**Malikijski mezheb**
**Malikijski** (arapski: *مالكي*) mezheb je jedan od četiri škole fikha ili vjerskog zakona u sunitskom islamu. Drugi je po brojnosti od četiri mezheba, a slijedi ga oko 25% muslimana, uglavnom u Sjevernoj Africi, Zapadnoj Africi, UAE, Kuvajtu, te u nekim dijelovima Saudijske Arabije. U prošlosti, također su ga slijedili u dijelovima Europe pod islamskom vladavinom, posebno u islamskoj Španiji i Sicilijanskom Emiratu.

Osnove škole Grada Svjetlosti - Medina Munawwarah
-------------------------------------------------

Malikijski mezheb proizlazi iz rada Malik ibn Anas, u prvom redu *Muwaṭṭah* i *Mudawwanah*. *Muwaṭṭah* je zbirka hadisa koji koji su dio Sahih Buhari sa nekim komentarima Malika u vezi *početne* "prakse" ljudi iz Medine gdje je *početna praksa* u skladu ili u suprotnosti sa prenesenim hadisima. Malik (po kome je kasnije nazvan ova mezheb) smatra *početnike* Medine (prve tri generacije) da su nepobitan dokaz "živog" prvobitnog *sunneta*.

Drugi glavni izvor, *al-Mudawwanah al-Kubrā*, jeste zajednički rad Malika i njegovog dugogodišnjeg studenta, Ibn Qasim i njegov studenta Saḥnūna. *Mudawwanah* se sastoji od bilješki Ibn Qasima od predavanja Malika i odgovora na pravna pitanja koje je sakupio Saḥnūn u kojjima Ibn Qasim citira Malika, a gdje nisu postojale bilješke, on daje svoje pravno obrazloženje na temelju načela koja je postavio Malik. Ove dvije knjige, odnosno *Muwaṭṭah* i *Mudawwanah*, zajedno s drugim primarnim knjigama uzetih od drugih istaknutih studenata Malika, zajedno čine Mukhtaṣar Khalil, koji je uzet za osnovu malikijskog mezheba.
Ovaj mezheb se razlikuje od ostala tri ponajviše u izvorima koji se koriste za donošenje zaključaka. Sve četiri mezheba koristite Kuran kao primarni izvor, a zatim sunnet od Muhammeda, koji se prenosi putem hadisa. U malikijskom mezhebu, *sunnet* uključuje ne samo ono što je zabilježeno u hadisima, već i pravna rješenja uzeta od prvih četiri pravednih halifa (rāshidūn), u prvom redu Omera, idžma (konsenzusom učenjaka), kijas (analogija) i urf (lokalni običaj koji nije u direktnom sukobu s utvrđenim islamskim principima). Malikijski mezheb, osim toga, u velikoj mjeri oslanja se na praksu salaf ljudi iz Medine kao izvora (sastoji se od Ṣaḥābah, tābi'īn , i prakse ashaba, odnosno najbolje generacije kao što je rečeno u autentičnom hadisu). To je zato što je njihova kolektivna praksa, uz izvedena rješenja iz *salafa* učenjaka, smatrana mutawātir, ili poznatom i prakticiranom tolikog broja različitih ljudi da to može biti samo sunnet. Drugim riječima, praksa prve tri generacije muslimana koji su boravili u Medini, tj. salaf ili pravedni prethodnici, formirala je oblik normativne prakse - "živi sunnet", koja je sačuvana od Muhammeda.
Kada su prisiljeni da se oslanjaju na nepouzdane hadise da bi se donijela neka odluka, malikije onda biraju hadis koji je medinskog porijekla, a to znači da je prenositelj(i) živio u Medini. U malikijskom mezhebu "živi sunnet" od salafa iz Medine podržava samo jednom potvrđeni hadis, a nikako obrnuto. To je vjerojatno ono što najviše razlikuje malikijski mezheb od šafijskog, hanbelijskog i hanefijskog *mezheba* respektivno.
Ti izvori, prema Maliku, ponekad zamjenjuju hadise, jer se praksa ljudi iz Medine smatra "živim sunnetom", s obzirom da se Muhammed preselio tamo, živio i umro tamo, a također većina njegovih ashaba je živjela tamo za vrijeme njegova života i nakon njegove smrti. Rezultat ovoga je ono što se čini da ovaj mezheb uzima puno šire stavove-dokaze od oslanjanja samo na sahih (vjerodostojnije) hadise kao što je slučaj u drugim školama, ali u stvarnosti, ovo služi za jačanje hadisa vezanih za stvarnu praksu.
Malik je naročito pazio na vjerodostojnost svojih izvora, a njegova relativno mala zbirka hadisa, poznata kao *al-Muwaṭṭah* ili "Odobreno", vrlo je cijenjena. Malik je rekao, objašnjavajući naslov: "Moju knjigu je pregledalo sedamdeset pravnika iz Medine, i svaki od njih mi ju je odobrio, pa sam je nazvao 'Odobreno'."

