recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Muhafaza Beheira** (arapski: محافظة البحيرة / Muḥāfāzah Al Buhāyra) je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.

Geografske karakteristike
-------------------------

Muhafaza se nalazi na sjeveru Egipta u Donjem Egiptu. Obuhvaća cijelu Deltu Nila zapadno od rukavca Nila Rašida, a na jugu pustinju.

Prostire se na površini od 9,826 km², na kojoj živi 6,337,373 stanovnika.

Administrativni centar muhafaze i najveći grad je Damanhur, ostali veći gradovi su Idku, Kafr Salim i Rašid, u kom je otkriven Kamen iz Rosette.

### Administrativna podjela

Muhafaza Beheira je administrativno podjeljena na 17 distrikta; Abu al-Maṭamir, Abu Humus, Ad-Dilinjat, Mahmudija, Rahmanija, Badr, Damanhur (urbani), Damanhur, Garb an Nubarija, Ḥoš Isa, Idku, Itjaj al-Barud, Kafr ad-Dafar (urbani), Kafr ad-Dafar, Kom Hamada, Rašid, Šubrakit i Vadi an Natrun.

Historija, privreda i transport
-------------------------------

Historija Beheire datira iz doba kad je fatimidski kalif Mustansir (vladao 1036.-94) podijelio Egipat na muhafaze i proglasio Damanhur prijestolnicom.

U muhafazi se nalaze ruševine grčke kolonije Naukratis, koja je prosperirala u 6. vijeku pne.

Poljoprivreda je glavna privredna grana u Delti Nila a pamuk je glavna kultura, uz to se uzgaja i riža i druge žitarice, krumpir, šećerna repa, luk, kikiriki, paradajz i sezam, a pored granice sa Aleksandrijom ima i vinograda. Ustava na rukavcu Nila Rašidu, 20 km jugoistočno od grada Rašida, podignuta je da spriječi da morska voda uđe u kanale za navodnjavanje, ali i da zimskih mjeseci kad Nil ima manje vode služi kao akumulacija.
Iz depresije južno od Damanhura i pustinjske depresije Vadi an Natrun, iskapa se natron (hidratizirani natrijev karbonat).

U Kafr ed Dauvaru jugoistočno od Aleksandrije nalaze se tvornice celofana i tekstila. Sredinom 1970-ih otkriveno je veliko nalazište zemnog plina u zaljevu Abu Kir, pa je na bazi njega podignuto nekoliko termoelektrana.

Autoput i paralelna željeznička pruga Kairo-Aleksandrija presjeca muhafazu. Rašid je sa Aleksandrijom povezan obalnom prugom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Al-Buḥayrah, governorate, Egypt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 24.7. 2020.
2. ↑  „*Egypt, Arab Republic of Egypt*" (engleski). City population. Pristupljeno 24. 07. 2020.

Vanjske veze
------------

***Beheira (muhafaza)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Al-Buḥayrah, governorate, Egypt* (`ar`)

| * p
* r
* u
Egipat Egipatske muhafaze |
| --- |
| Urbane | 
* Kairo
* Aleksandrija
* Port Said
* Suez

 | Flag of Egypt |
| Donji Egipat | 
* Ismailia
* Kafr eš Šejk
* Garbija
* Dakahlija
* Šarkija
* Minufija
* Kaljubija
* Dumjat
* Beheira

 |
| Gornji Egipat | 
* Giza
* Fajum
* Beni Suejf
* Minja
* Asjut
* Sohag
* Kena
* Asuan
* Luksor

 |
| Pogranične | 
* Crveno more
* Vadi al Džadid
* Matruh
* Sjeverni Sinaj
* Južni Sinaj

 |
»Knjižnica« upućuje ovamo. Ne zamijeni s knjižarom.
Duga soba, univerzitetska biblioteka Trinity Collegea, Dublin, Irska.
**Biblioteka** (lat. *bibliotheca* < grč. βıβλıοϑήϰη: spremište knjiga), ili **knjižnica**, sređena zbirka knjiga po autorskom, predmetnom ili katalogu, koja pripada privatnim licima ili državnim institucijama, ili ustanovama u kojima se čuvaju zbirke knjiga. Za najstariju biblioteku smatra se biblioteka egipatskog faraona Ramzesa Velikog, koja se nalazila, po mišljenju jednih, u Memnoniumu, ili drugih - u Rameziumu, u Memfisuu. Najpoznatija egipatska biblioteka je čuvena Aleksandrijska biblioteka.

Bibliotekarstvo je nauka koja se bavi potrebama biblioteka. U današnje vreme raširena je upotreba računara u bibliotekama, a knjige se klasifikuju koristeći neki od raspoloživih decimalnih sistema klasifikacije.

Historija
---------

Prve biblioteke nastale su pre više hiljada godina. Pri iskopavanju starog grada Ura, u Mesopotamiji, naučnici su otkrili glineni pečat. Bio je cilindričnog oblika s natpisima, i pripadao je prvoj biblioteci.

Već oko 700. god. prije nove ere narod Mesopotamije imao je dobro uređene biblioteke po svojim hramovima i palatama. Knjige su u tim bibliotekama bile glinene pločice ispisane klinastim pismom. Hiljade takvih pločica raspoređenih prema područjima nauke, sačinjavale su zbirke koje su predstavljale prve prave biblioteke. Jedna od njih tzv. Asurbanipalova biblioteka, s oko 22000 glinenih pločica, danas se čuva u Britanskom muzeju u Londonu.

I Egipćani su imali biblioteke koje su čuvali sveštenici po hramovima. Knjige su bile napravljene u obliku svitaka od papirusa. Najčuvenija biblioteka svih vremena bila je u Aleksandriji stvorena 300. godine prije nove ere. Imala je najmanje 70000 svitaka od papirusa.

Vidi još
--------

* biblioteke u fikciji
* Deweyjeva decimalna klasifikacija
* javna biblioteka
* Klasifikacija Kongresne biblioteke
* kontrolirani vokabular
* međubibliotečna posudba
* Međunarodni standardni knjižni broj
* privatna biblioteka
* zelena biblioteka

### Liste biblioteka

* lista biblioteka
* lista nacionalnih i državnih biblioteka
* lista biblioteka antičkog svijeta

Izvori
------

Eksterni linkovi
----------------

***Biblioteka*** na Wikimedijinoj ostavi
Bičevani rob u Baton Rougeu, u američkoj južnoj državi Louisiana 1863.
**Bičevanje**, rjeđe **flagelacija** (od latinske riječ *flagellum* za "bič") predstavlja čin metodičkog udaranja ljudskog tijela. U užem smislu se pod time podrazumijeva udaranje za to posebno napravljenim predmetima kao što je bič. Bičevanje se najčešće primjenjuje na osobu protiv njene volje, odnosno kao vrsta tjelesne kazne, ali se također može primijeniti i dobrovoljno - kao dio religijskog obreda (samobičevanje) ili radi postizanja sadomazohističkog užitka.

