recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**NK Omladinac** je nogometni klub iz Selaca Đakovačkih. 

Trenutno se natječe u 3. ŽNL-Osječko-baranjske županije, nogometnog središta Đakovo.

Povijest
--------

Nogometni klub u Đakovačkim Selcima ima svoje početke u 1946. godini. Iste godine osnovan je nogometni klub **Slavonac**.
Igralište je bilo na Popovcu. Klub mijenja ime u **Omladinac**. Godine 1960. načinjeno je novo nogometno igralište. Godine 1977. **Omladinac** je znatno unapredovao. Ušao je u općinsku natjecateljsku ligu iz koje više nije ispadao te već iduće godine nalazi se u toj ligi na vodećem mjestu. Kako se **Omladinac**  približio i borio da uđe u međuopćinsku natjecateljsku ligu, morao je imati bolje igralište i uz igralište nužne prostorije. Stoga je izabrana nova lokacija za igralište - na Brani i započelo s velikim radovima 1978. godine. Prvi put se nogometna utakmica na novom terenu odigrala 1980. godine. Godine 1994. **Omladinac** po prvi put sudjeluje na natjecanju na području naše županije.

Uspjesi
-------

**Seniori**

 2. ŽNL Osječko-baranjska NS Đakovo: prvak 2000./01.

 3. ŽNL Osječko-baranjska NS Đakovo: prvak 2013./14.

**Juniori**

NS Đakovo: prvak 1988.

**Pioniri**

NS Đakovo: prvak 2009./10.

Statistika u prvenstvima od sezone 1999./2000.
----------------------------------------------

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Sezona** | **Rang**  | **Liga** | **Pozicija** | **Utakmice** | **Pobjede** | **Neodlučeno** | **Porazi** | **Postignuti golovi** | **Primljeni golovi** | **Bodovi** |
| 1999/00. | 5 | 2. ŽNL Osječko-baranjska, NS Đakovo | **3.** | 26 | 13 | 7 | 6 | 62 | 43 | 46 |
| 2000/01. | 5 | 2. ŽNL Osječko-baranjska, NS Đakovo | **1.** | 25 | 15 | 3 | 7 | 71 | 45 | 48 |
| 2001/02. | 4 | 1. ŽNL - Osječko-baranjska | **7.** | 30 | 13 | 4 | 13 | 56 | 68 | 43 |
| 2002/03. | 4 | 1. ŽNL - Osječko-baranjska | **11.** | 30 | 11 | 7 | 12 | 49 | 46 | 40 |
| 2003/04. | 4 | 1. ŽNL - Osječko-baranjska | **9.** | 30 | 11 | 7 | 12 | 46 | 47 | 40 |
| 2004/05. | 4 | 1. ŽNL - Osječko-baranjska | **11.** | 30 | 12 | 4 | 14 | 42 | 57 | 40 |
| 2005/06. | 4 | 1. ŽNL - Osječko-baranjska | **16.** | 30 | 4 | 4 | 22 | 36 | 101 | 16 |
| 2006/07. | 6 | 2. ŽNL - Osječko-baranjska, NS Đakovo | **12.** | 30 | 9 | 6 | 15 | 53 | 62 | 33 |
| 2007/08. | 6 | 2. ŽNL - Osječko-baranjska, NS Đakovo | **10.** | 30 | 11 | 6 | 13 | 54 | 63 | 39 |
| 2008/09. | 6 | 2. ŽNL - Osječko-baranjska, NS Đakovo | **7.** | 30 | 15 | 3 | 12 | 58 | 58 | 48 |
| 2012/13. | 6 | 2. ŽNL - Osječko-baranjska, NS Đakovo | **14.** | 30 | 10 | 4 | 16 | 46 | 53 | 34 |
| 2013/14. | 6 | 3. ŽNL - Osječko-baranjska, NS Đakovo | **1.** | 21 | 17 | 3 | 1 | 83 | 18 | 54 |

### Izvor podataka

* www.rsssf.com
* www.nogos.info Arhivirano 2016-05-22 na Wayback Machine-u
**Strogi rezervat prirode Mustafa** nalazi se u regiji Severni Kučaj, na teritoriji opštine Majdanpek, istočna Srbija. Smješten je u dolini Todorove reke, na nadmorskoj visini od 330 до 610 m, između grebena Kraku Štinje i Kraku Mare. Glavnu karakteristiku rezervata predstavlja autohtona, polidominantna, mezofilna šumska zajednica prašumskog karektera. Pripada državnoj svojini.

Područje rezervata od 304 ha zaštićeno je od strane države 1950. godine, a revizijom 1969. površina je smanjena na 79,64 ha. Po svojim složenim funkcijama (znanost i istraživanje, obrazovanje i edukacijski, ekologija i estetika), ovaj rezervat ima potencijale za različita temeljna i primijenjena istraživanja, te obrazovne projekte, očuvanje vrsta i raznolikost ekosistma. Njegovo specifično značenje je u zaštiti okoliša koji je na ovim prostorima izrazito poremećena, zbog neposredne blizine površinskog kopa Majdanpek.

Strogi rezervat prirode Mustafa, stavljen je pod zaštitu da bi se očuvala autohtona, očuvana, polidominantna, mezofilna šumska zajednica na silikatnoj podlozi:

* mezijske bukve 40%
* hrasta kitnjaka 30%
* graba 20%
* lipe 8% и
* druge vrste autohtone dendoflore

Prisustvo kitnjaka je posebno značajno, jer je to poslednji veći kompleks kitnjaka u bukovim šumama. Starost stabala u rezervatu dostiže preko 200 godina. Ovakva područja još uvek netaknute prirode naročito su značajna sa aspekta zaštite i širenja ugroženih vrsta, i kao svojevrsne laboratorije na otvorenom, čija očuvanost omogućava naučna istraživanja i praćenje prirodnih pojava i procesa. Za upravljača ovog zaštićenog područja imenovano je Javno preduzeće „Srbijašume".

Međunarodni dan šuma ustanovljen je 1971. god. na zasedanju Generalne skupštine Evropske konfederacije za poljoprivredu. Generalna skupština Ujedinjenih nacija 2012. god. donela je odluku da se Međunarodni dan šuma obeležava 21. marta.
**Morska čudovišta** su legendarna stvorenja koja navodno žive u morima. Veruje se kako su ogromne veličine. Postoje mnoge vrste morskih čudovišta: morske zmije, morski zmajevi i slično. Za morska čudovišta se govori kako mogu potopiti brod. U ovu kategoriju spadaju i neka stvorenja čije su postojanje zoolozi potvrdili: neke vrste kitova, kolosalna i gigantska lignja.

Viđenja i legende
-----------------

Morska čudvišta često su ucrtavana u karte mora. Primer jedne takve karte je *Carta marina [sr]*. Ucrtavanje morskih čudovišta na karte prestalo je pojavom moderne kartografije. Ipak, priče o morskim čudovištima i priče očevidaca koji su ih navodno videli nastavili su se i u 21. veku. Takva bića proučava kriptozoologija i folklor. 

