recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Raju Ban Gaya Gentleman*** (Devnagari: राजू बन गया जेन्टलमैन,Nastaliq: راجو بن گیا جینٹلمین Prevod: Raja je postao džentlmen) je Bolivud film koji je režisirao Aziz Mirza a glavne uloge su: Shahrukh Khan, Juhi Chawla, Amrita Singh i Nana Patekar. Kan igra u ulozi Raj Mathura, mladog inžinjera koji dolazi u Bombaj, u nadi da će postati jak inžinjer.

Sadržaj
-------

Raju Mathur (Shahrukh Khan) je mladi inžinjer koji dolazi u Bombaj, kako bi uspio u karijeri inžinjera. U Bombaj on dolazi, kako bi potražio svoje dalje rođake, i tamo saznaje da su oni napustili Bombaj prije par godina. Noć provodi u hramu i tamo upoznaje filozofa, uličnog izvođača Jaija, sa kojim se sprijateljuje, i koji mu nalazi mjesto za stanovanje.

Bez veza i iskustva, saznaje da je jako teško naći posao u sitiju, sve dok se ne susretne sa lijepom Renu (Juhi Chawla), koja mu nalazi posao u kompaniji za koju ona radi. Oni se zaljubljuju i počinju da izlaze kao par.

Pošto postaje uspješan, kćerka vlasnika kompanije Sapna, se zagleda u njega, i sve više vremena oni dvoje provode zajedno. Tako on počinje da se kreće u krugu uspješnih i bogatih ljudi. Zahvaljujući njoj on se brzo probija kao inžinjer, ali isto tako stiče i dosta neprijatelja, koji namjerno ruše most za koji je on odgovoran, kako bi ga se riješili. On ubrzo odlazi u sud, sa saznanjem da da svijet glamuroznosti i bogatstva nije ono što on želi. Zahvaljujući Sapni, koja je rekla istinu na sudu, on je oslobođen, i vraća se starim poznanicima i Reni.

Uloge
-----

| **Glumci** | **Karakter** |
| Shahrukh Khan | Raj Mathur (Raju) |
| Juhi Chawla | Renu |
| Amrita Singh | Sapna L. Chhabria |
| Nana Patekar | Jai |
| Naveen Nischol | Chhabria, Sapna's father |
| Sameer Chitre | Deepak Malhotra |

Eksterni linkovi
----------------

* *Raju Ban Gaya Gentleman* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Bollywood (hindi kinematografija) |
| --- |
| 
* Pjesme
* Bibliografija

 |
|  | 
Filmovi po godinama
1930-e
1940
1941
1942
1943
1944
1945
1946
1947
1948
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
 |
| 
* Filmovi na hindiju A–Z
* Najveća zarada

 |

| * p
* r
* u
Indijska kinematografija |
| --- |
| **Industrije**: *Asamska* • *Bengalska* • *Bollywood* • *Karnataka* • *Kollywood* • *Malayalam* • *Marathi* • *Punjwood* •*Tollywood* |
|  | 
Indijski filmovi A–Z • **Filmovi:** Asamski • Bengali • Bhojpuri •
Gujarati • Hindi • Kannada • Malayalam • Marathi • Punjabi •
Sindhi • Tamil • Telugu • Urdu
Glumci • Scenografi • Nagrade • Redatelji • Koreografi • Direktori fotografije • Kompozitori • Montažeri • Festivali • Tekstopisci • Playback pjevači • Producenti • Scenaristi
 |
**„Kaži zašto me ostavi"** je srpski film snimljen 1993. godine koji je režirao Oleg Novković, a scenario je pisao Srđan Koljević. Ovaj film je ujedno i diplomski film Olega Novkovića i premijerno je bio prikazan na Filmskom festivalu u Nišu 1993. godine.

Film govori o devedesetim godinama i ratnom vihoru u kome se SFRJ raspadala. Peđa, mladić koji živi u Beogradu, dobija poziv za vojnu vežbu međutim, preko noći se obreo na ratištu kod Vukovara. Nakon potresnih iskustava, vraća se u Beograd, ali kao sasvim drugi čovek. Lutajući besciljno ulicama Beograda, slučajno naleće na Veru, devojku koju je upoznao u Vukovaru pod veoma tragičnim okolnostima. Postaje opsednut njome i ne prestaje da misli na nju i da je svuda sledi, potpuno zaboravljajući kako na svoje prijatelje i porodicu, tako i na svoju devojku koja želi da ga odvede u Pariz, i pokušali da počnu život iz početka, daleko od rata i ekonomske krize. Film se završava tragično – na jednoj improvizhovanoj žurci na jednom beogradskom splavu, dolazi do sukoba između Peđe i Marka, i u tuči, Marko nehotično ispaljuje hitac iz pištolja koji je Peđa doneo sa fronta i ubija ga.

Lajt motiv filma je pesma *Kaži zašto me ostavi*, koju izvodi Ana Sofrenović, koja je ujedno debitovala kao pevačica ovom film.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Žarko Laušević | Peđa |
| Milica Mihajlović | Vera |
| Ljubiša Samardžić | Rade |
| Dragan Jovanović | Marko |

Eksterni linkovi
----------------

* *Kaži zašto me ostavi* na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **filmu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
***The Killers*** (sh. *Ubice*) je novela (kratka priča) američkog pisca Ernesta Hemingwaya objavljena 1927. godine. Protagonist je Nick Adams, jedan od čestih likova u Hemingwayevoj prozi, koji se u *The Killers* pojavljuje kao pomoćnik u zalogajnici. Radnja prikazuje kako u zalogajnicu u predgrađu Chicaga dolaze dva profesionalna ubice koji imaju zadatak likvidirati švedskog boksera po imenu Ole Andreson, odnosno kako Nick na to upozorava Andresona koji na to reagira potpunom indiferentnošću.

Hemingway je inspiraciju za *The Killers* pronašao u Chicagu, gdje je bio proveo dio mladosti, a koji je u vrijeme pisanja bio poprištem krvavih gangsterskih obračuna vezanih uz Prohibiciju. Vjeruje se da je lik Andresona bio inspiriran Andreom Andersonom popularnim bokserom koji je ubijen 1926. godine, a što se tumačilo njegovim navodnim odbijanjem da namjerno izgubi u namještenom meču. Sam Hemingway je kasnije rekao, da je zbog stvarne nasilne pozadine, *The Killers* samo-cenzurirao više nego ijedan drugi tekst.

*The Killers* je poznat kao podloga za nekoliko filmova, među kojima se ističe *The Killers* iz 1946. godine koja je od Burt Lancastera načinila zvijezdu, istoimena verzija iz 1964. godine u kojoj je kao glumac posljednji put nastupio Ronald Reagan *te Ubice*, kratki studentski film Andreja Tarkovskog iz 1956. godine.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 180636674
* LCCN: n82022756
* GND: 4592316-4
* SUDOC: 152226672
* BNF: cb162721952 (podaci)
* BNE: XX4994217

 |
**"Mali rečnik novih reči"** je rječnik novih riječi i značenja u srpskom jeziku autora dr. Đorđa Otaševića, namijenjen širokom krugu korisnika. Nastao je skraćivanjem Rečnika novih i nezabeleženih reči (sažeto izdanje) istog autora.

