recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hard** je naselje sa statusom trgovišta na krajnjem zapadu Austrije od 12,993 stanovnika.

Hard administrativno podpada pod Okrug Bregenz u Saveznoj zemlji Vorarlberg, i praktički je spojen sa administrativnim centrom - Bregenzom, u jedinstvenu konurbaciju, od kojeg ga dijeli rijeka Bregenzer Ach.

Geografske karakteristike
-------------------------

Hard leži na istočnoj obali Bodenskog jezera, između ušća Rajne i rijeke Bregenzer Ach.

Historija
---------

Alemani su se na prostor Bodenskog jezera počeli naseljavati u 8. vijeku i osnovali naselje na prostoru gdje je danas zamak Mittelweiherburg. Oni su se tokom 13. vijeka preselili na današnju poziciju i svoje novo naselje nazvali 
- *Hard*, što na staronjemačkom znači šuma.

Hard je prvi put dokumentiran 1249. u pismu pape Inocenta IV. kao feud samostana Mehrerau.

I Hard je kao i Bregenz postao leno Grofova od Monforta, koji su zbog dugova 1451. prodali Habsburgzima.

Privreda
--------

Najveći privredni pogoni u Hardu su tvornice tekstila *Alpla* i *Faigle*, zatim *Viessmann* oprema za centralna grijanja, *Hans Künz GmbH* kranovi i oprema za građevinarstvo i tvornica bicikla *Simplon*.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Italija, Bagnoli di Sopra
* Švicarska, Balgach

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Vorarlberg" (engleski). City population. Pristupljeno 21. 01. 2016.
2. 1 2  „*Hard*" (njemački). Marktgemeinde Hard. Pristupljeno 20. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Hard, Austrija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Harda* (`de`)
**Prva Liga** je hrvatski glazbeni satav iz Osijeka.

Povijest
--------

Ova glazbena grupa, pod imenom Prva Liga djeluje od 2006. godine. Prije toga, naziv grupe je bio Starfish, a još prije toga O.K. Club.

Nakon izdanja svog prvog albuma *Napokon* poznatog po pjesmama *"Žigolo"*, *"Zauvijek mlad"*, *"Ja imam soul"*, *"Sitne laži"*, sastav u suradnji s autorom glazbe Aleksandrom Homokyom, autorom teksta Nedom Zubanom, te autorom aranžmana Željkom Nikolinom 2005. godine snima pjesmu *"Bisernicom dirnut ću ti dušu"*. Tom istom pjesmom predstavljaju se na festivalu Zlatne žice Slavonije u Požegi 2005. gdje su osvojili treću nagradu.

Nakon treće nagrade na Zlatnim žicama Slavonije, Starfish piše pjesmu *"Jedan život malo je"*, koju predstavlja 2006. dakle poslije promijene imena u Prva Liga.

Mnogi poznati hrvatski pjevači, poput Krunoslava Kiće Slabinca, Miroslava Škore, Željka Nikolina, Ivice Murata i mnogih drugih su se, kao suradnici li članovi pojavljivali u ovome sastavu.

Vanjske veze
------------

* Službena web-stranica Prve Lige Arhivirano 2015-02-17 na Wayback Machine-u
**Henšela** (arapski: خنشلة, berberski: *Xencelt*) za Antike znan kao **Maskula** je grad od 114,472 stanovnika na sjeveroistoku Alžira u Pokrajini Henšela u kojoj je i administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Henšela leži na nadmorskoj visini od 1,128 metarau planinama Masiva Aures, udaljena od Constantina 136 km jugoistočno.

Historija
---------

Historija Henšele seže do legendarne berberske kraljice Kahine koja je po predaji tu imala utočište.
U 1. vijeku Treća rimska legija Augusta podigla je na tom lokalitetu svoj kastrum **Maskula**, od kog je malo tog ostalo. Nakon Bizanta i Arapa Henšelom su privremeno zavladale Osmanlije a nakon njih Francuzi.