Povezano
--------

* Dipoldizam

Vanjske veze
------------

***Bičevanje*** na Wikimedijinoj ostavi

* "Forensic and Clinical Knowledge of the Practice of Crucifixion" Arhivirano 2004-04-02 na Wayback Machine-u by Dr. Frederick Zugibe
* Pilot Guides - Flogging in penal Australia (including animation) Arhivirano 2006-06-13 na Wayback Machine-u
* Zanjeer Zani
* Catholic Encyclopedia: Flagellation
* Suffering and Sainthood The importance of penance and mortification in the Catholic Church
**Conestoga** (engleski: *Conestoga wagon*) bila su zaprežna kola koja je vuklo 4 do 6 konja, razvijena tokom 18. vijeka u 
Sjedinjenim Američkim Državama duž rijeke Conestoga u Grofoviji Lancaster 
- Pennsylvania.

Historija i karakteristike
--------------------------

Conestoga su bila idealna kola za vuču tereta preko loših cesta Divljeg Zapada. Imala su kapacitet do šest tona, i 
pod zakrivljen prema gore s obje strane, koji je sprečavao da teret zbog trešnje ispadne iz kola, uz to i bijelu platnenu ceradu za zaštitu od nevremena.

Nasljednik Conestoge bila je Prerijska škuna, koju su također koristili američki pioniri za selidbu na zapad. Ime je dobila po svojoj bijeloj ceradi, koja je izdaleka podsjećala na jedra škune. Za razliku od Conestoge Prerijska škuna imala je ravno dno na stražnjem dijelu.

Izvori
------

1. 1 2   „*Conestoga wagon*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 02. 02. 2016.

Vanjske veze
------------

***Conestoga*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Conestoga wagon* (`en`)
**Bičir** ili **Bičer** (mađ. *Bicsérd*) je selo u južnoj Mađarskoj.

Zauzima površinu od 19,75 km četvornih.

Zemljopisni položaj
-------------------

Nalazi se na 46° 1' sjeverne zemljopisne širine i 18° 5' istočne zemljopisne dužine. Ranjoš je 2,5 km jugoistočno, Čerkut je 5 km sjeveroistočno, Pelir je 5 km istočno, Szabadszentkirály je 1,5 km jugozapadno, Pécsbagota je 1,7 km južno, Zuka je 1 km jugoistočno, a Pazanj je nepuna 2 km jugoistočno.

Upravna organizacija
--------------------

Upravno pripada Selurinačkom kotaru u Baranjskoj županiji. Poštanski broj je 7671.

Povijest
--------

U starorimsko doba je kroz Bičir išao put od Murse (Osijeka) preko Sopianae (Pečuha) na Savariu (Sombatel). 

Kasnije je u povijesnim dokumentima se spominjao pod imenima *Bulchew*, *Bycherd*, *Bulchir* i *Bulcherd*.

Promet
------

Selo se nalazi 2 km južno od željezničke prometnice. Ipak, postoji željeznička postaja koja nosi ime ovog sela, a nalazi se na križanju cestovne prometnice koja vodi do Pečuha sa željezničkom prugom.

Stanovništvo
------------

Bičir (Bičer) ima 985 stanovnika (2001.).

Izvori
------

1. ↑  Folia onomastica croatica 14/2005. Živko Mandić: Hrvatska imena naseljenih mjesta u Madžarskoj,  (PDF)

Vanjske veze
------------

* (`hu`) Bicsérd a Szépország.hu oldalon[*mrtav link*]
* (`hu`) www.ripapannonica.mediacenter.hu Arhivirano 2007-07-02 na Wayback Machine-u
* Bičir[*mrtav link*] na fallingrain.com
Prva bespilotna letjelica koja rabi stealth-UCAV tehnologiju: Boeing X-45.
Postaja za upravljanje bespilotne letjelice
**Bespilotna letjelica** (**BPL**; engl. ), poznatija kao **dron** (engl. ), je letjelica ili zrakoplov bez posade, koja se može nadzirati na daljinu ili letjeti samostalno uporabom unaprijed programiranog plana leta ili pomoću složenih autonomnih dinamičkih sustava.

Bespilotne letjelice se često rabe u vojne svrhe za izviđanje i napad na ciljeve kao i za brojne civilne zadače, kao što su vatrogasni zadaci, policijsko praćenje ili istraživanje terena.

Veličine bespilotne letjelice su u rasponu od samo nekoliko milimetara (mikro UAV) do veličine zrakoplova s 40 m raspona (Global Hawk).

Uz minijaturizaciju tehnologije tokom osamdesetih i devedesetih godina 20. stoljeća, zanimanje za bespilotne letjelice je naraslo. Prva generacija bila je uglavnom namijenjena izviđanju, ali neke su opremljene oružjem, kao što je MQ-1 Predator koji je nosio rakete zrak-zemlja.

Hrvatska vojska koristila je bespilotne letjelice u pripremi operacije Oluja za fotografiranje i snimanje neprijateljskih položaja.

Proizvođači
-----------

Glavni proizvođači bespilotnih letjelica za vojsku su Northrop Grumman, Lockheed Martin i Boeing kao i manje tvrtke kao primjerice General Atomics, Sikorsky i AAI. 
Neamerički proizvođači su EADS, Dassault Aviation, TAI, IAI, Saab i BAE Systems. 

Manji proizvođači bespilotnih letjelica:

* Alpi Aviation
* Denel
* Diamond Aircraft
* Finmeccanica
* Hellenic Aerospace Industry
* EMT
* Jakowlew
* Kamow
* Schiebel Elektronische Geräte
* Swiss UAV
* Vestel

Galerija
--------

* RQ-7 ShadowRQ-7 Shadow
* LUNALUNA
* EADS BarracudaEADS Barracuda
* Diehl BGT defence MinihelikopterDiehl BGT defence Minihelikopter
* UCAV/URAV: RQ-1 Predator US Air ForceUCAV/URAV: RQ-1 Predator US Air Force
* Global HawkGlobal Hawk
* Camcopter S-100 s raketamaCamcopter S-100 s raketama
* Northrop Grumman X-47Northrop Grumman X-47
* Sikorsky CypherSikorsky Cypher
* Swiss UAV NEO S-300Swiss UAV NEO S-300

Vidi takodjer
-------------

* Bespilotna borbena letelica (engl. )
* Mikro UAV (engl. )
* Mini UAV (engl. )
* Ultralaki avion

Vanjske poveznice
-----------------

* UAVs world classification
* GlobalSecurity.org (engl.)
* prvi-hrvatski-bespilotni Prvi Hrvatski bezpilotna letjelica Arhivirano 2010-02-25 na Wayback Machine-u
* Bespilotne letjelice za nadzor mora Arhivirano 2011-03-21 na Wayback Machine-u

Sestrinski projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Bespilotna letjelica** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Bespilotna letjelica** |
**Ahmed ibn Tulun** (arapski: أحمد بن طولون‎; *Aḥmad b. Ṭūlūn*; septembar 835 – mart 884) bio je turski mamelučki oficir u službi Abasidskog Kalifata, koji je od 868. do smrti u Egiptu, gdje je prvotno poslan kao abasidski guvener, vladao kao de facto nezavisni vladar, te tako osnovao kratkotrajnu dinastiju Tulunida. 