Impresum
--------

Rječnik je 2008. godine izdala izdavačka kuća Alma (Beograd) kao 31. knjigu u **Biblioteci Rečnici** i u tiražu od 500 primjeraka. Format knjige je 15 x 10,5 cm s plastificiranim koricama u boji. Na koricama se nalazi naslov **Rečnik novih reči**.

Sadržaj
-------

* "Rečnički članak" (str. 5)
* "Tehničke skraćenice" (6-7)
* "Najvažniji korišteni rečnici" (8-9)
* rečnik (10-215)

Rječnik sadrži 1223 riječi (neologizma složenih azbučnim redom (od pridjeva **aberatan** do imenice **šticung**), a koje se ne nalaze u starijim rječnicima. Uglavnom su to imenice engleskog porijekla (npr. glamur, plejbek, džojstik) ili imenice izvedene od engleskih riječi (npr. sponzoruša, transseksualac), ali ima i pridjeva i glagola. Rijetke su riječi čistih srpskih korijena (npr. doigravanje, zmajar, izbacivač).

U rječnik su uvršteni i semantički neologizmi, označeni zvjezdicom, tj. riječi koje su i ranije postojale i koje se nalaze u starijim rječnicima, ali su u međuvremenu dobile nova značenja (npr. avantura u značenju avanturistička kompjuterska igra ili avanturistički film).

Pored riječi u rječnik su uvršteni novi sintagmatski izrazi, npr. antibirokratska revolucija, daljinski upravljač, događanje naroda itd.

Poveznice
---------

* Rečnik novih i nezabeleženih reči (1999)
**Slobodan Mitrov Danko** (Đurđevac, kod Koprivnice, 14. mart 1919 — 1942), učesnik Španskog građanskog rata i Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Rođen je 14. marta 1919. godine u gradu Đurđevcu, kod Koprivnice. Radničkom omladinskom pokretu pristupio je još kao đak, zbog čega je dolazio u sukob s školskim vlastima u Banjaluci i Zagrebu. 

Godine 1936. sa svega 17. godina, krenuo je u Španiju, da potpomogne borbu za slobodu španskog naroda. Pošto je dobio vizu, otišao je u Grčku, na utakmicu. Iz Grčke se prebacio u Bugarsku, a potom u Rumuniju i preko Mađarske, Austrije, Nemačke i Francuske stigao u Španiju. 

U Španiji je završio kratak vojni kurs i otišao na front. Bio je komandir i politički komesar brigade, stekao je čin majora Španske republikanske armije. Učestvovao je u bitkama na Ebru, kod Madrida. Nekoliko puta je ranjavan.

Posle sloma španske revolucije, bio je po logorima u Francuskoj. Godine 1940. uspeo je da pobegne iz logora i vratio su u Jugoslaviju. 

Odmah po dolasku, mobilisan je i poslat na odsluženje vojnog roka. U vojsci ga je zadesio i napad Sila Osovine na Jugoslaviju. Učestvovao je u borbama s Italijanima na albanskoj granici. Posle kapitulacije došao je u Beograd, a zatim je otišao u Banjaluku.

Aktivno je učestvovao u organizovanju ustanka i prvim ustaničkim akcijama naroda Bosanske krajine. Naročito se istakao u napadu na Bosansku Krupu. S Banjalučkog sektora je prebačen u tada oslobođeni Drvar i učestvovao je u borbamam s Italijanima. Potom prlazi na Grmeč, a odatle u Jajce, gde postaje komandant Trećeg krajiškog NOP odreda.

U toku zime 1941/42. godine Danko je obilazio pojedine krajeve centralne Bosne. Ubrzo je postavljen za komandanta Četvrtog krajiškog NOP odreda, koji je pod njegovom komandom oslobodio veliku teritoriju - od Motajnice do Vlašića i od reke Bosne do reke Vrbasa.

U proleće 1942. godine, na terenu centralne Bosne došlo je do izdaje četnika, koji su u dogovoru s Nemcima napadali partizanske bolnice i štabove, i ozbiljno ugrozili dalji razvitak NOP-a na ovom području. 

Tokom jedne noći kada se ispod planine Motajnice, prebacivao na jug, Danko je naišao na četnike koji su ga ubili.

Ukazom Predsedništva Antifašističkog veća narodnog oslobođenja Jugoslavije (AVNOJ), 26. jula 1945. godine, među prvim borcima Narodnooslobodilačke vojske, proglašen je za narodnog heroja.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal NOB***  |

* „Narodni heroji Jugoslavije". Beograd: Mladost. 1975.
* Milovan Milutinović, "Narodni heroj Slobodan Mitrov Danko", "Vojnoizdavački i novinski centar", Beograd, 1989.

Spoljašnje veze
---------------

* Deseti korpus Arhivirano 2016-04-04 na Wayback Machine-u

Šablon:Narodni heroji-Moslavina i Podravina
**La prisonnière** (sh. *Zatvorenica*) je francusko-italijanski film snimljen 1968. godine u režiji Henri-Georgesa Clouzota kome je predstavljao prvo ostvarenje u boji, ali i posljednje ostvarenje u nejgovoj filmografijio. Naslovni lik, koji tumači Élisabeth Wiener je televizijska montažerka koja živi sa avangardnim umjetnikom (čiji lik tumači Bernard Fresson) i upoznaje vlasnika galerije (čiji lik tumači Laurent Terzieff) te otkrije kako je on voajer, odnosno da potajno snima erotske fotografije žena u lancima ili podređenom položaju. Radnja prikazuje kako ona sa njime postane opsjednuta, postaje mu model i sa njim započinje kratkotrajnu ljubavnu vezu koja bi mogla dovesti do tragičnih posljedica.

Samo snimanje filma su obilježili Cluozotovi problemi sa zdravljem, a zbog kojih je nekoliko godina prije morao napustiti snimanje svog nikada dovršenog filma *L'Enfer*. Iako se uspio oporaviti i započeti *La prisonnière*, snimanje je privremeno morao prekinuti, te je film dovršio sa velikim zakašnjenjem. Sam film je kritičare zaintrigirao prikazom seksualnih anomalija, odnosno tankom linijom koja umjetnost dijeli od voajerizma i drugih oblika patologije, odnosno sadomazohističkim i drugim "zločestim" fantazijama žena iz srednje klase; iz svih tih razloga su film uspoređivali sa ranijim ostvarenjima kao što su *Peeping Tom*, *Blowup* i *Belle de jour*, iako, s obzirom na tada aktualnu seksualnu revoluciju i kolaps cenzorskih standarda, Clouzotov film nije izazvao kontroverze niti publicitet koji bi se mogao usporediti sa tim naslovima. Dijelu kritičara je, pak, u oči upala scena snoviđenja u kojoj su pronašli dodirne točke sa Kubrickovom *2001: Odisejom u svemiru*.