Henšela je službeno osnovana kao administrativni centar za Francuske kolonijalne uprave dekretom 1876. a status punopravne općine dobila je dekretom 1911.
Željeznička pruga podignuta je do grada 1905. ali je vojna uprava trajala do 1912.

Današnja Henšela od 2012. ima i Univerzitet Abbès Leghrour sa šest fakulteta.

Atrakcije
---------

Neposredno iznad grada nalazi se najviša planina Masiva Aures -Chelia, visoka 2.328 metara sa velikom kedrovom šumom.
Svega sedam km od centra grada leže terme - Hammam Essalihine sa hotelima.

Privreda
--------

Henšela je administrativno- trgovački centar ratarsko-stočarskog kraja.
Od industrije ima tvornicu lakog naoružanja ECMK.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Algeria, People's Democratic Republic of Algeria*" (engleski). City population. Pristupljeno 17.2. 2020.
2. 1 2 3  „*La Ville de Khenchela*" (francuski). Université Abbès Leghrour Khenchela. Arhivirano iz originala na datum 2020-02-16. Pristupljeno 17.2. 2020.
3. ↑  „*Khenchela (Algérie)*" (francuski). Archives nationales d'outre-mer. Pristupljeno 17.2. 2020.
4. ↑  „*Présentation de l'université abbès laghrour khenchela* "(francuski). Université Abbès Leghrour Khenchela. Arhivirano iz originala na datum 2020-02-02. Pristupljeno 17.2. 2020.

Vanjske veze
------------

***Henšela*** na Wikimedijinoj ostavi

* *La ville de Khenchela* Arhivirano 2020-02-16 na Wayback Machine-u (`en`)
**La Paz** je grad i općina (municipio) od 49,828 stanovnika na jugozapadu Hondurasa. On je i administrativni centar departmana La Paz.

Geografija
----------

La Paz leži u dolini rijeke Humuyu, udaljena od Comayague 16 km južno, a 172 km od luke Puerto Cortés i Karipskog mora, a od glavnog grada Tegucigalpe je udaljena 56 km zapadno. La Paz je planski građen za što je zaslužan i biskup Comayagua *Fernando de Cadiñanos*, koji je 1791. nacrtao grubu skicu budućeg grada.

Historija
---------

Autohtoni stanovnici La Paza bili su indijanski narod Lenka koji su svoj kraj zvali *Kamena dolina*, zbog kamenitog tla, a to ime prihvati su i španjolski kolonisti pa se taj kraj odtad zove *Valle de Las Piedras*. Historija grada počela je 1539. kad je španjolski konkvistador Alonso de Caceres podigao prve objekte i kapelu koju je nazvao *Nuestra Señora de La Paz del Valle de Las Piedras* (Gospa od mira Kamene doline). Toponim *Las Piedras* (Kameno) se ustalio i za naselje, koje je počalo nicati.

Snažan potres 1750. uzdrmao je čitav kraj do Comayagua, a novi potres 1774. srušio je kapelu. Od 1792. naselje *Las Piedras* je dio Departmana Comayagua. Prva općinska skupština formirana je 1797. Po popisu iz 1801. u *Las Piedrasu* je živjelo 165 mestičkih porodica i svega nekoliko španjolskih po hacijedama u okolici. Iako malobrojni oni su 1814. počeli graditi crkvu (današnju katedralu) koju su dovršili 1832.

Općina *Las Piedras* je osnovana 1820. nakon tog je 1821. izabrana nova skupština i novi predsjednik - Juan Lindo, koji je osnovao prve škole. Naselje *Las Piedras* dobilo je 14. septembra 1848. status ville (gradića), tad mu je promjenjeno i ime u *La Paz*, pa se odtad sve do 1869. zvalo *Villa de La Paz*.Kao Villa La Paz je 23. februara 1861. dobio status grada.

Kad je 1869. osnovan Departman La Paz - *La Paz* postao je njegov administrativni centar. Prva telegrafska linija u Hondurasu otvorena je 1877. između La Paza i Comayagua.
Po popisu iz 1974. u La Pazu je živjelo 6.743 stanovnika.