Rodio se u Bagdadu kao sin Tuluna, turskog roba koga je oko 815/16. godine guverner Buhare poslao na dvor abadiskog kalifa Al-Mamuna. U to vrijeme su abasidski kalifi stekli običaj regrutirati turske robove u svoju vojsku, pa se njoj priključio i Ahmed, napredovavši s vremenom do mjesta komandanta kalifove garde. Oko godine 850. se preselio u Samaru gdje je studirao teologiju, a godine 855. je od kalifa al-Mutavakila imenovan za komandanta specijalnih snaga. S njima se istakao u borbama s Bizantom te stekao naklonost kalifa Al-Musta'ina. Kada se 863. vratio u Bagdad, kalif mu je na poklon dao konkubinu Meyyaz s kojom će imati sina Humaravajha.

Godine 868. je kalif Al-Mutazz njegovog poočima Bayik Beya imenovao guvernera Egipta. On je pak svog posinka pozvao da mu služi kao regent/pomoćnik; Ahmed je pak odmah preuzeo sve guvernerske ovlasti. Na samom početku je ustanovio kako je grad Fustat, dodatadašnje administrativno središte arapskog Egipta, premalo; stoga je sagradio novi grad Al-Qatta'i, danas poznat po velebnoj džamiji koja je po njemu dobila ime. Regentski položaj je sačuvao i pod Baryukovim sinom Yarjukh al-Turkijem, koji mu je postao tast. 

Ibn Tulunovu vladavinu nad Egiptom je ugrozila odluka kalifa Al-Mu'tamida da 871. imenuje svog sina Al-Mu'tamida za novog guvernera. Ibn Tulun je, pak, godine 874. iskoristio pobunu Zanj robova u južnom Iraku, kako bi se proglasio nezavisnim od kalifa. Godine 877. je kalif na Egipat poslao vojsku pod Musa ibn Bughom, ali ju je Ibn Tulun uspio poraziti te krenuti u protuofanzivu na Siriju. Od nje je odustao tek zbog pobune u Egiptu. 

Kada je Al-Mutamid 882. došao u sukob sa svojim bratom Al-Muwaffaqom, Ibn Tulun mu je ponudio utočište; savez se nije ostvario, jer je Al-Mutamid uhvaćen na putu u Siriji. Rat se, međutim, nastavio, te je Ibn Tulun prodro sve do samog sjevera Sirije, te je opsjeo Tarz pod kalifu vjernim Yazaman al-Khadimom. Za vrijeme opsade se razbolio i na povratku u Egipat umro. Naslijedio ga je sin Humaraveh, kome su nedostajale očeve sposobnosti.

Povezano
--------

* Ibn Tulunova džamija

Literatura
----------

* Balawī, *Sīrat Ahmad ibn Ṭūlūn*
* Zaki Hassan. "Ahmad b. Ṭūlūn" in *Encyclopedia of Islam,* 1st ed. Leiden: E.J. Brill, 1960. p. 278-9.
**City of Salford** je grad od 103,886 i metropolitanski borough od 233,933 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Geografske karakteristike
-------------------------

Salford leži gotovo neposredno pored Manchestera, samo nešto zapadnije.

Historija
---------

Prvi flamanski tkalci naselili su se u Salfordu oko 1360. pa je ubrzo izrastao u važan centar proizvodnje tekstila. Počevši od kraja 18. vijeka dotadašnja manufakturna proizvodnja počela je ustupati mjesto tvorničkoj proizvodnji, pa je Salford ubrzo postao jedan od najvažnijih pamučnih gradova. U isto to vrijeme razvilo se rudarstvo (iskapanje ugljena) i mašinogradnja.

I dva ostala grada borougha Eccles i Worsley također su se industrijalizirala, Eccles kao tekstilni, a Worsley kao rudarski centar.

Francis Egerton tadašnji Earl od Bridgewatera, i vlasnik rudnika u Worsleyu, angažirao je inženjera Jamesa Brindleya da mu podigne *Kanal Bridgewater* - 1761. kako bi mogao jeftino transportirati ugljen u Manchester.

To je bio prvi pravi kanal u Engleskoj. Privredni značaj Salforda se uvelike povećao nakon izgradnje Manchesterskog kanala - 1894. jer su po Salfordu mogli podići najveći dokovi.

Eksplozivni porast stanovništva u 19. vijeku rezultirao je brojnim slamovima i sirotinjskim kvartovima, to je ostao problem koji se pretočio i u 20. vijek. Propast tradicionalnih industrija nakon Drugog svjetskog rata, navela je grad da podigne nove puno raznolikije industrije od kemijske do elektrotehničke Ipak je u drugoj polovici 20. vijeka, došlo do dramatičnog pada stanovništa, stanje se počelo popravljati tek nakon 2000.

Znamenitosti i obrazovanje
--------------------------

Jedina građevina od historijskog značaja u Salfordu je Palača Ordsall iz 1350. drevno sjedište porodice Radcliffe. 

Salford ima univerzitet od 1967. koji je izrastao iz Kraljevskog tehničkog zavoda osnovanog 1896.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Clermont-Ferrand, Francuska
* Francuska Saint-Ouen, Francuska
* Francuska Narbonne, Francuska
* Njemačka Lünen, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Salford*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 12. 04. 2017.

Vanjske veze
------------

***City of Salford*** na Wikimedijinoj ostavi

* Salford City Council (`en`)

| * p
* r
* u
Metropolitanski borouzi Grofovije Greater Manchester |
| --- |
| Metropolitanski borouzi | Bolton · Bury · Manchester · Oldham · Salford · Rochdale · Stockport · Tameside · Trafford · Wigan |  |
**Cojedes** (španjolski: *Río Cojedes*) je rijeka na sjeverozapadu Venecuele, duga 340 kilometara, pritoka rijeke Portuguesa.

Karakteristike
--------------

Cojedes se formira u Llanosu u saveznoj državi Lara sutokom rijeka Turbio (Venezuela) i Burío. Od tamo uz velike meandre teče prema jugoistoku preko ravničarskog Llanosa do ušća u Rijeku Portuguesa.

Sliv rijeke Cojedes, zajedno sa pritokama proteže se preko saveznih država Lara, Portuguesa, Yaracuy, Cojedes, Barinas i Guárico.

Cojedes je poznat kao jedna od posljednjih rijeka u kojoj živi Orinočki krokodil, 2013. ustanovljeno je da u njoj živi još samo 27 odraslih ženki.

Po rijeci je dobila ime Država Cojedes, jer je ona najveći vodotok u toj inače sušnoj stočarskoj državi. Postoji zanimljiva anegdota da su graditelji dviju crrkava u glavnom gradu te države San Carlosu u nedostatku vode malter miješali sa mlijekom.

Izvori
------

1. 1 2   „*Estado Cojedes Venezuela - Información Geopolítica - División Político Territoria*" (španjolski). Guiaviajes Virtual. Pristupljeno 22. 10. 2017.
2. 1 2   „*Cojedes*" (španjolski). Tripod. Pristupljeno 22. 10. 2017.
3. ↑   „*Qué hacen Venezuela y Colombia para preservar al caimán del Orinoco?*" (španjolski). mongabay. Pristupljeno 22. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

* *Río Cojedes* na portalu Tierra (`es`)
* *La Navegación de Vapores por el Rio Cojedes* (`es`)
**Agravain** je jedan vitezova Okruglog stola iz legende o Kralju Arthuru.

Rođen kao sin orknejskog Kralja Lota i Morgause, uz braću Gawaina, Gaherisa, Garetha i polubrataa Mordreda.