Uloge
-----

* Laurent Terzieff : Stanislas, vlasnik umjetničćke galerije
* Bernard Fresson : Gilbert, avangardni umjetnik
* Élisabeth Wiener : José, Gilbertina partnerica
* Dany Carrel : Maguy, Stanislasin model
* Michel Piccoli : gost u galeriji
* Charles Vanel : gost u galeriji
* Joanna Shimkus : gost u galeriji

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *La prisonnière* na sajtu IMDb
* *La prisonnière* na Rotten Tomatoes-u ()

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Henri-Georges Clouzot |
| --- |
| Cjelovečernji filmovi | 
* *L'Assassin habite au 21* (1942)
* *Le Corbeau* (1943)
* *Quai des Orfèvres* (1947)
* *Manon* (1948)
* *Le salaire de la peur* (1952)
* *Les Diaboliques* (1954)
* *Les Espions* (1957)
* *La Vérité* (1960)

 |
| Kratki filmovi | 
* *Retour à la vie* (1949, segment "Le Retour de Jean")

 |
| Dokumentarni filmovi | 
* *Le Mystère Picasso* (1956)

 |
| Nedovršeni filmovi | 
* *L'Enfer d'Henri-Georges Clouzot* (1964)

 |
**Dušan Pajić-Dašić** (Gornji Kotorac, kod Sarajeva, 14. novembar 1912 — Duge, kod Prozora, februar 1943), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Rođen je 14. novembra 1912. godine u selu Gornji Kotorac kod Sarajeva, u zemljoradničkoj porodici. Do Drugog svetskog rata bavio se zemljoradnjom i prevozom drveta s okolnih šumskih radilišta. Od 1935. godine počeo je da se druži s komunistima, a 1940. postao je kandidat za člana Komunističke partije Jugoslavije. Aprila 1941. godine postao je član KPJ.

Narodnooslobodilačkom pokretu pristupio je u prvim ustaničkim danima. Ujesen 1941. godine, kada je oslobođena teritorija od Sarajeva do Kalinovika, Pajić je s Kijevskom četom, čiji je bio komandir, zadao neprijatelju više udaraca kod Krupačkog klanca na putu Sarajevo—Trnovo. Februara 1942, Pajićeva četa je napala ustaški garnizon na Palama, kod Sarajeva. Nakon protivnapada, uspeli su da poraze brojnijeg neprijatelja.

U leto 1942. godine, Pajić se s delom Kalinovičkog partizanskog odreda prebacio se na oslobođenu teritoriju Prozora. Uskoro je postao komandant Duvanjskog bataljona. Istakao se u uspešnom probijanju ustaškog obruča prilikom prvog napuštanja Livna od strane NOVJ.

Početkom 1943. godine, kada je rasformiran Duvanjski bataljon, Dušan je postavljen za komandira artiljerijske baterije Desete hercegovačke brigade. Kao artiljerac-tobdžija, istakao se u borbama za Žepče i Prozor.

Posle pada Žepča, Prvi bataljon Desete hercegovačke brigade pokušavao je da prodre uz dolinu Bosne ka Nemiloj i Vranduku. Tada je naišao na dvospratni veliki bunker pun Nemaca. Napad bataljona nije uspeo. Dva bombaša, određena da unište bunker, pali su teško ranjeni pred samim bunkerom. Bataljon je tražio pomoć topova. Došao je Pajić i postavio dva svoja topa na 400 metara od bunkera. Ispalio je nekoliko granata, ali one su bile nedovoljne za snažno utvrđeni bunker. Pajić je prišao bunkeru da ga izbliza osmotri, da mu nade slabo mesto i da izvuče ranjenike. Uprkos savetu komandanta Prvog bataljona da ne ide, Pajić je otišao do bunkera, uzeo ranjenog bombaša i izvukao ga.

Tokom opsade Prozora i gibanja partizanskih jedinica prema Neretvi, Dušan je bio ranjen u jurišu na italijansku posadu, 16./17. februara 1943. godine. Prenesen je u partizansku bolnicu u selo Duge, u kojoj je, posle nekoliko dana, umro.

Posle oslobođenja, njegovi posmrtni ostaci su sahranjeni u Grobnici narodnih heroja u spomen-parku Vraca, na planini Trebeviću, kod Sarajeva.

Ukazom predsednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 27. novembra 1953. godine, proglašen je za narodnog heroja.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal NOB***  |

* „Narodni heroji Jugoslavije". Beograd: Mladost. 1975.
***Posljednji lov*** je MGM-ov western, kojeg je 1956. godine režirao Richard Brooks, 
dok je za produkciju filma bila zadužena Dore Schary. Scenarij za film je također napravio Richard Brooks i to po romanu Miltona Lotta.
Za glazbu u filmu je bio zadužen Daniele Amfitheatrof, dok je za kinematografiju bio zadužen Russell Harlan.

U filmu glavne uloge tumače Robert Taylor, Stewart Granger, Lloyd Nolan, Debra Paget i Russ Tamblyn.

Radnja
------

Sandy McKenzie (Stewart Granger) skupa sa svojim dugogodišnjim opsesivnim partnerom Charlesom Gilsonom (Robert Taylor) 
odlazi u svoj posljednji lov. Dok se McKenzie umorio od lova bizona, Gilson uživa u svojim "obračunima" - u kojima odjednom 
pobija cijelo krdo bizona. Nakon što Gilson uspije dostići neprijateljsku povorku Indijanaca, on ubija sve Indijance, 
tj. skoro sve. Naime, on iz povorke, jednu Indijanku i njeno dijete, uzima za taoce. Prisustvo Indijanke uzrokuje tenzije, 
ili bolje rečeno, Gilson postaje sve više paranoičan i poremećen, što naposljetku vodi do dvoboja između njega i njegovog 
nekadašnjeg partnera.

Glavne uloge
------------

* **Robert Taylor** kao Charles Gilson
* **Stewart Granger** kao Sandy McKenzie
* **Debra Paget** kao Indijanka
* **Lloyd Nolan** kao Woodfoot
* **Russ Tamblyn** kao Jimmy
* **Constance Ford** kao Peg
* **Joe de Santis** kao Ed Black

Pozadina i produkcija
---------------------

Film je sniman u nacionalnim parkovima Badlands i Custer u Južnoj Dakoti, u vrijeme tadašnje, godišnje sezone "stanjivanja" 
krda bizona. U filmu su korištene stvarne snimke na kojima su bizoni bili napucani i ubijani (od strane državnih lovaca).
Brooks je prilagodio priču istoimenog romana za film. To je bio prvi od svega tri westerna koja je Brooks režirao. Također, to 
je bio prvi film koji je Brooks radio nakon kritički proslavljene Blackboard džungle
*eng. Blackboard Jungle*.

Vanjske poveznice
-----------------

* *The Last Hunt* na sajtu IMDb
Adam Stefanović, *Kneževa večera*
**Kneževa večera** je pesma koja pripada ciklusu pesama o Kosovskom boju. To je treći komad različitih kosovskih pesama u kome se peva o kneževoj zdravici Milošu Obiliću, o sumnji na izdaju, o Miloševom (koji je tek tada prvi put izmisljen kao Milos Kobilic), zavetovanju i o pretnji Vuku Brankoviću. Ovaj deo o Kosovskom boju je najznačajniji i najpoznatiji, a javlja se u predanju već krajem 16. veka.

Motivi pesme
------------

Kneževa večera predstavljena je kao dramska scena. Ona upućuje na tajnu večeru. Njena funkcija je kataloško nizanje junaka. Kneževa večera je najznačajniji momenat kosovske drame, analogan kneževom savetovanju s vojvodama pred bitku.