Današnji La Paz je trgovačko-servisni centar poljoprivrednog kraja, mjesto sa bolnicom, helidromom i stadionom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 25. 3. 2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  „*Departamento de La Paz*" (španjolski). Xplorhonduras. Pristupljeno 26. 03. 2019.
3. ↑  „*La Paz"* (španjolski). DB-City. Pristupljeno 26. 03. 2019.

Vanjske veze
------------

***La Paz, Honduras*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldía Municipal de La paz* Arhivirano 2018-03-18 na Wayback Machine-u (`es`)
**Heonjong** (korejski: 헌종) rođen kao **Yi Hwan** (1827. - 1849. bio je 24 monarh iz Dinastije Joseon koji je vladao Kraljevstvom Joseon (Korejom) od 1834. do 1849.

Biografija
----------

Kad je nenadano umro sin kralja Sunja princ *Hyomyeong*, koji je po nasljednom pravu bio prijestolonasljednik, izbor je pao na 
Sunjovog unuka - *Yi Hwana*. 
Kad je zasjeo na tron *Yi Hwan* je uzeo vladarski naslov *Heonjong*, ali nije dobio šansu da stvarno vlada jer je bio suviše mlad (imao je samo 7 godina) pa je postao marioneta klana Andong Kim. 
Taj klan je ujedno podržavao konkubinu kralja Sunja - Sunwon, koja je vladala umjesto njega kao regent.

Kako je i *Heonjong* umro mlad bez nasljednika, dvor je bio primoran potražiti prijestolonasljednika iz redova Dinastije Joseon.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Rulers of the Joseon Dynasty*" (engleski). The talking cupboard. Pristupljeno 20. 09. 2019.
2. ↑  „*Chart of Joseon Kings*" (engleski). dramasROK. Pristupljeno 20. 09. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Heonjong of Joseon* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Joseona (1834. - 1849.)** | Nasljednik: |
| **Sunjo** | **Cheoljong** |
**Gundioh** ili **Gondioc** (protogermanski: ; ? - 473), također poznat i pod imenima *Gundioc*, *Condiaco*, *Candiacus* ili *Gundowech*, bio je kralj Burgunda. Naslijedio je kralja Gundahara, ubijenog kada su 437. Huni napali Burgunde i protjerali ih iz doline Rajne; prema nekim izvorima mu je bio i sin. Oko godine 443. su se burgundske izbjeglice stvorile novu državu u dolini Rhone, te sa vremenom ojačali, koristeći kaos u Zapadnom Rimskom Carstvu. Nakon smrti cara Avita su godine 457. zauzeli Lugdunum (današnji Lyon), tradicionalno središte rimske Galije. Sljedeće godine ga je, međutim, ponovno zauzeo car Majorijan. Međutim, 461. je nakon Majorijanove smrti Gundioh ponovno zauzeo Lyon. Do Gundiohove smrti se burgundska teritorija širila na jug i na sjever, pri čemu su se Burgundi, uglavnom uspješno, sukobljavali sa Vizigotima. Gundioh je imao dobre odnose sa Rimljanima, kako sa svjetovnim vlastima oličenim u generalu Ricimeru kome je za suprugu dao svoju sestru, tako i sa crkvenim oličenim u papi Hilariju, koji ga je zvao "svojim sinom", usprkos toga što je Gundioh bio arijanac. Gundioha je nakon smrti naslijedio brat Hilperik I, a nakon čije smrti će kraljevstvo podijeliti Gundiohovi sinovi.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Gundahar**  |  **Kralj Burgundije** 437(?)–473 | Slijedi: **Hilperik I**  |
**Hiram I** (hebrejski: חִירָם, "visokorođeni"; standardni hebrejski *Ḥiram*, Tiberijska vokalizacija *Ḥîrām*) je, prema Bibliji, bio fenički kralj Tira od 969. pne. do 936. pne. nasljednik svog oca, Abibaala. Hirama je na tirskom prijestolju naslijedio Baal-Eser I (935-919). Potječe od Kanaanovog prvog sina Zidona.

