recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Paragvaj** (portugalski: *Río Paragvaj*, španjolski: *Río Paraguay*) je peta po veličini rijeka Južne Amerike i najveća pritoka rijeke Paraná duga 2 550 km. 

*Paragvaj* lokalni indijanci na svom jeziku Guaraní zovu **Ysyry Paraguái**, a to znači znači *Voda koja teče niz vodu*.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Paragvaj* izvire u prašumama Mato Grossa u Brazilu, južno od mjesta Diamantino, na nadmorskoj visini od 300 m.  Od izvora teče gotovo pravilno u smjeru juga, praveći usput velike mendre. U svom gornjem toku u Brazilu, dobrim dijelom svog toka formira, granicu s Paragvajem. Nakon ulaska u Paragvaj i nadalje teče pravilno od sjevera prema jugu, lagano skrećući prema zapadu. Nakon što dođe do Asuncióna, prima s desne strane pritoku Pilcomayo. Zadnjih 240 km toka formira granicu između Paragvaja i Argentine. Kod paragvajskog grada Pilar prima desnu pritoku Bermejo, zatim teče zadnjih 50 km do ušća u Paranu, kod mjesta Paso de Patria (30 km sjeverno od argentinskog grada Corrientes. Zatim zajedno s Paranom formira najveći estuarij na svijetu La Plata.

Karta porječja La Plate
Rijeka ima česte sezonske poplave, što značajno utiče na donji tok rijeke Parane. Velika karakteristika gornjeg bazena rijeke je velika sezonska močvara Pantanal (u Brazilu), na koju se dalje nizvodno sa desne (zapadne) strane nadovezuje velika nizina Gran Chaco. 

Pritoke Paragvaja imaju različite količine voda, tokom godine. Iznad brazilskog grada Corumba, vodotoci imaju najviše voda u februaru, a najmanje od jula do augusta. Nizvodno od Corumbe vodotoci imaju najviše voda u julu, a najmanje od decembra do janura. Zbog tog su u Gornjem Paragvaju (to je do paragvajskog grada Concepción) poplave česte od decembra do marta, dok je u Srednjem Paragvaju (od Concepcióna do Asuncióna) poplave česte od maja do juna. Poplave u donjem toku Paragvaja događaju se tokom februara, a poplavno područje doseže oko 100 000 km².

Klimatske karakteristike
------------------------

*Porječje Paragvaja* koje pokriva površinu od 980 000 km², ima pretežno vruću i sparnu tropsku monsunsku klimu, koju karakteriziraju suhe zime i obilne kiše u ljetnim mjesecima.

Flora i fauna
-------------

Duž čitavog *porječja Paragvaja* izmjenjuju se šume i travnjaci.  U nizinama istočnog Paragvaja, izmjenjuju se šume i savana. Vode *Paragvaja* i njegovih pritoka obiluju ribama, najbrojnija vrsta je Dorado (nalik na lososa) a ima i krvoločnih piranja i karacidnih paca.

  

### Ekonomsko i transportno značenje rijeke

Porječje *Paragvaja* rijetko je naseljen i uglavnom ekonomski nerazvijen kraj. Stočarstvo i poljoprivreda su glavne ekonomske djelatnosti. U gornjem toku se rijeka uglavnom koristi za lokalni promet, a od Asuncióna kao moćni plovni put, jer veliki brodovi plove nizvodno sve do Buenos Airesa.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11   „*Paraguay River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 09. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Paraguay River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

***Paragvaj (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|   |
| Dio serije o |
| Ateizmu |
| The Greek word "atheoi" ("[those who are] without God") as it appears on the early 3rd-century Papyrus 46 |
| 
Koncepti |
| Antiteizam  • Nonteizam Antireligija  • Ateizam i religija Implicitni i eksplicitni ateizam Slab i jak ateizam |
| 
Historija |
| Historija ateizma Prosvjetiteljstvo  • Slobodoumlje Novi ateizam  • Ateizam 3.0 |
| 
Argumenti za ateizam |
| Protiv religije  • Protiv BogaArgument slobodne volje Argument protivrečnih otkrovenjaArgument neverovanjaArgument lošeg stvaranjaAteistička opkladaSudbina neukihBog prazninaParadoks svemogućnostiProblem zla  • Problem paklaRussellov čajnikTeološki nekognitivizamUltimativni Boing 747 potezNevidljivi ružičasti jednorog |
| 
Ostalo |
| Kritika ateizma  • DemografijaDiskriminacija/Progon ateistaPoznati ateisti  • Državni ateizam |
| 
Povezani koncepti |
| Agnosticizam  • IreligioznostNaturalizam  • SekularizamSekularni humanizam
Metafizički naturalizam |
| * p
* r
* u
 |

**Paradoks svemogućnosti** je paradoks koji se bavi pitanjem šta svemoguće biće ne može da učini. 

Po definiciji, svemoguće biće je biće koje može uraditi sve. Uzimajući u obzir da postoji takvo biće, neko može postaviti sljedeće pitanje: "Da li svemoguće biće može stvoriti kamen toliko težak da ga ni ono ne može podići? Ako ga može stvoriti, onda postoji stvar koju ne može uraditi: podići kamen. Ako ga ne može stvoriti, onda postoji jedna stvar koju ne može napraviti: stvoriti takav kamen. U svakom slučaju, postoji stvar koje svemoguće biće ne može napraviti, što kontradiktira pretpostavku da je to biće svemoguće. To je paradoks.

Standardno rješenje je da božija svemoć nije tolika da čini ono što je logički nemoguće, i ukazuje na to da je za njega logički nemoguće da postoji takav kamen. Takođe, može se govoriti i o tome da zajedno sa svemoći dolazi i sveznanje. Ako je Bog znao da će morati dići kamen u budućnosti, zašto bi stvorio takav kamen?
**Paranoidna shizofrenija** je oblik shizofrenije koji se obično javlja kasnije u trećoj ili četvrtoj deceniji života. Prisutne su relativno trajne sumanute paranoidne ideje, obično udružene sa halucinacijama, naročito slušnim, i poremećajima opažanja. Sumanute ideje su najčešće ideje proganjanja (mogu navesti bolesnika da izvrši suicid), ideje veličine ili oboje (tada uslovljavaju nasilničko ponašanje bolesnika), ali se mogu javiti i ideje sa drugim sadržajima, kao što su religijske sumanute ideje, sumanute ideje ljubomore, i dr. Sumanute ideje su nelogične i manje ili više nesistematizovane. Bolesnici su nepovjerljivi, sumnjičavi, razdražljivi, mogu biti agresivni kada od progonjenih postaju progonitelji.

Kasniji početak bolesti omogućava bolesniku relativno očuvanje već stečenih socijalnih relacija, snage Ega su veće, te ispoljavaju manju regresiju i bolje kontrolišu svoje emocionalno reagovanje i ponašanje nego što je to slučaj kod drugih subtipova shizofrenije. Uspjevaju često da se adekvatno ponašaju u socijalnim situacijama. Inteligencija u područjima koja nisu zahvaćena psihozom je najčešće intaktna. Oboljenje ima remitirajući i lagano progresivan tok uz relativno dobru prognozu, koja se postiže adekvatnim savremenim liječenjem.