Morska čudovišta se nalaze u kulturama gotovo svih država koje imaju kontakt sa morem. Hamfri Gilbert tvrdio je kako je video čudovište nalik na lava kada se vraćao u Englesku iz Sent Džonsa, Njufaundlend. Hans Egede je u julu 1734. godine, dok je putovao u Nuk, Grenland navodno video stvorenje koje je opisao kao: "Najstrašnije stvorenje, nalik na ništa pre viđeno. Čudovište podiže svoju glavu tako visoko da je izgledalo višlje od gnezda vrana na glavnom jarbolu. Glava je bila mala a telo kratko i naborano... Čudovište je bilo duže od našeg celog broda.".

Bilo je viđenja i u ostalim okeanima: Pacifiku, Indijskom i Južnom okeanu. Neka od poznatih audio-snimaka čudnih zvukova u moru su *Blop* i *Slow Down*. Zoolozi ne znaju koja su bića napravila ove zvukove. Istraživanjima je ustanovljeno kako ta stvorenja nisu kitovi. Zvuk ovih stvorenja je nekoliko puta glasniji od najglasnije snimljene životinje, plavog kita. Zaključeno je kako su ta bića veća od plavog kita.

Tela čudovišta
--------------

Mnogo puta je prijavljeno kako se na obali pojavio leš čudne životinje. Jedno od najpoznatih trupala nepoznate životinje nazvan je Zuijo-Maru truplo. Truplo je izvučeno iz vode od strane japanskog ribarskog broda "Zuijo Maru" u blizini Novog Zelanda, 1977. godine. Međutim, istraživanja su potvrdila kako se zapravo radi o truplu morskog psa.
**El Tigre** je grad od 179,333 stanovnika.na sjeveroistoku Venecuele. 

El Tigre je i administrativni centar Općine Simón Rodríguez u kojoj živi 182,474 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

El Tigre leži u sredini savezne države Anzoátegui, u kotlini rijeke Tigre, na nadmorskoj visini od 295 metara. El Tigre je praktički spojen sa gradom San José de Guanipa koji leži svega par km istočnije.

Historija
---------

Prve misije na prostoru današnjeg grada; San Maximo de El Tigre i San Gertudis de El Tigre osnovali su franjevci krajem 18. vijeka, točnije 1776. 1794.

Kad je njemački naučnik Alexander von Humboldt, posjetio to naselje 1800. u njemu je živjelo oko 500 indijanaca Kariba desetak Španjolaca.

Između 1844. i 1846. osnovana je parohija Santa Me de El Tigre ili San Juan de Santa Tigre de El Tigre.

Prva geološka istraživanja za naftom počela su 1932. tako da je u februaru iste godine počela gradnja prvog naftog polja.
Prva nafta potekla je iz bušotine sa Polja Oficina 23. februara 1933. na taj način je El Tigre postao prvi centar za eksploataciju naftne u Državi Anzoátegui.

Zbog tog se taj datum računa kao dan kad je osnovan El Tigre.

Privreda
--------

El Tigre je prije svega grad nafte, tu se nalazi Polje Oficina, sa kog se nafta transportira naftovodom dugim 160 km prema sjeveroistoku do luke i rafinerija u Puerto La Cruzu. 
El Tigre je također transportni centar, jer se tu ukrštaju autoputevi 15 i 16 koji povezuju konurbaciju Gran Barcelona sa Ciudad Bolívarom i gradovima na zapadu zemlje.

Grad je i trgovački centar poljoprivredne okolice u kojoj se uzgaja kikiriki, paradajz, kukuruz, krumpir, sirak i lješnjak.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Venezuela: Anzoátegui*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 04. 12. 2017.
2. 1 2 3 4   „*El Tigre*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 04. 12. 2017.
3. 1 2 3 4 5 6  „*Verdadera Historia: De la Ciudad de El Tigre*" (španjolski). Liyuan Suarez. Pristupljeno 04. 12. 2017. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***El Tigre*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldia del Municipio Simón Rodríguez* Arhivirano 2014-02-01 na Wayback Machine-u ()
**Most u Klepcima** premošćuje rijeku Bregavu, opština Čapljina, Bosna i Hercegovina.

Lokacija
--------

Lociran je u neposrednoj blizini naselja Klepci, 1 km sjeverno od grada, uzvodno od ušća rijeke Bregave u Neretvu nekih 200 metara. Zapadno od mosta prolazi magistalni put M-17, Sarajevo - Jadransko more.

Istorijski podaci
-----------------

Na mjestu današnjega mosta postojao je rimski most. Tačno vrijeme izgradnje mosta iz tog perioda nije utvrđeno. Godine 1517. hercegovački Sandžak-beg Mustafa-beg izgradio je današnji most, koji je oko 150 godina kasnije obnovljen. Nije poznato da li je izmjenjen njegov prvobitni izgled. Prema pisanim izvorima na ovom mostu je postojao natpis kome se izgubio svaki trag. Graditelj i legator bio je Šišman Ibrahim-paša.

Opis
----

Podsjeća na svod Starog mosta u Mostaru, ali se svojim specifičnostima posebno izdvaja, predstavlja jedno od najznačajnijih djela osmanskog graditeljstva u oblasti infrastrukturnih objekata. 

Most je izgrađen sa lučnim otvorom raspona 17,52 m (strijela luka iznad najnižeg vodostaja 6,30 m i produžava se oko 1,0 m ispod površine vode). Lučna konstrukcija mosta je urađena segmentno. Specifičnost mosta je najveći raspon ovog tipa mostova na ravničarskim rijekama. Korito rijeke je na ovom mjestu relativno široko, obale su niske, zbog čega graditelj izvodi veće kamene podzide i formira dugačke prilazne rampe, sa čime je suzio raspon na 17,52 m.

Podgled svoda izveden lijepo obrađenim klesancima, sa radijalnim fugama. Čeoni lukovi svoda uvučeni su (oko 4 cm) u odnosu na čeone zidove pa širina svoda iznosi 3,69 m. Ovi elementi su izvedeni od pravilnih klesanaca u nižim dijelovima horizontalnog, a u gornjim dijelovima kosog i radijalnog smjera. Vijenac iznad čeonih zidova je visine 17 cm i jednostavne je profilacije, sa ogradom visine 88 cm. Istak vijenca iznosi 10 cm u odnosu na ogradu. Debljina istaka je nekih 15 cm. Hodna konstrukcija je širine 3,75 m sa strmom niveletom. Najviša točka iznosi 7,20 m iznad minimalne razine vodostaja. Obrađena je u kaldrmi od krupnijeg riječnog oblutka sa neujednačenim stubama (u ravnini vijenca na čeonim zidovima).

Literatura
----------

* Džemal Čelić, Mehmed Mujezinović, Sarajevo 1969 -Stari mostovi u BiH
* Milan Gojković, Zavod za zaštitu kulturno-historijskog i prirodnog naslijeđa BiH, 1989 -Projekat sanacije mosta u Klepcima
**Akoš Anton Dončec** mađ. **Doncsecz Ákos Antal** (rođen 1988) je slovenski filolog, istraživač, pisac, amaterski lingvist i prevodilac *Malog princa* na prekmurski slovenski jezik.

Rodio u Mađarskoj. Diplomirao je slavistiku u junu 2012. godine u Szombathelyu u Mađarskoj. Magistarski je studij savršio u oktobru 2021. godine u Mariboru u Sloveniji na pedagoškom smjeru.

