**Amir Taheri** (perz. امیر طاهری, Ahvaz, Iran, r. 9. 6. 1942.) je iransko-britanski konzervativni novinar i pisac s prebivalištem u Evropi. Autor je brojnih radova s temama o Bliskom Istoku, Iranskoj revoluciji, Muhamed-Rezi Pahlaviju, Ruholahu Homeiniju, islamizmu, islamu i terorizmu. Taheri je bio predmetom višestrukih kontroverzi zbog fabrikacija u njegovim pisanjima među kojima je najpoznatija ona o navodnom iranskom sumptuarnom zakonu iz 2006. godine. Član je Instituta Gatestone koji još okuplja Alana Dershowitza, Roberta Spencera i Harolda Rhodea.

Karijera
--------

Amir Taheri rođen je 1942. u Ahvazu, gradu u Huzestanu na jugozapadu Irana. Obrazovan je u Teheranu, Londonu i Parizu. Tokom 1970-ih godina u vrijeme vladavine Muhamed-Reza Pahlavija obnašao je više visokih funkcija – od 1972. bio je izvršnim urednikom izrazito prošahovskog časopisa *Kajhan*, te od 1973. članom odbora vjerovnika Iranskog instituta za internacionalne i ekonomske studije u Teheranu. Godine 1979. u Iranu izbija narodna revolucija čime Taheri gubi sve stečene funkcije i emigrira u Evropu gdje se aktivira kao gorljivi autor protiv revolucije i Homeinija. Tokom 1980-ih prvo je pisao za londonski *Sunday Times* (1980. – 1984.), potom je bio glavnim urednikom pariškog časopisa *Jeune Afrique* (1985. – 1987.), a povremeno je surađivao i za časopise kao što su britanski *The Daily Telegraph*, *The Guardian*, *The Times* i *The Daily Mail*, te pakistanski *Daily Times*. Od 1984. do 1992. bio je i članom izvršnog odbora *International Press Instituta*.

Časopisi za koje je pisao kao kolumnist još 1990-ih i 2000-ih uključuju saudijski *Asharq Al-Awsat* i *Arab News*, američki *International Herald Tribune*, *The Wall Street Journal*, *The New York Times*, *The Los Angeles Times*, *Newsday*, *The Washington Post*, *New York Post* i *National Review*, njemački *Die Welt*, *Der Spiegel* i *Focus*, francuski *L'Express*, *Politique internationale* i *Le Nouvel Observateur*, španski *El Mundo*, te italijanska *La Repubblica*. Taheri je radio i kao komentator za CNN, BBC i RFI, a potpisuje i nekoliko TV-dokumentaraca s temama Bliskog Istoka. Intervjuirao je više svjetskih lidera među kojima su američki predsjednici Richard Nixon, Gerald Ford, Jimmy Carter, Ronald Reagan i Bill Clinton, saudijski kralj Fahd, sovjetski vođa Mihail Gorbačov, egipatski predsjednik Anwar Sadat, kineski premijer Zhou Enlai, indijska premijerka Indira Gandhi i njemački kancelar Helmut Kohl.

Taheri je objavio nekoliko knjiga koje su prevedene u dvadesetak svjetskih jezika. Godine 1988. *Publishers Weekly* iz New Yorka proglasio je njegov rad *Holy Terror: Inside the World of Islamic Terrorism* jednom od najboljih knjiga godine. Druga njegova knjiga *Cauldron: The Middle East Behind the Headlines* korištena je kao obavezna literatura na nekim univerzitetima u Sjedinjenim Državama i Kanadi. Njegova najnovija knjiga *Persian Night: Iran under the Khomeinist Revolution* iz 2009. raspravlja o modernoj iranskoj historiji, politici i geopolitičkim ambicijama.

