recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Za ostale upotrebe, v. Reichenau (razvrstavanje).*

**Reichenau** (retroromanski: *La Punt*) je zaselak općine Tamnis u kojoj živi 1,216 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Reichenau se nalazi na jugoistoku Švicarske u Kantonu Graubünden, na ušću *Vorderrheina* (Gornje) i *Hinterrrheina* (Donje Rajne), koji tu formiraju Rajnu.
Od kantonalnog centra Chura, je udaljen oko desetak km zapadno.

Historija
---------

Reichenau je ime dobio po istoimenoj benediktinskoj opatiji na Bodenskom jezeru.

Još od srednjeg vijeka pa sve do 1428. bio je feud (zajedno sa Taminsom i Trinom), grofova Werdenberg-Heiligenberg. Nakon tog je bio vlasništvo porodica; Rhäzüns, Schauenstein, Bavier, Vieli i Tscharner.

Prvi carinski most preko *Vorderrheina*, dokumentiran je 1399. ali se pretpostavlja se da je i prije njegove izgradnje ljude prevozila riječna skela.

Tokom 14. vijeka izgrađen je i most preko Rajne, na mjestu gdje je kasnije podignut dvorac.
Još oko 1570. u Reichenau je postojala samo jedna carinarnica, koja je služila i kao gostionica.

Johannes Grubenmann iz Appenzella, sagradio je 1755. novi drveni natkriveni most. 
U vrijeme Francuske revolucije - 1799. trupe Prve Francuske Republike porazile su kod Reichenaua miliciju Stare Švicarske Konfederacije i zapalile most. Ponovno je sagrađen 1819. ali je 1881. izgorio pa zamjenjen željeznim, na isti je način 1889. podignut i most preko *Vorderrheina*. 

Željeznička stanica na Raetinskoj pruzi izgrađena je 1896.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost mjesta je dvorac iz 17. vijeka, koji se stere iznad ušća *Vorderrheina* i *Hinterrheina*.

U periodu 1793. - 1798. u dvorcu je djelovala prosvjetiteljska škola - *Philanthropinum*. U njoj je jedno vrijeme radio kao učitelj, pod pseudonimom - *Monsieur Chabos*, Louis-Philippe, koji je kasnije postao francuski kralj.

Danas se dvorac koristi kao vinarija porodice *Tscharner*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Tamins in Region Imboden (Graubünden)*" (engleski). City population. Pristupljeno 23.10.2022.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Reichenau (GR)*" (njemački). Historisches Lexikon der Schweiz. Pristupljeno 23.10.2022.
3. 1 2  „*Schloss Reichenau*" (njemački). Schweiz Tourismus. Pristupljeno 23.10.2022.

Vanjske veze
------------

***Reichenau, Švicarska*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Reichenau (GR)* (na portalu Historisches Lexikon der Schweiz) (`de`)
**Reinchenbachova pusina**, odnosno **Rajhenbahova pusuna** (lat. *Silene reinchenbachii* Vis. − sinonim: *S. picta*
Reichenb. non L.) − je biljka iz porodice *Caryophyllaceae* (katanfili). Diploidna hromosomska garnitura joj sadrži 2*n*= ?

Opis
----

Ovo je višegodišnja biljka sa odrvenjenim donjim dije­lovima. Iz korijena izbija 2-5 (-8) uspravnih i pravih stabljika, visokih oko 25-55, ponekad i do 65 cm. Pokrivene su kratkim dlakama koje nisu ljepljive, a često su crvenkasto osjenjene. Prizemni listovi su zeleni, blago sjajni, lopatasti ili linearni. Imaju vrlo duge drške. Dugi su oko 16–22 mm, a široki oko 2–4 mm. Ponekad su kratko ušiljeni. Na stabljici ih je i3-6 parova, od kojih su donji slabo lopatasti, a gornji linearni. Internodije između lisnih parova su duge. Uži rubni pojas stabljike i lisne peteljke su usko kožasti.

Cvjeta u julu i augustu. Cvjetovi su u spojeni u višecvjetne metlice. Cvjetne peteljke su iste dužine kao čašični listići ili su duže.

Časice je duga 9,5–12 mm i manje-više cjevasta, sa ispupčenom osnovom. Grubo je kožasta, sa 10 nerava, a često tamnocrveno nijansirana. Čašični zupci su dugi, trouglasto zašiljeni i po rubovima kožasti. Latice imaju dugi (oko 9 mm) klinac (unguis), mem­branozne su i prozračne. Lamina je duga oko 8 mm, s gornje strane zeleno-žućkasta, s donje - zelenkasta i malo crvenkasto nahukana. Do 2/3 pa i više je rascijepljena, a lapovi su dugi i uski.

Plod je izduženo jajolika čahura, duga oko 6–11 mm, Oko 1–2 mm je duža od cašice, sa 6 unatrag savijenih zubica.

Ekologija i rasprostranjenje
----------------------------

Rajhenbahova je stanovnik submediteranskih krških ka­menjara i kamenjarskih pašnjaka. Raste u brojnim biljnim zajednicama sa vrstama roda *Chrysopogon* i *Satureia*, a karakteristična vrsta je u zajednicama sa vrstama roda *Reichardia*. Kao izrazito heliofilna vrsta uspijeva na krečnjačkim, krecnjačko-dolomitskim, plit­kim tlima, tipa sirozema i rendzina.

Endem je Dinarida (Hrvatska, Bosna i Hercegovina i Crna Gora.
Opca rasprostranjenost: endem Dinarida (Ju­

*Locus classicus* je u Hrvatskoj: Bio­kovo (Visiani, R. 1852).

Povezano
--------

* Endemizam
* Bosanskohercegovački endemi

Vanjske veze
------------

* Species 2000 & ITIS
* World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World Arhivirano 2019-03-18 na Wayback Machine-u
**Sarah Childress Polk** (4. septembar 1803 – 14. august 1891) bila je supruga američkog predsjednika Jamesa Polka, odnosno služila kao Prva dama SAD od 1845. do 1849.

Rodila se kao kćer Jamesa Childressa, istaknutog vlasnika plantaže u državi Tennessee. Budućeg muža je upoznala u dobi od 12 godina, kada su se oboje bili školovali. Prema legendama, budući predsjednik Andrew Jackson je kasnije poticao Polka da se oženi za nju. Vjenčali su se 1824. godine. Nisu imali djece, ali su se zato brinuli za nećaka Marshalla Tatea Polka (1831–1884), a Sarah se kasnije brinula za još jednu nećaku - Sarah Polk Jetton (1847–1924). 

Svog je muža pratila u Washington tokom njegove karijere u Kongresu, a 1831. se priključila kružoku washingtonskih žena koje su ostracizirale Peggy Eaton prilikom tzv. afere podsuknje, izazvavši raskolu u administraciji predsjednika Jacksona. 

Na privatni život Polk su snažno uticala njena religijska shvaćanja, što je uključivalo tretman plesa kao "nemoralne" aktivnosti. Zbog toga se, nakon što joj je muž 1845. preuzeo mjesto predsjednika, u Bijeloj kući prestali održavati balovi, karaktaristični za njenu prethodnicu Juliju Tyler. 