2016. godine je objavio prvo naučno djelo na slovenskom jeziku *Neverjetna usoda medžimurskega »jezika«* o pitanju pripadnosti hrvatskog Međimurja u 19. i 20. vijeku i u vremenu Drugog svjetskog rata. Rasprava je kasnije napisana i na hrvatskom jeziku, a pod naslovom *Megyimurszki-szlovenszki – Nevjerojatna sudbina "međimurskoga jezikaˮ.*

Kao slavist se bavi istorijom, lingvistikom, istraživanjem te prevođenjem i pisanjem proze u Sloveniji, sjevernoj Hrvatskoj, Mađarskoj i Austriji.

2018. godine je izdao prekmurski prevod *Malog princa* pod naslovom *Mali kralič.* Također, 2018. godine je bio objavljen prevod na kajkavskom dijalektu pod naslovom *Mali kralevič.* Suprevoditelj ovog djela je prof. dr. Đuro Blažeka.

Povezano
--------

* Popis slovenskih pisaca i pjesnika iz Mađarske

Eksterni linkovi
----------------

* 'Mali princ' dobio verziju na kajkavskom dijalektu, evo koji su mu simpatičan prijevod odabrali. Arhivirano 2021-11-06 na Wayback Machine-u Hina 22. 5. 2019.
* The Little Prince (Slovene Prekmurian – Slowenisch Prekmurisch – Slovène prekmure)
Lansiranje *Stingera* tijekom jedne vježbe u Kaliforniji, 2009.
**FIM-92 Stinger** je američki prijenosni raketni PVO sistem sa infracrvenim navođenjem. Pored SAD-a Stinger službeno koristi 29 zemalja i neodređen broj vojnih organizacija diljem svijeta. Do danas ih je proizvedeno oko 70000 komada, a neki od osnovnih stingera su korišteni u napadima na civilne avione.

Opis
----

Stigner raketa može napasti ciljeve na udaljenosti od 4800 metara na nadmorskoj visini između 180 i 3800 metara. Postoji i nekoliko verzija koje se montiraju na borbena vozila (M-1097 Avenger, M6 Linebacker), također postoji verzija i za helikoptere koja se zove ATAS (Air-to-air Stinger). Postoji i verzija dodatne opreme na brodovima, gdje služe kao dodatni dio protivzračne odbrane na ratnim brodovima SAD-a. Raketa se lansira s malim motorom na sigurnu udaljenost od strijelca, a zatim se uključuje pogon na čvrsto gorivo, kao kod raketnog motora, koji raketa ubrzava do brzine od 2.2 macha. Bojna glava je teška oko 3 kg. Stinger raketa pronalazi cilj na temelju UV i IR spektra koji čine nišanski sistem. Ovaj sistem nišanjenja je više otporan na standardne protivmjere u avionima.

Proizvodnja verzije FIM-92A je započela u 1978. godine, a 1983. godine je osmišljena verzija B, a 1987. godine sistem je unaprijeđen u C verziju. Tu je već unaprijed planirana buduća nadogradnja, što je kasnije za rezultat dalo verzije D i G. Verzija Stinger FIM-92E Block I je razvijena u 1995. godini. Uz poboljšani softver Stinger je mogao sad da nišani manje mete i avione s malim "potpisom". U 2001. godini je napravljena F verzija koja ima poboljšani domet od 7600 metara.

Upotreba
--------

### Foklandski rat

Britanske jedinice SAS su upotrebljavale rakete stinger protiv argentinskih aviona tokom Folklandskog rata. 21. maja 1982. SAS-ovci su oborili argentinski FMA IA 58 Pucará. Oboren je i helikopter Aerospatiale SA 330, ali drugim projektilom.

### Sovjetsko-afganistanski rat

Tokom Sovjetsko-afganistanskog rata afganistanski borci su koristili Stinger rakete. Već 1985. godine se počeo pritisak iz javnosti na CIA-u zbog prodaje Stingera Afganistancima. Kasnije se smatralo da CIA nedovoljno pomaže afganistanske borce protiv SSSR-a. Njih su naoružavali oružjem koje je porijeklom iz Istočnog bloka kupljeno od Izraela koji ga je zarobio prilikom ratova s Egiptom i Sirijom. Nakon rata SAD je otkupljivao Stingere od Afganistanaca kako u budućnosti oni ne bi bili upotrijebljeni u terorističke svrhe, osigurano je 55 miliona dolara, ali 600 Stingera je do 1996. nestalo. Smatra se da su Stingeri ilegalnim tokovima dospjeli u Hrvatsku, Iran, Šri Lanku, Sjevernu Koreju i Katar.

### Angolski građanski rat

Reganova administracija je dala 310 Stinger sistema pokretu UNITA u Angoli.

### Čad

Tokom libijske invazije Čada amerikanci su isporučili Stingere Čadu koji su oborili libijske Su-22 i MiG-23.

Povezano
--------

* 9K38 Igla
**ISO 3166-1** dio je standarda ISO 3166 kojeg objavljuje Međunarodna organizacija za standardizaciju (ISO), i definira kodove za nazive država, zavisnih teritorija, i posebnih područja od geografskog značaja. Službeno ime standarda je *Kodovi za predstavljanje naziva zemalja i njihovih poddivizija – Dio 1: Kodovi država*. Ovaj standard definira tri skupa kodova država:

* ISO 3166-1 alpha-2 – dvoslovni kodovi država koji su najšire korišteni od tri navedena, i najprominentniji za internetske najviše državne domene (sa nekoliko izuzetaka).
* ISO 3166-1 alpha-3 – troslovni državni kodovi koji omogućavaju bolju vizualnu asocijaciju između kodova i imena država u odnosu na alpha-2 kodove.
* ISO 3166-1 numeric – trobrojčani državni kodovi koji su identični onima razvijenim i održavanim od statističke divizije UN-a, sa prednosti nezavisnosti pisma i stoga korisno je za ljude ili sisteme koji ne koriste latinsko-alfabetne skripte.

Alfabetski kodovi država su prvi put uključeni u "ISO 3166" 1974. godine, a numerički kodovi država su prvi put uključeni 1981. godine. Državni kodovi su objavljeni kao ISO 3166-1 od 1997, kada je ISO 3166 proširen u tri dijela, sa ISO 3166-2 koji definira kodove za poddivizije i ISO 3166-3 koji definira kodove za bivše države.

Kao uveliko korišten međunarodni standard, ISO 3166-1 se implementira u ostale standarde i koristi od međunarodnih organizacija da omogući lahku izmjenu dobara i informacija. Ipak, to nije samo standard za državne kodove. Ostali kodovi država koje koriste organizacije su djelimično ili potpuno nekompatibilne sa ISO 3166-1, mada neki od njih približno odgovaraju kodovima ISO 3166-1 standarda.

Povezano
--------

* ISO 639 – *Kodovi za predstavljanje naziva jezika*
Koordinate: 41° 50′ 20" SGŠ, 20° 58′ 33" IGD

Zastava Čegrana
**Čegrane** (mak. *Čegrane*) su naseljeno mesto u Republici Makedoniji, u severozapadnom delu države. Čegrane pripadaju opštini Gostivar.