Poremećaji afekta, volje, govora te katatoni simptomi ili nisu prisutni ili su slabo uočljivi. U ovaj oblik se uključuje parafrenija, a isključuje paranoja.
**Parasimpatički nervni sistem** (**PSNS**) je jedan od tri dela autonomnog nervnog sistema (ANS). ANS je odgovoran za regulaciju unutrašnjih organa i žlezda, što se odvija podsvesno. Parasimpatički sistem je specifično odgovoran za stimulaciju aktivnosti do kojih dolazi kada je telo u mirovanju, što obuhvata salivaciju, lakrimaciju, ordinaciju, varenje i defekaciju. Njegovo dejstvo se smatra komplementarim dejstvu drugih glavnih grana autonomnog nervnog sistema, Simpatički nervni sistem je odgovoran za stimulaciju aktivnosti vezanih [[borba-ili-bežanje respons]. Kao posledica takve relacije, dejstvo parasimpatički nervni sistem se često opisuje kao "odmor i varenje".

Fizička lokacija
----------------

Parasimpatički nervi (PSN) su autonomne (aka "visceralni") grane perifernog nervnog sistema (PNS). Parasimpatička nervna vlakna proizlaze iz centralnog nervnog sistema sa S2, S3, S4 i kičmenih živaca i iz trećeg, sedmog, devetog, i desetog moždanog živca. Zbog njegove lokacije parasimpatički sistem se obično kaže da ima "kraniosakralni odliv".

Receptori
---------

Parasimpatički nervni sistem koristi prvenstveno acetilholin (ACh) kao svoj neurotransmiter, mada i niz peptida (kao što je holecistokinin) mogu da dejstvuju na PSNS kao neurotransmiteri. ACh dejstvuje na dva tipa receptora, muskarinske i nikotinske holinergične receptore. Najveći deo transmisija se odvija u dva stupnja. Nakon stimulacije, preganglioni nerv oslobađa ACh na ganglion, koji dejstvuje na nikotinske receptore postganglionih neurona. Postganglioni neuron onda oslobađa ACh da bi stimulisao muslarinske receptore na ciljnom organu.

Vidi još
--------

* Autonomni nervni sistem

Spoljašnje veze
---------------

* Organizacija nervnog sistema Arhivirano 2010-01-03 na Wayback Machine-u
* Simpatički i parasimpatički nervni sistem Arhivirano 2011-10-27 na Wayback Machine-u
**Manawatu-Wanganui** (maorski: *Manawatū-Whanganui*) je jedna od 16 regija u Novom Zelandu.

Geografija
----------

Regija se nalazi u središnjem i južnom dijelu Sjevernog otoka. Površina joj iznosi 22.215 km². Susjedne regije su Wellington na jugu, Taranaki na zapadu, Waikato na sjeveru i Hawke's Bay na istoku.

Administrativna podjela
-----------------------

Središte i najveći grad regije je Palmerston North na čijem području živi oko 83,500 stanovnika, drugi po veličini je Whanganui sa oko 39,400 stanovnika, ostali veći gradovi su Levin, Feilding, Dannevirke, Taumarunui, Foxton i Marton.

Stanovništvo
------------

Prema procjeni broja stanovnika iz 2015. godine u regiji živi 234,500 stanovnika, te je peta novozelandska regija po broju stanovnika.

Vanjske poveznice
-----------------

***Manawatu-Wanganui (regija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica regije

| * p
* r
* u
Regije Novog Zelanda |
| --- |
| Sjeverni otok | 
* Northland
* Auckland\*
* Waikato
* Bay of Plenty
* Gisborne\*
* Hawke's Bay
* Taranaki
* Manawatu-Wanganui
* Wellington

 |  |
| Južni otok | 
* Tasman\*
* Marlborough\*
* Nelson\*
* West Coast
* Canterbury
* Otago
* Southland

 |
| \* Regijom upravlja unitarno tijelo, a ne regionalno vijeće. |
**Kontrola rasta stanovništva** je nastojanje kontrole i smanjenja stope rasta stanovništva neke države i svijeta. 

Povijesno gledano, kontrola rasta stanovništva provodila se ograničavanjem nataliteta, obično djelovanjem države poput kineske politike jednog djeteta. Razlozi za kontrolu rasta stanovništva mogu biti povećanje razine siromaštva, briga za okoliš, vjerski razlozi i prenapučenost. 

Diljem svijeta, pokret kontrole rasta stanovništva bio je aktivan tijekom 1960.-ih i 1970.-ih, promovirajući reproduktivno zdravlje i programe planiranja obitelji. U 1980.-im, intenzivno se razmišljalo o ženskim reproduktivnim pravima. Ranih 1990.-ih, pojavila se i kritika kontrole rasta stanovništva. U mnogim razvijenim državama prisutna je bijela kuga tj. depopulacija ili smanjivanje broja stanovništva zbog iseljavanja ili niskoga nataliteta.

Pojave koje utječu na kontrolu rasta stanovništva su: dostupnost zdrave hrane i pitke vode, kontracepcija, smrtnost novorođenčadi, apstinencija, pobačaj, čedomorstvo, demografski gubici rata, položaj žena u društvu, materijalno stanje, stambeno pitanje, useljeništvo i iseljeništvo, sterilizacija, eutanazija i dr.

Ekonomski gledano, prije se držalo da je velika plodnost ekonomska prednost, jer je povećavala broj radnika. Thomas Robert Malthus je na to gledao drugačije i uvjerio mnoge ekonomiste, da iako plodnost povećava ukupni dobitak, smanjuje dobitak po osobi. Makar je Malthusova teorija kako se stanovništvo razmnožava brže nego što raste proizvodnja hrane, odavno odbačena kao pogrešna, još uvijek u najrazvijenijim državama svijeta mnogi smatraju ovu teoriju ispravnom pa se ulažu milijarde dolara za zaustavljanje rasta stanovništva u Africi, Aziji i Južnoj Americi, a humanitarna pomoć u hrani i lijekovima manja je od donacija kontracepcije i drugih sredstava kontrole rađanja.

Izvori
------
**Treća konferencija o svjetskom stanovništu** održana je u rumunjskom Bukureštu od 19. do 30. augusta 1974. u organizaciji Ujedinjenih naroda.

To je bila prva konferencija na međuvladinom nivou na kojoj su sudjelovali predstavnici iz 135 država. Rasprava se fokusirala na odnos između stanovništva i razvoja. 

Rezultat konferencije bio je Akcijski demografski plan, u kom se između ostalog navodi da je glavni cilj socijalni, ekonomski i kulturni razvoj zemalja, da su varijable između demografskih kretanja i razvoja međusobno zavisne i da je populacijska politika i njeni ciljevi sastavni dio politike socio-ekonomskog razvoja.