Muž joj je na porodičnom imanju umro samo tri mjeseca nakon prestanka mandata. Kongres joj je nakon toga odobrio godišnju mirovinu od 5000 US$. Za vrijeme građanskog rata se službeno izjašnjavala neutralnom, iako je u privatnim razgovorima sa unionističkim generalima podržavala opstanak Unije. 

Umrla je u dobi od 87 godina, postavši jednom od najdugovječnijih Prvih dama u historiji SAD te nadživjevši čak šest svojih nasljednica.

Vanjske veze
------------

* Sarah Polk at C-SPAN's *First Ladies: Influence & Image*

| Počasne titule
 |
| --- |
| Prethodi:**Julia Tyler** | **Prva dama SAD**1845–1849 | Slijedi:**Margaret Taylor** |

| * p
* r
* u
Prve dame Sjedinjenih Američkih Država |
| --- |
| 
* Martha Custis Washington
* Abigail Adams
* Martha Jefferson Randolph
* Dolley Todd Madison
* Elizabeth Monroe
* Louisa Catherine Adams
* Emily Donelson
* Sarah Yorke Jackson
* Hannah Van Buren
* Anna Harrison
* Letitia Tyler
* Priscilla Cooper Tyler
* Julia Tyler
* Sarah Polk
* Margaret Taylor
* Abigail Fillmore
* Jane Pierce
* Harriet Lane
* Mary Ann Lincoln
* Eliza Johnson
* Julia Boggs Grant
* Lucy Ware Hayes
* Lucretia Garfield
* Mary Arthur McElroy
* Rose Cleveland
* Frances Cornelia Cleveland
* Caroline Lavinia Harrison
* Frances Cleveland
* Ida Saxton McKinley
* Edith Roosevelt
* Helen Herron Taft
* Ellen Axson Wilson
* Margaret Woodrow Wilson
* Edith Bolling Wilson
* Florence Harding
* Grace Coolidge
* Lou Henry Hoover
* Anna Eleanor Roosevelt
* Bess Truman
* Mamie Eisenhower
* Jacqueline Kennedy Onassis
* Lady Bird Johnson
* Pat Nixon
* Betty Ford
* Rosalynn Carter
* Nancy Reagan
* Barbara Bush
* Hillary Clinton
* Laura Bush
* Michelle Obama
* Melania Trump

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 40191274
* LCCN: n97016310
* ISNI: 0000 0000 3572 8641
* GND: 11955402X
* SUDOC: 242866719

 |
**Zeugma** (grč. ζεύγμα = jaram, most) figura je u kojoj se jedan glagol, odnosno predikat odnosi na više subjekata ili se subjekt koji pripada jednom glagolu odnosi na više predikata. Zeugma je zapravo i elipsa, a podvrsta zeugme jest silepsa.

Vrste i primjeri zeugme
-----------------------

### Prozeugma

**Prozeugma** je vrsta zeugme u kojoj se glagol, odnosno predikat prvog dijela rečenice odnosi i na sve ostale dijelove (najčešće objekte).
*Vicit pudorem libido, timorem audacia, rationem amentia* (Ciceron, *Pro Cluentio*)
*Pobijedila je sram strašću, strah odvažnošću, a prosudbu ludilom.*
### Mezozeugma

**Mezozeugma** je vrsta zeugme u kojoj se glagol, odnosno predikat u sredini rečenice odnosi i na ostale dijelove rečenice.
*Zemljom tuga, strah i trepet vladaju, krv, znoj i suze.*
### Hipozeugma

**Hipozeugma** je vrsta zeugme u kojoj se glagol, odnosno predikat nalazi na kraju rečenice i odnosi se na sve prethodne članove.
*Nihil ne te nocturnum praesidium palatii, nihil urbis vigilae, nihil timor populi, nihil concursus bonorum omnium, nihil hic muntissimus habendi senatus locus, nihil horum ora vultusque moverunt?* (Ciceron, *In Catilinam*)
*Zar te noćna straža palače, zar te budnost grada, zar te strah od ljudi, zar te jedinstvo dobrih ljudi, zar te držanje senata u ovom osiguranom gradu, zar te izrazi lica ovih ljudi ne dirnu?*
### Dijazeugma

**Dijazeugma** je vrsta zeugme u kojoj se imenica, odnosno subjekt odnosi na više glagola, odnosno predikata.
*Populus Romanus Numantiam delevit, Kartaginem sustulit, Corinthum disiecit, Fregellas evertit.* (*Rhetorica ad Herennium*)
*Rimski narod Numanciju razori, Kartagu uništi, Korint razruši, Fregelu obori.*

Hipozeuksa
----------

**Hipozeuksa** je suprotnost zeugmi. U njoj svaki subjekt ima svoj predikat i obrnuto:
*Parovi su šetali, djeca su se igrala, roditelji su sjedili, psi su trčkarali, sunce je sjalo nad parkom.*
**Sveti Willehad od Bremena** (poznat kao **Willehadus** ili **Willihad**; (Northumbrija, cca. 745 – Blexen na Weseru, današnji Nordenham, 8/9. novembar 789\*, ) bio je kršćanski misionar i biskup Bremena od 787.

Bio je rodom iz Northumbrije i prijatelj Alcuina. Oko godine 766. je otišao u Friziju kako bi pokrštavao tamošnje stanovništvo. Jednom je morao bježati zbog bijesne reakcije tamošnjih pagana. Poslije je po nalogu Karla Velikog pokušao pokrstiti Saksonce, ali je i odatle morao bježati kada su 782. pagani na čelu sa kraljem Widukindom digli ustanak. Poslije toga je otišao u Rim dati izvještaj papi Hadrijanu I. Kada je Karlo Veliki brutalno skršio otpor saksonskih otpora, i nakon što se Widukind pristao pokrstiti, Willehad se vratio u Saksoniju i osnovao biskupiju u novopodignutom gradu Bremen.

Literatura
----------

* Saint Willehad of Bremen Arhivirano 2007-11-05 na Wayback Machine-u from For All the Saints
* Willehad Arhivirano 2007-01-10 na Wayback Machine-u at Patron Saints Index

Eksterni linkovi
----------------

* St. Willehad
* Bishopric of Bremen

  


|  |
| --- |
| Willehad od Bremena **Rođen/a:** 745. u Northumbriji  **Umro/la:** 8. novembar 789. u Blexenu na Weseru |
| Rimokatoličke crkvene titule |
| **Nova biskupija** | **Biskup Bremena**787–789 | **Upražnjen/a**Titulu preuzeo/la**Willerich805–838** |


***Willehad od Bremena*** na Wikimedijinoj ostavi
{{Politička partija 4 a <br 
| bojakod =#b42727
| logo = 
| veličina = 290px
| logo\_opis = 
| lider = 
| vođa1\_titula 
| vođa1\_ime = Nikola Sandulović
| vođa2\_titula = Zastupnik 

| vođa3\_titula = 
| vođa3\_ime = 
| sekretar =
| portparol = 
| osnivač = 
| koalicija 
| osnovana = 13. mart = 
| prethodne stranke = 
| naslednik =

| država =  Srbija
| vrsta\_teritorije =
| naziv\_teritorije =
| = 
| mladi ogranak =Republikanska omladina 
| studentsko krilo =
| broj\_članova = 
| broj\_članova\_godina = 
| naravno(politika)|Centar]]
| skupština1 =Narodna skupština Srbije

| broj\_mandata =

0 / 250

| skupština2 =Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine

| broj\_mandata2 = 

0 / 120

| skupština3 =Lokalne skupštine

| broj\_mandata3 = 

1 / 6612

| skupština4 = Skupština grada Beograda

| broj\_mandata4 = 

0 / 110

| međunarodno\_članstvo = 
| evropsko\_članstvo 

| boje = Crvena
| internet\_stranica = 
| napomena = 
}}
**Republikanska stranka** (skraćeno: "**RS-RP**" ) je vanparlametarna politička stranka u Republici Srbiji.
Predsednik stranke je Nikola Sandulović. Kako sam tvrdi Nikola Sandulović bio je bliski saradnik pokojnog

