
------

1. ↑  
„Sinan Period". Oracle ThinkQuest Education Foundation. Pristupljeno 31. 10. 2007.
2. ↑  
Ulrich Theobald (17. 12. 2005.). „Chinese History - Han Dynasty". Ulrich Theobald. Pristupljeno 31. 10. 2007.

V. također
----------

* Chimei
* Dinastija Xin

|  |
| --- |
| Car Penzi**Kuća Liu** **Umro/la:** 25 |
| Pretendirane titule |
| Prethodi:**Car Gengshi od Hana** | **— TITULARNI —*****Car Kine*****Chimei pretendent**25 – 27Razlog za neuspjeh sukcesije:Kolaps Chimeija | Slijedi:**Car Guangwu od Hana** |
**Rama**, etnolingvistička porodica američkih Indijanaca nastanjenih u Nikaragvi. Porodica Rama klasificira se Velikoj porodici Macro-Chibchan. Glavna plemena su 

* Rama, između Río San Juana i atlantske obale. Danas međutim uglavnom žive u području Rama Keya na Bluefields Lagooni, Nikaragva. 1,100;
* Catapa;
* Cocora, u jugoistočnoj Nikaragvi na Río Cocori;
* Corobici, istočno od jezera Nicaragua u Kostariki, Srodni su Guatusima;
* Guatuso, u unutrašnjosti Kostarike, južno od jezera Nicaragua;
* Guetar
* Patica, 400;
* Pocora;
* Gotane;
* Xurru;
* Melchora, u Nikaragvi, sjeveroistočno od jezera Nicaragua;
* Voto, na sjeverozapadu Kostarike, južno od rijeke Río San Juan;
* Turrin;
* Tice.

Jezik
-----

Pripadnici plemena Rama žive danas na atlantskoj obali Nikaragve u departmanima Zelaya Norte, Zelaya Sur i Río San Juan. Jedino nekih 15 ili 20 osoba još se služi materinjskim jezikom, dok se većina služi sa rama cay kreolskim.

Kratka historija
----------------

Tokom 17 i 18. vijeka dolaze pod dominaciju Miskito Indijanaca, saveznika Engleza. Godine 1981. nikaragvanska vlada šalje vojne snage u osvajanje indijanskog teritorija na atlantskoj obali naseljenoj Rama, Miskito i Sumo Indijancima. Ovi se suprotstave lukom i strijelom, mačetama, lovačkim puškama i kijačama. Plemenske vođe ove tri indijanske nacije osnovaše koaliciju MISURASATA, pod vodstvom Brooklyna Rivere. Borbe Indijanaca na kraju su završile pobjedom, izborivši svoja prava da žive poput njihovih predaka, i 1987. oni žive u autonomnim političkim zonama.

Literatura
----------

* Centro de Investigaciones y Documentación de la Costa Atlántica, ed. (1987). Ethnic Groups and the Nation State: The Case of the Atlantic Coast in Nicaragua. Edited by CIDCA/Development Study Unit. Stockholm: University of Stockholm, Department of Social Anthropology.

Vanjske veze
------------

* Los Indios Rama de la costa Caribe nicaragüense
**Reykjanesbær** je općina na Islandu koja ima 14 231 stanovnika.. 

Zapravo se radi o nekadašnjom gradu - Keflavíku, koji se 1994. udružio sa naseljima Njarðvík i Hafnir u tu novu općinu. Keflavík i Njarðvík su se krajem 20. vijeka toliko približili jedan drugom, da ih je samo ulica dijelila, dok je manji Hafnir udaljen 10 km.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Reykjanesbær* leži na zapadu zaljeva Faxaflói, na samom početku poluotoka Reykjanesskagi, udaljen 50 km zapadno od glavnog grada Rejkjavika.

Historija
---------

Općina je poznata po međunarodnom aerodromu Reykjanesbærurflugvöllur (IATA: KEF, ICAO: BIKF) koji je igrao veliku ulogu za Drugog svjetskog rata i u vrijeme Hladnog rata. Aerodrom je izgradila Vojska Sjedinjenih Država na početku Drugog svjetskog rata kao međustanicu za punjenje gorivom tadašnjih aviona na preletima za Evropu. Od 1951. - 2006. aerodrom je formalno bio baza Sjevernoatlantskog saveza. .