U raspravama je naglašeno da je kroz čitavu historiju prosječni stupanj rasta svjetskog stanovništva bio je samo mali viši od mortaliteta. Nedavno povećanje stupnja rasta uglavnom je rezultat smanjenja mortaliteta dokumentiranog tokom posljednjih vijekova, to smanjenje je radikalno povećano posljednjih dekada. Inercija društvenih struktura i nedovoljan ekonomski rast, uz pomanjkanje dubokih socijalno-kulturoloških promjena, dijelom objašnjavaju činjenicu da u većini zemalja u razvoju pad mortaliteta nije praćen paralelnim padom nataliteta. 
Negdje otprilike od 1950. otprilike, stupanj rasta svjetskog stanovništva povećao se na 2% godišnje. 
Ako se ta tendencija nastavi broj stanovnika na svijetu će se udvostručiti svakih 35 godina. Međutim nacionalne stope prirodnog priraštaja jako variraju, od negativnih do onih koje su više od 3% godišnje.

Konstatirano je da prosječno očekivano trajanje života iznosi 63 godine u Latinskoj Americi, 57 godina u Aziji i tek nešto više od 46 godina u Africi, u odnosu na više od 71 godina u razvijenim zemljama zapada. Pored toga utvrđena je visoka smrtnost dojenčadi u zemalja u razvoju, pa je smanjenje istaknuto kao jedan od prioritetnih ciljeva.

Konferencija je zaključila da su ljudi najveće bogatstvo svijeta, pa će se i znanje o čovjeku i njegovoj sposobnosti da dominira nad sobom i svojom okolinom nastaviti. Ali se istinski razvoj ne može ostvariti bez nezavisnosti i nacionalnog oslobođenja. Strana i kolonijalna dominacija, okupacija, agresorski rat, rasna diskriminacija, aparthejd i neokolonijalizam u svim formama i dalje su među glavnim preprekama potpunoj emancipaciji i napretku zemalja u razvoju i svih pogođenih ljudskih bića. Suradnja među narodima, bazirana na nacionalnom 
suverenitetu, od suštinskog je značaja za razvoj. 

Jedan od ključnih zaključaka bio je da sve zemlje svijeta trebaju osigurati jednak status muškaraca i žena u porodici i društvu, jer će se time omogućiti veća kvaliteta življenja, i bolje planiranje porodice, jer je svaki supružnik odgovoran za dobrobit ostalih članova porodice.

Izvori
------

1. 1 2  „*Outcomes on Population*" (engleski). United Nations. Pristupljeno 28. 9. 2019.
2. 1 2 3 4  „*Informe de la conferencia mundial de poblacion*" (španjolski). Naciones Unidas. Pristupljeno 28. 9. 2019.
3. ↑  „*World Conference on Population* "(engleski). UNFPA. Pristupljeno 28. 9. 2019.

Vanjske veze
------------

* *World Conference on Population* (`en`)
**Konfederacija gorskih naroda Kavkaza** (rus. *Конфедерация горских народов Кавказа*, KGNK) je bio savez, odnosno krovna organizacija kavkaskih nacionalističkih organizacija i njihovih paravojnih formacija koji je djelovao na području Sjevernog Kavkaza, odnosno dijelovima današnje Rusije i Gruzije pred raspad SSSR i u prvim godinama postsovjetskog perioda. Osnovan je u augustu 1989. u vrijeme doba Glasnosti u Suhumiju u tadašnjoj Abhaziji koja je tada bila u sastavu sovjetske Gruzije. Kada je u novembru 1990. proces dezintegracije SSSR već uznapredovao, na drugom Kongresu održanom u Naljčiku se proglasila nezavisnom državom sa vlastitim parlamentom i oružanim snagama, odnosno glavnim gradom Suhumije, odnosno državnopravnim nasljednikom Gorske Republike, kratkotrajne kavkaske države osnovane u ruskom građanskom ratu. Godine 1991. su određeni interes za pristupanje projektu izrazili gruzijski nacionalistički predsjednik Zvijad Gamshurdija i čečenski separatistički vođa Džohar Dudajev, a što je kasnije prilično zabrinulo rusku vladu na čelu sa Borisom Jeljcinom; gruzijska podrška je, međutim, nestala kada je krajem godine u puču Gamsahurdiju smijenio Eduard Ševarnadze. Jeljcinova vlada je tokom sljedeće dvije godine pružati podršku KGNK odnosno koristiti njen separatizam i iredentizam (koji se odrazio kroz Prvi južnoosetijski rat) kao sredstvo diplomatskog pritiska na Gruziju. Vrhunac takve politike se zbio godine 1992. kada je u Groznom, glavnom gradu de facto nezavisne Čečenske Republike Ičkerije održan kongres Parlamenta KGNK na kome je odlučeno da se pruži abhaškim separatistima u ratu protiv Gruzije; Parlament je organizirao dobrovoljačke odrede koji su brojali oko 1500 ljudi, uglavnom Čečena, a čiji je komandant postao Šamil Basajev. Oni su imali važnu ulogu u ratu koji je sljedeće godine završio abhaškom pobjedom, odnosno de facto secesijom najvećeg dijela Abhazije. Organizacija se, međutim, već sljedeće godine raspala kada je izbijanje rata između Čečenije i Rusije dovelo do nepremostivih podjela na pro-rusku i pro-čečensku frakciju. Potonja je, međutim, marginalizirana kada su u Kabardino-Balkariji, rodnom kraju vođe KGNK Muse Šanibova, na vlast došli pristaše Jeljcina i Moskve. Šanibov je godine 1996. prisiljen napustiti mjesto vođe KGNK koju je preuzeo Jusup Salambekov. Njegovo ubistvo u Moskvi 27. jula 2000. je dovelo do de facto nestanka organizacije.

Vanjske veze
------------

* Российская Академия Наук. Документы 1990—1991 года: Декларация «О конфедерации союза горских народов Кавказа»
* Договор о Конфедеративном Союзе горских народов Кавказа Arhivirano 2009-06-25 na Wayback Machine-u
* Положение о руководящих органах Конфедерации горских народов Кавказа Arhivirano 2008-09-15 na Wayback Machine-u
**Konferencija za standardizaciju geografskih imena Ujedinjenih naroda** (engl. *United Nations Conference on the Standardization of Geographical Names*, akr. **UNCSGN**), međunarodna konferencija koju periodično organizira Statistička komisija Ujedinjenih naroda sa središnjom svrhom olakšavanja standardizacije nacionalnih geografskih imena. Svrha konferencije nije rješavanje političkih sporova između država oko uporabe (ili neuporabe) pojedinih geografskih imena.

Konferencija se održava svake pete godine u sjedištu Ujedinjenih naroda u New York Cityju. Može se održati i na drugoj lokaciji ako neka država odluči ugostiti konferenciju i platiti dodatne troškove ugošćivanja konferencije izvan UN HQ. Svaka država može poslati delegaciju. Članovi tih delegacija uglavnom su eksperti za geografska imena koja se koriste u njihovim državama.