Delovanje
---------

Stranka je prvobitno najavila učestvovanje na vanrednim parlamentarnim izborima 2014. godine. Odlukom Glavnog odbora stranke, odlučeno je da se izbori bojkotuju. Kao glavni razlog bojkota izbora navedena je činjenica da se oni ne sprovode istovetno na celoj teritoriji Republike Srbije (prevashodno zbog odluke Republičke izborne komisije da se glasovi sa Kosova i Metohije ne broje na biračkim mestima, nego u Raškoj i Vranju), čime se narušava ustavni poredak i regularnost izbora se dovodi u sumnju. 

Politička stranka sebe smatra ideološkom naslednicom Republikanske stranke Srbije/Jugoslavije, ona se smatra obnoviteljom i idejnim nastevljačem Republikanske stranke. Veliki deo Republikanske stranke čine bivši članovi Srpske napredne stranke, Liberalno demokratske partije i Demokratske stranke, ali i članovi drugih stranaka, kao i ugledni akademici i naučnici. Republikanska stranka deluje u javnosti kao stranka koja je protiv Srpske napredne stranke i politike koju sprovodi Aleksandar Vučić.

Spoljašnje veze
---------------

* Republikanska stranka (zvanični sajt) Arhivirano 2015-09-30 na Wayback Machine-u
* Izvod iz registra političkih stranaka Republike Srbije Arhivirano 2015-11-17 na Wayback Machine-u
* Dnevni list "Večernje novosti" Naslov: Cvijan osnovao Republikansku partiju
* Novine Pravda
* Sajt: www.dnevno.rs
* Medija Centar: Izvorna frakcija SNS prelazi u Republikansku partiju
* Republikanska stranka na društvenoj mreži Tviter (Twitter)
**Robert od Genta** (o. 1085. – nakon 1154.) bio je lord kancelar Engleske i đakon Yorka. Najvjerojatnije je bio jedan od sinova Gilberta od Genta, koji je spomenut u *Knjizi Sudnjeg dana*. Gilbert je bio iz Flandrije te je došao u Englesku 1069. Gilbert, koji je umro oko 1095. bio je oženjen Alisom, kćerju Huga od Montforta. Ako je Robert bio Gilbertov sin, vjerojatno je bio mlađe dijete, možda najmlađi od četvorice braće. Robert je vjerojatno bio stric Gilberta od Genta, grofa Lincolna.

Robert je služio kralju Stjepanu kao lord kancelar od proljeća 1140. do jeseni 1154. Prema povjesničaru Richardu Shermanu, Stjepan je postavio Roberta za kancelara jer je time htio zahvaliti Walteru od Genta, možda zato što se Walter borio za njega u bitci 1138. Robert je umro poslije 1154. godine.

Izvori i bilješke
-----------------

1. ↑  Sherman, Richard Mylius (1999). "Robert de Gant (c. 1085-c. 1158): Dean of York and King's Chancellor". *Haskins Society Journal*. 13: 99–110. ISBN 978-1-84383-050-4.
Koordinate: 34°30′01″N 112°54′56″E﻿ / ﻿34.50028°N 112.91556°E﻿ / 34.50028; 112.91556


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.**Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova. |

Glavna vrata Shaolinskog samostana u Henanu u Kini.
**Shaolinski samostan** ili **Shaolinski hram** (kineski: ; pinyin: Shàolínsì), je Chán budistički hram na Song Shanu kraj Zhengzhoua u kineskoj provinciji Henan u Dengfengu. Vodi ga Uvaženi opat Shi Yǒngxìn. Osnovan je 5. vijeku i odavno je stekao slavu zbog svoje povezanosti s kineskim borilaškim vještinama a posebno s Shaolin Kung Fuom. Zbog toga se smatra najpoznatijim Mahayana budističkim samostanom u zapadnom svijetu.

Povezano
--------

* Mudra
* Wudangshan
* Zhou Tong (strijelac)
* Yue Fei
* Popis fiktivnih organizacija u Wuxia fikciji

Eksterni linkovi
----------------

***Shaolinski hram*** na Wikimedijinoj ostavi

* Shaolin International Federation
* Shaolin Kung Fu OnLine Library - Canonical Texts of Shaolin Monastery
**Willebrord Snellius**, pravo prezime **Snell van Royen** (Leiden, oko 1580. – Leiden, 30. listopada 1626.), nizozemski astronom i matematičar. Predavao na Sveučilištu u Leidenu (od 1613.). Matematički je formulirao (1621.) zakon loma svjetlosti: 

{\displaystyle {\frac {\sin \theta \_{1}}{\sin \theta \_{2}}}={\frac {v\_{1}}{v\_{2}}}={\frac {n\_{2}}{n\_{1}}}}
ili

{\displaystyle n\_{1}\sin \theta \_{1}=n\_{2}\sin \theta \_{2}\ }
pri čemu su: *θ1* - kut upadne zrake svjetlosti, *θ2* - kut loma, *v*1 i *v*2 brzine vala, a *n*1 i *n*2 odgovarajući indeksi loma sredstva iz kojega zrake dolaze i sredstva u koje ulaze. 

Prvi je poduzeo mjerenje (od 1615. do 1617.) duljine luka meridijana radi određivanja Zemljina opsega. U tu svrhu služio se metodom triangulacije, koju je sam razradio. Napisao je djelo *O pravoj veličini opsega Zemlje* (lat. *De terrae ambitus vera quantitate*, 1617.). Po njemu je nazvan krater na Mjesecu (Snellius (krater). 