Kontroverze i fabrikacije
-------------------------

### Knjiga *Nest of Spies*

Šaul Bahaš, iransko-jevrejski historičar za blistoistočne studije sa američkog univerziteta George Mason, napisao je 1989. recenziju knjige *Nest of Spies* (sh. „Gnijezdo špijuna") u kojoj navodi da se Taheri koristi teorijama zavjere i da se opetovano referencira na knjige i dokumente u kojima slične informacije jednostavno ne postoje. Bahaš navodi da je *Nest of Spies* knjiga koja „modernu historiju dovodi na loš glas".

### Homeinijevi citati

Jedan od najpoznatijih citata koji je Taheri pripisao Ruholahu Homeiniju glasi:

> We do not worship Iran, we worship Allah. For patriotism is another name for paganism. I say let this land [Iran] burn. I say let this land go up in smoke, provided Islam emerges triumphant in the rest of the world.
> 
> 

U prijevodu:

> Mi ne slavimo Iran, mi slavimo Alaha. Patriotizam je drugo ime za poganstvo. Ja kažem neka ova zemlja [Iran] gori. Ja kažem neka ova zemlja ode u dim, samo nek' se islam pobjednički uzdigne nad ostatkom svijeta.
> 
> 

Ovaj citat kojim je Taheri Homeinijevoj politici pokušao pripisati totalni anacionalni i radikalni panislamski karakter redovito je ponavljan u američkim i drugim medijima (npr. Norman Podhoretz u *PBS NewsHouru* i Michael Ledeen u *National Reviewu*), a aktivno je korišten i prilikom američke predsjedničke kampanje Rudyja Giulianija iz 2008. godine. Historičar Šaul Bahaš navodi da se Taheri za navedenu izjavu poziva na knjigu koja ne postoji ni u američkim bibliotekama, ni izvornim kolekcijama Homeinijevih govora na perzijskom jeziku.

### Optužbe protiv Džavada Zarifa

Godine 2005. Taheri je u *New York Postu* iranskog ambasadora pri UN-u Džavada Zarifa identificirao kao jednog od aktera talačke krize iz 1979. prilikom koje je zauzeta američka ambasada u Teheranu. Ove prozivke negirao je američki profesor Dwight Simpson koji je objasnio da je Džavad Zarif u to vrijeme bio jedan od njegovih studenata i asistenata na Državnom univerzitetu u San Franciscu. Politolog Kaveh L. Afrasiabi s prebivalištem u SAD-u tražio je od glavne urednice Eliane Benador da se lažne prozivke povuku iz medija, no to nije učinjeno.

### Optužbe protiv Muhameda Hatamija

Prilikom turneje Muhameda Hatamija po Sjedinjenim Državama u septembru 2006. godine, Taheri je u *New York Postu* oštro napao bivšeg iranskog predsjednika optuživši ga za represiju, netoleranciju i lažno predstavljanje. U recenziji njegovog medijskog članka politolog Kaveh L. Afrasiabi pronalazi niz netočnosti, iskrivljenih prijevoda i objašnjava da je Hatami liberalni političar što je i stav svih zapadnjačkih autora moderne iranske historije.

### Navodni sumptuarni zakon

Najveća kontroverza koju je izazvao Taheri dogodila se 18./19. 5. 2006. kada je u kanadskom časopisu *National Post* objavio članak *A colour code for Iran's 'infidels'* (sh. „Obojeni dres-kod za iranske 'nevjernike'") u kojem je tvrdio da je „iranski parlament prihvatio sumptuarni zakon o pravilima odijevanja za nemuslimane" prema kojem će „Jevreji nositi žute značke, kršćani crvene i zoroastrijci svjetloplave", s ciljem vizualne distinkcije odnosno „ograničavanja utjecaja nevjernika na iransku mladež". Taherijev članak ubrzo su prenijeli mediji širom svijeta, često uz analogije s nacizmom kao što su retorička pitanja „Pretvara li se Iran u nacističku Njemačku?". Istog dana kanadski premijer Stephen Harper osudio je Iran na temelju navedenih vijesti, a američko-jevrejska organizacija Simon Wiesenthal podnijela je pritužbu UN-ovom generalnom sekretaru Kofiju Annanu.