Posljednja konferencija, deveta po redu, održana je u New Yorku u kolovozu 2007. godine.

Eksterni linkovi
----------------

* Izvješća Konferencije Ujedinjenih naroda za standardizaciju gegorafskih imena, izdanje Ujedinjenih naroda. Arhivirano 2009-01-30 na Wayback Machine-u
* Je li Hrvatskoj potrebno povjerenstvo za geografska imena? Arhivirano 2009-02-12 na Wayback Machine-u
* cgn.dgu.hr - Registar geografskih imena Republike Hrvatske (CGN) pri Državnoj geodetskoj upravi.
**Kula Atlagić** (prethodno **Atlagić Kula** i **Tiklić**), naselje u sastavu grada Benkovca.

Zemljopis
---------

Nalazi u srcu Ravnih Kotara, 4,5 km sjeverozapadno od Benkovca.

Stanovništvo
------------

Danas u selu živi oko stotinjak stanovnika, većinom srpske nacionalnosti, a nešto manje hrvatske nacionalnosti.

Gospodarstvo
------------

Pošto se selo nalazi u Ravnim kotarima poljoprivreda je glavna gospodarska djelatnost.

Povijest
--------

Selo Kula Atlagić se u srednjem vijeku zvala Tihlić. Današnje je ime dobila po Atlagićima, begovskoj obitelji koja je upravljala livanjskom kapetanijom, a imala je posjede u Ravnim Kotarima.

U Domovinskom ratu, u selu su bile spaljene brojne kuće.

Spomenici i kulturne znamenitosti
---------------------------------

* katolička crkva svetog Petra
* pravoslavna crkva svetog Nikole

Iz crkvice Sv. Petra s obilježjima rane romanike potječu ulomci vrsnoga kamenoga namještaja (Split, Muzej hrvatskih arheoloških spomenika). Crkvu sv. Nikole sagradili su 1444.-1446. zadarski graditelji. Crkva se restaurira nakon rušenja u Domovinskom ratu 1992. godine.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2021-03-28. Pristupljeno 2014-08-02.

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Kula Atlagić** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Benkovca |
| --- |
| Benkovac • Benkovačko Selo • Bjelina • Brgud • Bruška • Buković • Bulić • Dobra Voda • Donje Biljane • Donje Ceranje • Donji Karin • Donji Kašić • Donji Lepuri • Gornje Biljane • Gornje Ceranje • Islam Grčki • Kolarina • Korlat • Kožlovac • Kula Atlagić • Lisičić • Lišane Tinjske • Medviđa • Miranje • Nadin • Perušić Benkovački • Perušić Donji • Podgrađe • Podlug • Popovići • Pristeg • Prović • Radošinovci • Raštević • Rodaljice • Smilčić • Šopot • Tinj • Vukšić • Zagrad • Zapužane |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
Polarnost molekula HF, HCl, HBr i HI
U kovalentno vezanim molekulama zbog razlika u elektronegativnosti atoma dolazi do razdvajanja težišta pozitivnog i negativnog naboja te takva molekula ima dva pola. To su **polarne** ili **dipolne** molekule odnosno skraćeno **dipoli**. Zato se takva veza naziva kovalentna veza sa djelomičnom ionskom prirodom. Znači, ako je razlika elektronegativnosti atoma u molekuli veća, elektronski par je bliže elektronegativnijem atomu i pritom je molekula jače polarna.

U prikazivanju polarnosti molekule uz elektronegativniji atom koji ima veću gustoću elektronskog oblaka stavlja se znak **δ-**, a uz manje elektronegativan atom koji ima manju gustoću elektronskog oblaka znak **δ+**. Električni dipolni moment ( **μ**) je mjera za polarnost pri čemu vrijedi:

 **μ = e × l** 
gdje je *e* električni naboj, a *l* udaljenost težišta pozitivnog i negativnog naboja. Dipolni moment imaju samo molekule građene od raznovrsnih atoma. Ali on ovisi i građi molekule u prostoru. Pa tako zbog prostorne simetričnosti težište naboja se nalazi u istoj točki te takve molekule također nemaju dipolni moment.Polarni molekul je takodje HCl.

Polarnost i fizičke osobine molekula
------------------------------------

Polarnost molekule utiče na fizičke osobine kao što su tačka topljenja i tačka ključanja. Privlačenje između polarnijih molekula je jače, pa je tačka topljenja i ključanja viša. Dobar primjer za ovo je posmatranje jedinjenja elemenata 16. grupe periodičnog sistema: H2O, H2S, H2Se. Pri normalnim uslovima voda je u tečnom stanju, a ostala analogna jedinjenja u grupi su gasovi. Uzrok ove pojave je veća polarnost molekula vode.

Vidi još
--------

* Kovalentna veza
* Induktivni efekat
* Voda (molekul)
* Teorija grupa
| **(Hou) Liang Yinwang** ((後)涼隱王) |
| --- |
| Porodično ime: | Lü (呂; lǚ) |
| Osobno ime: | Shao (紹, shào) |
| Posthumno ime: | Yin (隱, yǐn)doslovno: "neotkrivajući" |

**Lü Shao** (呂紹) (380/381 - 400), kurtoazno ime **Yongye** (永業), formalno **Princ Yin od (Kasnijeg) Lianga** ((後)涼隱王), bio je kratkotrajni car (sa titulom "Nebeski princ" (*Tian Wang*)) kineske/Di države Kasniji Liang. Bio je sin osnivača države Lü Guanga (car Yiwu), koji ga je imenovao nasljednikom iako nije bio njegov najstariji sin. Opisuje se kao slab i nesposoban vladar, koji je toga bio svjestan, pa je čak pokušao svog starijeg polubrata Lü Zuana nagovoriti da od njega preuzme prijestolje. Lü Zuan je njegovu sugestiju poslušao, ali u obliku puča u kome je Lü Shao ubijen samo nekoliko dana nakon očeve smrti.

Izvori
------

* *Knjiga Jina*, vol. 122.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 108, 109, 111.
* *Anali Proljeća i Jeseni Šesnaest kraljevstava*, vol. 10.

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Lü Guang (Car Yiwu)**  |  **Car Kasnijeg Lianga** 400 | Slijedi: **Lü Zuan (Car Ling)**  |
*Za ostale upotrebe, v. Luka (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 42° 19′ 25" SGŠ, 22° 16′ 60" IGD

**Luke** (mak. *Луке*) su naselje u Republici Makedoniji, u krajnje severoistočnom delu države. Luke su u okviru opštine Kriva Palanka.

Prirodni uslovi
---------------

Luke su smeštene u krajnje severoistočnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Srbijom (2 km). Od najbližeg većeg grada, Kumanova, selo je udaljeno 85 kilometara istočno.

Selo Luke se nalazi u istorijskoj oblasti Slavište. Naselje je položeno visoko, u višem delu doline rečice Dobrovnice, a podno planine Čupina, na blizu 1.000 metara nadmorske visine.