*Cyclometricus*, 1621

Indeks loma
-----------

*Glavni članak: Indeks loma*
**Indeks loma** (oznaka *n*) je bezdimenzionalna fizikalna veličina koja opisuje međudjelovanje svjetlosti i optički prozirne tvari, a definirana je kao omjer brzine svjetlosti u vakuumu *c* i brzine svjetlosti u tvari *v*, 

{\displaystyle n={\frac {c}{v}}}
Posljedica je promjene brzine svjetlosti promjena pravca njezina širenja pri prelasku iz jednoga optičkog sredstva u drugo. Što je indeks loma veći, veća je promjena pravca, odnosno veći je lom svjetlosti (refrakcija). Indeks loma može se s pomoću Snelliusova zakona odrediti iz geometrijskih odnosa kutova zraka svjetlosti prema površini sredstva u kojem dolazi do loma:

{\displaystyle {\frac {n\_{2}}{n\_{1}}}={\frac {\sin \theta \_{1}}{\sin \theta \_{2}}}={\frac {v\_{1}}{v\_{2}}}=}
gdje je: *θ1* - upadni kut prema okomici na površinu sredstva, *θ1* - kut loma, *n1* - indeks loma optičkoga sredstva iz kojega svjetlost dolazi, a *n2* - indeks loma optičkoga sredstva u koje svjetlost ulazi. Često se rabi relativni indeks loma, koji je jednak omjeru indeksa loma dvaju sredstava: 

{\displaystyle n\_{r}=n\_{21}={\frac {n\_{2}}{n\_{1}}}}
Svjetlost se u nekoj tvari širi brzinom:

{\displaystyle v={c \over {\sqrt {\mu \_{r}\cdot \varepsilon \_{r}}}}}
gdje je: *εr* - relativna dielektrična permitivnost tvari, a *μr* - relativna magnetska permeabilnost. Kako za relativnu magnetsku permeabilnost u optički prozirnom sredstvu vrijedi *μr* ≈ 1, proizlazi da indeks loma ovisi samo o relativnoj dielektričnoj permitivnosti: 

{\displaystyle n={\sqrt {\varepsilon \_{r}}}}
Međutim, za mnoge tvari dolazi do odstupanja od toga izraza, zbog postojanja električnih dipola u dielektricima i ovisnosti relativne dielektrične permitivnosti o frekvenciji svjetlosti.

Izvori
------

1. ↑   **Snellius, Willebrord**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
2. ↑   **indeks loma**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
Sistem svemirskog lansiranja (umetnička vizija)
**Sistem svemirskog lansiranja** ili **SLS** (engl. ), je super-teška raketa nosač koja je predviđena od strane Nacionalne vazduhoplovne i svemirske administracije (NASA). Ova raketa će zameniti „penzionisani" Spejs šatl, i prevoziće astronaute i teret do i van niske Zemljine orbite.

Projektovanje i razvoj
----------------------

 Sistem svemirskog lansiranja (februar 2011)
NASA je u svom preliminarnom dizajnu objavila da bi Sistem svemirskog lansiranja trebalo da bude „šatl-izvedeno" vozilo. To znači da će delovi koji su se koristili u proizvodnji Spejs šatla biti korišćeni za proizvodnju ove rakete. To uključuje spoljašnji rezervoar, čvrste raketne bustere i raketne motore tipa RS-25. Sistem svemirskog lansiranja će u početku moći da nosi između 70 i 100 tona u nisku Zemljinu orbitu, a kasnije uz dodatak nivoa za napuštanje Zemljine orbite, raketa će moći poneti i više od 130 tona. Astronauti će se prevoziti unutar „Višenamenskog vozila sa posadom" (engl. ).

Međutim, 14. septembra 2011 NASA objavljuje konačni dizajn ove rakete. Direktor Čarls Bolden je zvanično rekao da će ova raketa odvesti astronaute gde ljudska noga nikad nije kročila, i postaviti kamen temeljac za buduće napore američkog istraživanja svemira. Za početne letove SLS će koristiti jezgro prečnika 8,4 metara sa tri RS-25D/E motora, gornji nivo prečnika 8,4 metara sa J-2X motorom i dva 5-segmentna čvrsta raketna bustera. Kasnije verzije će koristiti pet RS-25D/E motora, a raketni busteri će takoće biti pojačani. Početna verzija će na izgled biti veoma slična raketi Saturn INT-20, dok će krajnja verzija biti slična proslavljenoj raketi, Saturn V.

Troškovi programa i kritike
---------------------------

Tokom zajedničke prezentacije NASA-e i Senata utvrđeno je da će troškovi za razvoj ove rakete iznositi oko 18 milijardi dolara kroz 2017-tu godinu i to: 10 milijardi dolara za SLS,6 milijardi dolara za Višenamensko vozilo sa posadom i 2 milijarde dolara za izgradnju lansirne rampe. 
Razni kritičari su ocenili kako bi novac za izgradnju ove rakete bilo bolje uložiti u izgradnju orbitalnih skladišta goriva i nadograditi već postojeće rakete Delta IV i Falkon Hevi

Povezano
--------

* Spejs šatl
* NASA

Spoljašnje veze
---------------

***Sistem svemirskog lansiranja*** na Wikimedijinoj ostavi

* Informacije na sajtu NASA (`en`)
ime kralja na bloku stijene iz Madamuda
**Sobekhotep III** (prijestolno ime: Sekhemresewdjtawy) bio je egipatski kralj iz 13. dinastije.

Sobekhotep III je vladao samo tri godine, odnosno jednu (prema Torinskom kanonu). Međutim, ostavio je relativno veliki broj predmeta i natpisa, kao što su hram Menthua u Madamudu[1] and built a chapel at Elkab [2]. U Sehelu [3] je pronađen oltar s njegovim imenom.

I kraljevska porodica je relativno dobro poznata. Otac mu se zvao Mentuhotep, a majka Jewetibaw. Kralj je imao dvije supruge - Senebhenas i Neni. S potonjom je imao kćeri Jewetibaw i Dedtanuq. Jewetibaw je ime ispisana u kartušu, što je drugi takav slučaj u egipatskoj historiji.

Postoje mnogi Sobekhotepovi skarabeji s natpisom *službenik vladarovog stola*.[4] To neke egiptologe navodi na pomisao da je Sobekhotep III bio službenik prije dolaska na prijestolje.

Sa Sobekhotepom III se relativno stabilizirao autoritet Trinaeste dinastije, o čemu svjedoči da su njegovi nasljednici ostavili relativno veliki broj spomenika kojima se može datirati njihova vladavina.

V. također
----------

* Sobekhotep III
* Popis faraona

Bilješke
--------

1. ↑  F. Bisson de la Roque, J. J. Clère, *Fouilles de Médamoud (1927)*, Cairo 1928, p. 44; Porter & Moss V (1937), p. 146-49
2. ↑  Ryholt, *The Political Situation*, p. 344
3. ↑  M.F.L. Macadams: *Gleanings from the Bankes MSS*In:  *Journal of Egyptian Archaeology* 32 (1946), 60, pl. VIII; H.A. Wild: *A Bas-Relief of SekhemRe-Sewadjtowe Sebkhotpe* In: *Journal of Egyptian Archaeology* 37 (1951), p. 12-16
4. ↑  G.T. Martin, *Egyptian Administrative and Private Name Seals* Oxford 1971, n. 575-588

Literatura
----------

* K.S.B. Ryholt, *The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period* (*Carsten Niebuhr Institute Publications*, vol. 20. Copenhagen: Museum Tusculanum Press, 1997), 343-44, File 13/26.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Antef V** | **Faraon Egipta**Trinaesta dinastija | Slijedi:**Neferhotep I** |

***Sobekhotep III*** na Wikimedijinoj ostavi
**Vladimir** (svetovno *Vladislav Boberić*, Srpska Klarija (danas Radojevo) u Banatu, 22.oktobar/3. novembar 1873 — Budimpešta, 4/17. februar 1918) je bio episkop Srpske pravoslavne crkve.