### Malik, imam Hijraha

Malik je jednom bio osuđen na bičevanje od strane guvernera Medine, rođaka kalifa Abū al-Mansura Ja'fara zbog prenošenja hadisa o tome da razvod dobiven pod prisilom je nevažeći. Hadis je o tom pitanju je imao važnu političku implikaciju, jer je podržavao one koji su tvrdili da je halifin autoritet bio sličanog karaktera tj. nevažeći - jer je, također, bio osiguran preko sredstava prisile.
Na kraju, Malik je primoran da paradira ulicama u sramoti i naređeno je da se sam javno vrijeđa. Kažu da je on tad rekao: "Ko me poznaje, zna me, tko me ne zna, moje ime je Malik ibn Anas, a ja kažem: razvod od prisilom je ništav i nevažeći." Kada se o incidentu izvijestio al-Mansur, naređeno je da Malik bude otpušten, a njegov rođak da bude kažnjen.

Razlike u namazu u odnosu na druge mezhebe
------------------------------------------

Postoje male razlike u uobičajenim metodama salata, ili namaza u malikijskom mezhebu.

* *Kijām* (stojeći položaj u molitvi) – uobičajeno je (*mashhūr*) da ruke vise sa strane tokom namaza.
* Gleda se ravno u razini očiju (tj. doslovno "okrenut" Kabi) tokom i stojećeg i sjedećeg dijela namaza, umjesto da gleda prema dolje u mjesto sedžde (postoji neslaganje u ovom pogledu, s mnogim poznatim malikijskim naučnicima o tome da treba gledati u mjesto sedžde; međutim, to se ponajviše odnosi na koncentraciju i poniznost pred Allah om, a u svakom valjanost namaza neće biti upitna).
* Ne uči se nikakve dove prije Fatihe u obaveznim namazima (Bismillah, recitirajući "u ime Allaha, milostivog samilosnog" prije Fatihe).
* *Taslīm* – izgovaranje *taslīma* na kraju namaza samo jednom ("Al-salāmu 'alaykum" okrećući glavu nadesno), u drugim mezhebima je uobičajeno izgovoriti *taslīm* dvaput, jednom na svoje desno rame i jednom na lijevu stranu.

Poznate Mālikīje
----------------

* Mālik ibn Anas (714-796), sunitski pravnik
* Saḥnūn ibn Sa‘īd (AH 160/776-7 - AH 240/854-5), sunitski pravnik i autor *Mudawwanaha*, jednog od najvažnijih radova malikija
* ‘Abd Allāh ibn Abī Zayd al-Qayrawānī (310/922-386/996), sunitski pravnik i autor *Risālaha*, standardnog rada u malikijskom pravu
* Ibn ‘Abd al-Barr (978–1071), andaluzijski učenjak
* Yūsuf ibn Tāshfīn (1061-1106), istaknuti vođa dinastije Almoravida
* Sheikh Zayed bin Sultan Al Nahyan, 1. predsjednik UAE (1918 – 2. 11. 2004)
* Mohammed bin Rashid Al Maktoum, premijer UAE i vođa emirata Dubai
* Ibn Rushd (Averroes) (1126-1198), filozof i učenjak
* al-Qurṭubī (1214-1273)
* Muḥammad I ibn Yūsuf ibn Naṣr ibn al-Aḥmar, vladar Granade (1237–1273)
* Shihāb al-Dīn al-Qarāfī (1228–1285), marokanski pravnik i autor koji je živeo u Egiptu
* Khalīl ibn Isḥāq al-Jundī (d. ca. 1365), egipatski pravnik, autor al-Mukhtaṣara
* Ibn Baṭṭūtah (24. 2. 1304-1377), istraživač
* Ibn Khaldūn (1332/AH 732-1406/AH 808), učenjak, historičar i autor *Muqaddimaha*
* Usman dan Fodio (1754-1817), osnivač halifata Sokoto
* ‘Umar al-Mukhtār (1862–1931), libijski vođa otpora
* Shaykh Aḥmad ibn Muṣṭafá al-‘Alawī (1869–1934), alžirski sufijski vođa
* Muhammad Ash-Shanqeeti
* Sīdī ‘Umar Farūq ‘Abd Allāh
* Shaykh Abdalqadir as-Sufi
* Timothy Winter
* Hamza Yusuf
* Sherman Jackson