Od 18.12.1996 godine do 2004. godine Čegrane su bile sedište istoimene **Opštine Čegrane** koja je sa stupanjem novog zakona o teritorijalnoj podeli pripojena opštini Gostivar.

Geografski položaj
------------------

Naselje Čegrane je smešteno u severozapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Gostivara, naselje je udaljeno 8 km severoistočno.

Čegrane se nalaze u gornjem delu istorijske oblasti Polog. Naselje je položeno u jugoistočnom delu Pološkog polja. Zapadno od naselje se pruža polje, dok se ka istoku izdiže Suva gora. Nadmorska visina naselja je približno 490 metara.

Klima u naselju je umereno kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Čegrane su imale 6.748 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (99%). 

Većinska veroispovest u naselju je islam.

Vidi još
--------

* Opština Gostivar
* Spisak sela u republici Makedoniji

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Čegrane*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.gostivari.gov.mk Zvanična stranica opštine Gostivar Arhivirano 2008-06-12 na Wayback Machine-u ()

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Gostivar |
| --- |
| **Gostivar** • 
Balin Dol • 
Belovište • 
Brodec • 
Vrutok • 
Gornja Banjica • 
Gornja Đonovica • 
Gornje Jelovce • 
Debreše • 
Donja Banjica • 
Donja Đonovica • 
Donje Jelovce • 
Železna Reka • 
Zdunje • 
Korito • 
Kunovo • 
Lakavica • 
Lešnica • 
Malo Turčane • 
Mitrovi Krsti • 
Padalište • 
Pečkovo • 
Simnica • 
Srbinovo • 
Sušica • 
Strajane • 
Raven • 
Rečane • 
Trnovo • 
Tumčevište • 
Forino • 
Čajle • 
Čegrane |  |
**Sergej Mihalkov** (rus. *Сергей Владимирович Михалков*; Moskva, 13. mart 1913 — Moskva, 27. avgust 2009) je bio najpoznatiji kao pisac dječje literature i autor teksta himne Sovjetskog Saveza i teksta himne Rusije.

Književnik Sergej Mihalkov pisac stihova za sovjetsku i rusku državnu himnu i otac filmskih reditelja Nikite Mihalkova i Andreja Končalovskog.

Reči prve sovjetske himne koju je napisao Mihalkov veličali su lidera Sovjetskog Saveza Josifa Staljina, dok je revidirana verzija iz 1977. bila posvećena Vladimiru Lenjinu.

Ta himna je „bačena u staro gvožđe" posle sloma Sovjetskog Saveza 1991, ali je ruski predsednik Vladimir Putin ponovo oživeo muziku, sa novim tekstom Mihalkova koji je slavio ruske prirodne lepote i veličinu.

Mihalkov je bio poznat i kao pisac dečje literature, a mrlju na njegovu biografiju bacila je činjenica da je kao predsednik Sovjetskog udruženja književnika, bio deo kampanje protiv nekih ruskih pisaca, među kojima su i nobelovci Boris Pasternak i Aleksandar Solženjicin.

Dobitnik je mnogobrojnih književnih priznanja, među kojima su i tri Staljinove nagrade (1941, 1942, 1950), a 2003. ga je Putin odlikovao Ordenom druge klase za službu otadžbini.

Spoljašnje veze
---------------

***Sergej Mihalkov*** na Wikimedijinoj ostavi

* Sergej Mihalkov na sajtu IMDb
* Enciklopedija sovjetskih pisaca
*Za ostala značenja, vidi Kim (razvrstavanje).*

**Kim** (lat. *Carum carvi*) jedan je od najstarijih poznatih začina iz porodice Apiaceae. Plodovi kima nađeni su u iskopinama iz 3000-e godine p.n.e. a u pisanim spomenicima spominje ga Karlo Veliki.

Rasprostranjenost
-----------------

Kim se najviše uzgaja u zemljama bivšeg SSSR i u Europi (Holandija i skandinavske zemlje). Porijeklom je iz Male Azije.

Karakteristike
--------------

Upotreba
--------

Kim je klasičan začin teškoj hrani: jelima od krumpira, mahunastog povrća, kupusa i dodatak je pecivu.
Listovi kima imaju okus peršina i kopera, pa je izvrstan dodatak juhama i salatama. Korijen se može kuhati, kao svako drugo povrće. Plodovi su omiljeni naročito u židovskoj, sjeverno i istočno europskoj kuhinji, kao začin pecivima od raži, gulašu, siru, kolačima, jabukama i rakiji. Ni nakon dužeg vremena plodovi kima ne gube na kvalitetu i aromi.
Od kima se rade i likeri i rakije.

Hemijski sastav
---------------

Kim sadrži eterična ulja, više masne kiseline i vitamin C.

Zanimljivo je da kemijska molekula od koje potječe osjećaj "okusa kima", S-karvon, ima identičnu strukturu kao molekula koju poistovjećujemo sa "okusom nane", tzv. R-karvon, pri čemu je jedina razlika u njihovoj hiralnosti.

Narodno vjerovanje
------------------

Kim pospješuje apetit, olakšava probavu, nadutost i pomaže kod grčeva u trbuhu. Ulje kima koristi se za ublažavanje glavobolje, migrena i loše probave.

Povezano
--------

* Lista začina
Ženidba Sigeberta I i Brunhilde, srednjovjekovna ilustracija
**Sigebert I** (cca. 535 - cca. 575) je bio franački kralj Austrazije, poznat po suparništvu sa svojim bratom, kraljem Hilperikom I od Neustrije. Sigebert se rodio kao sin kralja Klotara I i kraljice Ingunde. Kada mu je otac 561. umro, odlučio je, po tadašnjim franačkim običajima, kraljevstvo podijeliti na četiri dijela, od kojih je po jedan pripao Hilperiku, Sigebertu, Guntramu i Haribertu. Sigebert je preuzeo vlast nad dijelom kome je sjedište bio grad Reims. Prve godine vladavine su mu obilježili napadi Avara na istočne granice kraljevstva, koje je odbio 562. i 568. 

Ključni događaj se zbio godine 567. kada se oženio za Brunhildu, vizigotsku princezu i kćer kralja Atanagilda. Prema navodima Grgura Turskog, Sigebertovi motivi nisu bili samo politički savez sa Vizigotima, nego i nastojanjem da uzimanjem plemenite supruge ponizi svoju razvratu sklonu braću koja su običavala za supruge i priležnice uzimati robinje i druge obične, odnosno "nedostojne" žene. Hilperik je to shvatio kao izazov, te je odmah isposlovao vlastiti brak sa Brunhildinom sestrom Galsvintom. Ona je, međutim, godine 568. zadavljena na poticaj Hilperikove ljubavnice Fredegunde. Brunhilda je, pak, odlučila osvetiti sestru te pokrenula dugotrajni i krvavi rat koji će trajati i nakon smrti obaju braće. 

U njemu je, na početku, Sigebert imao više uspjeha. Godine 573. je uspio osvojiti Poitiers i Touraine te natjerati Hilperika u bijeg. Međutim, upravo u trenutku trijumfa, kada su ga Hilperikovi podanici htjeli proglasiti svojim kraljem, pao je kao žrtva ubica koje je platila Fredegunda. 

Sigeberta je na prijestolju naslijedio sin Hildebert II, koji se s majkom sklonio kod svog strica Guntrama od Burgundije.