Mesna klima je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Stanovništvo
------------

Luke su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imale 338 stanovnika. Od toga ogromnu većinu čine etnički Makedonci (99%), a ostatak su Srbi.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.krivapalanka.gov..mk Zvanična stranica opštine Kriva Palanka

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Kriva Palanka |
| --- |
| **Kriva Palanka** • 
Bis • 
Baštevo • 
Borovo • 
Varovište • 
Gabar • 
Golema Crcorija • 
Gradec • 
Dubočica • 
Dobrovnica • 
Drenje • 
Drenak • 
Duračka Reka • 
Židilovo • 
Kiselica • 
Konopnica • 
Kostur • 
Košari • 
Krklja • 
Krstov Dol • 
Lozanovo • 
Luke • 
Mala Crcorija • 
Martinica • 
Meteževo • 
Moždivnjak • 
Nerav • 
Ogut • 
Osiče • 
Podrži Konj • 
Stanci • 
Tilminci • 
Trnovo • 
Uzem |  |
**Lébény** čita se *Lebenji* (njemački: *Leiden*) je grad na zapadu Mađarske od 3,232 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Győr-Moson-Sopron.

Geografske karakteristike
-------------------------

Lébény leži nedaleko od rijeke Rábce, udaljen 26 km zapadno od Győra.

Historija
---------

Historija Lébénya 1199. usko je vezana uz njegovu crkvu, koja je prvi put dokumentirana 1199. samo naselje je prvi put dokumentirano 1208. pod imenom  *Libin*.
Lébény je bio centar iz kog se širilo kršćanstvo zbog benediktinskog samostana, kog su Osmanlije dva puta razorile 
u svojim pohodima na Beč 1529. i 1631. crkvu i samostan obnovili u jezuiti.

Pravi razvoj mjesta počeo je 1850. kad je proradila šećerana.
Lébény je tek 2013. dobio status grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary:Győr-Moson-Sopron" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 05. 2016.

Vanjske veze
------------

***Lébény*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Lébénya* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Kvint Fabije Maksim Gurgit** (*Quintus Fabius Maximus Gurges*) bio je rimski političar i vojskovođa, sin proslavljenog konzula Kvinta Fabija Maksima Rulijana koji je i sam postao konzulom godine 292. i 276. pne. 

Gurgit je političku karijeru započeo godine 295. pne. kada je izabran za kurulskog edila. Tada je oglobio patricijske matrone zbog nedoličnog načina života i tako skupljenim sredstvima sagradio Venerin hram kraj Circusa Maximusa.

Godine 292. pne. je za vrijeme trećeg samnitskog rata izabran za konzula, te je sudjelovao u pohodu na Samnite u kome mu je otac bio legat. Nakon osvajanja nekoliko samnitskih uporišta su otac i sin imali zajedničku trijumfalnu povorku. Godine 291. pne. je bio prokonzul u Samnijumu, kada ga je konzul Lucije Postumije Megel, u skladu s rimskom tradicijom, nasilno otjerao s položaja.

Godine 276. pne. Gurgit je po drugi put izabran za konzula, te je vodio uspješan pohod protiv Brutijci|Brutijaca i Lukanci|Lukanaca, zbog kojih je ponovno nagrađen trijumfom. Potom je kao *legatus* (izaslanik) poslan u Egipat na kralja Ptolemeja II Filadelfa. Misija je bila uspješna te se Gurgit vratio s dragocjenim darovima koje je pohranio u državnu riznicu, ali mu je Rimski Senat|Senat poslije posebnom odlukom dozvolio da ih dio zadrži za sebe.

Godine 265. pne. je izabran za Princeps Senatusa.

Njegov sin Kvint Fabije Maksim Gurgit je iste godine izabran za konzula. Njegov unuk Fabije Maksim je, pak, bio znameniti vojskovođa iz doba drugog punskog rata. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lucius Papirius Cursor i Spurius Carvilius Maximus**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Decimom Junijem Brutom Scevom* 292. pne. | Slijedi: **Lucius Postumius Megellus i Gaius Iunius Bubulcus Brutus**  |
| Prethodi: **Publius Cornelius Rufinus i Gaius Iunius Bubulcus Brutus**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Gajem Genucijem Klepsinom* 276. pne. | Slijedi: **Manius Curius Dentatus i Lucius Cornelius Lentulus** 

]] |
Kovanica koju je izdao Metel Pij
**Kvint Cecilije Metel Pij** (*Quintus Caecilius Metellus Pius*, 127. pne. - 63. pne.) bio je rimski političar, poznat kao jedan od najbližih suradnika Lucija Kornelija Sule.

Bio je sin Kvinta Cecilija Metela Numidskog, koga je kao običan vojnik između 109. pne. i 107. pne. pratio na pohodu protiv Jugurte. Godine 97. pne. izabran je za kvestora, godine 92. pne. za tribuna, godine 89. pne. da bi godine 81. pne. postao pontifex maximus. Prije toga je sudjelovao u Savezničkom ratu. Godine 80. pne. je izabran za konzula i poslan u Hispaniju gdje nije imao uspjeha protiv Sertorija prije nego što je isti na prevaru ubijen. Poslije je surađivao s Pompejem.

Njegov usvojeni sin je bio Metel Scipion.

V. također
----------

* Quintus Caecilius Metellus Pius Scipio

| Religijske titule |
| --- |
| Prethodi: **Quintus Mucius Scaevola**  |  **Pontifex Maximus rimske religije** 81 BC-63. pne. | Slijedi: **Gaius Julius Caesar**  |
| Političke funkcije
 |
| Prethodi: **Marcus Tullius Decula, Gnaeus Cornelius Dolabella**  |  **konzul** 80. pne. *zajedno s Lucijem Kornelijem Sulom* | Slijedi: **Publius Servilius Vatia Isauricus, Appius Claudius Pulcher**  |


***Kvint Cecilije Metel Pij*** na Wikimedijinoj ostavi
**More** je hrvatski glazbeni pop sastav koji je djelovao tijekom 1970-ih i 1980-ih godina.

Povijest sastava
----------------

Na Pedagoškoj akademiji 1972. godine Meri Cetinić susreće Slobodana M. Kovačevića, te zajedno osnivaju grupu "More" u kojoj Meri svira klavir i vokalni je solist. Također je uz S. M. Kovačevića skladatelj i aranžer grupe. Sastav snima nekoliko singlica i album "More" koji postiže veliki uspjeh, kao i naslovna pjesma. Ujedno, na "Splitskom festivalu" grupa "More" ima 2 uspješna nastupa s pjesmama "Gdje god da pođeš" i "Samo simpatija". U grupi 1973. godine pjeva i Oliver Dragojević. U grupi "More" također svoju karijeru započinje Zvonimir Boldin, flautist i klavijaturist, kasnije član Orkestra HNK-a Split. U grupu dolazi i Dragoljub Milo Vasić poznatiji kao Jasmin Stavros. U 80-ima u grupi Tadija Bajić poznatiji kao Tedi Spalato svira gitaru, a Remi Kazinoti je na klavijaturama.