Radnja pesme
------------

Zaplet počinje kada se knez Lazar obrati Milošu Obiliću na vrlo neobičan , za Miloša uvredljiv način. Nazdravljanje je često korišćena situacija (Dramatizuje radnju i podstiče na dalji tok). Knez Lazar naslućuje izdaju ali greši u imenovanju izdajnika. Izdajnik je njemu najbliži čovek koji mu „sjedi uz koljeno". Njegova optužba je pogrešna i nepravična, ali reči su mu pune blagosti. Tobožnjem izdajniku on, umesto pretnje kaznom, nudi velikodušno nagradu za pređašnju vernost „Vino popij a na čast ti pehar". Zbog te blagosti reči prekora dobijaju još više na težini. Milošev odgovor knezu je dostojanstven, njegovo zavetovanje na žrtvu, humorno izobličavanje stvarnog izdajnika Vuka Brankovića i naročito njegove reči o 
sutrašnjem sudbinskom danu kada će sve dileme biti razrešene same od sebe:

> *Sjutra jeste lijep Vidov danak  
> Vidjećemo u polju Kosovu  
> Ko je vjera, a ko li je nevjera*
> 
> – odlomak iz pesme *Kneževa večera*

Ivan Kosančić i Milan Toplica
-----------------------------

Ivan Kosančić i Milan Toplica nisu oblikovani kao posebni likovi. Veže ih jedino kneževa zdravica. Oni su u središtu zbivanja kada prate Miloša u turski tabor, što predstavlja izražavanje vernosti pobratima. O njima se mnogo pevalo ali uvek u senci glavnog junaka.

Miloš Obilić i Vuk Branković
----------------------------

Miloš Obilić i Vuk Branković predstavljeni su kao suprotnosti. Miloševa odrednica je junaštvo, a Vukova gospodstvo. Međutim Vuk Branković je u kosovskoj legendi opisan kao negativan junak i izdajnik.

Vuk je iz žestokog okršaja izvukao živu glavu i već na ovoj činjenici mogla je da se gradi legenda o izdaji. Prošlo je više od dva veka dok se predanje nije ustalilo na Vuku. Predanje o izdaji dugo se razvijalo. Pre nego što je istoriografija dokazala neosnovanost nevere, motiv izdaje ušao je neizmenjen u književnost.

Vukov otpor prema Turcima posle boja na Kosovu nije bio u skladu sa legendom o izdaji. Nije priznavao sultanovu vrhovnu vlast. Posle bitke stekao je ugled prve ličnosti u srpskim zemljama.
Traženje krivca za izdaju bilo je narodno objašnjenje poraza.

Vidi još
--------

* Spisak srpskih narodnih pesama
***Manon 70*** je francusko-italijansko-zapadnonjemački igrani film snimljen u režiji Jeana Aurela i premijerno prikazan početkom 1968. godine. Predstavlja slobodnu adaptaciju romana *Manon Lescaut* Abbéa Prevosta, pri čemu je radnja prebačena iz Francuske 18. vijeka u moderni svijet. Naslovni lik, koji tumači Catherine Deneuve, je lijepa djevojka koji voli reportera francuske radio-stanice Europe 1 (čiji lik tumači Sami Frey), ali koja zbog potrebe za luksuzom sebi pronalazi bogate ljubavnike i sa njima putuje širom svijeta. *Manon 70*, koji je klasični predložak koristio kako bi pokušao prikazati moralna shvaćanja u doba seksualne revolucije nije doživio veliku uspjeh. Deneuve je kasnije tvrdila da je od filma i Aurela imala velika očekivanja, ali da ona nisu ostvarena, te da je *Manon 70* predstavljao "obrazovno iskustvo".

Uloge
-----

* Catherine Deneuve as Manon
* Jean-Claude Brialy as Jean-Paul
* Sami Frey as Des Grieux
* Elsa Martinelli as Annie
* Robert Webber as Ravaggi
* Paul Hubschmid as Simon
* Claude Genia as Wife
* Jean Martin as Hotelman

Izvori
------

1. ↑

Vanjske veze
------------

* *Manon 70* na sajtu IMDb
***The IPCRESS File*** (sh. *Dosije IPCRESS*) je špijunski roman britanskog književnika Lena Deightona objavljen 1962. godine, koji je predstavljao prvi roman u njegovoj karijeri, odnosno prvi u seriji o britanskom obavještajcu Harryju Palmeru. Zaplet se bavi tada aktualnim Hladnim ratom, odnosno prikazuje kako protagonist i narator (koji u romanu, kao i njegovim nastavcima, ostaje neimenovan) u nastojanju da spriječi otmice britanskih raketnih naučnika razotkriva tehniku pranja mozga zvanu IPCRESS (od engleskih riječi "**I**nduction of **P**sycho-neuroses by **C**onditioned **Re**flex under Stre**ss**, ili "Induciranje psihoneuroza kondicioniranim refleksima pod stresom".

Deightonu je inspiracija za roman poslužio događaj iz vlastitog djetinjstva, kada je za vrijeme Drugog svjetskog rata svjedočio kako njegovu susjedu Annu Wolkoff hapse kao njemačku špijunku.

Roman je sljedeće godine dobio nastavak pod naslovom *Horse Under Water*. Godine 1965. je snimljena filmska adaptacija u kojoj je protagonist, čiji lik tumači Michael Caine, dobio ime "Harry Palmer".


| * p
* r
* u
Djela čiji je autor Len Deighton |
| --- |
| Romani o "Nepoznatom junaku" | 
* *The IPCRESS File* (1962)
* *Horse Under Water* (1963)
* *Funeral in Berlin* (1964)
* *Billion-Dollar Brain* (1966)
* *An Expensive Place to Die* (1967)
* *Spy Story* (1972)
* *Yesterday's Spy* (1975)
* *Twinkle, Twinkle, Little Spy* (1976)

 |
| Romani o Bernardu Samsonu | 
* *Berlin Game* (1983)
* *Mexico Set* (1984)
* *London Match* (1985)
* *Winter* (1987)
* *Spy Hook* (1988)
* *Spy Line* (1989)
* *Spy Sinker* (1990)
* *Faith* (1994)
* *Hope* (1995)
* *Charity* (1996)

 |
| Ostali romani | 
* *Only When I Larf* (1968)
* *Bomber* (1970)
* *Close-Up* (1972)
* *SS-GB* (1978)
* *XPD* (1981)
* *Goodbye, Mickey Mouse* (1982)
* *MAMista* (1991)
* *City of Gold* (1992)
* *Violent Ward,* (1993)

 |
| Zbirke priča | 
* *Declarations of War* (1971)

 |
| Publicistika | 
* *Où Est le Garlic* (1965)
* *Len Deighton's Action Cookbook* (1965)
* *Len Deighton's London Dossier* (1967)
* *Fighter: The True Story of the Battle of Britain* (1977)
* *Airshipwreck* (1978)
* *Blitzkrieg: From the Rise of Hitler to the Fall of Dunkirk* (1979)
* *Battle of Britain* (1980)
* *Blood, Tears and Folly* (1993)
* *James Bond: My Long and Eventful Search for His Father* (2012)

 |
Industrijski zakretni ili rotacijski servomotori i mehanički prijenos, sa standardiziranim prirubnicama koje omogućuju laku zamjenu.
**Servomotor** (od lat. *servus*: sluga, rob + *motor*: pokretač ) je elektromotor koji prema primljenom upravljačkom signalu zauzima određeni zakretni položaj (zakretni ili rotacijski servomotor) ili mjesto na nekoj putanji (pravocrtni ili linearni servomotor), odnosno razvija odgovarajući zakretni moment ili silu. Pokretanjem i zaustavljanjem servomotora upravlja se regulacijskim krugom, koji primljeni upravljački signal manje snage (električni, mehanički, pneumatski, hidraulički) pretvara u pomake, najčešće s većom izvršnom mehaničkom snagom (preko mehaničkog prijenosa - reduktora). Između regulacijskoga dijela i servomotora obično se ugrađuje mjerni instrument (na primjer davač položaja ili enkoder), koji utvrđuje točan položaj (kut, pomak) izvršnoga dijela servomotora, te izmjereni položaj po potrebi popravlja (povratna veza). 