Opovrgavanje vijesti o navodnom iranskom zakonu počelo je svega par sati nakon objave Taherijevog članka i to u samom *National Postu*:

* Hormoz Gahremani, glasnogovornik iranske ambasade u Ottawi, kategorično je odbacio vijest navodeći da se radi o „klevetničkim optužbama koje su dio prljave kampanje protiv Irana".
* Sam Kermanijan, dužnosnik Iransko-američke jevrejske federacije iz Los Angelesa, izjavio je da je kontaktirao Jevreje u Iranu (uključujući parlamentarca) koji su potpuno opovrgli takve tvrdnje.
* Maurice Motamed, jevrejski zastupnik u iranskom parlamentu, nazvao je vijest potpuno lažnom i dodao da je ona „uvreda za sve religijske manjine Irana".
* Meir Džavdanfar, izraelski stručnjak za Iran i Bliski Istok porijeklom iz Teherana, opisao je vijest besmislenom i dodao da „niti jedan njegov izvor iz Irana nije čuo za takvo nešto" i da „ne zna odakle dolaze te priče".
* Menaše Amir, također izraelski stručnjak za iranska pitanja, isto tako je negirao vijest.
* Marša B. Cohen, američko-jevrejska politologinja s Internacionalnog univerziteta u Floridi, izjavila je da su takve vijesti formirane s ciljem povezivanja Ahmadinežada s Hitlerom.
* Detaljno opovrgavanje otpužbi prenio je i izraelski list *Haaretz*.

Konačno, dana 24. 5. 2006. glavni urednik *National Posta* Douglas Kelly objavio je ispriku čitateljima zbog lažne vijesti i naveo da je „sada sigurno da priča nije istinita". Usprkos svim negiranjima Taheri je stao iza svog članka i nastavio tvrditi da je vijest „istinita", a u obrani mu se pridružila i njegova nadređena Eliana Benador koja je ustvrdila da „predočena šira slika nije pogrešna" odnosno da je „pogrešno stati na stranu terorista".

### Navodno vješanje gej dječaka

U julu 2015. godine, nekoliko dana nakon što je potpisan sporazum između Irana i velesila, Taheri je na Twitteru objavio da je "14-godišnji Akbar Zargarzade obješen nakon što ga je lokalni mula iz isfahanskog kampa optužio da je gej". Slučaj je istražio američki LGBT aktivist Scott Long i nakon informiranja kod iranskih queer organizacija uspostavljeno je da se radi o obmani.

Bibliografija
-------------

* 1986. *The Spirit of Allah: Khomeini and the Islamic Revolution.*
Bethesda: Adler & Adler. ISBN 0-917561-04-X, ISBN 978-0-917561-04-7.
* 1987. *Holy Terror: Inside the World of Islamic Terrorism.*
Bethesda, Maryland: Adler & Adler. ISBN 0-917561-45-7, ISBN 978-0-917561-45-0.
* 1988. *The Cauldron: The Middle East Behind the Headlines.*
London: Hutchinson. ISBN 0-09-173729-X, ISBN 978-0-09-173729-0.
* 1989. *Nest of Spies: America's Journey to Disaster in Iran.*
New York: Pantheon Books. ISBN 0-394-57566-0, ISBN 978-0-394-57566-7.
* 1989. *Crescent in a Red Sky: The Future of Islam in the Soviet Union.*
London: Hutchinson. ISBN 0-09-173463-0, ISBN 978-0-09-173463-3.
* 1991. *The Unknown Life of the Shah.*
London: Hutchinson. ISBN 0-09-174860-7, ISBN 978-0-09-174860-9.
* 2009. *The Persian Night: Iran under the Khomeinist Revolution*, ISBN 1-59403-240-8