Eksterni linkovi
----------------

* Biography of Imam Malik Arhivirano 2009-07-14 na Wayback Machine-u
* Translation of Mālik's *Muwaṭṭah* Arhivirano 2008-11-28 na Wayback Machine-u
* Aisha Bewley's homepage Arhivirano 2008-08-03 na Wayback Machine-u - uključuje prevode raznih važnih malikijskih izvornih tekstova
* Biographical summary of Imam Mālik Arhivirano 2011-06-09 na Wayback Machine-u
* The Issue of Qabd, Sadl and Irsal According to the Maliki Scholars Arhivirano 2010-11-11 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Islamski učenjaci malikijske škole |
| --- |
| 
* po vijeku (hidž. / n. e.)

 |
| 2/8 | 
* **Malik ibn Anas** (osnivač škole)
* Ibn al-Kasim
* Ibn Vahb
* Ibn Bašir
* Ali ibn Zijad

 |
| 3/9 | 
* Ašhab
* Ibn Nafi
* Ibn Abdulhakam
* Asad ibn al-Furat
* Ibn al-Madžišun
* Ibn Nafi az-Zubejri
* Ibn Maslama al-Mahzumi
* Mutarif
* Ibn Maslama al-Kanabi
* Jahja ibn Jahja al-Lajti
* Al-Asbag
* Ibn Habib
* Sahnun
* Al-Utbi
* Ibn Sahnun
* Muhamed ibn Abdulhakam
* Ibn al-Mavaz
* Kadi Ismail

 |
| 4/10 | 
* Abu Imran al-Fasi
* Ibn al-Džalab
* Ibn Šaban
* Ibn Šiblun
* Al-Abhari
* Ibn Abi Zejd
* Sidi Mahrez

 |
| 5/11 | 
* Al-Bakilani
* Ibn Abdulbar
* Al-Badži
* Al-Lakmi
* Kadi Abdulvehab
* Al-Lamti

 |
| 6/12 | 
* Ibn Rušd al-Džad
* At-Turtuši
* Sanad ibn Inan
* Al-Maziri
* Kadi Ajad
* Averoes
* Abu Bakr ibn al-Arabi
* Ibn Baradžan
* Al-Suhajli
* Al-Tamimi

 |
| 7/13 | 
* Ibn Atalah
* Ibn Šas
* Ibn al-Hadžib
* Ibn Dakik al-Ejd
* Al-Kurtubi
* Al-Karafi
* Al-Azafi
* Al-Katan
* Ibn Rušejd
* Al-Zarvili

 |
| 8/14 | 
* Ibn al-Hadž
* Ibn Farhun
* Aš-Šatibi
* Ibn Džuzaj
* Halil ibn-Ishak
* Al-Fakihani
* Taki al-Din Muhamed ibn Ahmed al-Fasi
* Al-Sakak

 |
| 9/15 | 
* Ibn Marzuk
* Al-Mavak
* Ibn al-Azrak
* Ibn Arafa
* Ibn Haldun
* Ahmed Zaruk
* Ibn Hilal al-Sidžilmasi

 |
| 10/16 | 
* Al-Ahdari
* At-Tatai
* Al-Hatab
* Abdurahman al-Udžhuri
* Nasurudin al-Lakani
* Ali ibn Kasim al-Zakak
* Al-Vanšarisi
* Ibn Abi Džumah
* Al-Miknasi
* Al-Manddžur
* Al-Tamgruti

 |
| 11/17 | 
* Al-Udžhuri
* Al-Lakani
* Az-Zurkani
* Ibn Ašir
* Majara
* Muhamed al-Zurkani
* Al-Dilai
* Al-Rahman al-Fasi
* Al-Kadir al-Fasi

 |
| 12/18 | 
* Al-Karaši
* Al-Adavi
* An-Nafravi
* Al-Banani
* Ad-Dardir
* Al-Hadž al-Fasi
* Al-Tavudi ibn Suda
* Ibn al-Tajib
* Al-Kasim al-Sidžilmasi

 |
| 13/19 | 
* Ad-Desuki
* El Alavi
* As-Savi
* Iliš
* Al-Adavi
* Ahmed Harak Srifi
* Ahmed Skiredž

 |
| 14/20 | 
* Abdulah bin Bajah
* Muhamed al-Jakubi
* Muhamed Alavi al-Maliki
* Muhamed Tahir bin Ašur
* Muhamed Fadhel bin Ašur
* Al-Habib bin Tahir
* Hamza Jusuf
* Otman Batik
* Rašid el Mariki
* Salahudin et Tidžani

 |
| Učenjaci drugih sunitskih islamskih škola jurisprudencije
* hanefijska
* hanbelijska
* šafijska
* zahirijska
 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 249711552
* LCCN: sh85080157
* SUDOC: 027519295
* BNF: cb11954227f (podaci)

 |