Servomotori se primjenjuju samostalno ili kao dijelovi servomehanizama u alatnim strojevima, strojevima za pakiranje, industrijskim robotima, kod upravljanja letjelicama, plovilima i drugom.

Izvori
------

1. ↑   **servomotor**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2018.

Vanjske poveznice
-----------------

***Servomotor*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **tehnologiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Konjuh Planinom** je pjesma dvojice tadašnjih partizanskih boraca; kompozitora Oskara Danona i pjesnika Miloša Popovića - Đurina, koju su oni kreirali 1941. ispirirani pogibijom mladog husinskog rudara Peje Markovića.

Unatoč uvriježenom mišljenju da je pjesma narodna nastala 1920. u vrijeme Husinske bune, jedina veza je da se tako zvala i partizanska četa u kojoj su i oni bili.

O pjesmi
--------

Pjesma je nastala spontano, nakon borbe sa četnicima kod Tuzle u oktobru 1941. u kojoj je smrtno ranjen Pejo Marković, njegovi suborci su ga nosili i plakali, kod su stigli na vrh planine on je umro. Nakon njegove sahrane prvi je ispjevao stihove Miloš Popović - Đurin, a nakon tog muziku Oskar Danon, tada znan po nadimku Cigo.

Ta tužna i sjetna pjesma relativno je često izvođena u vrijeme nekadašnje SFR Jugoslavije (ponajviše za sahrana, ili nekih tužnih događaja) kao podsjetnik da je to socijalistička zemlja, koju su stvarali proleteri i to krvlju.

Pjesma je bila i naslovna tema filma *Konjuh Planinom* iz 1966. redatelja Fadila Hadžića i scenariste Meše Selimovića, za koju je muziku napisao Oskar Danon.

Pjesmu Konjuh Planinom obradio je i izvodio sastav Azra 1980-ih.

Početkom 2014. u istom kraju pjesma je korištena prilikom protesta nezaposlenih, osiromašenih i obespravljenih, a lokalni portali parafrazirali su narodnu *Drumovi će poželjet Turaka, a Turaka nigdje biti neće*;

*Sjetiće se hajvan partizana, al partizana više nikad biti neće, ali će zato biti sve više i više nezaposlenih, gladnih i pokornih hajvana u novokomponovanoj demokratiji, hajvana kojim se šatro-poštuju njihova ljudska prava, a za vrijeme komunista ili partizana, ko biva, nisu se poštivala*

Stihovi pjesme
--------------

Konjuh planinom, vjetar šumi, bruji.  

Lišće pjeva žalovite pjesme.  

Borovi i jele, javori i breze  

Svijaju se jedno do drugoga.  

  

Noć je u crno svu šumu zavila.  

Konjuh stenje, ruši se kamenje.  

Mrtvoga drugara, husinskog rudara  

Sahranjuje četa proletera/partizana.  

  

Kiše jesenje po grobu su lile.  

Bure snježne kosti mu raznjele.  

Iz krvi rumene husinskog rudara,  

Crvena je šuma prolistala.  

  

Konjuh planinom vjetar šumi, bruji.  

Lišće pjeva žalovite pjesme.  

A na vrh planine zastava se vije,  

Crvena od krvi proletera.

Izvori
------

1. ↑  „*Oskar Danon*" (hrvatskosrpski). Radiosarajevo. Pristupljeno 06. 02. 2014. [*mrtav link*]
2. 1 2 3  „*Konjuh Planinom*" (hrvatskosrpski). Bošnjačko oko - otvoreni portal Nadana Filipovića. Arhivirano iz originala na datum 2016-04-15. Pristupljeno 06. 02. 2014.
3. ↑  „*Konjuh Planinom*" (engleski). imdb. Pristupljeno 06. 02. 2014.
4. ↑  „*Azra konjuh planinom*" (hrvatskosrpski). kamioniavioni. Pristupljeno 06. 02. 2014.

Vanjske veze
------------

*Konjuh Planinom* na portalu YouTube
*Za ostale upotrebe, v. Roar.*

"**Roar**" je pjesma koju je američka pjevačica Katy Perry godine 2013. snimila za svoj četvrti studijski album *Prism*. Objavljen je na radio-stanicama kao vodeća singlica 10. augusta 2013; digitalno je izdan 12. augusta 2013. Pjesmu su napisali i producirali Dr. Luke, Max Martin i Cirkut, dok su pri pisanju surađivali Perry i Bonnie McKee. Tekst pjesme govori o zalaganju za sebe i samoostvarenju.

"Roar" je primila uglavnom miješanje recenzije od strane muzičkih kritičara; mnogi su cijenili produkciju, dok su drugi smatrali da je tekst "klišejiziran". Pjesma je postala Perryna osma pjesma na vrhu američke top-liste *Billboard* Hot 100, i također došla na prvo mjesto top-lista u različitim zemljama, uključujući Australiju, Kanadu, Irsku, Škotsku i Novi Zeland; također je došla među prvih pet u Francuskoj, Njemačkoj, Italiji i Švicarskoj.

Kako bi je promovirala, Perry ju je izvela na dodjeli nagrada MTV za najbolji video 2013. godine prilikom završetka ceremonije ispod Brooklynskog mosta, u australijskoj emisiji *The X Factor* i njemačkoj TV-emisiji *Schlag den Raab*. Grady Hall i Mark Kudsi su režirali muzički video-spot, u kome se Perry pokušava prilagoditi životu u džungli gdje joj se srušio avion, te pri tome kroti tigra. Spot je dobio miješane recenzije od kritičara. "Roar" je nominiran za pjesmu godine i najbolju solo pop izvedbu na 56. dodjeli Grammyja. Pjesma se nalazi među najbolje prodavanim singlicama u svijetu.