Vladavina
---------

Prema Bibliji (čije navode u ovom slučaju ne potvrđuju nijedni historijski izvori) Tir je za vrijeme Hiramove vlasti od satelita Sidona postao najvažniji od svih feničkih gradova i središte velikog trgovačkog carstva. Hiram je suzbio pobunu u prvoj tirskoj koloniji Utika, u blizini kasnije Kartage.

Biblija kaže da je Hiram sklopio savez s kraljem Solomonom od Izraela, novom silom u regiji. Kroz taj savez je Hiram osigurao pristup najvažnijim trgovačkim rutama za Egipat, Arabiju i Mezopotamiju. Dva kralja su zajedno otvorili trgovačku rutu preko Crvenog mora, spojivši izraelitsku luku Ezion-Geber sa zemljom zvanom Ofir.

Biblijska predaja kazuje kako su se kraljevi obogatili, te da je Hiram poslao Solomonu arhitekte, radnike i cedrovinu kako bi sagradio Prvi Hram u Jeruzalemu. Također je proširio tirsku luku, povećao grad spojivši dva otoka na kojima je sagrađen, te sagradio kraljevsku palaču i hram boga Melqarta. Arheolozi kao William G Dever, Israel Finkelstein i dr. pak drže da su priče o Solomonu, ali i Hiramu, pretjerivanja te da nemaju nikakvih arheoloških dokaza.

Sarkofag
--------

Navodi sarkofag Hiramov se nalazi "dva sata" hoda jugoistočno od Tira te predstavlja kolosalni vapnenački sarkofag na visokom pijedestalu", poznat pod nazivom Qabr Hiram. Ne treba ga miješati sa znamenitim Ahiramovim sarkofagom.

Masonska tradicija
------------------

Hiram I igra ulogu u tradiciji slobodnih zidara (masona) kao dobavljač materijala, novca i obrtnika za izgradnju Solomonovog hrama. To dolazi od biblijske priče o savezu Solomonovog Izraela i Tira pod Hiramom I. U tim pričama je za masone najvažnija ona da je poslao svog majstora Hirama Abifa, da bude predradnik na izgradnji Hrama .. Neki vjeruju da su dva Hirama iz priče jedna te ista ličnost jer imaju isto ime i potječu iz Tira. Hiram Abif se identificira s "lukavim čovjekom" koga je kralj Hiram poslao da sagradi Hram u 2 Ljetopisi 2:13-14. Moguće je da je pogrešno tumačenje stiha iz Biblije dovelo do dvostrukog imena. Masonska tradicija na tim kratkim biblijskim referencama stvara alegoriju koja se ne smatra historijski autentičnom. Zbog nje je za vrijeme zenita popularnosti masona u SAD Hiram postalo uobičajeno muško ime.

V. također
----------

* Popis tirskih kraljeva

Izvori
------

1. ↑  Vance, Donald R. (March 1994) "Literary Sources for the History of Palestine and Syria: The Phœnician Inscriptions" *The Biblical Archaeologist* 57(1) , pp. 2-19
2. ↑  C.R.Conder and H.H.Kitchener, *The Survey of Western Palestine I. Galilee*, London 1881, S. 61-64
3. ↑  See, *e.g.*, "History of Masonry"
**Gradac Našički** je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavonija u Osječko-baranjskoj županiji i pripada gradu Našicama.

Zemljopisni položaj
-------------------

Gradac Našički se nalazi na 45° 26' 14" sjeverne zemljopisne širine i 18° 02' 09" istočne zemljopisne dužine te na 169 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Selo se na križištu državne ceste D53 (Donji Miholjac– Našice– Slavonski Brod) i lokalne ceste (Gradac Našički – Londžica). Sjeverno se nalazi selo Zoljan, istočno Londžica. Dijelovi naselja su Mlin Vodenica, Našička Krndija i Stari Gradac. Pripadajući poštanski broj je 31500 Našice, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Gradac Našički je 17,63 km×102.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Gradcu Našičkom je živjelo 163 stanovnika u 58 kućanstva.