Svetovni život
--------------

Episkop Vladimir je rođen ako Vladislav Boberić 3. novembra 1873. godine u Srpskoj Klariji (danas Radojevo) u Banatu, od oca Mladena, sveštenika, i Anete Maširević, sinovice patrijarha Samuila (Maširevića). Osnovnu školu završio je u Vranjevu, gimnaziju u Novom Sadu i bogosloviju u Sremskim Karlovcima.

Na poziv mitropolita dabrobosanskog Nikolaja (Mandića) prešao je u Sarajevo, gde je nakon položenog katihetskog ispita postavljen za redovnog profesora sarajevske gimnazije.

Monaški život
-------------

Pri postrigu dobio ime *Vladimir*. Pošto je rukopoložen u čin đakona i prezvitera, postavljen je za profesora Reljevske bogoslovije.

Kao privremeni rektor bogoslovije, imenovan je 10. oktobra 1911. godine za episkopa bokokotorskog.

Bavio se katihetikom, kanonskim pravom i vrlo uspešno crkvenom muzikom, ostavivši za sobom dosta zapaženih kompozicija.

Umro je u Budimpešti 17. februara 1918. godine, a sahranjen je u Vranjevu u Banatu.

Izvori
------

* Sava Vuković: Srpski jerarsi Arhivirano 2013-12-02 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Dositej (Jović)** | **Episkop bokokotorski1911—1918.** | Nasljednik:**Kirilo (Mitrović)** |
**Vladarski dvor iz 14. i 15. stoljeća u Kraljevoj Sutjesci** nalazi se na području općine Kakanj, Bosna i Hercegovina. Proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine 

Nacionalni spomenik čini kompleks kraljevskog dvora i pokretno naslijeđe pronađeno na arheološkom području koje se nalazi u Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine u Sarajevu. Godine 1977. izvršena je konzervacija zidova ostataka palače i crkve.

Lokacija
--------

Naselje Kraljeva Sutjeska leži na obalama rijeke Trstionice, 12 km. od Kaknja. Objekti Vladarskog dvora sagrađeni su na obe obale potoka Urve, uz Franjevački samostan. Za 500 godina potok odnio je najveći dio ruševina.

Historija
---------

Kraljevski dvor u Sutjesci je sagrađen u vrijeme bana Stjepana II Kotromanića, krajem prve polovine 14. stoljeća. Uz dvor se razvilo i manje varoško naselje, a podignut je i Franjevački samostan sa Crkvom sv. Ivana. U pisanim izvorima prvi put se spominje 28. decembra 1341. godine, kada se mletački rezbar Nikola obavezao ugovorom dubrovačkom knezu da će četiri godine raditi na dvoru bana Stjepana. Vjerovatno je radio na oba dvora, u Sutjesci i Bobovcu. Postoji pedesetak podataka koji spominju Sutjesku kao mjesto u kojem su vladari obavljali svoje službene dužnosti. U 18 dokumenata spomenut je vladarski dvor kao rezidencija i "naše stono misto".

Od vremena kralja Tvrtka I pa do kralja Tomaša bio je najvažnije stolno mjesto bosanskih vladara, u kojemu je izdato najviše isprava kraljevske kancelarije. U osmanskom popisu iz 1469. godine navedeni su pazar i manastir Sutiska u nahiji Bobovac. Posljednji dokument iz Sutjeske je iz 1480.godine.

Opis
----

Dvorski objekti u Kraljevoj Sutjesci, predstavljaju primjer vladarskog dvora izgrađenog na slobodnom prostoru, bez posebnih fortifikacija. 

Na istočnoj (lijevoj) obali je lokalitet Grgurevo, na kojoj je sagrađen najmonumentalniji objekat banskog i kraljevskog sutjeskog dvora, Istočna palača. U njegovom podnožju je izgrađen jak podzid i oveća terasa na kojoj je sagrađena crkva, tj. dvorska kapela posvećena sv. Grguru čudotvorcu, vezanom za bosansku crkvu. 

Na zapadnoj (desnoj) obali, na lokalitetu Dvori, izgrađena su tri objekta, tzv. Donja palača, Gornja palača, aneks gornje palače i pomoćne zgrade, tj. ekonomski objekti i zanatske radionice. Ovaj dio dvorskog kompleksa proširio se i na zapadnu obalu Urve.

### Sadašnje stanje dobra

Lokalitet Grgurevo (istočna obala Urve) je kao dio zemljišta Franjevačkog samostana uređeno u vidu arheološkog parka i održavano.

Lokalitet Dvori na zapadnoj obali Urve je narušen gradnjom kuća i nekih manjih objekata. Na lokaciju gornje palače se ne može ući jer je zagrađena šibljem. Na njoj je zasađen voćnjak.

Literatura
----------
**Riški zaljev** (latvijski: *Rīgas Jūras Līcis*, estonski: *Liivi laht*, ruski: *Рижский залив*) je veliki zaljev u Baltičkom moru imeđu Letonije i Estonije.

Geografija
----------

Riški zaljev velik je oko 18.000 km², sa sjevera je omeđen obalom Estonije i brojnim otocima (Saaremaa, Hiiumaa, Muhu...), a sa juga i zapada obalom Letonije. Veći dio zaljeva pripada Letoniji, a manji dio Estoniji.

Najveća dubina zaljeva je 54 m, a obale zaljeva su niske i pjeskovite. S Baltičkim morem je povezan brojnim tjesnacima od kojih je najveći Irbe. Najveći grad na zaljevu je Riga po kojem je dobio ime. Ostali veći gradovi su Jūrmala u Letoniji te Pärnu i Kuressaare u Estoniji. Najveća rijeka koja se ulijeva u zaljev je Zapadna Dvina (Daugava) koja se ulijeva kod Rige, ostale veće rijeke su Gauja i Pärnu.

Riški zaljev se ledi od decembra do aprila.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Gulf of Riga*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 1. 1. 2013.

Vanjske veze
------------

***Riški zaljev*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gulf of Riga* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 234796330
* LCCN: sh91003503
* GND: 4755229-3
* SUDOC: 142452467
* NKC: ge984542

 |
**Sigeberht II**, poznat po i nadimcima **Dobri** (*Bonus*) ili **Blaženi** (*Sanctus*), bio je Kralj Istočnih Saksonaca od oko 653. do 660/661. Na prijestolje je došao nakon smrti svog rođaka, dugogodišnjeg kralja Sigeberhta I Malog.

Sigeberht je bio pagan, ali je, prema Bedi Uvaženom, sklopio savez sa Oswiuom, kršćanskim kraljem Bernicije. Oswiu, kome je savez trebao kako bi se odupro Merciji, savjetovao je Sigeberhtu da se pokrsti. Sigeberht ga je poslušao, te ga je pokrstio biskup Finan. Potom je Oswiu u Sigeberhtovo kraljevstvo poslao misionare na čelu sa Ceddom koji su nastavili širiti kršćanstvo.

Beda opisuje Sigeberhta kao pobožnog vladara. Kada je Cedd ekskomunicirao jednog od istočnosaksonskih plemića zbog zabranjenog braka, istovremeno je zabranio svim kršćanima u kraljevstvu da sa njime objeduju ili posjećuju njegovu kuću. Kralj je svejedno prihvatio poziv na gozbu. Kada je putem sreo Cedda i sjetio se njegove zabrane, bacio se na zemlju pred njim i molio oprost. Cedd mu je rekao da svejedno ide na gozbu, jer će ga kazniti Bog zbog neposluha. Kralj je došao u plemićevu kuću i tamo je ubijen od strane plemića i njegovog brata; Beda je zaključio da je pobožni Sigeberht svojom smrću iskupio grijehe.