U *Lancelot*u iz francuskog ciklusa *Vulgata* - Agravain je prikazan kao hrabar vitez, ali i kao vrlo loš čovjek, previše arogantan, ljubomoran, zlog jezika, bez osjećaja samilosti ili ljubavi. U epu *Mort Artu* (iz istog ciklusa), upravo je on taj koji Kralju Arthuru kaže da Lancelot ljubuje sa Guineverom, a zatim ih i ulovi inflagranti u kraljičinoj ložnici i zaključa. Zbog tog ga Lancelot ubije kako bi spasio kraljicu iz nevolje.

U Maloryjevom epu Le Morte Darthur Agravayn zajedno sa Mordredom priprema komplot protiv Lancelota i Guinevere, a ubijen je u borbi pred vratima kraljice. Njegova smrt ne pogađa baš previše brata mu Gawaina, koji i ne traži osvetu jer ga je upravo on upozorio na opasnost komplota protiv Lancelota, pa tako Gawain smatra Agravayna odgovornim za svoju smrt.

U suvremenom romanu The Once and Future King, T. H. Whita iz 1958. Agravain je dobio istaknutu ulogu. Tu je prikazan kao ličnost najviše pogođena hladnoćom svoje majke Morgause prema sinovima. Za njenu ljubav ubije jednoroga, ali ona nije bila u stanju prepoznati tu gestu. Kasnije kad je nađe u krevetu sa Lamorakom (kod Malorya to uradi Gaheris) on je i ubije.

Agravain je bio prvi vitez kog je Lancelot ubio, kad je zarobljen u kraljičinoj ložnici.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „*Agravaine*" (engleski). Camelot Project. Pristupljeno 17. 09. 2017.

Vanjske veze
------------

* *Agravaine* na portalu Camelot Project (`en`)

| * p
* r
* u
Legende o Kralju Arthuru |
| --- |
| Ključne osobe | Kralj Arthur • Constantine • Sir Ector • Vojvoda od Cornwalla • Guinevere • Igraine • Izolda • Gospa od jezera • Kralj Lot • Kralj Mark • Merlin • Mordred • Morgana le Fay • Morgause • Uther Pendragon |
| Vitezovi Okruglog stola | Aglovale • Agravain • Bagdemagus • Bedivere • Bors • Breunor • Calogrenant • Caradoc • Dagonet • Dinadan • Gaheris • Galahad • Gareth • Gawain • Geraint • Griflet • Hector de Maris • Kay • Lamorak • Lancelot • Leodegrance • Lionel • Lucan • Maleagant • Marhaus • Palamedes • Pelleas • Pellinore • Percival • Safir • Sagramore • Segwarides • Tor • Tristan • Urien • Ywain • Ywain Kopile • Elyan Bijeli • Sir Ector |
| Predmeti | Excalibur • Sveti gral • Okrugli stol • Opasna stolica |
| Mjesta | Avalon • Brocéliande • Caerleon • Camelot • Corbenic • Cornwall • Logres • Lyonesse • Sarras • Tintagel |
<center>Žene Choco plemena Embera odjevene za ples (Nacionalni park Darién)
<center>Choco muškarac s tradicionalnom puhaljkom za lov (Nacionalni park Darién)
**Chocó**, naziv za skupinu srodnih indijanskih plemena koje su Španjolci u ranom 16. stoljeću pronašli u kako žive duž rijeka u područjima sjeverne Kolumbije i susjednog Dariena u Panami. Geografski se mogu podijeliti na sjeverne koji žive na donjim tokovima rijekas što utječu u zaljev Golfo de San Miguel u Panami; Južni su koncentrirani na Río San José.

Jezik
-----

Choco Indijanci govore danas 7 jezika, dva pripadaju sjevernoj skupini, to su catío i empera i 4 južnoj: baudó, chamí, epena ili emberá-saija, emberá-tadó i noanama. Pet jezika je nestalo, to su runa, cauca, caramanta, arma i anserma. Ovi jezici čine samostalnu porodicu choco, koju ponekad klasificiraju i kao dio karipske porodice.

Plemena
-------

Emberá-Saija (Epena), Empera (Sjeverni Choco, Embera del Norte), Emberá-Baudó, Emberá-Tadó, Emberá-Chamí, Nonama (Noanama, Waunana), Embera-Katío ili Katío, Zenú (s tradicionalnim plemenima Fincenú, Pancenú i Cenúfana). Nestale skupine: Anserma, Arma, Runa, Caramanta, Cauca.

Etnografija
-----------

Chocó-sela uvijek se nalaze uz obale rijeka a sastoje se od kuća bez zidova podignutih na pilonima i prekrivenih slamom. U ovakvu kuću ulazi se pomoću drvewnih ljestava napravljenih od debla vidi sliku Arhivirano 2005-12-20 na Wayback Machine-u. 
Privreda im se temelji na agrikulturi (posijeci-i-spali), lovu pomoću luka i strijele, te puhaljke s otrovnim strelicama.

Izvori
------

1. ↑  Choco

Vanjske poveznice
-----------------

* Darien and the Choco Indians
| Ahmose-Meritamun na hijeroglifima |
| --- |
|  |  |

**Ahmose-Meritamun** (ili **Ahmose-Merytamon;** "Dijete Mjeseca, Ljubimica Amuna") kći Ahmosea I i Ahmose Nefertari, postala je velika kraljevska supruga svog brata Amenhotepa I, faraona Egipta u doba 18. dinastije. Njeni ostaci su pronađeni u Deir el-Bahriju, gdje je bila ponovno omotana plahtama i sahranjena od svećenika koji su pronašli njen grob oskvrnut od pljačkaša. Mumija sugerira da je umrla u ranim 30-tim godinama, te da je bolovala od artritisa i skolize.

Vapnenačku statuu kraljice je pronašao Giovanni Belzoni za vrijeme svog rada u Karnaku godine 1817.

Njeni naslovi su bili: *Velika kraljevska supruga; Kraljeva kći; Kraljeva sestra; Božja supruga.*

V. također
----------

* Porodično stablo Osamnaeste dinastije Egipta

Izvori
------

* Grajetzki, Wolfram (2005). Ancient Egyptian Queens—a hieroglyphic dictionary.
* Aidan Dodson & Dyan Hilton: The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Thames & Hudson, 2004, ISBN 0-500-05128-3, p.129
Acilna grupa
**Acil**, acilna grupa (IUPAC ime: **alkanoil**), je funkcionalna grupa koja nastaje uklanjanjem jedne ili više hidroksilnih grupa sa oksokiselina.

U organskoj hemiji, acilna grupa je obično izvedena iz karboksilne kiseline. Njena formula je RCO-, gde R označava alkil grupu koja je vezana za CO grupu jednostrukom vezom. Mada se ovaj termin skoro uvek primenjuje na organska jedinjenja, acilne grupe mogu u principu biti derivati drugih tipova kiselina kao što su sulfonske kiseline i fosfonati.

Acil jedinjenja
---------------

Široko-poznata acil jedinjenja su acil hloridi, kao što je acetil hlorid (CH3COCl) i benzoil hlorid (C6H5COCl). Ova jedinjenja, koja se tretiraju kao izvori acilijum katjona, su dobri reagensi za dodavanje acil grupa na različite supstrate. Amidi (*RC(O)*NR2) i estri (*RC(O)*OR’) su klase acil jedinjenja, kao što su i ketoni (*RC(O)*R) i aldehidi (*RC(O)*H).