Eksterni linkovi
----------------

* History of the Franks: Books I-X At Medieval Sourcebook.

|  |
| --- |
| Sigebert I **Merovinška dinastija****Rođen/a:** 535  **Umro/la:** 575 |
| Prethodi: **Klotar I**  |  **Kralj Austrazije** 561–575 | Slijedi: **Hildebert II**  |

***Sigebert I*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Merovinški monarsi |
| --- |
| Teodebert I, 534-548.Teodebert I, 534-548. | Hilderik I (457–481) • Klodvig I (481–511) • Hildebert I (511–558) • Hlodomer (511–524) • Teuderik I (511–533) • Teudebert I (533–548) • Teudebald (548–555) • Klothar I Stari (511–561) • Haribert I (561–567) • Guntram (561–592) • Sigebert I (561–575) • Hildebert II (575–595) • Teudebert II (595–612) • Teuderik II (612–613) • Sigebert II (613) • Hilperik I (561–584) • Klothar II Veliki (584–623) • Dagobert I (623–634) • Haribert II (629–632) • Hilperik (632) • Sigebert III (634–656) • Hildebert Posvojeni (656–661) • Klodvig II (639–657) • Klotar III (657–673) • Hilderik II (662–675) • Teuderik III (675–691) • Dagobert II (675–679) • Klodvig IV (691–695) • Hildebert III Pravedni (695–711) • Dagobert III (711–715) • Hilperik II (715–721) • Klotar IV (717–720) • Teuderik IV (721–737) • Hilderik III (743–751) | Hilderik I (457-481).Hilderik I (457-481). |
Ruševine Guernice
Slika *Gernika* Pabla Pikasa.
**Bombardovanje Gernike** je bio vazdušni napad na baskijski grad Gerniku, kog su 26. aprila 1937. izvršili pripadnici Legije Kondor koja je pripadala nemačkim vazduhoplovnim snagama Luftvafe tokom Španskog građanskog rata. Bombardovanje je rezultovalo potpunim materijalnim uništenjem grada i ogromnim brojem ljudskih žrtava u republikanskom gradu Gernika. Iako nije prvi put primenjena, ova taktika je zapanjila ceo svet veličinom rušenja civilnih ciljeva i brojem civilnih žrtava.

Bombardovanje je izvršila vazduhoplovna jedinica Kondor koju je formirala i uputila nacistička Nemačka da se bori na strani generala Franka u Španskom građanskom ratu.

Bombardovanje je ovekovečeno na poznatoj slici Pabla Pikasa, koja je prvi put izložena u Španskom paviljonu na Svetskoj izložbi 1937. godine.

Bombarderi koji su učestvovali u napadu
---------------------------------------

* Hajnkel 111
* Dornije Do 17
* Junkers Ju 52
* Savoja-Marketi SM.79

Spoljašnje veze
---------------

***Bombardiranje Guernice*** na Wikimedijinoj ostavi
**Sniglet** je neologizam, popularizovan od komičara/glumca Rich Hall tokom njegove karijere 80-ih na HBO komediji *Not Necessarily the News*. Svaka epizoda je prikazivala redovan segment o snigletima, koje je Hall opisao kao "*any word that doesn't appear in the dictionary, but should*" (sh. *bilo koja reč koja se ne pojavljuje u rečniku, ali bi trebalo*). Hallovi sopstveni snigleti, zajedno sa podnescima fanova, su prikupljeni u nekoliko tomova, počev od "*Sniglets*" i "*More Sniglets*". Mnogi snigleti su portmanteau reči, u komičnom stilu često pripisivanom da potiče od Lewis Carroll-a.

Videti takođe
-------------

* Daffynition
* The Meaning of Liff
* Neologizam
* Wiktionary's list of protologisms
* Jabberwocky

Vanjske veze
------------

* Additional Sniglet Examples Arhivirano 2011-07-20 na Wayback Machine-u
* Arnie Ten official website
* The Pseudodictionary, "The dictionary for words that wouldn't make it into dictionaries." A collection of user-submitted neologisms.
* Unwords.com Arhivirano 2011-11-05 na Wayback Machine-u A collection of made-up words and definitions created by everyday people, out of necessity or for humor.
**Departman Seine** je nekadašnji Francuski departman koji je obuhvaćao Pariz i njegova predgrađa. Administrativni centar bio je Pariz, a službeni broj **75**.

Historija i karakteristike
--------------------------

Departman Seine ukinut je 1968. a njegov teritorij podijeljen je na četiri nova departmana. 
Kad je ukinut imao je 2.150 000 stanovnika, više od 20.000 stan. / km².

Od 1929. do ukidanja 1968. Departman Seine se sastojao od grada Pariza i 80 periferijskih općina. Površina mu je bila 480 km², od čega je 22% otpadalo na Pariz, a 78% na predgrađa. Bio je podijeljen u tri arondismana: Pariz, Sceaux i Saint-Denis.

Najveći dio vremena postojanja Departmana Seine, njime je direktno upravljao njegov prefekt (pa tako i Parizom). Rezultat toga bio je da je Pariz bio jedina francuska općina bez gradonačelnika, sa manje autonomije od najmanjeg sela.

Vidi još
--------

* Departmani Francuske

Izvori
------

1. 1 2  „ *Département n° 75 : Département de la Seine / Paris*" (francuski). 1 France. Arhivirano iz originala na datum 2020-02-17. Pristupljeno 10.3. 2020.

Vanjske veze
------------

* *Département n° 75 : Département de la Seine / Paris* Arhivirano 2020-02-17 na Wayback Machine-u ()
**Timaj ili o metafizici** je Platonov dijalog koji govori o stvaranju sveta od strane demijurga, boga stvoritelja.

Dakako kao što i sama riječ govori "demiurg "je ponajprije rukotvorac, koji doduše nešto zgotovljava, ali za razliku od riječi teološkog nauka o stvaranju, ne stvara iz ničega. Božanski rukotvorac zgotovljava stvari prema uzoru ideja, čiji on tvorac nije. Ovdje je jasno da uzor prema kojem se ravna "demiurgovo" djelovanje prije odgovara matematici pitagorovske astronomije. Demiurg oblikuje svjetsku dušu, ali što je sa ovom dušom po sebi? ona nije niti princip života niti znanje, već izvor periodičkog, pravilnog kretanja koje uvijek ostaje isto, koje pripada zvijezdama i čija se bit može izraziti brojevima i njihovim odnosima.

Platon tvdi da svaki od osnovnih elemenata ima određeni geometrijski oblik:

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |
| Tetraedar (vatra) | Oktaedar (vazduh) | Ikosaedar (voda) | Kocka (zemlja) |  |

U ovom dijalogu, kao i u Kritiji, Platon pominje mitski otok po imenu Atlantida.

Povezano
--------

* Demijurg
* Atlantida
**Ambanja** je grad na sjeverozapadu Madagaskara od 29 980 stanovnika  u *Provinciji Antsiranana* i *Regiji Diana*, administrativni centar istoimenog *Distinkta Ambanja*, koji se nalazi 233 km južno od provincijskog središta Antsiranane. U gradu živi najviše pripadnika malgaškog naroda Sakalava.