Vanjske veze
------------

***Reykjanesbær*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice općine Reykjanesbær
**Cesta 37** (perz. جاده ۳۷) je državna cesta u zapadnom Iranu koja spaja Takestan u Kazvinskoj pokrajini sa Abadanom u Huzestanu. Prolazi i kroz Hamadansku pokrajinu i Luristan odnosno kroz više od 25 gradova među kojima su najbitnije pokrajinske metropole Hamadan, Horamabad i Ahvaz. Zajedno s cestom 65, 71, 91, 95 i autocestom 5 (djelomično u izgradnji) spada u grupu prometnica koje povezuju sjever Irana s Perzijskim zaljevom odnosno Indijskim oceanom. Cesta 37 ima duljinu od 1470 km i od sjevera prema jugu geografski se proteže Kazvinskom ravni, dolinom Rud-e Šura, Hamadansko-baharskom ravni, masivom Zagrosa, dolinama rijeka Kargan i Karhe u Luristanu, te Bala-Ruda, Karuna i Arvand-Ruda u Huzestanu. Nadmorska visina trase oscilira od 8 m u Abadanu na krajnjem jugu do 2350 m na Avadžanskom prijevoju između Gur-Kale i Pandž-Angošta odnosno 2090 m na Razanskom prijevoju između Kalu-Farangija i Bag-Pašma. Cesta 37 se od Rovana do Hamadana preklapa s cestom 48 (51 km), od Vijana do Kuridžana s cestom 47 (9 km), od Dehriza do Borudžerda s cestom 52 (21,7 km), od Hersdar-e Olije do Pol-e Dohtara s cestom 19 (6,5 km), te od Horamšahera do Abadana s cestom 96 (9 km). Od svoje krajnje južne točke do čvora s autocestom 6, prometnica je dijelom azijskog međunarodnog koridora AH8.

Veze
----

* Popis iranskih cesta
* Transport u Iranu

Literatura
----------

* (`en`) UNESCAP (2003.). *Asian Highway Handbook*. New York: United Nations, str. 5. 13. i 49.-50. ISBN 9789211201703, OCLC 57938429.

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Cesta 37** |

| * p
* r
* u
Putevi u Iranu Iran |
| --- |
|  Autoputevi | 
* 1
* 2
* 5
* 6
* 7
* 9

 |  |
|  Brzi i državni putevi  | 
* 11
* 12
* 14
* 15
* 16
* 17
* 18
* 19
* 21
* 22
* 23
* 24
* 26
* 27
* 31
* 32
* 33
* 35
* 36
* 37
* 38
* 39
* 41
* 43
* 44
* 45
* 46
* 47
* 48
* 49
* 51
* 52
* 53
* 55
* 56
* 58
* 59
* 60
* 62
* 63
* 64
* 65
* 67
* 68
* 71
* 72
* 77
* 78
* 79
* 81
* 82
* 83
* 84
* 86
* 87
* 88
* 91
* 92
* 93
* 94
* 95
* 96
* 97
* 98
* 99

 |
*Za ostala značenja, v. Revija (razvrstavanje).*
**Revija** (francuski: ), odnosno **smotra**, u svom najširem značenju opisuje javno predstavljanje i pokazivanje određenih ličnosti ili predmeta u komercijalne, zabavne ili propagandne svrhe. U svom užem smislu se pod time podrazumijeva oblik kazališne predstave koji se razvio u Francuskoj u 19. vijeku. On se obično sastojao od muzičkih i plesnih točaka, a i ponekad i kratkih humorističkih skečeva, među kojima je bilo malo ili nimalo poveznica u obliku zajedničkog zapleta ili teme. Revije su kao glavnu svrhu imale prikazati odnosno "paradirati" najuglednije, najpopularnije ili najatraktivnije izvođače i(li) autore koji su ugovorom ili na neki način bili vezani uz kazalište ili producentsku kuću. Takve predstave su zato bile izuzetno skupe i kao takve, namijenjene prvenstveno publici iz više klase. Kazališne revije su svoj vrhunac doživjele u prvim decenijama 20. vijeka, prije nego što su ih s pojavom zvučnog filma zamijenile tzv. filmske revije, a od 1950-ih i televizijske emisije sličnog tipa.