Nomenklatura
------------

Imena acil grupa se tipično izvode iz odgovarajućih kiselina zamenjujući kiselinski završetak **-ska** sa **-il** kao što je prikazano u sledećoj tabeli. Obratite pažnju da metil, etil, propil, butil, etc. koji se završavaju na -il nisu acil nego su alkil grupe izvedene iz alkana. IUPAC nomenklatura se proporučuje, ali je retko korišćena.

| Ime acil grupe(R-CO-) | Ime karboksilne kiseline(R-CO-OH) |
| --- | --- |
| uobičajeno | sistemsko | uobičajeno | sistemsko |
| form**il** | metanoil | mravlja kiselina | metanska kiselina |
| acet**il** | etanoil | sirćetna kiselina | etanska kiselina |
| propion**il** | propanoil | propion**ska** kiselina | propanska kiselina |
| benzo**il** | benzojeva kiselina |
| akr**il** | propenoil | akrilna kiselina | propenska kiselina |

Vidi još
--------

* Acilacija
* Funkcionalna grupa
**Agramer Tagblatt** (*Zagrebački dnevnik*) bile su dnevne novine na njemačkom koje su izlazile u Zagrebu od 1885 do 1922. 

Urednici novina bili su ; Alois-Anton Fleischer, Ivan Kralj, Josip Schlegel, Jakov Frank , a redakcija i štamparija bile su u Frankopanskoj ulici 26.

Historija izlaženja Agramer Tagblatta
-------------------------------------

U impresumu novina stajalo je da je to - *Organ za politiku i narodnu privredu* (Organ fuer Politik und Volkswirthschaft), Tagblatt bio je nastavljač - Agramer Zeitunga, prvih modernih zagrebačkih novina, koje su imale respektabilnu tradiciju od 82 godine kontinuiranog izlaženja. Tako da su u *Agramer Tagblattu* pisali brojni zagrebački intelektualci tog doba Izidor Kršnjavi, Branko Gavella (kazališne kritike 1910.-1918) , Vlaho Bukovac, Hugo Badalić, Andrija Mohorovičić (osvrt na zagrebački potres - Das Agramer Erdbeben)

U *Agramer Tagblattu* je 1887.. objavljen i roman (u nastavcima) **Mathias Sandorf** - Julesa Vernea , svega dvije godine nakon prvog francuskog izdanja. 

Nakon 37 godine izlaženja list je ugašen - 1922. naslijedio ga je **Zagreber Tagblatt** koji je izlazio do 1926. kad je preimenovan u Morgenblatt koji je izlazio do 13. aprila 1941.

Izvori
------

1. ↑  „*Agramer Zeitung*" (hrvatski). Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu. Pristupljeno 19. 05. 2012.
2. 1 2  „*Novine 19. st. tiskane i sačuvane u Hrvatskoj*" (hrvatski). Hrvatsko knjižničarsko društvo. Pristupljeno 19. 05. 2012.
3. ↑  Živko Prodanović. „*dr. Branko Gavella*" (hrvatski). Dramsko kazalište Gavella. Pristupljeno 19. 05. 2012.
4. ↑  Živko Prodanović. „*Djela Julesa Vernea na njemačkom jeziku u hrvatskim novinama u XIX. stoljeću*" (hrvatski). Parsek. Pristupljeno 19. 05. 2012.
5. ↑  „*Katalog HAZU*" (hrvatski). Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Pristupljeno 19. 05. 2012. [*mrtav link*]

Literatura
----------

* Fruk, Marina: Deutschsprachige Presse in Kroatien. // Zagreber germanistische Beitraege : Jahrbuch fuer Literatur- und Sprachwissenschaft. Beiheft. 7 (2004.)

Vanjske veze
------------

* Agramer Tagblatt (na portalu -Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu)
* Novine 19. st. tiskane i sačuvane u Hrvatskoj
**Država Cojedes** (španjolski: *Estado Cojedes*) je jedna od 23 savezne države Venecuele, koja se nalazi na sjeverozapadu zemlje.

Karakteristike
--------------

U Cojedesu živi 323,165 stanovnika na površini od 14,800 km²

Cojedes sa sjevera graniči sa saveznim državama Yaracuy i Carabobo, sa istoka sa Državom Guárico, sa juga sa Državom Barinas, sa zapada sa Državom Portuguesa i sa sjeverozapada sa Državom Larom.

Još od kolonijalnih vremena stočarstvo dominira lokalnom privredom, ali je danas i ratarstvo vrlo važno. Uglavnom se sadi riža, jam, sirak i duhan. Cojedes se uglavnom prostire po ravničarskom Llanosu, tako da mu brda ne prelaze visinu od 210 metara.

Vodotoci mu većinom pripadaju slivu rijeke Orinoca, to je kraj tropske klime, velikih ekstrema, u kom tokom kišne sezone (od maja do septembra) padne oko 1.270 mm kiše, ali vrlo malo nakon tog. Tako da se njegovi stočari često moraju boriti sa poplavama i sušama.

Najveći urbani centri su Tinaquillo i San Carlos, koji je i administrativni centar države.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „ *Cojedes*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 12. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

***Cojedes (savezna država)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Directorio de Alcaldías del Estado Cojedes* na portalu Notilogia (`es`)
* *Cojedes* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)

| * p
* r
* u
Administrativna podjela Venezuele |
| --- |
| Savezne države | 
* Amazonas
* Anzoátegui
* Apure
* Aragua
* Barinas
* Bolívar
* Carabobo
* Cojedes
* Delta Amacuro
* Falcón
* Guárico
* Lara
* Mérida
* Miranda
* Monagas
* Nueva Esparta
* Portuguesa
* Sucre
* Táchira
* Trujillo
* Vargas
* Yaracuy
* Zulia

 |  |
| Teritoriji posebne uprave | 
* Savezni teritoriji
* Distrikt glavnog grada

 |
**Marko Vipsanije Postum Agripa** (*Marcus Vipsanius Postumus Agrippa*), također poznat i kao **Agripa Postum** ili **Postum Agripa** (26. januar 12. pne. - 20. august 14. n.e.) bio je rimski aristokrat iz vremena ranog Carstva i član Julijevsko-Klaudijevske dinastije.

Agripa se rodio kao treći sin rimskog državnika Agripe i Julije, kćeri-jedinice cara Augusta. Godine 17. pne. August je njegova dva starija brata - Lucija i Gaja - formalno usvojio i tako ih učinio svojim prezumptivnim nasljednicima. Postum nije usvojen, jer je August htio da se očuva loza njegovog prijatelja Agripe.

Međutim, kada su početkom 1. vijeka n.e. oba brata umrla, August je usvojio te tako prezumptivnim nasljednicima učinio Postuma i njegovog očuha Tiberija. Između njih dvojice je nastalo oštro suparništvo, pri čemu Postumu od pomoći nije bila od pomoći prijeka narav i sklonost nasilju o kojoj govore neki antički izvori.