Suvremeni historičari, pak, špekuliraju da je atentat imao političku pozadinu, odnosno da su iza njega stajali Sigeberhtov nasljednik Swithelm ili Swithelmov saveznik, istočnoanglijski kralj Aethelwold.

Izvori
------

1. ↑  Yorke, "The Kingdom of the East Saxons." p. 9.

### Literatura

* Higham, N.J. *The Convert Kings. Power and Religious Affiliation in Early Anglo-Saxon England*. Manchester, 1997.
* Kirby, D.P. *The Earliest English Kings*. London, 1991.
* Yorke, Barbara. "The Kingdom of the East Saxons." *Anglo-Saxon England* 14 (1985): 1-36.
* Yorke, Barbara. *Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England*. London, 1990.
* "Sigeberht 5 (Male)." *Prosopography of Anglo-Saxon England[*mrtav link*]*. Accessed: 6 May 2009.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Sigeberht I Mali**  |  **Kralj Essexa** 653–660 | Slijedi: **Swithelm**  |

| * p
* r
* u
Monarsi Essexa |
| --- |
| Æscwine • Sledd • Sæberht • Seaxred • Sæward • Sigeberht Mali • Sigeberht Dobri • Swithhelm • Sighere • Sæbbi • Sigeheard • Swæfred • Offa • Sælred • Swæfberht • Swithred • Sigeric • Sigered • Egbert\* |
| \*ujedno monarh Wessexa, Kenta, Sussexa i Mercije
 |
**Wendy Carlos** (rođena kao **Walter Carlos** u Pawtucketu 14. novembra 1939) je američka kompozitorica i elektronska muzičarka. Poznatom je postala 1968. zahvaljujući albumu *Switched-on Bach*, na kome je klasične kompozicije Johanna Sebastiana Bacha obradila u elektronskom stilu, koristeći tada slabo poznati i malo korišteni Moogov sintesajzer. Album je nagrađen sa nekoliko Grammyja, a nakon njega je Carlos nastavila eksperimentirati u istom stilu. Poznata je i po suradnji sa sineastom Stanleyem Kubrickom, kome je napisala muziku za filmove *Paklena naranča* i *Shining*; također je napisala muziku za film Tron 1982. godine.

Carlos se rodila kao muškarac, ali je odmalena bila svjesna poremećaja rodnog identiteta; još 1967. je počela hormonsku terapiju kako se transformirala u ženu, a 1972. je izvršila operaciju promjene spola nakon koristi ime Wendy.

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* Wendy Carlos na IMDb-u (`en`)
* Wendy Carlos na sajtu AllMusic (`en`)
* Wendy Carlos in conversation with Frank J. Oteri Arhivirano 2011-06-04 na Wayback Machine-u NewMusicBox, April 1, 2007. (includes video)
* 1979 Playboy interview
**Sighere** (? - 683) je bio kralj Essexa koji je od 664. do 683. vladao zajedno sa svojim bratom Sebbijem. Na prijestolje je došao nakon što je njihov otac, kralj Swithhem umro od kuge koja je godine 664. harala Britanijom. Iako mu je otac bio kršćanin, Sighere se odmah nakon stupanja na prijestolje vratio staroj paganskoj vjeri, dok mu je brat Sebbi ostao kršćanin. Između braće se razvilo neprijateljstvo, te su obojica pronašla vanjske saveznike - Sighere u Wessexu, a Sebbi u Merciji. Njihovo suparništvo je, pak, iskoristio kralj Wulfhere koji je uspostavio sizerenstvo nad Essexom. Sighere je prisiljen oženiti se za Osyth, kćer Firthuwolda, pot-kralja Sussexa. Za vrijeme njegove vladavine je mercijski biskup Jaruman krenuo ponovno pokrštavati Essex. Sighere se od Osyth rastao 673. Godine 683. je umro, i naslijedio ga je Sebbi.

Izvori
------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Swithelm**  |  **Kralj Essexa** 664–683 | Slijedi: **Sebbi**  |

| * p
* r
* u
Monarsi Essexa |
| --- |
| Æscwine • Sledd • Sæberht • Seaxred • Sæward • Sigeberht Mali • Sigeberht Dobri • Swithhelm • Sighere • Sæbbi • Sigeheard • Swæfred • Offa • Sælred • Swæfberht • Swithred • Sigeric • Sigered • Egbert\* |
| \*ujedno monarh Wessexa, Kenta, Sussexa i Mercije
 |
Koordinate: 41° 53′ 06" SGŠ, 21° 30′ 38" IGD

**Vrtekica** (mak. *Vrtekica*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Vrtekica pripada opštini Studeničani, koja okuplja južna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Vrtekica je smeštena u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 20 km jugoistočno.

Naselje Vrtekica je u okviru istorijske oblasti Torbešija, koja se obuhvata južni obod Skopskog polja. Naselje je smešteno na severnim padinama planine Kitka. Južno od naselja izdiže se planina Kitka. Nadmorska visina naselja je približno 560 metara.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Vrtekica je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 111 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (100%).

Većinska veroispovest je islam.

Vidi još
--------

* Opština Studeničani

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.studenicani.gov.mk Zvanična stranica opštine Studeničani
* [ Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Studeničani |
| --- |
| **Studeničani** •
Aldinci •
Batinci •
Vrtekica •
Gornji Količani •
Donji Količani •
Dračevica •
Elovo •
Kaldirec •
Malčište •
Markova Sušica •
Morani •
Osinčani •
Pagaruša •
Ramni Gaber •
Umovo •
Cvetovo •
‎Crvena Voda •
Crni Vrh |  |
*Za ostale upotrebe, v. Sasa (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 42° 04′ 39" SGŠ, 22° 32′ 41" IGD

**Sasa** (mak. *Sasa*) je naselje u Republici Makedoniji, u istočnom delu države. Sasa je u sastavu opštine Makedonska Kamenica.

Prirodni uslovi
---------------

Sasa je smeštena u istočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Delčeva, naselje je udaljeno 30 kilometara zapadno.

Naselje Sasa se nalazi u istorijskoj oblasti Pijanec. Naselje se razvilo u dolini Kamničke reke, na južnim padinama Osogovskih planina. Nadmorska visina naselja je približno 750 metara. 

Mesna klima je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Stanovništvo
------------

Sasa je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 876 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (99%), a ostalo su Srbi.