Historija
---------

*Ambanja* se kao gradsko naselje počelo formirati početkom 19. vijeka, kad su se u okolici počele osnivati velike plantaže. Od septembra 1848. u gradu djeluje katolička misija, a od 1955. grad je biskupsko sjedište.

Najpoznatiji artikl iz Ambanje - kakao

Geografske i klimatske karakteristike
-------------------------------------

*Ambanja* leži s desne strane rijeke Sumbiruno na početku njegove delte u Mozambički kanal, 15 km od mora. Grad leži u plodnoj dolini rijeke, okružen velikim plantažama kakaovca.

*Ambanja* ima vruću tropsku klimu.

Transport i privreda
--------------------

*Ambanja* je udaljena oko 865 km od glavnog grada Antananarivo, s kojim je povezana nacionalnom cestom br. 7, i sa Antsirananom nacionalnom cestom br. 6.

Grad ima i mali *Aerodrom Ambanja* (IATA: IVA ICAO: FMNJ) 

*Ambanja* je poznata kao centar proizvodnje kakaovca - koji se masovno sadi uz dolinu rijeke Sumbiruno, - od kojeg se pravi crna čololada Sambirano. Većina njegovih stanovnika bavi se proizvodnjom ili preradom kakaovca i nešto malo ribarstvom. Grad ima par hotela, banaka i restorana, bolnicu i srednju školu.

U okolici grada na poluotoku Ambato, nalazi se sveto mjesto naroda Sakalava - Nosi Fali, u kojem oni slave historiju svog naroda. na obali nalazi se ljetovalište Ankifi, sa lijepom plažom i hotelima.

Povezano
--------

* Popis gradova na Madagaskaru

Bilješke
--------

1. 1 2  2005 population estimates for cities in Madagascar, mongabay.com (pristupljeno: 24. 8. 2011.)
2. ↑  „Airports of the World / Madagascar (pristupljeno 26. 09. 2011.)". Arhivirano iz originala na datum 2008-04-14. Pristupljeno 2011-09-26.
3. ↑  Rogue Chocolatier Sambirano 70% Dark Chocolate (pristupljeno 26. 09. 2011.)
4. ↑  O gradu Ambanji na portalu normada (pristupljeno 26. 09. 2011.) ()

Vanjske veze
------------

* O gradu Ambanji na portalu normada ()

***Ambanja*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ihosi** je grad na jugu središnje visoravni Madagaskara od 19 878 stanovnika , administrativni centar Regije Ihorombe  i Distrinkta Ihosi u Provinciji Fianarantsoa.

*Ihosi* je dobio ime po istoimenoj rijeci - Ihosi  , glavnoj pritoci rijeke Zomandao (iz sliva rijeke Mangoki).

Historija
---------

*Ihosi* se počeo formirati kao grad od 1848. za vrijeme vladavine kraljice
Ranavalone I. kao vojnički i administrativni centar za kontrolu tog prostora.
*Ihosi* je danas poznat kao glavni grad malgaškog naroda Bara koji su većinsko stanovništvo grada.
Za vrijeme francuske kolonijalne uprave od 1899 
evangeliziran je veliki dio stanovnika, tako da je danas *Ihosi* poznat po svojoj katedrali sv. Vinka Paulskoga.
Od 1967. grad je sjedište katoličke biskupije. Oko 10 km zapadno, u smjeru Toliara je velika spilja *Andranomilitri* (koja se 
još priprema za javne posjete).

Geografske i klimatske karakteristike
-------------------------------------

*Ihosi* leži na nadmorskoj visini od 800 m, na visoravni Orombe, u kotlini rijeke Ihosi, s njezine desne strane. *Ihosi* je udaljen 616 km od glavnog grada Antananarivo i oko 189 km od provincijskog središta Fianarantsoe.
*Ihosi* ima vruću i suhu tropsku klimu, vlažna sezona (*asara*) traje od oktobra do aprila, a suha (*asotri*) od 
maja do septembra, tad prosječna dnevna temperatura može narasti na preko 30 °C.

Transport, Privreda
-------------------

*Ihosi* je važno cestovno čvorište Madagaskara, kod njega se račvaju nacionalni 
magistralni putevi br. 7 (Toliara -Antananarivo), 27 (Ihosi-Farafangana) i 13 (Ihosi-Tolanaro). tako da je dobro povezan s ostalim gradovima. *Ihosi* ima i mali *Aerodrom Ihosi* (IATA: IHO ICAO: FMSI)  iz kojeg postoje letovi za Fianarantsou i Toliaru.

*Ihosi* je trgovačko središte stočarskog kraja u kojem se najviše 
nomadski uzgajaju goveda zebu.
Pored grada nalaze se Nacionalni parkovi Isalo i Andringitra.

Bilješke
--------

1. 1 2 3  „2005 population estimates for cities in Madagascar". Pristupljeno 15. 10. 2011.
2. 1 2 3 4  Eliane Ralison. „*Localite Ihosi*" (francuski) ( (PDF)). Dilag Tours. Pristupljeno 14. 10. 2011.
3. ↑  „Ihosy Airport, Ihosy, Madagascar". Arhivirano iz originala na datum 2015-12-08. Pristupljeno 2011-10-16.

Povezano
--------

* Popis gradova na Madagaskaru

Eksterni linkovi
----------------

* Localite Ihosy  (PDF) ()
**Golemi pasanac** ili **golemi armadil** (*Priodontes maximus*) je najveća živuća vrsta pasanaca. (iako je izumrli *Glyptodon* bio mnogo veći). Obitava na širokom području, većinom u prašumi od Venezuele na sjeveru do sjeverne Argentine na jugu. 
Golemi pasanac hrani se termitima i mravima te često konzumira cijelu populaciju termitskog humka. Također je poznato da jede crve, ličinke te paukove, zmije i biljke.

Ima od 11 do 13 redova preklopa na oklopu, te još tri ili četiri na vratu. Tijelo mu je tamno smeđe boje, svjetlije žućkaste na pojasu za trčanje bočno, te blijedo žuto bijele glave. Ima u prosjeku od 80 do 100 zubi, što je više od bilo koje druge vste sisavaca na zemlji. Oni također imaju iznimno duge prednje šape, treća pandža im je u obliku srpa.
Golemi pasanac obično zna težiti oko 28-32 kg kada je potpuno odrastao, ali poznati su i uzorci teški 54 kg u divljini dok u zatočeništvu primjerci mogu težiti i 80 kg. Tipična duljina vrste je od 75 do 100 cm bez repa koji je dugačak oko 50 cm.

Iako ova vrsta obitava na širokom području smatra se vrlo ugroženom te joj prijeti izumiranje. Golemi pasanac zakonom je zaštićen u Kolumbiji , Gvajani , Brazilu, Argentini , Paragvaju , Surinamu i Peruu. Lov za hranu i prodaja na crnom tržištu i dalje se su prisutni na cijelom rasponu obitavanja. Zaštićena područja poput Parque das Emasa u Brazilu i Rezervata prirode središnjeg Surinama pomažu u određenoj mjeri ublažiti opasnost od gubitka staništa, ali akcije ciljanog očuvanja populacije su potrebne kako bi se spriječilo daljnje propadanje ove vrste.