Godine 9. Postum se našao upleten u zavjeru svoje sestre protiv Augusta pa je uhapšen i prognan na otok Planaziju, čime je Tiberije postao jedini nasljednik. Godine 14. je neposredno pred Augustovu smrt ili neposredno nakon nje pogubljen. Nikada nije utvrđeno tko je dao naređenje za pogubljenje, od koga se Tiberije javno distancirao.

Godine 16. se u Rimu pojavio rob po imenu Klement koji je za sebe tvrdio da je Postum. Prije nego što je uhvaćen i pogubljen stekao je veliki broj sljedbenika.

Postum je sa simpatijama prikazan u romanu *Ja, Klaudije* Roberta Gravesa, koji, između ostalog, sugerira da se August u posljednji trenutak predomislio i htio rehabilitirati Postuma, ali ga je u tome spriječila zavjera Tiberija i Livije. Roman također sugerira da je Klement stvarno bio Postum. Taj detalj, međutim, nije ušao u scenarij istoimene TV-serije, gdje je njegov lik tumačio John Castle.
Agostino Depretis
**Agostino Depretis**, (Bressana Bottarone, 31. siječnja 1813. — Stradella, 29. srpnja 1887.), bio je talijanski političar.

Depretis je po zanimanju bio pravnik. Imao je istaknutu ulogu u talijanskoj težnji za ujedinjenjem i bio je izabran 1848. u zastupnički dom, u kom je bio prisutan kontinuirano do svoje smrti. Depretis je obnašao dužnost ministra javnih radova 1862. a poslije tog bio je i ministar pomorstva kao i ministar financija 1866.-67. Postaje predsjednik stranke radikalnog centra 1873. naslijedivši na toj funkciji Urbana Rattazzia. U periodu
1876.-78. bio je premijer, a istovremeno i ministar financija i ministar vanjskih poslova. Ponovo kratko postaje premijer 1879. a zatim ministar unutarnjih poslova 1879.-1881. 
I treći put je obnašao dužnost premijera od 1881. pa do svoje smrti 1887. godine. 

Kroz česte rekonstrukcije ministarstava, Depretis je oslabio stranačke veze i na taj način zadržao vodstvo tzv. tranformističkog sustava. Zajedno s Pasqualeom Manciniem pridružuje Italiju 1882. Trojnom savezu, modificiran dodavanjem klauzule o kompenzacijama na Balkanu 1887. nešto što je kasnije dovelo ro raspada alijanse 1915. Depretisova ekonomska politika snažno je kritizirana i bila je povezana sa talijanskim financijskim poteškoćama sve do ranih 1900-ih.

| * p
* r
* u
Premijeri Italije |
| --- |
| Kraljevina Italija | 
* Cavour
* Ricasoli
* Rattazzi
* Farini
* Minghetti
* La Marmora
* Ricasoli
* Rattazzi
* Menabrea
* Lanza
* Minghetti
* Depretis
* Cairoli
* Depretis
* Cairoli
* Depretis
* Crispi
* Starabba
* Giolitti
* Crispi
* Starabba
* Pelloux
* Saracco
* Zanardelli
* Giolitti
* Tittoni
* Fortis
* Sonnino
* Giolitti
* Sonnino
* Luzzatti
* Giolitti
* Salandra
* Boselli
* Orlando
* Nitti
* Giolitti
* Bonomi
* Facta
* Mussolini
* Badoglio
* Bonomi
* Parri
* De Gasperi
 |
| Republika Italija | 

* De Gasperi
* Pella
* Fanfani
* Scelba
* Segni
* Zoli
* Fanfani
* Segni
* Tambroni
* Fanfani
* Leone
* Moro
* Leone
* Rumor
* Colombo
* Andreotti
* Rumor
* Moro
* Andreotti
* Cossiga
* Forlani
* Spadolini
* Fanfani
* Craxi
* Fanfani
* Goria
* De Mita
* Andreotti
* Amato
* Ciampi
* Berlusconi
* Dini
* Prodi
* D'Alema
* Amato
* Berlusconi
* Prodi
* Berlusconi
* Monti
* Letta
* Renzi
* Gentiloni
* Conte
* Draghi

 |
Ne poistovijećivati sa Agnostici.
**Agonistici** ili **cirkumcelioni** (od latinske fraze "circum cellas euentes", što znači "putuju oko seoskih skladišta") su nazivi za sljedbenike ekstremne rankoršćanske sekte koja je djelovala u Sjevernoj Africi u 4. vijeku Nastala je među siromašnim berberskim stanovništvom, a popularnost joj je donijelo zalaganje za osolobađanje robova i oprost dugova. Agonistike je karakterizala uvjerenje da je mučenička smrt put za spasenje, odnosno kako je svaki kršćanin može i treba izazvati vlastitim protivzakonitim, pa i nasilnim akcijama. Zato su agonistici imali običaj naoružani drvenim toljagama napadati trgovačke karavane i jedinice rimske vojske vičući "Laudate Deum!" ("Slavite Boga"); svrha je bila izazvati teško naoružane trgovce ili legionare da ih ubiju u samoobrani nakon čega bi poginuli agonistici postali mučenici. Agonistici su postali blisko povezani sa heretičkim pokretom donatista u Sjevernoj Africi, iako nisu uživali veliku podršku u bogatim gradovima. Održali su se do vandalske invazije u 5. vijeku.

V. također
----------

* Samoubilački napad
**Berg** je bila država Svetog Rimskog Carstva u njemačkom Porajnju sa sjedištem u Düsseldorfu koja je postojala od početka 12. do početka 19. vijeka. Nastao je kao posjed dinastije Ezzonida, koja je dominirala Lotaringijom u 11. vijeku. Njen pripadnik, grof Adolf III od Berga, se odvojio od Lotaringije oko 1101. Moć i teritoriji grofovije su s vremenom rasli tako da ju je 1380. njemački kralj Vjenceslav IV proglasio vojvodstvom. Preko dinastijskih brakova, Berg je 1521. postao dio Ujedinjenih Vojvodstava Jülich-Kleve-Berg. Godine 1614. je, u tada poslije Reformacije podijeljenoj Njemačkoj, Berg postao dio katoličke države Falačke-Neuburg, s kojom je od 1777. upravljala bavarska dinastija Wittelsbach. Tome je došao kraj u francuskim revolucionarnim ratovima kada je 1795. Berg okupiran, a potom 1803. odvojen od Bavarske. Godine 1806. je ukidanjem Carstva postao Veliko Vojvodstvo Berg, jedna od klijentskih država Prvog francuskog Carstva i upravom Joachima Murata. Francusku vlast je okončala bitka kod Leipziga 1813. a na Bečkom kongresu je Berg pripojen Kraljevini Pruskoj.

Koordinate: 51°12′26″N 6°48′45″E﻿ / ﻿51.20722°N 6.81250°E﻿ / 51.20722; 6.81250
**Achensee** ili **Achensko jezero** je ledenjačko jezero koje se nalazi u austrijskoj pokrajini Tirolu. Nalazi se sjverno od Jenbacha. Achensko jezero je najveće jezero u Tirolu.
Ime je dobilo po rijeci Seeache (Ache), izvorišnoj rijeci rijeke Isara, u koju se razlijeva u sjevernom dijelu Achenske doline (Achental) kod Achenkircha.