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.MakedonskaKamenica.gov.mk Zvanična stranica opštine Makedonska Kamenica

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Makedonska Kamenica |
| --- |
| **Makedonska Kamenica** • 
Dulica •
Kosevica •
Kostin Dol •
Lukovica •
Moštica •
Sasa •
Todorovci •
Cera |  |
*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Zhang (張)*.*
**Zhang Xun** (156–199) je bio kineski general u doba Tri kraljevstva. Bio je rodom iz Huainana, a otac mu je bio trgovac koji je pripadao srednjoj klasi. Mladi Zhang se obrazovao sve dok nije stupio u službu lokalnog vojskovođe Yuan Shua. Na početku je bio običan vojnik, ali je zahvaljujući hrabrosti i ratničkim vještinama brzo napredovao do čina generala. Kada se Yuan Shu proglasio carem, Zhang je imenovan vrhovnim komandantom njegove vojske. Međutim, Yuan Shu je poražen u sukobu sa Lü Buom, a Zhang Xun nakon toga degradiran. Nakon Yuan Shuove smrti je Zhang Xun, zajedno sa nekoliko vodećih oficira biše vojske, uključujući Yang Hong, pokušao otići na jug kako bi stupio u službu Sun Cea. Međutim, njega je pri tome zaustavio i dao zatvoriti prefekt Lujianga Liu Xun. Sun Ce je nešto kasnije intervenirao i oslobodio najveći dio Liu Xunovih zarobljenika, ali ne i Zhang Xuna. Njega je Liu Xun prilikom bijega poveo na sjever i predao Cao Caou. Zhang Xun je umro u zarobljeništvu.

V. također
----------

* Tri kraljevstva
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *Zapisi Tri kraljevstva*
* *Romansa Tri kraljevstva*
**Tulija Ciceronis** (*Tullia Ciceronis*, 5. august 79. pne. ili 78. pne. - februar 45. pne.), također poznata po nadimku ***Tuliola*** (Tulliola, kako ju je od milja zvao otac), bila je rimska plemkinja, najpoznatija kao kćer znamenitog političara i govornika Cicerona i njegove prve supruge Terencije. Njen brat je bio Ciceron Mlađi.

Tulija se udavala tri puta. Prvi put se godine 63. pne. udala za kvestora po imenu Gaj Kalpurnije Pizon Frugi. Brak je završio muževom smrću 57. pne. Sljedeće godine se udala za izvjesnog Furija Krasipa. Iako je, po, Ciceronovim pismima, brak bio sretan, iz nikad razjašnjenih razloga je završio razvodom 51. pne. U ljeto 50. pne. se udala za bivšeg konzula Publija Kornelija Dolabelu. Taj brak nije bio sretan, iako je u njemu imala dvoje djece - sina, koji je umro nakon poroda 49. pne. Drugog je sina rodila nedugo nakon razvoda u novembru 46. pne. Mjesec dana nakon poroda je umrla.

Ciceron je bio izuzetno teško pogođen Tulijinom smrću te mnoga od pisama koje su mu slali prijatelji u tom periodu predstavljaju izraze saučešća i pokušaje utjehe.

U Rimu je u 16. vijeku, po predaji, iskopana drevna grobnica u kojoj je navodno još uvijek svijetlila svjetiljka upaljena prilikom pogreba. Prema predaji ta je grobnica pripadala Tuliji. Engleski pjesnik John Donne je tom događaju posvetio jednu od svojih pjesama.
Raketa nosač Sojuz pri polijetanju.
**Raketa-nosač** je raketa koja se koristi za podizanje korisnog tereta sa planete Zemlje u Zemljinu orbitu. Sistem uključuje raketu, položaj za lansiranje, i pomoćnu infrastrukturu.

Korisni teret je obično vještački satelit ili svemirski (kosmički) brod sa ljudskom posadom. 

Jednokratne rakete-nosači se koriste za samo jedno lansiranje. Obično se odvajaju od korisnog tereta, stepen po stepen, pri penjanju, i mogu da se raspadnu pri padu na Zemlju. Rakete za višestruku upotrebu se obično padobranom spuštaju na zelju, često po stepenima, pa se mogu iskoristiti ponovo. Spejs-šatl (Space Shuttle) koristi rakete prvog stepena više puta.

Rakete-nosači mogu da se podijele po masi koju mogu da podignu u orbitu oko Zemlje, i po broju stepena koje raketa ima. Više stepena je potrebno da bi se postigla prva kosmička brzina, da bi satelit ostao u orbiti oko Zemlje. Rakete-nosači obično imaju dva, tri, četiri, pa i pet stepena.

Neke poznatije rakete nosači su Saturn V, Sojuz, R-7 Semjorka i druge.

Povezano
--------

* Raketa

***Raketa-nosač*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Rakete-nosači |
| --- |
| ESA (1979–) | *Ariane 1* • *Ariane 2* • *Ariane 3* • *Ariane 4* • **Ariane 5** • **Vega** |  |
| Indija (1979–) | *ASLV* • **GSLV** • **PSLV** • *SLV* |
| Iran (2009–) | **Safir** • **Simorg** |
| Izrael (1988–) | **Šavit** |
| Japan (1970–) | *H-I* • *H-II* • **H-IIA** • **H-IIB** • *Mu* • *N* |
| Kina (1970–) | *CZ-1* • *CZ-2A* • **CZ-2C** • **CZ-2D** • *CZ-2E* • **CZ-2F** *CZ-3* • **CZ-3A** • **CZ-3B** • **CZ-3C** *CZ-4A* • **CZ-4B** • **CZ-4C** |
| Rusija (1991–) | **Proton-M** • **Sojuz-U** • **Sojuz 2** • **Rokot** |
| SAD (1957–) | **Atlas** **(V)** • **Falcon 9** • **Antares** • *Saturn I* • *Saturn IB* • *Saturn V* • **Taurus** • *Titan I* • *Titan II* • *Titan III* • *Titan IV* |
| SSSR (1957–1991) | **Proton** • *R-7* • **Sojuz** • **Sojuz-U** • *Vostok*  |
| Ukrajina (1991–) | **Zenit-2** • **Zenit-3** |
| Legenda: **koristi se** / *ne koristi se* |
**Raketni čamci klase *Helsinki*** (fin. *Helsinki-luokan ohjusvene*) klasa je raketnih čamaca (ponekad se klasificira kao korveta) koje je koristila Finska ratna mornarica. Ukupno je izgrađeno četiri broda u ovoj klasi. Klasu *Helsinki* nasljedila je klasa raketnih čamaca *Rauma*. Svi brodovi ove klase izgrađeni su u brodogradilištu Hietalahti (dio korporacije Wärtsilä) u finskom Helsinkiju, a imali su matičnu luku u Pansiju.

Brodovi klase *Helsinki* više nisu u aktivnoj službi u Finskoj ratnoj mornarici. Dva broda prodana su u sklopu "offset" programa nabave oklopnih vozila Patria AMV Hrvatskoj za devet milijuna eura. Brodovi su isporučeni Hrvatskoj i ušli su u službu Hrvatske ratne mornarice u prvoj polovini 2009. godine.

Karakteristike
--------------

Brodovi ove klase imaju deplasman od 300 tona, dužine su 45 metara, širine 8,8 m, a gaz im je 3 m. Svaki brod opremljen je s tri dizelska motora MTU 16V 538 TB92 snage po 3000 kW pri 1900 o/min (3 brodska vijka). Može postići brzinu od 32 čvora. Brodove opslužuje po 30 članova posade.

Klasa *Helsinki* naoružana je pramčanim topom Bofors kalibra 57 milimetara, dva protuzrakoplovna topa Sako 23 milimetra, te krmene platforme koje nose osam dalekometnih protubrodskih raketa RBS-15 SSM. Može nositi i dubinske bombe.