Vjerojatno najpoznatija revija u historiji je bila Ziegfeld Follies koja se od 1907. do 1931. redovno prikazivala na Broadwayu u produkciji Florenza Ziegfelda.

V. također
----------

* Festival
Notos  
Palača četiri vjetra, Varšava
**Notos** (grčki *Νότος*, latinski *Notus*) je bog južnog vjetra.

Mitologija
----------

Kula vjetrova  
Atena, 2. stoljeće prije nove ere
Roditelji Notosa su titan Astrej i božica praskozorja i jutarnjeg rumenila neba, Eja. Notos je veoma moćan i opasan, a najviše su ga se bojali pomorci, jer on svojom silinom i svojom neobuzdanošću zadaje silne probleme pri plovidbi, a mnoge je pomorce i u smrt odveo. Notos se najviše razbijesni kada na svom putu susretne svog brata Boreja, i tada je njegova snaga najveća i teško mu je odoljeti. Imenom Notos nije se samo nazivao južni vjetar, već i vjetar sam po sebi, a od brojnih prikaza Notosa, najpoznatiji je onaj na Kuli vjetrova u blizini Atene.

***Notos*** na Wikimedijinoj ostavi

Izvori
------

* V. Zamarovski, *Junaci antičkih mitova*, *Leksikon grčke i rimske mitologije*, Zagreb 1985, str. 236.

  


| 8 vjetrova iz grčke mitologije |
| --- |
| Borej | Notos | Euros | Zefir | Kaikos | Apeliotes | Libos | Skiron |
|
**Revija amaterskog filma** (kratica: **RAF**) je revija amaterskih filmskih uradaka koja se održava u Zagrebu. 

Program je podijeljen u nekoliko žanrovskih skupina: 

* igrani film
* dokumentarni film
* eksperimentalni film
* animirani film
* glazbeni film,

a na reviji u 2006. se prvi put pojavljuju filmske kategorije *RAF Kids* i *RAF Teens.*

Postoji i kategorija RAF Specials, u kojoj se prikaziva premijerne filmove.

Ne postoje posebna vlastita prosudišta za biranje filma za sudjelovati na ovoj filmskoj reviji. Jedini uvjeti su ti da se filmovi moraju prijaviti na natječaj, trajati do 20 minuta, a vrijeme izrade je lanjska i tekuća godina.

Svi ostali filmovi ulaze u posebni program.

Dosadašnje revije:

1. revija amaterskog filma
--------------------------

2. revija amaterskog filma
--------------------------

3. revija amaterskog filma
--------------------------

4. revija amaterskog filma
--------------------------

5. revija amaterskog filma
--------------------------

*5. revija amaterskog filma* se održala u Zagrebu od 20. do 25. ožujka 2006. godine. 

Glavni program ove revije bio je 160 filmskih amaterskih uradaka iz Hrvatske i inozemstva, dajući tako ovoj reviji međunarodni status.

Inozemni sudionici ove revije došli su iz BiH, Danske, Meksika, SAD-a, Slovačke, Slovenije, SiCG i Ujedinjenog Kraljevstva.

Prvi put se pojavljuju kategorije RAF Kids i RAF Teens.

Program RAF Specials sadrži tri premijere:

* "*Sravnjeni sa zemljom*", Bore Leeja, hrvatski kung-fu akcijski film
* "*Vinopiri:blutvajnšpricer saga*", slovenski dugometražni horor
* "*Petrovaradinsko pleme*", dokumentarni film

Revija se održavala u trešnjevačkom centru za kulturu (CZK-u), u klubovima "Gjuro II" i "Pauk" te u književnom klubu "Books", sve u Zagrebu.

6. revija amaterskog filma
--------------------------

**6. revija amaterskog filma** održala se u Zagrebu od 25. do 31. ožujka 2007. godine. 

Glavni program ove revije je 211 filmskih amaterskih uradaka iz Hrvatske i inozemstva, dajući tako ovoj reviji međunarodni status.

Inozemni sudionici ove revije dolaze iz Makedonije, Slovenije, Srbije, Crne Gore, Kanade, BiH, Poljske, Švedske.