Jezero je duboko 133 metra i voda je gotovo pitka, dok vidljivost dopire do 10 metara ispod površine jezera. Temperatura jezera rijetko kad prelazi iznad 20 °C, a njegova veličina i vjetrovitost čine ga pogodnim za surfanje.

Općine na jezeru su: Eben am Achensee, Achenkirch i Pertisau koje se sve nalaze u okrugu (Bezirk) Schwaz.

Galerija
--------

* Zima na AchenseeuZima na Achenseeu
* Pogled na jezero i PertisauPogled na jezero i Pertisau
* AchenseebahnAchenseebahn
* Kasna jesen na jezeruKasna jesen na jezeru
* Brod sv. Benedikt koji još plovi po jezeruBrod *sv. Benedikt* koji još plovi po jezeru
* Lokacijska karta Achenseea u TiroluLokacijska karta Achenseea u Tirolu
*Za ostala značenja, v. Agresija (razvrstavanje).*
**Agresija** je ponašanje (emocionalna reakcija) kojemu je u osnovi namjera da se nanese šteta, da se neko fizički ili psihički povrijedi.

Postoje aktivna i pasivna agresija: 

* aktivna agresija su fizički i verbalni napadi
* pasivna agresija uzrokuje štetne posljedice namjernim ne poduzimanjem akcije (ne pomoći nekome zbog osjećaja mržnje i neprijateljstva).

Izvori agresije: osnova agresivnog poriva je unutrašnje tjelesno i psihičko stanje; pojavljuje se uz osjećaj srdžbe i neprijateljstva; u frustrirajučim situacijama (u kojima je agresija samo jedan oblik reagiranja); kad osjećamo fizičku ili verbalnu prijetnju ili mogući napad (u ovakvim slučajevima agresija je izazvana agresijom).

Agresija može biti: 

* direktna - usmjerena prema osobi koja je izazvala frustraciju;
* indirektna - „pomaknuta agresija" - usmjerena prema nekom tko je slabiji pa je laka meta.

U razvoju psihoanalize posvečivalo joj se malo pažnje, ali nakon teorije libida Freud se usmjerio da je postavi, u svojim djelima, kao cjelovit i nezavisan instinktni poriv. Putem dualne teorije nagona smjestio ju je u postojeću psihoanalitičku teoriju. Objašnjava je kao težnju za samouništenjem inspirisan depresivnim stanjima i samoubistvima, koja se kasnije usmjerava prema drugim ljudima.Pojavljuje u nastranostima, ne može se pratiti kroz uzastopne faze, ulazi u super ego, tjera čovjeka da kontroliše svoju prirodu, nekad se sjedinjuje sa libidom. 

| * p
* r
* u
Osjećaji |
| --- |
| Temeljni | Gađenje • Ljutnja • Sreća • Strah • Tuga |
| Ostali | Agresija • Apatija • Bijes • Klinička depresija Depresivnost • Dosada • Entuzijazam • Euforija • Frustracija • Krivnja • Ljubav • Ljubomora • Melankolija • Mržnja • Nada • Panika • Pohota • Ponos • Prihvaćanje • Privrženost • Samilost • Smirenost • Sram • Srdžba • Sumnja • Tjeskoba • Usamljenost • Zadovoljstvo • Zahvalnost • Zbunjenost • Zavist • Žaljenje |

***Agresija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Afrička prugasta kuna** (*Poecilogale albinucha*) pripadnik je potporodice *Mustelinae* smještene unutar porodice kuna (*Mustelidae*). Jedina je vrsta svrstana u rodu ***Poecilogale***. 

Malena je, crnobijela lasica vezana uz područje Subsaharske Afrike. Nalikuje prugastom tvoru, no vitkija je i kraćeg krzna. Duž njenih leđa pružaju se četiri bijele pruge. Prosječna duljina životinje iznosi 50 centimetara, uključujući rep koji iznosi 20 centimetara.

Živi u šumama, močvarnim područjima i travnjacima. Noćni je lovac na malene sisavce, ptice i gmazove. Ova vrsta ubija svoj plijen šibajući ih vlastitim tijelom i udarajući ih kako omamila i razderala plijen. Ponekad pohranjuje uhvaćeni plijen u jazbinama. Poput tvorova i smrdljivaca, ova vrsta kune otpušta smrdljivu tekućinu iz analnih žlijezda kada je u opasnosti.

Vrsta je u pravilu samotna, no moguće je ponekad vidjeti jedinke koje dijele jazbine.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **rodu Poecilogale** |
**Afsluitdijk** je brana na sjeveru Nizozemske, kojom je pregrađen južni dio nekadašnjeg zaljeva Zuiderzee, i stvoreno umjetno jezero **IJsselmeer**, koje je na taj način odvojeno od Waddenskog i Sjevernog mora.

Karakteristike i historija gradnje
----------------------------------

Brana Afsluitdijk je duga 31 km, ona leži oko 8 metara iznad razine mora, i proteže se između provincija Sjeverna Holandija i Friesland.

Ideje o njenoj gradnji postojale su već u 19. vijeku, ali ondašnje tehničke mogućnosti to nisu omogućavale, nakon velike poplave 1916. usvojen je plan Cornelisa Lelya, a izradnja je započela 1927.

Brana je građena od gline i pjeska i obložena kamenim blokovima ispod razine vode. Na nekoliko mjesta izgrađene su a ustave koje omogućuju prolaz teglenicima i manjim morskim brodovima. Ustave su omogućile i regulaciju voda, pa je nekad boćata voda IJsselmeera postala slatka, zahvaljujući i stalnom pritjecanju voda IJssela rukavca Rajne.

Njena širina od 90 metara, omogućila je da se kasnije na njoj izgradi autoput i biciklistička staza.

Vanjske veze
------------

***Afsluitdijk*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Zuiderzee* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)}
Rimsko Carstvo i Germanija godine 120. sa germanskim plemenima sa koje je oko 98. opisao Tacit
Karta koja pokazuje *Limes* koji je čuvao područje Agri decumates
Ekspanzija Alemana 3-6. vijek
***Agri decumates*** ili ***decumates agri*** je područje rimske provincije Germania superior ("Gornja Germanija"), koja je obuhvaćala oblast Schwarzwalda između rijeke Majne i izvora Dunava i Rajne, odnosno današnju jugozapadnu Njemačku (suvremeni Wurttemberg, Baden i Hohenzollern). Na jugoistoku su se Agri decumates graničili sa provincijom Recijom. Jedini spomen tog naziva potiče iz Tacitove knjige *Germanija*.

Prema Tacitu su to područje prvotno nastanjivali Helvetii, ali su ih odatle u 2. polovici 1. vijeka pne. potisnuli germanski Svevi, prije nego što su se odselili na područje današnje Češke. Tada su se u to područje naselili Gali, ali je potom došlo pod rimsku vlast. Za vrijeme flavijevskih careva je podvrgnuto kolonizaciji, te su uz gradove izgrađena brojna utvrđenja koja će kasnije biti poznata kao *limes germanicus*. Za vrijeme krize 3. vijeka je to područje izloženo sve intenzivnijim napadima germanskih plemena na čelu sa Alemanima. Godine 260. je car Galijen, suočen sa secesijom Galskog Carstva na zapadu, donio odluku da se Agri decumates evakuiraju i prepuste Alemanima. Područje je 270-ih nakratko pod rimsku vlast vratio car Aurelijan, ali ih je konačno napustio car Prob 282. Otada na tom području žive Germani i njihovi potomci. Historičari na temelju arheoloških artefakata, navode da su se rimski kolonisti, naselja i rimski način života pod germanskom vlašću održali sve do 5. vijeka.

