Zgrada AT&T (danas Zgrada Sony) u New Yorku, djelo Philipa Johnsona iz 1984. god. svojim georgijanskim slomljenim zabatom predstavlja postmoderni okret od kutijastih funkcionalističkih nebodera modernizma.
**Postmoderna arhitektura** je suvremeni arhitektonski stil koji se javlja koncem 1950-ih. Utjecaj postmoderne arhitekture se oseća i dan-danas, iako se zlatnim dobom njezinog razvoja smatraju 1970-e i 80-e godine 20. stoljeća. Postmodernizam u arhitekturi se odlikuje nepravilnim kutovima, ponovnom uporabom ornamenta na pročelju, oslanjanje na dekorativne oblike povijesne arhitekture i pozornošću na uklapanje građevine u arhitekturu okoline.
U arhitekturu se vraća simetrija, stup, lučni prozor, ornament i dr. čime nastaje „postmoderna retrospektiva", dok se „postmoderna progresiva" trudi iskoristiti suvremene forme sasvim drukčije od klasične moderne. Zbog toga se postmoderna arhitektura također smatra i neo-eklektičnom. Taj eklekticizam se obično povezuje s čudnim kutvima i neobičnim površinama građevina i nema veze s historicizmom 19. stoljeća.

Povijest i razvoj
-----------------

Robert Venturi, Kuća Vanna Venturi, Philadelphia, Pennsylvania (1959.-64.)
„Postmoderna" se kao pojam upravo najprije i pojavio kako bi se opisalo nezadovoljstvo modernom arhitekturom (1949.), osobito internacionalnim stilom, čija su se djela doživljavala kao preformalna, bezdušna i dosadna. Čak je i jedan od pionira i najutjecajnijih arhitekata moderne arhitekture, Philip Johnson, priznao kako mu je „dosadila kutija". 

Charles Moore, *Piazza d'Italia*, Portland, Oregon (1978.)
Michael Graves, Zgrada Portland, Portland, Oregon (1982.)
Pretjerano funkcionalistički, pojednostavljeni oblici i prostori modernizma su zamijenjeni mnogo bogatijom estetikom u odbijanju strogih pravila modernizma i težnjom kompleksnosti, igri s građevinskim tehnikama, kutovima i stilističkim utjecajima.

James Stirling, *Neue Staatsgalerie*, Stuttgart (1979.-82.)
Ponajviše se od klasične moderne arhitekture distancirao Robert Venturi koji se u svojim projektima trudio da raščlani površinu zgrada i njegova se djela početkom 1960-ih smatraju osnovama postmoderne. Tako je njegova osobna Kuća Vanna Venturi bila prva koja je imala procjep na sredini krova kao jasnu poruku o prekidu s funkcionalističkim ravnim krovom kutijastih građevina. Venturi je nastavio širiti nove načine razmišljana u arhitekturi u svom djelu „Kompleksnost i kontradikcije" (1966.) u kojemu je kroz povijest cjelokupne arhitekture naglašavao prejednostavnost funkcionalističkog modernizma. Njegovo drugo djelo, *Učeći od Las Vegasa* (1972.), nadalje razvija napad na modernizam ističući kako ornament i dekorativni elementi u arhitekturi „upotpunjavaju postojeću potrebu za raznolikošću i komunikacijom".

Ostala znamenita djela zlatnog doba postmoderne arhitekture su: Zgrada Portland (Michael Graves) i Zgrada AT&T u New Yorku (Philip Johnson), te *Neue Staatsgalerie* u Stuttgartu (James Stirling) i *Piazza d'Italia* u New Orleansu (Charles Moore), koje otvoreno posuđuju arhitektonske elemente iz povijesti, te u arhitekturu ponovno unose boje i simbolizam.

Utjecajni arhitekti
-------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Barbara Bielecka
* Ricardo Bofill
* Mario Botta
* John Burgee
* Terry Farrell
* Frank Gehry
* Michael Graves
* Hans Hollein
* Peter Eisenman
 | * Helmut Jahn
* Jon Jerde
* Philip Johnson
* Ricardo Legorreta
* Vlado Milunić
* César Pelli
* Boris Podrecca
* Paolo Portoghesi
 | * Antoine Predock
* Aldo Rossi
* Robert A.M. Stern
* James Stirling
* Tomás Taveira
* Siavash Teimouri
* Robert Venturi
* Charles Willard Moore
 |

Izvori
------

***Postmoderna arhitektura*** na Wikimedijinoj ostavi

1. ↑  Encyclopaedia Britannica, 2004.
2. ↑  Robert Venturi, *Learning from Las Vegas: The Forgotten Symbolism of Architectural Form*, MIT Press, Cambridge, MA, 1977. ISBN 0-262-22015-6

* Heinrich Klotz, *History of Post-Modern Architecture*, MIT Press, Cambridge, MA, 1998. ISBN 0-262-11123-3