Revija je bila raspoređena u programe:  

(nepotpun popis)

* s RAFom na kavu
* RAF Predstavljanja
* RAF Specials
* RAF Radionica
* RAF Zabave

Program RAF Specials sadrži, među ostalim:

* "*Maskirani pljačkaš*", Bore Leeja, hrvatski kung-fu akcijski film (svjetska premijera)
* "*Zlatne čaklje*", Bore Leeja, crnogorski kung-fu akcijski film
* "*The hearts of age, biseri hrvatske kinoteke*", Arsona Wellesa
* projekcije posvećene Trash film festivalu u Varaždinu

Revija se održala u kinu "Central", Velikoj dvorani istog kina, u "Jabuci" te u "Pauku" .

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice Arhivirano 2007-04-06 na Wayback Machine-u
***Aerotitan*** je rod velikih pterosaura aždarkida sa područja kasnokredske Patagonije (Argentina).

Nomenklaturni tip, *Aerotitan sudamericanus*, 2012. su imenovali i opisali Fernando Emilio Novas, Martin Kundrat, Federico Agnolína, Martín Ezcurra, Per Erik Ahlberg, Marcelo Isasi, Alberto Arriagada i Pablo Chafrat. Naziv roda potiče od grčkih riječi ἀήρ, *aer*, "zrak" i Titan, što se odnosi na činjenicu da ta vrsta predstavlja velikog letećeg gmaza. Naziv vrste odnosi se na njegovo južnoameričko porijeklo.

Holotip, **MPCN-PV 0054**, otkriven je blizu nalazišta Bajo de Arriagada u Patagoniji, u jednom sloju gornje Formacije Allen. Sastoji se od nepotpune njuške sa očuvanom dužinom od 264 milimetra. Njuška je izdužena i poprečno zbijena. U čeljusti nije bilo zuba. Raspon krila procjenjuje se na barem 5 metara.

*Aerotitan* je priključen porodici Azhdarchidae. Ukoliko je to svrstavanje ispravno, on bi bio prvi sa sigurnošću potvrđen aždarkid iz Južne Amerike.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  DOI:10.1080/02724634.2012.703979  
This citation will be automatically completed in the next few minutes. You can jump the queue or expand by hand
**Al-Sam ibn Malik al-Havlani** (*Al-Samh ibn Malik al-Khawlani*; ? - 721; arapski: السمح بن مالك الخولاني‎) bio je arapski generalni guverner Iberijskog poluotoka (Al-Andalus) pod vlašću Omejada od 718. do smrti 721.

Poznat je po tome što je vodio pohode na sjever sa ciljem da Kalifatu, odnosno nedavno osvojenim područjima Iberijskog poluotoka pripoji područje današnje Francuske. Napao je i pod opsadu stavio gradove kao što su Narbonne, Béziers, Agde, Lodève, Maguelonne (Montpellier) i Nîmes, prije nego što se vratio na jug kako bi prikupio pojačanja i pokušao zauzeti veliki grad Toulouse. Rezultat je bila dugotrajna opsada koja se otegla sve do kasnog proljeća 721. Upravo u trenutku kada je grad bio pred padom al-Havlanijevu vojsku je iznenada napala akvitanska vojska vojvode Oda Velikog. Iznenađeni Arapi su u bitci kod Toulousea potpuno razbijeni; al-Havlani je uspio pobjeći, ali je u borbi ranjen te je nedugo nakon toga podlegao ranama. Dio historičara taj neuspjeh smatra događajem zaslužnim za zaustavljanje muslimanskih osvajanja u Zapadnoj Evropi, iako će njegov nasljednik Abdul Rahman Al Ghafiqi deceniju kasnije pokrenuti još veći pohod koji će dovesti do mnogo poznatije bitke kod Poitiersa.

Fusnote
-------

1. ↑  Lewis, David L. (2008). *God's Crucible: Islam and the Making of Europe, 570-1215*. New York: W. W. Norton. str. 56. ISBN 0-393-06472-7.
2. ↑  Hitti, Philip Khuri (2002). *History of Syria Including Lebanon and Palestine, Vol. 1*. Gorgias Press LLC. str. 468. ISBN 1-931956-60-X. [*mrtav link*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Al-Hurr ibn Abd al-Rahman al-Thaqafi** | **Guverner Al-Andalusa**719–721 | Slijedi:**Abdul Rahman Al Ghafiqi** |
**Ojos del Salado** je stratovulkan u Andama visok 6893 m, koji se nalazi na argentinsko - čileanskoj granici.