Prvi album, "More", snimljen je 1974. godine (Jugoton) i te godine postava sastava bila je slijedeća:

* Slobodan M. Kovačević - bas Fender, vokal, skladatelj, aranžer
* Meri Cetinić - prvi vokal, klavir, skladatelj, aranžer
* Antonija Gerzelj - drugi vokal
* Dragoljub Milo Vasić - bubnjevi
* Tonči Dellazota - električna i akustična gitara, vokal
* Zvonimir Boldin - orgulje Hammond, električni klavir Hohner, flauta, konge
* Oliver Dragojević - prateći vokal

Na drugom albumu, "More", koji je izdan 1979. godine (PGP RTB) vokal je Slobodan M. Kovačević.

Godine 1983. u sastavu pjeva i započinje karijeru Doris Dragović s kojom snimaju album "Hajde da se mazimo" nazvan po istoimenom hitu i 1985. album "Tigrica". Doris 1986. započinje samostalnu karijeru, a grupa se time raspala.

Nedavno su se sastali bivši članovi grupe More: Slobodan Kovačević, Oliver Dragojević, Meri Cetinić, Doris Dragović i Tedi Spalato radi snimanja novu verzije pjesme "More" povodom 40-godišnjice osnutka grupe.

Diskografija
------------

### Singl ploče

* "More" / "Zla djevojka" (Jugoton 1973.)
* "Moj muž" / "Ti si moj san" (Jugoton 1974.)
* "Bakalar" / "Ja cu plakati sama" (Jugoton 1975.)
* "Ovo vrijeme" / "On je moj bol" (Jugoton 1975.)
* "Gdje god da pođeš" / "Znam da ti nisi moj" (Jugoton 1975.)
* "Kud se skitaš, mala moja"/ "Ti si moja" (Jugoton 1976.)
* "Samo simpatija" / "Ako jednom vidiš suze" (Jugoton 1978.)
* "Sami sebi mi smo krivi" / "Ti i ja bi mogli sve" (PGP RTB 1978.)

### LP ploče

Vokal Meri Cetinić:

* "More" (Jugoton 1974.)
* "More" (Jugoton 1974.) - reizdanje (2011.)

Vokal Slobodan M. Kovačević.

* "More II" (PGP RTB 1979.)

Vokal Doris Dragović

* "Hajde da se mazimo" (Jugoton 1983.)
* "Tigrica" (Jugoton 1985.) - zlatna ploča

Vanjske veze
------------

* More - Diskografija

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* MusicBrainz: afee4de3-fd35-476c-a586-031716376b25

 |
**Morecambe** je turistički grad na sjeverozapadu Engleske od 33,953 stanovnika.

Administrativno podpada pod distrikt City of Lancaster.

Geografske karakteristike
-------------------------

Morecambe leži u Grofoviji Lancashire, na južnoj obali Zaljeva Morecambe.

Historija
---------

Morecambe je nastao u 19. vijeku kad su se spojila dotadašnja naselja; Bare, Poulton i Torrisholme.
Dolazak željeznice - 1848. omogućio je dolazak većeg broja turista iz tekstilnih gradova Lancashira.

Grad je od 1980-ih i 1980-ih ušao u krizu, jer današnji turisti radije odlaze u Španjolsku ili Blackpool, pa je puno turističkih objekata zatvoreno.

Nešto južnije gotovo spojen sa Morecambom leži selo *Heysham*, sa ruinima kapele sv. Patrika iz 8. vijeka.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: North West England" (engleski). City population. Pristupljeno 11. 01. 2017.
2. 1 2 3 4  „*Morecambe*" (engleski). visit north west. Pristupljeno 12. 01. 2017.

Vanjske veze
------------

***Morecambe*** na Wikimedijinoj ostavi

* Morecambe (`en`)
**Momčilova kula** je srednjovjekovna tvrđava u selu Preodac, kod Bosanskog Grahova, Bosna i Hercegovina.

Kula nije nikad arheološki istraživana, niti u literaturi postoje naznake o bilo kakvim istorijskim spisima vezanih za njen nastanak. Postoje samo legende lokalnog stanovništva, koje kulu vezuju za *Crnu Kraljicu*, a samo mjesto označavaju *ukletim*. Kula je udaljena 25 km od najbližeg većeg naselja i prometnica, tako da i znatiželjnici zaobilaze kulu. Radi se o monumentalnoj gradjevini, pa ju je kao takvu mogao sagraditi neko od bosanskih vladara ili pripadnik krupne bosanske vlastele. Postavlja se isto tako pitanje šta je bila funkcija kule? Da li je to bila samo ljetna rezidencija ili pak pravo sjedište kralja ili vlastele.

Zašto je izabrana baš ta lokacija ne treba da čudi. Takozvani prirodni uslovi i uz to strateški položaj su sasvim sigurno odigrali važnu ulogu. Moguće je da je graditelj kule bio porijeklom baš iz ovih krajeva. Mještani sela Preodac znaju gdje je bio glavni ulaz koji je nažalost zatrpan kamenjem. Zidine ovog velelepnog zdanja protežu se skroz do dna kanjona Unca i jako su nepristupačne sa spoljašnje strane.

Da li su je razorili Osmanlije poslije osvajanja Bosne, poslije 1463 ili znatno kasnije takođe ostaje za sada otvoreno pitanje.

Vanjski linkovi
---------------

* Općina Bosansko Grahovo Arhivirano 2008-01-10 na Wayback Machine-u
* Momčilova kula Arhivirano 2016-03-05 na Wayback Machine-u
**Langeland** (što prevedeno sa danskog znači *Duga zemlja*) je otok na istoku Danske u Baltičkom moru, koji je leži između otoka Fyn i Lolland.

Karakteristike
--------------

Otok ima površinu od 284 km², dug je 52 km i širok 11 km, na njemu živi 12,137 stanovnika

Langeland je valovit i dobro pošumljen, po plodnim oranicama od ilovače sadi se žito, a ima i dobro razvijeno stočarstvo (svinjarstvo, govedarstvo).

Historija
---------

Otok je bio naseljen još od kamenog doba, što dokazuje dobro očuvana koliba na južnom dijelu otoka
Zamak Tranekær (obnovljen 1550.) bio je kraljevska je rezidencija od 1231.
Otočka prijestolnica Rudkøbing ima gradska prava još od 1287.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Langeland island, Denmark*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 19.12.2021.
2. 1 2  „*Population 1. January by islands and time*" (engleski). Statistics Denmark. Pristupljeno 19.21. 2021.