Vanjske poveznice
-----------------

***Golemi pasanac*** na Wikimedijinoj ostavi

Wikivrste ima informacije vezane uz:
***Priodontes maximus***

* „Priodontes maximus: informacije". Animal Diversity Web.
* „*Priodontes maximus*". UNEP World Conservation Monitoring Centre. Arhivirano iz originala na datum 2009-08-20. Pristupljeno 2015-01-08.
* „Genus *Priodontes*". MSU.edu.

Izvor
-----

1. ↑  „Animais em Extinção" (pt). *hábitos alimentares do Tatu Canastra*. sites.google.com. Arhivirano iz originala na datum 2021-07-17. Pristupljeno 2015-01-08.
2. 1 2  Burnie, D. (2001). *Animal*. London: Dorling Kindersley.
3. ↑  Eisenberg, J. and Redford, K. (1999). *Animals of the Neotropics: The Central Neotripics. Vol. 3: Ecuador, Peru, Bolivia, Brazil*. Chicago and London: University of Chicago Press.
4. ↑  „Armadillos, Armadillo Pictures, Armadillo Facts". Animals.nationalgeographic.com.
5. ↑  „GIANT ARMADILLO Priodontes maximus (Kerr, 1792)" (PDF). faunaparaguay.com.
6. ↑  Superina, M. (2000). *Biologie und Haltung von Gürteltieren (Dasypodidae). [Biology and maintenance of armadillos (Dasypodidae)]*. Zürich, Switzerland: Institut für Zoo-, Heim- und Wildtiere, Universität Zürich.
7. ↑  „Environmental Law Information". Ecolex. Arhivirano iz originala na datum 2008-09-07. Pristupljeno 2015-01-08.
8. ↑  „The Central Suriname Nature Reserve". Conservation International.
**Grbavi kit** (lat. *Megaptera novaeangliae*) je vrsta kita koja pripada u porodicu brazdenih kitova. Poznati su po svojim pjesmama i po neobično dugim prsnim perajama. Rašireni su u gotovo svim morima svijeta.

Osobine
-------

Odrasle jedinke dugačke su 12-16 metara i teže oko 36 tona. Ljeti se hrane u polarnim morima i skupljaju zalihe masti za zimu, tijekom koje migriraju u tropske vode kako bi se razmnožavali. Spolnu zrelost ženke dosežu s 5, a mužjaci sa 7 godina. Vjeruje se da im je životni vijek od 40 do 80 godina.

Izgled grbavih kitova je prepoznatljiv. Tamne su boje, a na leđima imaju grbu i malenu leđnu peraju. Bijele šare na repu jedinstvene su za svaku jedinku, što znanstvenicima pomaže u identifikaciji. Imaju najdulje prsne peraje u porodici kitova.

Hrane se krilom i manjim ribama. Love tako da jato ošamute udarcima repom o površinu vode, ili radeći zid od mjehurića oko jata kako ono ne bi moglo pobjeći. Kao i svi kitovi usani, potom ustima zagrabe veliku količinu vode i ribe i filtriraju je usima.

Odnos s ljudima
---------------

U prošlosti su bili žestoko izlovljavani, no 1966. godine su zaštićeni. Te godine postojalo je oko 5.000 jedinki, dok ih danas ima oko 80.000. Danas su popularna turistička atrakcija zbog svoje znatiželje zbog koje se približavaju brodovima i spektakularnih skokova iz vode.

Pjesme
------

Grbavi kitovi poznati su po svojim pjesmama koje pjevaju mužjaci. Tijekom nekoliko sati izmjenjuju pjesme koje pojedinačno traju oko 20 minuta. Iz godine u godinu nastaju nove melodije. Razlog zbog kojeg pjevaju nije poznat.

Pjesma snimljena na Aljasci 1999. godine:

Vanjske poveznice
-----------------

***Grbavi kit*** na Wikimedijinoj ostavi

 
Wikivrste imaju podatke o:
***Megaptera novaeangliae***

* Fotografije i informacije o kitovima Arhivirano 2015-04-24 na Wayback Machine-u
* Kitovi u zaljevu Hervey
* Grbavi kit Arhivirano 2006-02-27 na Wayback Machine-u na institutu za dupine

***Grbavi kit*** na Wikimedijinoj ostavi
Božidar Kavran
**Božidar Kavran** (Zagreb, 22. rujna 1913. - Zagreb, ?) bio je ustaški pukovnik, a po struci magistar farmacije.

Životopis
---------

Gimnaziju je završio 1932. godine. Od 1935. godine aktivan je u kulturno akademskom društvu "August Šenoa" (osnovanom 1932. godine), najpoznatijem hrvatskom studentskom nacionalističkom društvu u Kraljevini Jugoslaviji. Na studiju farmacije diplomirao je 1939. godine. Kao istaknutom članu KAD-a "August Šenoa", čije je članove policija Kraljevine Jugoslavije zatvarala i mučila, Kavranu su, odmah poslije uspostave NDH povjerene odgovorne dužnosti. U svibnju 1943. Ante Pavelić ga je imenovao upravnim zapovijednikom svih ustaša i zamjenikom postrojnika za sve ustaške organizacije. Na tim dužnostima rukovodio je djelatnošću ustaških organizacija NDH. Otišao je u inozemstvo 7. svibnja 1945. (britanska vojska ga kao civila nije izručila partizanima). Ondje je pomagao hrvatskim izbjeglicama, pa je tako primjerice za Dolores Bracanović i još neke organizirao odlazak u Italiju, našavši im vodiče, budući da su ih jugoslavenske vlasti tražile. Uskoro se vratio u Hrvatsku 3. srpnja 1948. kao glavni organizator naoružane grupe od 96 povratnika u akciji 10. travnja, no UDBA ga je uhitila i osuđen je na smrt vješanjem, trajni gubitak svih građanskih prava i konfiskaciju cjelokupne imovine. Komunističke vlasti kao službeni datum smrti navode 31. kolovoza 1948. no supruga Zlata posjetila ga je u zatvoru nakon što su nju pustili iz zatvora 3. rujna 1948. Točan datum smrti do danas nije poznat.

U popularnoj kulturi
--------------------

Kavran se 1983. godine pojavio kao lik u jugoslavenskoj televizijskoj miniseriji *Zamke*, u kojoj je u produkciji Televizije Zagreb rekonsturirana operacija Gvardijan; u njoj ga je tumačio Dragan Milivojević.

Izvori
------

1. ↑  "Tko je tko u NDH: Hrvatska 1941. - 1945.", Minerva, Zagreb, 1997. ISBN 953-6377-03-9, str. 185
2. ↑  Mario Jareb "Ustaško-domobranski pokret", Školska knjiga, Zagreb, 2006. ISBN 953-0-60817-9, str. 470
3. ↑  "Tko je tko u NDH: Hrvatska 1941. - 1945.", Minerva, Zagreb, 1997. ISBN 953-6377-03-9, str. 186.

* Tragom plave lisice (Đorđe Ličina)
**Operacija Majsko drvo** (njem. *Maibaum*, Majbaum) je bila zajednička operacija Vermahta i domaćih pomagača protiv partizana u oblasti Vlasenice i Srebrenice u istočnoj Bosni. Vođena je od 24. aprila do 18. maja 1944. godine.