Vanjske veze
------------

* Lyric video on VEVO
* Lyric video on YouTube

| * p
* r
* u
Pjesme Katy Perry |
| --- |
| *One of the Boys* | 
* "I Kissed a Girl"
* "Waking Up in Vegas"
* "Thinking of You"
* "Ur So Gay"
* "Hot n Cold"

 |
| *Teenage Dream* | 
* "Teenage Dream"
* "Last Friday Night (T.G.I.F.)"
* "California Gurls"
* "Firework"
* "Peacock"
* "Circle the Drain"
* "The One That Got Away"
* "E.T."
* "Who Am I Living For?"
* "Pearl"
* "Hummingbird Heartbeat"
* "Not Like the Movies"

 |
| *Teenage Dream: The Complete Confection* | 
* "Part of Me"
* "Wide Awake"
* "Dressin' Up"

 |
| *Prism* | 
* "Roar"
* "Legendary Lovers"
* "Birthday"
* "Walking on Air"
* "Unconditionally"
* "Dark Horse"
* "Double Rainbow"
* "By the Grace of God"
* "It Takes Two"
* "Choose Your Battles"

 |
| Kolaboracije | 
* "Goodbye for Now"
* "If We Ever Meet Again"
* "Starstrukk"
* "Who You Love"

 |
***La cena delle beffe*** (sh. *Večera izrugivanja*) je italijanski crno-bijeli film snimljen 1942. u režiji Alessandra Blasettija. Predstavlja ekranizaciju istoimene drame u stihovima Sema Benellija. Radnja se događa u Firenci za vrijeme vladavine Lorenza Veličanstvenog. Protagonisti - koje tumače Osvaldo Valenti i Amedeo Nazzari - su Gianetto Malespini i Neri Chiaramantesi, dva mladića čije će suparništvo oko lijepe Ginevre (koju glumi Clara Calamai) eskalirati u niz okrutnih šala koje dovode do krvoprolića.

Blasetti je film snimio nedugo nakon pseudohistorijskog spektakla *La corona di ferro*, nastojeći iskoristiti njegove setove i kostime. Film se pokazao izuzetno uspješnim, i u značajnoj je mjeri Amedea Nazzarija načinio jednom od najvećih zvijezda svog vremena. Također je poznat i po tome što je u njemu zajedno nastupio glumački i ljubavni par Valenti i Luisa Ferida, koji će tri godine kasnije, na kraju drugog svjetskog rata biti likvidirani od strane partizana pod optužbom za kolaboraciju.

Film je, međutim, najpoznatiji po kratkoj sceni u kojoj se Calamai pojavljuje golih grudi, a što se često (iako pogrešno) navodi kao prvi takav slučaj u nekom zvučnom ostvarenju italijanske kinematografije (s obzirom da je takvu scenu, u kojoj nastupa Vittoria Carpi, sadržavala *La corona di ferro*). Iako je zbog nje (kao i u scene u kojoj Calamai nastupa u prozirnoj spavaćici) film javno osuđen od Katoličke crkve i zabranjen za gledatelje mlađe od 16 godina, od Calamai je učinio jednu od najvećih filmskih diva svog doba, te, između ostalog, potakao njenu suparnicu Doris Duranti da iste godine snimi sličnu scenu u filmu *Carmela*.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *La cena delle beffe* na sajtu IMDb
* Scheda su *La cena delle beffe* in Corto in Corto
Ovo je članak o arkanđelu.  Za švicarski metal sastav, vidi Samael (sastav).  
Gustave Doré, *Jakov se rve sa anđelom Samaelom* (1855)
**Samael** (heb. סמאל‎), arkanđeo u talmudskoj tradiciji; Židovi ga smatraju knezom demona. Predstavlja demona bure, a i samo mu ime označava pustinjski vihor. Optužitelj je, zavodnik i uništavač. Dovodi se u vezu sa Sotonom. Uzevši lik zmije, on je bio taj koji je doveo Evu u iskušenje u Rajskom vrtu, a s prvom Adamovom ženom Lilit začeo je velik broj demona. Isto tako, pokušao je odvratiti Abrahama od žrtvovanja Izaka, a Saru je obavijestio o žrtvovanju zbog čega je ona umrla od bola.

Prema gnostičkom spisu Stvarnost vladara, Samael, „bog slepih" hebrejske biblije i njegovi „vladari tame", a ne pravi Bog, stvaraju Adamovo telo, „*stavljaju ga u vrt Edenski, da ga radi i da ga čuva*", a zatim ga uspavljuju i od njegovog rebra prave mu ženskog partnera. Isti vladari zabranjuju Adamu da jede voće s Drveta znanja, da mu ono ne otvori oči za istinu, jer su bili ljubomorni i želeli da njime vladaju. Kada su im se Adam i Eva, kojima je pomogla zmija podučavateljica, usprotivili, vladari su prokleli ženu i zmiju, i isterali Adama i Evu iz raja. Štaviše, bacili su čovečanstvo u veliku zabunu i život ispunjen argatovanjem, dirinčenjem, kako ljudi zauzeti svetskim poslovima, ne bi imali prilike da se posvete svetom duhu.

Bilješke
--------

1. ↑  Knight, Thomas H. str. 109.
2. ↑  Knight, Thomas H. str. 109.
3. 1 2  Elejn Pejgels - Poreklo Satane (scribd)

Literatura
----------

* *Knight, Thomas H. Demoni, Zagrebačka naklada, Zagreb, 2003.* ISBN 953-6996-16-2

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **ezoteriji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
*Za ostala značenja, vidi Martin Eden (razvrstavanje).*

***Martin Eden*** je roman američkog književnika Jacka Londona objavljen 1909. godine. Naslovni protagonist je mladi siromašni mornar koji se nastoji samoobrazovati i stvoriti književnu karijeru kako bi ga prihvatili bogati buržujski roditelji njegove zaručnice. Roman sadrži brojne autobiografske elemente, zbog čega se Martin Eden često smatra Londonovim *alter egom*, a završnica, u kojoj Eden zgađen površnošću i ispraznošću visokog društva u koga se uspio probiti, čini samoubistvo je kasnije bila izvorom mitova i urbanih legendi da je i sam London sebi oduzeo život. London je, pak, bio uvjereni socijalist, a njegov junak je opisan kao individualist i sljedbenik Nietzschea i Herberta Spencera koji prezire socijaliste. *Martin Eden* se često navodi kao jedan od najboljih romana u Londonovoj bibliografiji i najpoznatijih romana 20. vijeka.

*Martin Eden* je nekoliko puta bio ekraniziran - 1942. kao hollywoodski film *The Adventures of Martin Eden* sa Glennom Fordom te 1979. kao zapadnonjemačko-italijanska televizijska mini-serija sa Christopherom Connellyjem u glavnoj ulozi.

Vanjske veze
------------

* Besplatna e-knjiga: *Martin Eden* na Projektu Gutenberg

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 179178993
* LCCN: n2005067286
* SUDOC: 110969669

 |
|  |
| --- |
| ***Košara s jabukama*** |
|  |
| **Paul Cézanne**, 1893. |
| ulje na platnu , 65 × 80 cm |
| Umjetnički institut Chicaga, Chicago, SAD |

**Košara s jabukama** je djelo mrtve prirode koju je kao ulje na platnu naslikao francuski slikar Paul Cézanne. Mrtva priroda prikazuje stol na kojem se nalaze košara s jabukama, boca vina i kolači na tanjuru.

Djelo je poznato po svojoj nepovezanoj perspektivi te je opisano kao uravnoteženi sastav zbog svojih neuravnoteženih dijelova (nagnuta boca i košara s jabukama te skraćene linije kolača na tanjuru kao i linije stolnjaka na stolu). Isto tako, desna strana stola nije u istoj ravnini s lijevom kao da slika istovremeno reflektira dva gledišta.
Umjetnička djela poput ovog su pomogla u stvaranju mosta između impresionizma i kubizma.