Povijest
--------

Nakon uspostave osmanlijske vlasti rađeni su katastarski (porezni) popisi. Tako je prema popisu iz godine 1579. selo Gradac imalo 17 kuća. Osmanlije su u njega naselili pravoslavne Vlase, koji su u razdoblju od 1683. do 1691. godine izbjegli. Stanovništvo se vrača u selo poslije 1692. godine kad su Turci istjerani iz ovih krajeva. U to je vrijeme Gradac zajedno s Ceremošnjakom imao 12 kuća. Godine 1736. u selo je bilo 9 kuća i dva mlina vodenice. Godine 1755. Gradac, Ceremošnjak i Granice imaju tridesetak kuća. U današnje vrijeme stanovništvo se najviše bavi poljodjelstvom, vinogradarstvom, stočarstvom a na izlazu iz sela prema Krndiji nalazi se kamenolom. Najveći problem naselja je odlazak mladih zbog potrage za poslom pa u selu prevladava staračko stanovništvo. Ime naselja kroz povijest se bilježilo kao Gradach, Gradasz, Grallyacz.

Obrazovanje i školstvo
----------------------

U selu se nalazi područna škola koja radi u sklopu Osnovne škole Kralja Tomislava iz Našica a polaze je i djeca iz susjedne Londžice.

Ostalo
------

Na izlazu iz sela, a iznad kamenoloma nalaze se ostatci utvrde Bedemgrada.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
4. ↑

* 
* Arhivirano 2013-03-23 na Wayback Machine-u

Vanjska poveznica
-----------------

* 

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Gradac Našički** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
.

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Našica |
| --- |
| Brezik Našički • Ceremošnjak • Gradac Našički • Granice • Jelisavac • Lađanska • Lila • Londžica • Makloševac • Markovac Našički • Martin • Našice • Polubaše • Ribnjak • Rozmajerovac • Velimirovac • Vukojevci • Zoljan |
**Gunjavci** su naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u općini Rešetari u Brodsko-posavskoj županiji.

O naselju
---------

U Gunjavcima se nalazi kapela Svetog Nikole koja pripada župi Mučeništva sv. Ivana Krstitelja iz Zapolja, te je dio Novogradiškog dekanata Požeške biskupije. U naselju djeluje NK Slavonac Gunjavci-Drežnik i Dobrovoljno vatrogasno društvo.

Zemljopis
---------

Gunjavci se nalazi istočno od Nove Gradiške, 6 km sjeveroistočno od Rešetara, susjedna naselja su Drežnik na sjeveru, Bukovica na zapadu, te Adžamovci i Brđani na jugu.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Gunjavci su imali 424 stanovnika. 

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

  

**\*Napomena:**  Gunjavci se do 1971. iskazivaju pod imenom Gunjavci, a 1981. i 1991. pod imenom Gunjevci.

Šport
-----

* NK Slavonac Gunjavci-Drežnik

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
2. ↑  Popis stanovništva Republik Hrvatske 2011. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Gunjavci** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Rešetari |
| --- |
| Adžamovci • Brđani • Bukovica • Drežnik • Gunjavci • Rešetari • Zapolje |
**Hirija** (starogrčki:  na jonskom i Ὑρία na koine dijalektu) jeste toponim koji se spominje u Homerovom katalogu brodova, gde se na početku popisa nalaze snage koje dolaze iz Beotije, a među njima se na prvom mestu nalaze Hirija i stenovita Aulida.

Grčki geograf Strabon kaže da u njegovo doba Hirija pripada teritorije Tanagre, ali da je ranije pripadala Tebi. Strabon je određuje preciznije lokaciju Hirije, u kojoj, kako se čini, u njegovo doba više nije bilo stanovnika. Pausanija uopšte ne spominje Hiriju. Moderni ispitivači su izneli pretpostavku da se Hirija nalazila u okolini Aulide, blizu lokaliteta *Megalo Vouno*, na jednom humku uz obalu, nedaleko od plaže Drámesi (novogrčki: ), gde su na površini nađeni ostaci heladske keramike,Blegen 1949 a iskopavanja su otkrila ranomikensku keramiku u jednoj grobnici.