Literatura
----------

* Lukas, de Blois (1976), *The Policy of the Emperor Gallienus*, Leiden: E. J. Brill, ISBN 9-0040-4508-2
* Geuenich, Dieter (1997), *Geschichte der Alemannen*, Stuttgart: Kohlhammer, ISBN 3-1701-2095-6  (`de`)
* Grant, Michael (1986), *A Guide to the Ancient World: A Dictionary of Classical Place Names*, New York: H. W. Wilson, ISBN 0-7607-4134-4
* Hind, J. G. F. (1984), „Whatever Happened to the 'Agri Decumates'?", *Britannia* **5**: 187–192
* Strayer, Joseph R. (1982), *Dictionary of the Middle Ages*, **1**, New York: Scribner, ISBN 0-6841-8276-9
* Jankuhn, Herbert; Beck, Heinrich (eds.) (1984), *Reallexikon der germanischen Altertumskunde*, **5**, Berlin: de Gruyter, ISBN 3-1100-9635-8
* Syme, Ronald (ed.) (1958), *Tacitus*, **1**, Oxford: Clarendon Press
Koordinate: 51° 30' 03" SG Š, 0° 7' 28" ZGD

Big Ben
Brojčanik Velikog vestminsterskog sata. Satna kazaljka duga je 2,7 m, a minutna 4,3 m.
**Big Ben** (engl. ) je najveća sahat kula na svetu sa zvonikom. Nalazi se u Londonu. Smešten je na severoistočnom kraju Westminsterske palače. Ime „Big Ben" je naziv zvonika koji se nalazi unutar ove kule. 

Ova sahat kula je podignuta kao deo nove Vestminsterske palate, jer je stara izgorela u požaru u noći 22. oktobra 1834. godine. Građevinu je dizajnirao arhitekta Augustus Pugin. Big Ben je igrađen u neogotičkom stilu a njegova visina je 96,3 metara.
Prvih 61 metar kule je izgrađen od opeke obložene kamenom.

Naziv
-----

Naziv Big Ben se univerzalno odnosi na kulu. Međutim, Big Ben je ime zvona. Ovo zvono broji časove i teži tačno 13 tona. Smatra se da je naziv dobilo u čast Bendžamina Hola, koji je bio zadužen za izgradnju, ili u čast boksera Ben Kanta, veoma popularnog 1858, godine kada je zvono liveno. Zvono je u početku nosilo naziv Veliko Zvono.

Satovi
------

### Lica

Kula ima satove na sve četiri strane i kao takva, bila je najveća na svetu sve do igradnje Alen-Bredlijeve sahat kule u Milvokiju, Viskonsin. 

Na bazi svakog od satova pozlaćenim slovima na latinskom jeziku piše: *DOMINE SALVAM FAC REGINAM NOSTRAM VICTORIAM PRIMAM*, što u prevodu znači: „Bože, čuvaj našu kraljicu Viktoriju".

Sat i brojke dizajnirao je Avgustus Pugil. Lica sata postavljena su u železni okvir 7 metra u prečniku, podržavan sa 312 komada opal stakla. Kazaljka koja pokazuje časove dugačka je 2,7 metra, a kazaljka koja pokazuje minute 4,3 metra.

### Mehanizam

Mehanizam satova je bio završen 1854. godine, ali sama kula je bila gotova tek četiri godine kasnije 1858. godine. Satovi su ušli u upotrebu 7. septembra 1859. godine.

Tokom Drugog svetskog rata nemački bombarderi gađali su Westminstersku palaču,time su i oštetili dva sata i pojedine delove krova kule.

Vanjske veze
------------

***Big Ben*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični sajt Arhivirano 2009-07-09 na Wayback Machine-u
* Galerija slika

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh88001474
* GND: 4223680-0

 |
**Berthar** (također **Bertharius** ili **Berchar**; ? - 688/689) je bio franački majordom Neustrije i Burgundije. Bio se oženio za Anstrude, kćer neustrijskog majordoma Warattona, te naslijedio njegov položaj nakon Warratonove smrti 686. Za razliku od svog prethodnika, nije htio biti u miru sa svojim austrazijskim kolegom Pipinom Herestalskim. Nagovorio je kralja Teuderika III da pokrene pohod; to je u junu 687. rezultiralo bitkom kod Tertryja u kojoj su Bertharove snage poražene. Teuderik je bio prisiljen smijeniti Berthara i na njegovo mjesto postaviti Pipinovog podložnika Nordeberta, što je Pipinu omogućilo *de facto* vlast nad cijelom Franačkom i udarilo temelje budućoj vlasti Karolinga. Berthar se poslije toga posvađao sa svojom punicom i ubio je. Nedugo potom Ansfled se udala za Pipinovog najstarijeg sina Droga Šampanjskog. Berthar je umro krajem 688. ili početkom 689.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Waratton** | **Majordom Neustrije**686–687 | Slijedi:**Nordebert** |
**Aleksandrijska Plejada** (grčki: ἡ Πλειάς) naziv je za grupu tragičkih pesnika koji su delovali u 3. veku pne. u Aleksandriji, koja je u to doba bila kulturno središte mediteranskog sveta, pre svega zahvaljujući pokroviteljstvu Ptolemeja II Filadelfa. Naziv potiče od sedam zvezda koje čine sazvežđe Plejada, jer se u toj grupi isprva navodilo sedam tragičkih pesnika (kanonski broj sedam prisutan je npr. i kod sedam mudraca, sedam čuda sveta, sedam rimskih kraljeva i sl.). No broj i popis imena u Aleksandrijskoj Plejadi zapravo se menjao kod antičkih pisaca, a najčešće sadrži ovih osam imena:

* Homer iz Bizanta, sin Andromaha Filologa i pesnikinje Mere
* Aleksandar iz Etolije
* Sozifan iz Sirakuze
* Sozitej iz Aleksandrije u Troadi
* Likofron
* Filik s Korkire
* Dionisijad iz Tarsa
* Eantid

Druge varijante popisa uključuju i poneke od ovih pesnika (koji nisu stvarali na polju tragedije): 

* Teokrit, koji je pisao buklolske pesme
* Arat, koji je, između ostalog, napisao astronomski ep *Nebeske pojave* *(Phaenomena)*
* Nikandar
* Apolonije Rođanin, koji je napisao *Doživljaji Argonauta*

Kasnija upotreba
----------------

Naziv "Pléiade" uzelo je 1323. četrnaest pesnika (sedam muškaraca i sedam žena) u Toulouseu, a upotrebljava se i da označi grupu pesnika oko Pierrea de Ronsarda i Joachima du Bellaya u Francuskoj u 16. veku (v. "La Pléiade"). Danas se termin "plejada" koristi i kao zbirna imenica da označi malu grupu istaknutih osoba.

Izvori
------

* *The Oxford Classical Dictionary* (3rd ed.), Oxford University Press, London, 2003.