On je najviša planina u Čileu, najviši vulkan na svijetu i druga planina po visini u Andama nakon Aconcague (6959 m).

Karakteristike
--------------

Ojos del Salado leži u visoravni Altiplano, južno od Pustinje Atacama, najsušnijeg kraja u Andama. 
To je kraj suhog rijetkog zraka, pijeska, slaništa i obojanih jezera, okružen planinama koje dosežu i do 6000 m.

Sa čileanske strane najbliži grad je Copiapó, a sa argentinske Provincija Catamarca.

Ojos del Salado je bio najaktivniji tokom pleistocena-holocena, a danas se vidi da još uvijek aktivan po fumarolama iz kojih se puše sulfatne pare. Iz njih se snažnije dimilo 1937. i 1956. a i nedavno u novembru 1994. kad su iz njih šištali stupovi vodene pare i sumpornih plinova.

Historija uspona
----------------

Na Ojos su se prvi popeli poljski alpinisti Jan Szszepanski i Justin Wojsznis 26. februara 1937. sa argentinske strane.

Nakon njih to je uspjelo i Austrijancu Mathiasu Rebitschu koji se na vulkan popeo sa argentinske strane 2. februara 1956.

Prvi uspon sa čileanske strane dogodio se svega tri dana nakon tog, kad se na Ojos popela ekipa čileanskih alpinista - 5. februara 1956.

Prva potpuno ženska ekipa popela se na planinu 23. decembru 2007. to su izvele Argentinke; María Acevedo i Lis Sablé, uobičajenom argentinskom rutom.

Skloništa
---------

Sa čileanske strane na visini od 5900 m, nalazi se sklonište César Tejos, koje omogućuje alpinistima da prenoće prije posljednjeg uspona na vrh.
To sklonište je postavljeno u martu 1984. u sklopu akcije traganja za helikopterom, za koji se kasnije ispostavilo da je pao sa argentinske strane, i da su pilot (César Tejos) i putnik (Louis Murray) poginuli.

Najnovije sklonište - Refugio Amistad (Sklonište prijateljstva), postavljeno je novembru 2017. nakon puno napora na visini od 6100 m, pa je momentalno najviši takav objekt na svijetu. U njega se može smjestiti 8 alpinista.

### Ime

Njegovo ime - *Ojos del Salado*, prevedeno sa španjolskog znači *Slane oči*, zbog brojnih slaništa i slanih jezerca u njegovom podnožju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  „*Volcán Ojos del Salado (6893 m.)*" (španjolski). Sociedad Geográfica de Documentación Andina. Pristupljeno 26.12. 2020.

Vanjske veze
------------

***Ojos del Salado*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Volcán Ojos del Salado (6893 m.)* (`es`)
***Aerosmith*** je prvi studijski album američke rok-grupe Aerosmith. Objavljen je u januaru 1973. U prvobitnom izdanju bila je greška u naslovu pjesme "Walkin' the Dog". Na albumu je pisalo "Walkin' the Dig". Greška je ispravljena u drugom izdanju albuma 1976.

Historija
---------

Nakon što su postali partneri sa Frankom Connellyjem, David Krebs i Steve Leber pozvali su članove dviju izdavačkih kuća – Atlantic Records i Columbia Records – da prisustvuju koncertu Aerosmitha u klubu "Max's Kansas City". Clive Davis, predsjednik Columbia Recordsa bio je impresioniran njihovim nastupom i ova grupa je potpisala ugovor s Columbia Recordsom u ljeto 1972.

Spisak pjesama
--------------

Sve je pjesme napisao Steven Tyler, osim gdje je navedeno drugačije.

1. "Make It" – 3:38
2. "Somebody" (S. Emspack, Tyler) – 3:45
3. "Dream On" – 4:28
4. "One Way Street" – 7:00
5. "Mama Kin" – 4:25
6. "Write Me a Letter" – 4:11
7. "Movin' Out" (J. Perry, Tyler) – 5:03
8. "Walkin' the Dog" (Rufus Thomas) – 3:12

Izvođači
--------

* Steven Tyler – vokal, usna harmonika, flauta, klavir
* Joe Perry – gitara, prateći vokal
* Brad Whitford – gitara, ritam gitara
* Tom Hamilton – bas-gitara
* Joey Kramer – bubnjevi, udaraljke