Prema mitu, tu je živeo kralj Hirijej, koji nije imao dece i koga su jednom posetili Zevs i Hermes (neki dodaju i Posejdona). Bogovi su krzno žrtvenog bika napunili svojim urinom (ili spermom) i rekli Hirijeju da tu kožu zakopa. Devet meseci kasnije Hirijej je u koži pronašao novorođenče i dao mu ime Orion. Rimski pisci Orionovo su ime dovodili u vezu s latinskom imenicom *urina* (= "urin"), premda to ime očito nije latinskog porekla. Na temelju ove priče Nono kaže da je Orion "imao tri oca" i majku Geju.

Kao i neka druga drevna imena grčkih gradova, kao što su *Athenai* i *Mykenai*, i oblik *Hyria* je množina; njeno je ime u davnini aludiralo na "sestre iz košnice", pod pretpostavkom da je Hesihije u pravu kad u svom delu *Glose* kaže da je dorska reč ὕρον (*hyron*, jednina) značila "roj pčela" ili "košnica". Preko ove "košnice" kao mesta svog rođenja Orion, Hirijejev sin, povezan je s Potnijom, minojsko-mikenskom "gospodaricom" starijom od Demetre, koja je i sama ponekad u izvorima označena kao "čista majka pčela".

Literatura
----------

* Blegen, Carl W. (1949). *Hyria*. Hesperia Supplements: Commemorative Studies in Honor of Theodore Leslie Shear. **br. 8**.
* Smith, William (1854), „Hyria", *Dictionary of Greek and Roman Geography*, London
**Grodzisk Mazowiecki** je grad od 32,125 stanovnika u sredini Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grodzisk Mazowiecki je danas jugozapadno predgrađe Varšave, udaljen tridesetak km od njena centra.

Historija
---------

Pretpostavlja se da je već u periodu 11 -13. vijek postojalo slavensko naselje po kom je Grodzisk dobio ime.
Prvi put je dokumentiran 1355. kad je podignuta crkva.

Grodzisk je dobio gradska prava 1522. od kralja Poljsko-Litvanske Unije Sigismunda I Starog.
Od 1623. do sredine 18. vijeka bio je feud porodice Mokronoski, to je bio nesretni period kad su vladale epidemije, ratovi i glad.

Izgradnja prve dionice željezničke pruge Varšava-Beč 1845. pridonijela je dinamičnom razvoju grada. 
Prva tvornica podignuta je 1881. a druga željeznička pruga 1927. U to vrijeme najveća poduzeća bila su *Słoń* (abrazivi) i kemijska industrija Grodzisk (današnja *Polfa*.

Pobratimski gradovi
-------------------

Grodzisk Mazowiecki ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

|  |  |
| --- | --- |
| * Austrija Weiz Austrija
* Litvanija Šiauliai Litvanija
* Crna Gora Danilovgrad Crna Gora
 | * Litvanija Radviliškis Litvanija
* Švedska Skara, Švedska
* Francuska Carros Francuska
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Poland: Mazowieckie*" (engleski). City population. Pristupljeno 12.04. 2021.
2. ↑   „Prezentacja gminy" (poljski). Grodzisk Mazowiecki. Pristupljeno 12.04. 2021.
3. 1 2 3   „Z kart historii" (poljski). Grodzisk Mazowiecki. Pristupljeno 12.04. 2021.
4. ↑   „Gminy partnerskie" (poljski). Grodzisk Mazowiecki. Pristupljeno 12.04. 2021.

Vanjske veze
------------

***Grodzisk Mazowiecki*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mazowiecki.eu/ *Grodzisk Mazowiecki* (službene stranice)[*mrtav link*] (`pl`)
**Hirnantij** je sedma i konačna međunarodno priznata faza ordovicijskog perioda paleozojske ere. Kratko je trajala, samo oko 1,9 miliona godina, od 445.6 do 443.7 Ma (miliona godina). Ranu fazu hirnantnija su karakterizirale niske temperature, velika glacijacija i veliki pad razine mora. U kasnijoj fazi hirnantija temperatura je porasla, ledenjaci su se se otopili i razina mora porasla na istu ili nešto malo veću razinu od one na početku glacijacije.