Brodovi u klasi
---------------

FNS 60 *Helsinki*
*Brodogradilište:* Wärtsilä.
*Naručena:* 5. 11. 1980.
*U službi od:* 1. 9. 1981.
*Status:* izvan službe od 2002.
FNS 61 *Turku*
*Brodogradilište:* Wärtsilä.
*Naručena:* 13. 1. 1983.
*U službi od:* 3. 6. 1985.
*Status:* izvan službe od 2002.
RTOP-41 *Vukovar* (bivši FNS 62 *Oulu*)
*Brodogradilište:* Wärtsilä.
*Naručena:* 13. 1. 1983.
*Finska ratna mornarica*:
*U službi od:* 1. 10. 1985.
*Povučena iz službe:* 2007.
*Hrvatska ratna mornarica:*
*U službi od:* 26. 1. 2009.
RTOP-42 *Dubrovnik* (bivši FNS 63 *Kotka*)
*Brodogradilište:* Wärtsilä.
*Naručena:* 13. 1. 1983.
*Finska ratna mornarica:*
*U službi od:* 16. 6. 1986.
*Povučena iz službe:* 2005.
*Hrvatska ratna mornarica:*
*U službi od:* 26. 1. 2009.

Izvori
------

* *HRM u Finskoj kupio dva broda za 6 milijuna eura*, Slobodna Dalmacija, 23. 3. 2008.

1. 1 2  MORH: Sklopljen ugovor o nabavci dva raketna broda klase Helsinki
2. ↑  MORH: Raketni brodovi klase „Helsinki" došli u Republiku Hrvatsku Arhivirano 2009-02-09 na Wayback Machine-u

***Raketni čamci klase Helsinki*** na Wikimedijinoj ostavi
**Xarame** (Charame, Chaulama, Jarame, Shiarame, Zarame), jedno od značajnijih plemena Coahuiltecan Indijanaca čiji je dom bio južno od Edwards Plateaua u Teksasu, i to između rijeka Nueces i Frio pa jugozapadno preko Rio Grande u sjeveroistočnu Coahuilu. Xarame su bili pleme koje je sa još tri druga Coahuiltecan plemena došlo na misiju San Juan Bautista, utemeljenu 1699. na Rio Sabinas u Coahuili. Ubrzo nakon kada je ta misija preseljena na Rio Grande kod sadašnjeg Eagle Passa, dio plemena poći će za njom, dok ostali dio plemena odlazi na obližnju misiju San Francisco Solano koja se utemeljila 1700. U to vrijeme veliku opasnost predstavljale su bande ratobornih Apača koje su palile i pljačkale tim područjima pa su se neki od njih sklonili 1716. na *rancheriji Grande* gdje se našla i grupa Tonkawa Indijanaca. Kada se misija San Francisco Solano 1718. preselila sa Rio Grande na područje San Antonia, ona postaje poznata kao San Antonio de Valero. Ovdje se okupila jedna skupina Xaramea koji dalje pomažu okupljanju ostalih bandi Coahuilteca na području misije ,gdje su se održali do 1776, nakon čega im se gubi trag. 
Swanton bande Harame i Xarame navodi zasebno, čemu se Thomas N. Campbell protivi ,smatrajući ih identičnim.

Literatura
----------

* Frederick Webb Hodge, ed. Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols. Washington: GPO, 1907, 1910; rpt. New York: Pageant, 1959).
* John R. Swanton, The Indian Tribes of North America (Gross Pointe, Michigan: Scholarly Press, 1968).

Vanjske poveznice
-----------------

* Xarame Indians
|  |
| --- |
| ***Sofa u obliku usta Mae West*** |
|  |
| **Salvador Dalí**, 1936./37. |
| drveni okvir, tapeciran i presvučentamno i svijetlo ružičastim pustom, 92 x 213 x 80 cm |
|  |
| The Royal Pavillion Art Gallery and Museum, Brighton |

***Sofa u obliku usta Mae West*** je nadrealistički objekt (sofa) kojeg je 1936./37. napravio Salvador Dalí. Ova drvena sofa, tapecirana i presvučena tamno i svijetlo ružičastim pustom, modelirana je prema ustima glumice Mae West, koja je navodno fascinirala samog Dalíja. Sofa ima dimenzije 92 x 213 x 80 cm. Ovo djelo naručio je tijekom 1930-ih Edward James u čijoj se privatnoj zbirci, do nedavno, objekt i nalazio, a danas se čuva u Brightonu u Engleskoj.

Izvori
------

1. ↑  Shelley, Landry. "Dalí Wows Crowd in Philadelphia". *Unbound* (The College of New Jersey) proljeće 2005.
2. 1 2  Gilles Néret: *Salvador Dalí*; *TASCHEN-ova likovna monografija*, 2006.

Vanjske veze
------------

* *Sofa u obliku usta Mae West* na web stranici *Olga's Gallery*
**Vladimir Pogačić** (Karlovac, 23. septembar 1919 — Beograd, 13. septembar 1999) je bio jugoslovenski reditelj, scenarista i glumac.

Biografija
----------

Diplomirao je na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu i režiju na visokoj filmskoj školi u Beogradu. Osnivač, direktor i glumac Studentskog pozorišta u Zagrebu. Posle rata je radio na radiju. Od 1947. godine - u studiju "Zvezda-Film" (Beograd). 
1958-1959 - glavni urednik časopisa „film danas" 
1954—1981. godine - direktor Jugoslovenske kinoteke (Beograd). Na čelu Međunarodne federacije filmskih arhiva.

Filmografija
------------

Reditelj | Scenarista | Glumac | 

| Reditelj |  ▲ |
| --- | --- |

Dugometražni film | Kratki dokumentarni film



Dugometražni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1949 | Priča o fabrici |
| 1950-te  ▲ |
| 1951 | Poslednji dan |
| 1953 | Nevjera |
| 1954 | Anikina vremena |
| 1956 | Veliki i mali |
| 1957 | Subotom uveče |
| 1959 | Sam |
| 1959 | Pukotina raja |
| 1960-te  ▲ |
| 1961 | Karolina Riječka |
| 1963 | Čovjek sa fotografije |
| 1980-te  ▲ |
| 1981 | Kosmaj i Kosmajci |


Kratki dokumentarni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1955 | Svedočanstva o Tesli |
| 1955 | Jedan pogled na Jugoslaviju |

| Scenarista |  ▲ |
| --- | --- |

Dugometražni film


Dugometražni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1949 | Priča o fabrici |
| 1950-te  ▲ |
| 1954 | Anikina vremena |
| 1959 | Sam |
| 1959 | Pukotina raja |

| Glumac |  ▲ |
| --- | --- |

Dugometražni film


Dugometražni film|  | Naziv | Uloga |
| --- | --- | --- |
| 1949 | Priča o fabrici | Islednik |
| 1950-te  ▲ |
| 1955 | Milijuni na otoku | Inspektor (kao V.Pogačić) |

Nagrade
-------

1953. — nominacija za Zlatnu palmu 6-og Kanskog filmskog festivala (Nevjera)

1957. — nominacija za Kristalni globus 10-og filmskog festivala u Karlovin Varima (Veliki i mali)

1957. — nagrada za najboljeg reditelja 10-og filmskog festivala u Karlovin Varima (Veliki i mali)

Spoljašnje veze
---------------

* Vladimir Pogačić na IMDb-u (`en`)