Izvori
------

1. ↑  Etzioni, Amitai (2007.): *Security First: For a Muscular, Moral Foreign Policy*, New Haven: Yale University Press, str. 252. ISBN 978-1-281-72878-4
2. 1 2 3 4  Schwarz, Jonathan (18. 11. 2007.) The Amir Taheri Story, *Mother Jones*
3. 1 2 3  „Profile: Amir Taheri". *The Emirates Center for Strategic Studies and Research*. Arhivirano iz originala na datum 2009-01-31. Pristupljeno 2013-06-17.
4. 1 2 3 4 5 6  Larry Cohler-Esses, Bunkum From Benador, *The Nation*, 14. 6. 2006. (3. 7. 2006.)
5. 1 2  Bakhash's review Arhivirano 2011-03-11 na Wayback Machine-u, *The New Republic*
6. 1 2  Afrasiabi, Kaveh L. (16. 9. 2006.): *Amir Taheri's Khatami-Bashing Exposed* Arhivirano 2016-01-02 na Wayback Machine-u, San Francisco: Payvand Iran News
7. 1 2 3  Taheri, Amir (19. 5. 2006.): *A colour code for Iran's 'infidels'* Arhivirano 2013-10-23 na Wayback Machine-u, Toronto: National Post (Canada.com, 29. 5. 2006.)
8. ↑  Index.hr (19. 5. 2006.): *Iran namjerava uvesti obavezno nošenje posebnih znački za ne-muslimane?*
9. 1 2 3 4  Lobe, Jim (24. 5. 2006.): *Yellow journalism and chicken hawks* Arhivirano 2013-07-09 na Wayback Machine-u, Hong Kong: Asia Times
10. 1 2 3  Melman, Yossi (19. 5. 2006.):  *Iranian MPs deny report Jews will be forced to wear badges* , Tel Aviv: Haaretz
11. ↑  Hier, Marvin (18. 5. 2006.): *Letter to the UN Secretary-General Kofi Annan*, SWC News Items
12. 1 2 3 4  Woods, Allan (19. 5. 2006 .): *Experts say report of badges for Jews in Iran is untrue* Arhivirano 2006-05-28 na Wayback Machine-u, Toronto: National Post
13. ↑  Kelly, Douglas (24. 5. 2006.): *Our mistake: Note to readers* Arhivirano 2006-06-12 na Wayback Machine-u, Toronto: National Post
14. ↑  Taheri, Amir (22. 5. 2006.): *Press Release: Amir Taheri Addresses Queries About Dress Code Story*, Benador Associates
15. ↑  Scott Long (20. 7. 2015). „Gay hanging in Iran: Atrocities and impersonations". Paper Bird.
16. ↑  John C. Campbell book review (1986.). „The Spirit of Allah: Khomeini and the Islamic Revolution". *Foreign Affairs*. Council on Foreign Relations. Arhivirano iz originala na datum 2003-12-31. Pristupljeno 2013-06-17.
17. ↑  John C. Campbell book review (1987./88.). „Holy Terror: Inside the World of Islamic Terrorism". *Foreign Affairs*. Council on Foreign Relations. Arhivirano iz originala na datum 2004-07-05. Pristupljeno 2013-06-17.
18. ↑  Gaddis Smith book review (1989.). „Nest of Spies: America's Journey to Disaster in Iran". *Foreign Affairs*. Council on Foreign Relations. Arhivirano iz originala na datum 2005-11-28. Pristupljeno 2013-06-17.
19. ↑  NameBase book review. „Nest of Spies: America's Journey to Disaster in Iran". *Public Information Research*.



|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 79054953
* LCCN: n85072940
* ISNI: 0000 0001 1677 9790
* GND: 1068383674
* SUDOC: 028929438
* BNF: cb12066335m (podaci)
* BIBSYS: 90394196
* CiNii: DA00223559

 |