Vanjske veze
------------

***Langeland*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Langeland island, Denmark* (na portalu Encyclopaedia Britannica) (`en`)
**Pobratimstvo** ili **bratimljenje** je stari običaj svojstven ratničkim staležima. Nastao je iz praktične potrebe da u borbama, ratnik ima nekoga ko će mu pomoći u slučaju nevolje, ranjavanja. U mirnodopskim uslovima praktikovano je i između pojedinaca koji su na suprostavljenim stranama, da bi imali zaštitu u slučaju hapšenja. Na Balkanu je taj običaj bio veoma čest, a u ranijim vremenima se obavljao i u sklopu crkvenog obreda. U samom činu bratimljenja krv je imala bitnu ulogu, jer takvim činom osoba koja nije u krvnom srodstvu sa osobom sa kojom se bratimi, dobija takav, i čak povlašteniji status od rođene braće i sestara.

Antički primjeri
----------------

Ahil, glavni junak Ilijade, ubio je u dvoboju Hektora, princa Troje, zato što mu je ovaj, prije toga, ubio najboljeg prijatelja, Patrokla.

Priča o povezanosti Davida i Jonatana je mnoge interpretatore, koji nisu upoznati sa običajem bratimljenja, dovodila u zabludu, pa su im pripisivali homoseksualnu vezu. Istorijski kontekst opovrgava takve navode.

Vidi još
--------

* Posestrimstvo ili sestrimljenje
Prema islamskoj tradiciji godine 617. su vodeći klanovi Meke, na poticaj vođa klanova Mahzum i Banu Abd-Šams, najmoćnijih među tadašnjim arapskim plemenom Kurejša, donijeli odluku o bojkotu klana Banu Hašim kojemu je pripadao islamski prorok Muhamed. Tim klanovima su tada dominirali idolopoklonici i razlog za bojkot je bilo suprotstavljanje Muhamedovom propovijedanju islama, odnosno nastojanje da se Hašemite prisili da prestanu štititi Muhameda. Prema Ibn Ishaqu, odlučeno je da se "nitko ne smije ženiti niti udavati za članove klana Banu Hašim; nitko ne smije od njih kupovati niti im išta prodavati, a odluka je zapisana." Bojkot je trajao između dvije ili tri godine; izazvao je velike nedaće za članove hašemitskog klana, ali nije uspio u svojoj namjeri. Simpatizeri Hašemita među ostalim Kurejšima su se na kraju udružili da formalno ukinu odluku.

V. također
----------

* Hidžra

Izvori
------

1. ↑  Francis E. Peters, *The Monotheists: Jews, Christians, and Muslims in Conflict and Competition*, p.96
2. 1 2  Moojan Momen, *An Introduction to Shi'i Islam: The History and Doctrines of Twelver Shiʻism*, Yale University Press, p.4
3. ↑  Francis E. Peters, *Mecca: A Literary History of the Muslim Holy Land*, Princeton University Press, 1994, ISBN 0-691-03267-X, p.54
4. ↑  Daniel W. Brown,*A New Introduction to Islam*, Blackwell Publishing, p.76, 2004, ISBN 0-631-21604-9
**Meri Trošelj**, hrvatska kantautorica, dobitnica Porina 2005. za najbolju vokalnu izvedbu, skladba *"Speak to Me"* koja se može naći na albumu *"Infinity"* Damira Halilića - Hala, poznatog hrvatskog i svjetskog gitariste i stalnog suradnika Meri Trošelj.

Glazbena karijera
-----------------

1987. godine nastupila je na Splitskom festivalu s pjesmom "Daj mi nježnosti".

Kao vokal nastupala je za Elvis Stanić Group na albumima "Terra Sacra" (1997) i *"Samba Mediterranea"* iz 1999. te kao autorica teksta i glazbe, uz Damira Halilića - Hala, za Denise *"Denise Denise"* iz 1998. 

Ko-autorica je teksta pjesme *"Mala laž"* Parnog valjka s albuma *"Zastave"* iz 2000.

Uz to, gostovala je kao glavni vokal u pjesmi "Don't Count on Me" s albuma "Just One Thing" (2007) grupe "Crooks & Straights".

Meri Trošelj je trenutačno vokalistica riječkog kvarteta *Quartet Sensitive* koji svoj glazbeni izričaj temelji na brazilskoj glazbenoj tradiciji *bossa nova*. Kvartet 2000. izdaje album *"Afternoon with Jobim".*

Kao jedna od rijeđe političkih angažiranih glazbenica na hrvatskoj sceni, krajem 2005. inspirirana nepravomoćnom presudom za klevetu novinarki Novog lista Slavici Mrkić Modrić objavila je o vlastitom trošku u obliku promo singla autorsku pjesmu *"Ništa nije u redu"* te ju posvetila slobodi medija. Meri Trošelj je sudjelovala i u sklopu UNICEF-ove akcije "Svako dijete treba obitelj", koncertom 22. svibnja 2005. na zagrebačkom Cvjetnom trgu.

Diskografija
------------

* Uzmi šutnju (1998.)
Karikatura koja ilustrira Panamsku aferu.
**Panamski skandali**, znani još i kao **Panamska afera** ili **Skandal s Panamskim kanalom** je naziv za korupcijsku aferu koja je 1892. godine izbila u Trećoj Republici, a povezana je s gradnjom Panamskog kanala. Izgubljeno je gotovo milijardu franaka u aferi tokom koje je francuska vlada primala mito kako bi zataškala da su francuski investitori u financijskim problemima. Danas se Panamski skandali smatraju najvećom korupcijskom aferom XIX. vijeka. 

Godine 1889. francuski *Tribunal Civil de la Seine* naredio je likvidaciju Kompanije Panamskog kanala, koja je bila jedno od društava koja su vršila radove na Panamskom kanalu. Sud je imenovao likvidatora, no francuska vlada je sve više i više odgađala izvršenje likvidacije što je dovelo do još većih financijskih gubitaka. Dimenzije bankrota bile su poznate 1892. godine - gotovo 800,000 Francuza je izgubilo svoje uloge u društvu, a od kapitala u iznosu od gotovo dvije milijarde franaka tek je nešto manje od milijardu otišlo do Paname, dok su ostatak utajili političari i financijeri. 

Tokom 1892. i 1893. francuski nacionalisti iznose optužbe protiv nekoliko vladinih ministara, uključujući i Clemenceaua, da su primali mito od Ferdinanda de Lessepsa tokom 1888. godine, što za posljedicu ima pokretanje kaznenog postupka protiv Lessepsa, njegova sina Charlesa i Gustavea Eiffela. Oni su osuđeni na dugogodišnje zatvorske kazne, ali iste su brzo poništene. U međuvremenu, čak 510 parlamentarnih zastupnika je optuženo da su primali mito kako bi od javnosti sakrili situaciju u Panami. Optuženi za primanje mita su izvedeni pred sud. Godine 1897. pokrenuta je nova istraga, ali svi okrivljenici su oslobođeni optužbi. 

Panamska afera je imala cijelu seriju političkih posljedica, a Hannah Arendt je čak ustvrdila kako je dovela do porasta antisemitizma u Francuskoj te kako je, indirektno, dovela do zloglasne afere Dreyfus, koja će biti najveći politički skandal u povijesti Treće Republike.
**Provincija Panama** (španjolski: *Provincia de Panamá*) je jedna od 10 provincija na koji je Panama administrativno podjeljena.