Košara s jabukama danas se nalazi u Umjetničkom institutu Chicaga.

Izvori
------

1. 1 2  Meyer Schapiro, Cezanne, New York: Harry N. Abrams, Inc, 96. str. ISBN 0-8109-1043-8.
2. 1 2  „Paul Cézanne: The Basket of Apples". Arhivirano iz originala na datum 2013-01-22. Pristupljeno 2015-06-27.
***Usamljeni revolveraši***, spin-of popularne TV serije *Dosije iks*, je serija prikazivana na Foks mreži. Prva epizoda je prikazana u martu 2001. ali je uskoro prekinuta i poslednja epizoda je prikazana u junu 2001. Serija se kreće oko boemskog tria računarskih štrebera i umišljenika teorije zavere Melvina Frohiki, Ričarda "Ringo" Lenglija i Džona Ficdžeralda Bajersa, koji su izdavali časopis po imenu *Usamljeni revolveraši* (koji se zvao *Magični metak* u ranijim epizodama *Dosijea iks*, što je vidljivo u epizodi četvrte sezone *Dosijea iks* - Musings of a Cigarette-Smoking Man).

Za razliku od *Dosijea iks*, čije su epizode uglavnom vezane za paranormalne fenomene i državne teorije zavere oko vanzemaljskih pojava, teme epizoda *Usamljenih revolveraša* su uglavnom bile "prihvatljivije": muževi koji varaju, kriminal u firmama, trgovina oružjem, i odbegli Nacisti. Serija je imala vrlo svetlu atmosferu.

Mnogi su začuđeni zbog prekidanja serije, jer je gledanost bila mnogo veća od gledanosti prve sezone *Dosijea iks*.

Serija
------

### Epizode

Serija *Usamljeni revolveraši* je doživela samo jednu sezonu. Ovo je spisak tih epizoda, na engleskom:

* Pilot
* 1x01 Bond, Jimmy Bond
* 1x02 Eine Kleine Frohike
* 1x03 Like Water For Octane
* 1x04 Three Men And A Smoking Diaper
* 1x05 Planet Of The Frohikes
* 1x06 Madam I'm Adam
* 1x07 Maximum Byers
* 1x08 Diagnosis: Jimmy
* 1x09 The Lying Game
* 1x10 Tango de los Pistoleros
* 1x11 The Cap'n Toby Show
* 1x12 All About Yves

Petnaesta epizoda devete sezone *Dosijea Iks* pod nazivom *Jump the Shark* završava seriju.

### Pilot epizoda „predviđa" 11. septembar

U senci događaja 11. septembra i rezultirajućih teorija zavere, i invazije na Irak u 2003, scenario pilot epizode iz 2001. prikazuje tajnu američku državnu agenciju koja se sprema da sruši Boing 727 u Svetski trgovinski centar (World Trade Center) putem daljinskog upravljanja ne bi li povećali budžet Ministarstva odbrane, a pri tom kriveći napad na strane "diktatore". Ova epizoda je prikazana u Australiji manje od dve nedelje pre septembarskih napada, 30. avgusta.

Samo ova činjenica je učinila da je DVD izdanje serije postalo izuzetno popularno u Americi za jednu tako kratku seriju.

Pogledajte odlomak iz scenarija (na engleskom) na sajtu 

### Uloge

* Tom Brejdvud – Melvin Frohiki
* Din Hegland - Ričard "Ringo" Lengli
* Brus Harvud – Džon Ficdžerald Bajers
* Zuleika Robinson – Iv Adel Harlou
* Stiven Sneden – Džimi Bond

Dejvid Dukovni (Foks Malder), Mič Piledži (Volter Skiner) i Majkl MekKin (Moris Flečer) iz *Dosijea iks* su se takođe pojavili u seriji.
***The Man with the Golden Arm*** (sh. *Čovjek sa zlatnom rukom*) je roman američkog pisca Nelsona Algrena objavljen 1949. godine. Protagonist je Francis Majcinek alias "Frankie Machine", mladić iz Chicaga koji posjeduje talent za sviranje bubnjeva, ali i za dijeljenje karata na ilegalnim partijama. Radnja prikazuje napore da dovede svoj život u red nakon povratka iz Drugog svjetskog rata, gdje je nakon ranjavanja razvio ovisnost o morfiju, ali i kako ga u tome spriječavaju siromaštvo i povezanost sa kriminalnim polusvijetom. Algrenov roman, u kome je dao detaljan i realističan prikaz života na ulicama Chicaga s posebnim naglaskom na društvene marginalce, je nakon objavljivanja dobio brojne pohvale, a sljedeće godine i Nacionalnu nagradu za knjigu. Danas se smatra Algrenovim najboljim i najpoznatijim djelom.

Godine 1955. je Otto Preminger režirao istoimeni film sa Frankom Sinatrom u naslovnoj ulozi, ali se od njega Algren ogradio, smatrajući da je scenarij radnju i likove previše promijenio.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Nelson Algren Committee
„Kraljevstvo Slavena"
**Kraljevstvo Slavena** je skraćeni naziv za djelo dubrovačkog benediktinca i historičara Maura Orbina. Puni naziv djela je **Kraljevstvo Slavena danas krivo nazvanih Skjavoni** (*Il Regno degli Slavi hoggi corottamente detti Schiavoni*). Ono je objavljeno u Pesaru 1601.

Kraljevstvo Slavena pisano je u duhu kasne renesanse i renesansnog humanizma. Djelo daje historiju Slavena kao jedinstvene idealizirane narodnosne cjeline sa opisima junaštva, hrabrosti i podviga pojedinaca i grupa od najstarijih vremena do piščeva vremena. Radi se o svojevrsnoj pohvali slavenstva.

Orbin se koristio obimnom građom, na nekim mjestima do danas nesačuvanom, i bez obzira na što mu ponekad nedostaje akribije ono predstavlja značajno historiografsko djelo. 
Djelo je doživjelo brojne citate, korištenja, prevode dijelova i cjeline, kritike, nipodištavanja i potvrđivanja. Izuzetan značaj ima i za historiju srednjovjekovne Bosne. 
Kraljevstvo Slavena je 1603. bilo na Popisu zabranjenih knjiga a razlozi su nalaženi u korištenju nedopuštenih autora i njihvih djela.

Djelo je doživjelo i tri moderna prevoda i izdanja sa komentarima, njemačko, beogradsko i zagrebačko. Beogradsko izdanje iz 1968. urađeno je sa prevodom Zdravka Šundrice i komentarima Sime Ćirkovića, a zagrebačko izdanje iz 1999. urađeno je s prevodom Snježane Husić i uvodnom studijom Franje Šanjeka.

Vanjske veze
------------

* () Mavro Orbini, Kraljevstvo Slavena Arhivirano 2012-01-25 na Wayback Machine-u
* () Руски превод "Царството на славяните", 1722 година, Санкт Петербург Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u
* Преди История славянобългарска
* Руски превод на „Царството на славяните" на Мавро Орбини от 1601 година, отпечатан през 1722 година в Санкт Петербург
* Уникално издание дари издателят Дамян Яков на библиотеката
* „Царството на славяните" в Регионална библиотека „Сава Доброплодни"
* *Мавро Орбини*. «Книга историография початия имене, славы, и разширения народа славянского»
***Room 222*** je američka dramska TV-serija u produkciji kompanije 20th Century Fox Television. Originalno se emitirala na ABC-u od 17.9. 1969. do 11.1. 1974. i imala 112 epizoda.