Deo je velike antipartizanske ofanzive u istočnoj Bosni, koju su proljeća 1944. godine vodile nemačke, ustaške i četničke snage. Povezana je i sa operacijom Kammerjäger, kao akcija sprečavanja prelaska 16. i 17. divizije NOVJ u Srbiju.

Tok operacije
-------------

> 7. SS brdska divizija: Počela akcija „Maibaum". Uslijed rđavog vremena još nije moguća predviđena padobranska akcija.
> 
> – Dnevni izvještaj Komandanta Jugoistoka za 26. 4. 1944.

Tokom operacije »Maibaum«, okupatorsko-kvislinške snage u dvodnevnim borbama odbacile snage 3. korpusa NOVJ s linije reka Spreča — Kladanj i osujetile pripreme 16. i 17. NOU divizije za prelaz na desnu obalu Drine i proboj u zapadnu Srbiju.

Ishod
-----

Operacija Majbaum onemogućila je realizaciju planova NOV za prodor u zapadnu Srbiju. Istovremeno, 2. i 5. divizija su također potisnute prema Sandžaku. Zbog toga, Vrhovni štab NOVJ naređuje 3. korpusu da odustane od upućivanja svojih divizija preko Drine, a 17. diviziju orijentiše prema 2. korpusu (u Crnoj Gori).

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Vidi još
--------

* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Operation "Maibaum"
* Operation "Maibaum"

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **bitkama i ratovima** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Potez** u šahu može se odigrati samo jednom rukom. Završen je kada se figura ispusti na jedno polje, odnosno kada se od nje odvoji ruka. Za rokadu, iako se izvodi sa dve figure — (kraljem i topom), smatra se da je jedan potez i to potez kraljem. Promocija pešaka u figuru je takođe jedan potez.

Za igrača se kaže da je na potezu kada je završen potez njegovog protivnika (odnosno kada je rival odigrao potez i pokrenuo sat). Potez se odigrava po pravilu taknuto-maknuto.

Jedini potez u šahu koji može da se izvede sa dve ruke je rokada. Na taj način, rokada se izvodi tako što se jednom rukom prvo uhvati kralj, drugom rukom top, i potom se istovremeno te dve figure ispuste na odgovarajuća dolazna polja.

Nepravilan (nemoguć) potez
--------------------------

Ukoliko se u toku partije ustanovi da je bio završen nepravilan potez, uključujući i neispunjenje zahteva promocije pešaka, ili uzimanja protivničkog kralja, vratiće se pozicija kakva je bila neposredno pre nepravilnosti. Ako se ne može ustanoviti pozicija neposredno pre nepravilnosti, partija će se nastaviti od poslednje utvrđene pozicije pre nepravilnosti. Satovi će se tada namestiti u skladu sa najboljom procenom sudije. Pri tome se na potez koji zamenjuje taj nepravilan potez primenjuje pravilo „taknuto-maknuto". Nakon obavljanja ovog postupka, za prva dva igračeva nepravilna poteza, sudija će njegovom protivniku dodati dva minuta dodatnog vremena za svaki prekršaj; za treći nepravilan potez istog igrača, sudija će proglasiti partiju izgubljenom za ovog igrača.

U ubrzanom šahu, nepravilan potez je završen čim je protivnikov sat pokrenut. Protivnik tada ima pravo reklamirati da je igrač odigrao nepravilan potez, ali pre nego što odigra svoj potez. Samo posle takve reklamacije, sudija će donositi odluke. Ipak, ako su oba kralja „u šahu", ili je promocija pešaka nedovršena, sudija će po mogućnosti intervenisati.

U brzopoteznom šahu, ne primenjuju se pravila vezana za nepravilan potez u ubrzanom šahu. Nepravilan potez u brzopoteznom šahu je završen čim je protivnikov sat pokrenut. Protivnik tada ima pravo reklamirati pobedu, ali samo pre nego što odigra svoj potez. Međutim, ako protivnik ne mođe matirati igrača bilo kakvom serijom ispravnih poteza ni pri krajnje neveštoj igri, tada igrač ima pravo reklamirati remi, takođe pre nego što odigra svoj potez. Kada protivnik odigra svoj potez, nepravilan potez se ne može ispraviti.

Kovertirani potez
-----------------

*Glavni članak: Kovertirani potez*
Ako je to turnirskim pravilnikom propisano, prilikom prekida partije, igrač je dužan da svoj sledeći, još neodigrani potez na šahovskoj tabli zapiše i stavi u koverat, a ta radnja naziva se **kovertivanje poteza**.

Vidi još
--------

* Šah
* Pravila šaha
* Kovertirani potez
* Šahovske figure
* Rokada (potez 2000)
* Promocija pešaka
* Šahovski sat
* Taknuto-maknuto
* Žadub
* An pasan

| * p
* r
* u
Šah |
| --- |
|  | Porijeklo • Pravila • Otvaranja • Strategija • Taktika • Završnice • Svjetski šampionat • Problemski šah |  |
**Milan Rodić** (Srednja Gora, 9. 5. 1947), hrvatski političar, bivši predsjednik Srpske narodne stranke (SNS) i aktualni član stranke Održivi razvoj Hrvatske (ORaH).

Biografija
----------

Milan Rodić je rođen 9. 5. 1947 godine u ličkom selu Srednja gora blizu Udbine. Potječe iz srpske porodice Dušana i Sofije Rodić. Osnovnu i srednju školu (gimnazija) završio je u Ogulinu. Nakon srednje škole, Rodić je pohađao i završio Pravni Fakultet Sveučilišta u Zagrebu. Cijelo svoje djetinjstvo, mladost i velik dio života proveo je u Ogulinu, gdje je radio u transportnim firmama "Prevoz" iz Ogulina i "Autotrans" kao kadrovik, a poslije u organima općinske uprave grada Ogulina kao pravnik. 10. 4. 2008 Rodić je bio izabrana za predsjednika SNS-a. Na čelu SNS-a je često dolazio u sukob sa Miloradom Pupavcom, članom Samostalne demokratske srpske stranke (SDSS) i predsjednikom Srpskog narodnog vijeća (SNV). Rodić je Pupovca optužio da je opasan po srpsku zajednicu u Hrvatskoj, te da se odavno odmetnuo od srpskog naroda. Rodić je 2012 izjavio da su Pupovac i Veljko Džakula Srbi po zanimanju, te da je Pupovac samo od 2006 do 2012 dobio više od od 50 milijuna HRK iz državnog proračuna, a da iz centrale iz Zagreba ništa nije otišlo ograncima na terenu. Rodić se zalaže da Srbi u Hrvatskoj u slozi i zajedništvu žive s hrvatskim narodom i tako ostvare svoja prava. 2013 godine Rodić je napustio poziciju predsjednika SNS-a, te je pristupio ORaH-u Mirele Holy. Rodić je pri tome poručio da je do sada radio u manjinskoj stranci, ali da bez ikakve skromnosti smatra kako ima sposobnosti i elokvencije da se zalaže za interese šire od interesa nacionalnih manjina. Rodić je prilikom protesta protiv ćirilice u Hrvatskoj 2013 godine izjavio da postavljanje dvojezičnih natpisa u Vukovaru treba ostaviti za neka kasnija vremena kad vrijeme izliječi rane.