Panama se prostire na jugu Panamske prevlake, na mjestu gdje se nalazi Panamski kanal. Ona je svojim brojem stanovnika, i položajem politički i ekonomski centar zemlje.

Karakteristike
--------------

Provincija ima površinu od 8,409 km², na kojoj je 2020. živilo 1,656,339 stanovnika.

Provincija Panama sa sjevera graniči sa Provincijom Colón, na jugu sa Pacifikom, na istoku sa Provincijom Darién i Kotarom Wargandí te na zapadu sa Provincijom Panama Oeste.

Administrativna podjela
-----------------------

Provincija je administrativno podjeljena na 6 okruga (distrikta); Balboa, Chepo, Chimán, Panama, San Miguelito i Taboga a administrativni centar provincije je grad Panamá.

Historija
---------

Provincija Panama stvorena je kao administrativna jedinica unutar Vicekraljevstva Nova Španjolska negdje oko 1535. Nakon tog je jurisdikcija nad njom prenesena na Vicekraljevstvo Peru, sa novim administrativnim centrom Santa María la Antigua del Darién, što nije dugo trajalo jer je administracija preseljena u grad Panama.

Izvori
------

1. 1 2  „*Panama: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 28.1.2023.
2. 1 2 3  „*Gobernación de la provincia de Panamá*" (španjolski). Gobernación de la provincia de Panamá. Pristupljeno 28.1. 2023.

Vanjske veze
------------

***Panamá (provincija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobernación de Provincia de Panamá* (`es`)
**Marcelin** (*Marcellinus*, ? - septembar 351?) bio je rimski službenik i oficir koji je služio rimskom caru Konstansu i uzurpatoru Magnenciju. U Konstansovoj službi je služio kao *comes rerum privatarum*, odnosno nadzornik carskih financija. 18. januara 350. je u današnjem Autunu vještom inscenacijom proslave rođendana Magnencijevih sinova potakao tamošnje pripadnike rimske vojske da Magnencija izvikaju za cara. Magnencije je ubrzo nakon toga porazio i ubio Konstansa, čime je trebao steći vlast u zapadnom dijelu Carstva. Magnencije je za svoje zasluge stekao čin *magister officiorum*, koji otprilike današnjem premijeru. Međutim, nekoliko mjeseci kasnije u Rimu je na čelu grupe gladijatora sebe carem proglasio Konstansov nećak Nepocijan. Marcelin je poslan u Rim da uguši taj ustanak, u čemu je uspio nakon čega su pogubljeni Nepocijan i njegova majka Eutropija. Sljedeće godine je vodio mirovne pregovore sa Flavijem Filipom, izaslanikom istočnog cara i Konstansovog brata Konstancija II. Oni nisu dali rezultata te je došlo do krvave bitke kod Murse Major u kojoj je Marcelin nestao, odnosno u kojoj je najvjerojatnije poginuo.

Literatura
----------

* Morris, John; Arnold Hugh Martin Jones, and John Robert Martindale (1971). *The Prosopography of the Later Roman Empire*. Cambridge University Press. str. 546. ISBN 0-521-07233-6.
**Marcel Šnajder** (Dembica, Austro-Ugarska Monarhija 28. 1. 1900 – ?, 1941), jugoslavenski filozof i matematičar, jedan od prvih doktora filozofije u Bosni i Hercegovini za vrijeme Kraljevine Jugoslavije.

Biografija
----------

Dr. Marcel Šnajder je rođen u jevrejskoj porodici 28. 1. 1900 godine u Debici (*današnja Poljska*) za vrijeme Austro-Ugarske Monarhije. Odatle su mu roditelji, u njegovom ranom djetinjstvu, s činovničkom službom prešli u bosansko-hercegovačku provinciju. Klasično gimnazijsko školovanje započeo je u Mostaru i, u godinama Prvog svjetskog rata, nastavio i završio u Travniku. Opseg njegovog talenta i intelektualnog interesa bio je već u ovim gimnazijiskim godinama toliko prostran da ga nije mogao ispuniti program školskog obrazovanja i dosta opsežno, ali pažljivo kontrolisane školske lektire. U godinama nakon rata upisao je univerzitetske studije u Zagrebu i Beču. Studirao je godinu dana u Zagrebu, a zatim u Beču filozofiju tj. čistu filozofiju, matemutiku i fiziku. 1924 godine Marcel je završio studije matematike i filozofije na Zagrebačkom univerzitetu i iste godine predao doktorsku disertaciju pod naslovom "Pokušaj određenja istine", a koju je sa istaknutim uspjehom odbranio 1925 godine. 1924 godine zaposlio se kao profesor matematike i filozofije na "I ženskoj gimnaziji" u Sarajevu, odakle je 1939 godine iz političkih razloga za kaznu bio premješten u Gornji Milanovac, gdje ga je i zatekao Drugi svjetski rat. Njegovo prisustvo odmah se osjetilo u krugu naprednih nastavnika sarajevskih srednjih škola gdje je, zajedno sa Ognjenom Pricom, Stjepanom Tomićem, Jovanom Kršićem i Kalmijem Baruhom unosio novi duh i nova shvatanja o ulozi škole i nastavnika u društvenim kretanjima. Od učenika je tražio mnogo i postizao mnogo, ne sredstvima pritiska, straha i nametnute discipline, nego svojim sistemom nastave iz kojeg je uvijek zračio i njegov pogled na svijet. Marcel nikad nije spadao među one, ne tako rijetke, intelektualce koji su svoja napredna ubjeđenja zadržavali za sebe i u sebi. On ih je smjelo iznosio u javnost u napisima i javnim predavanjima. Kao simpatizer komunizma bio je trn u oku vlastima Kraljevine Jugoslavije, naročito klerofašističkih krugova. Bio je poznat kao izvrstan predavač, velike opšte kulture, i dobar znalac književnosti i umjetnosti. Vladao je ruskim, poljskim, njemačkim i francuskim jezikom.

Obim Marcelovog naučno-publicističkog djela obuhvata preko 40 radova, pretežno objavljenih u časopisu "Pregled"« u periodu od 1932 do 1940 godine, koji se, velikom većinom odnose na filozofske i sociološke teme. U oblast matematike spadaju njegove naučne rasprave, recenzije i udžbenici, te radovi koji su objavljeni u stručnim časopisima i posebnim knjigama, ili preostali u rukopisima. Najvažniji mu je rad prevod Kantova "Vječnog mira", koji je snabdio predgovorom.

Posljednjih dana jula 1941 godine ustaše su uhapsile Marcela zajedno za Perom Pešutom. Odveden je i ubijen iste godine negdje u ustaškim jamama u Lici.

Literatura
----------

* Kraus, Ognjen (1998). *Dva stoljeća povijesti i kulture Židova u Zagrebu i Hrvatskoj.*, Zagreb: Židovska općina Zagreb. ISBN 953-96836-2-9