Radnja se događala na satovima američke historije u srednjoj školi Walt Whitman u Los Angelesu, iako su prikazivani i događaji drugdje u školi. Predmet je u sobi 222 predavao Pete Dixon (Lloyd Haynes), afroamerički učitelj. Ostali likovi su bili orijentacijski savjetnik i Peteova djevojka Liz McIntyre (Denise Nicholas); direktor škole Seymour Kaufman (Michael Constantine) i studentica pedagogije Alice Johnson (Karen Valentine).

Pete Dixon je prikazan kao idealist koji je učenike na pažljib načinm podučevao toleranciji i razumijevanju prema drugim ljudima, a učenici cijenili njegovu mudrost i opuštenost. Teme epizoda su se često bavile aktualnim društvenim i političkim pitanjima u SAD kasnih 1960-ih i ranih 1970-ih kao što su vijetnamski rat, feministički pokret, rasni odnosi i Watergate).

TV-serija je poznata po tome što su u njoj glumili mladi glumci koji će poslije postati velike zvijezde, kao Bruno Kirby, Cindy Williams, Teri Garr, Jamie Farr, Rob Reiner, Anthony Geary, Richard Dreyfuss, Chuck Norris, Kurt Russell i Mark Hamill.

*Room 222'* je na početku imala slabu gledanost pa ju je ABC namjeravao ukinuti nakon jedne sezone. Ali kada je 1970. dobila nekoliko nagrada Emmy, ABC ju je odlučio nastaviti snimati.

Povezano
--------

* *Love, American Style*

Vanjske veze
------------

* *Room 222* na sajtu IMDb
* *Room 222* overview from KFCPlainfield Arhivirano 2004-06-30 na Wayback Machine-u
* The Museum of Broadcast Communications Arhivirano 2007-07-14 na Wayback Machine-u
* Karen Valentine & Room 222 from Roy Hooper
***Cleopatra Jones and the Casino of Gold*** (sh. *Cleopatra Jones i kazino od zlata*) je američki akcijski film snimljen 1975. godine u režiji Charlesa Baila. Predstavlja nastavak popularnog blaxploitation filma *Cleopatra Jones*. U njemu Tamara Dobson ponavlja naslovnu ulogu američke tajne agentice, a radnja prikazuje kako odlazi u Hong Kong, kako bi od ruku tamošnje narkošefice (čiji lik tumači Stella Stevens) izbavila dvojicu kolega i prijatelja. Film, koji je također bio sniman u Hong Kongu te dijelom nastojao iskoristiti sve veću popularnost ostvarenja kung fu žanra, međutim, nije uspio ponoviti komercijalni uspjeh prethodnika.

Uloge
-----

* Tamara Dobson ... Cleopatra Jones
* Stella Stevens ... Dragon Lady
* Norman Fell ... Stanley Nagel
* Albert Popwell ... Matthew Johnson
* Caro Kenyatta ... Melvin Johnson

Izvori
------

1. ↑  „Tamara Dobson, 59; Former Model Starred in `Cleopatra Jones' Movies". *The Los Angeles Times*. 2006-10-06. Pristupljeno 30. I 2011.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Cleopatra Jones and the Casino of Gold* na sajtu IMDb
***Mickey's Gala Premier*** (sh. *Mickeyeva gala premijera*) je američki kratki crno-bijeli animirani film snimljen 1933. u režiji Burta Gilletta i produkciji Walta Disneya. Pripada ciklusu filmova o Mickeyju Mouseu, a radnja prikazuje kako Mickey zajedno sa svojim prijateljima dolazi u hollywoodsku kino-dvoranu Grauman's Chinese Theatre na svečanu premijeru svog novog filma te se sreće sa najpoznatijim hollywoodskim zvijezdama početka 1930-ih. Danas je taj, film, međutim, najpoznatiji po tome što je bio prikazan na programu BBC Television Service 1. septembra 1939. godine, nedugo nakon početka njemačke invazije Poljske, a što je potaklo vodstvo BBC-ja da, u skladu o ratnim planovima, obustavi dalje emitiranje programa. *Premier* je tako, isključujući nekoliko kratkih vijesti, bio posljednja televizijska emisija u Britaniji prije izbijanja drugog svjetskog rata. Kada je BBC nakon rata 7. juna 1946. ponovno pokrenuo televizijski program, upravo je *Premier* predstavljao prvu televizijsku emisiju.

Vanjske veze
------------

* *Mickey's Gala Premier* na sajtu IMDb
* Disney Shorts Arhivirano 2010-01-11 na Wayback Machine-u
* Stargazing at Mickey's Gala Premier
***L'arrivée d'un train en gare de La Ciotat*** (srpskohrvatski: ) je francuski kratki crno-bijeli nijemi dokumentarni film koga su godine 1895. režirali i producirali, a početkom 1896. premijerno prikazali Auguste i Louis Lumière. Film traje oko 50 sekundi, a snimljen je na željezničkoj stanici u gradu La Ciotat te bilježi trenutak kada u nju stiže vlak u koga se potom iskrcavaju i ukrcavaju putnici.

Za film se često navodi da je bio prvi ili jedan od prvih filmova braće Lumière, mada to nije točno, s obzirom da je premijerno prikazan u januaru 1896. godine, odnosno skoro mjesec dana nakon prve javne filmske projekcije u Parizu 10. decembra 1895. U svakom slučaju je najpoznatiji od svih Lumièreovih filmova, ali najviše zahvaljujući anegdoti prema kojoj je publika na premijeri, nenaviknuta na pokretne prizore na ekranu i ugledavši vlak kako se kreće prema njima, instiktivno bila zahvaćena panikom i pokušala se skloniti ispred sjedala. Većina filmskih historičara za takve navode nije mogla naći potvrdu u suvremenim izvorima, te se ta priča danas uglavnom smatra urbanom legendom. Dio historičara vjeruje da je podlogu za tu legendu bila eksperimentalna demonstracija filmske 3D tehnologije koju je Louis Lumière izveo 1935. godine pred članovima Francuske akademije nauka.

Spomen-fotografije braći Lumiere na željezničkoj stanici.

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2012-10-21. Pristupljeno 2012-12-22.

Vanjske veze
------------

* *L'Arrivée d'un train en gare de La Ciotat* na sajtu IMDb
* Complete film on YouTube
* The Lumiere Institute, Lyon, France
* "L'Arrivée d'un train en gare de La Ciotat": an interpretation

| * p
* r
* u
Filmovi koje su stvorili Auguste i Louis Lumière |
| --- |
| 1895 | 
* *La Sortie de l'usine Lumière à Lyon*
* *La Voltige*
* *La Pêche aux poissons rouges*
* *Le Débarquement du congrès de photographie à Lyon*
* *Les Forgerons*
* *L'Arroseur Arrosé*
* *Le Repas de bébé*
* *Le Saut à la couverture*
* *La Place des Cordeliers à Lyon*
* *La Mer (Baignade en mer)*

 |
| 1896 | 
* *L'Arrivée d'un train en gare de La Ciotat*

 |