Većina naučnika vjeruje da su ovakve klimatske oscilacije izazvale veliko masovno izumiranje koje se dogodilo u to vrijeme. U stvari, hirnantnij (isto tako poznat kao kraj odrovicija i ordovicijsko-silursko) masovno izumiranje predstavlja drugi takav najveći događaj u geološkoj historiji. Oko 85 % svih morskih vrsta je umrlo. Samo je kraj permijskog masovnog izumiranja bio veći. Za razliku od mnogih manjih izumiranja, dugoročne posljedice ovog događaja su bile relativno male. Sa završetkom klimatskih oscilacija, klima se vratila na prethodno stanje i vrste koje su preživjele su uskoro (za dva ili tri miliona godina) evoluirale u iste one vrste kakve su bile postojale i ranije.

Eksterni linkovi
----------------

* Middle & Late Ordovician Climate
* The World during the Middle and Late Ordovician Arhivirano 2005-03-21 na Wayback Machine-u paleogeography
* The Late Ordovician Arhivirano 2008-06-15 na Wayback Machine-u
* GeoWhen Database - Late Ordovician
* The Ordovician Mass Extinction Arhivirano 2005-07-17 na Wayback Machine-u
* BBC Evolution Weekend: Extinction Files (very brief entry)


| Ordovicijski period |
| --- |
| Donji ordovicij | Srednji ordovicij | Gornji ordovicij |
| Tremadok | *Arenig* | *Ord. III* | Darivil | *Ord. V* | *Ord. VI* |
| Hirnant |
**Zelena levica** (hol. *GroenLinks*, akr. **GL**) je holandska zelena partija. Oformljena je 1989. godine ujedinjenjem Komunističke partije Holandije, Pacifističke socijalističke partije, Političke partije radikala i Evangelističke narodne partije.

Poslanički klub Zelene levice
Posle loših rezultata na izborima 1989. i 1994. godine, partije je ostvarila relativno dobre rezultate na izborima 1998. i 2002. godine. Predsednik partije Paul Rosenmeler smatran je za vođu opozicije za vreme vlade Vima Koka. Femke Halsema preuzima upravljanje partijom 2002. godine. Naglašava toleranciju, slobodu i emancipaciju kao glavne vrednosti partije.

Femke Halsema
Zelena levica opisuje sebe kao *zelenu*, *socijalnu* i *tolerantnu*. Smatraju sebe tradicionalnom levicom.

U donjem domu Holandskog parlamentu imaju 10 poslanika, u Senatu 4, a u Evropskom parlamentu tri predstavnika. Femke Halsema je takođe i šefica poslaničke grupe u Donjem domu. Partija je u opoziciji prema četvrtoj vladi Jan Petera Belkenendea. Stranka ima oko 100 lokalnih većnika i učestvuje u vlasti u šesnaest od dvadeset najvećih gradova u Holandiji. Glasači Zelene levice uglavnom su koncentrisani u velikim univerzitetskim gradovima.

Eksterni linkovi
----------------

***GroenLinks*** na Wikimedijinoj ostavi

* GroenLinks.nl Zelena levica
* Arhivirano 2011-07-24 na Wayback Machine-u Blog članova Zelene levice
**Grof Tripolija** je bila titula koju je nosio poglavar Grofovije Tripoli, križarske države u današnjem Libanonu koja je postojala od 1102. do 1289. Prvi nositelj titule bio je grof Raymond IV od Toulousea, koji, doduše, nikada nije uspio zauzeti sam grad Tripoli. Raymond je umro 1105. ostavivši svog sina Alfonsa-Jordana kao formalnog nasljednika, dok je kao regent opsadu nastavio njegov rođak Gillem-Jordan od Cerdagne. U međuvremenu je iz Toulousea na Levant stigao Raymondov nezakoniti sin Bertrand od Toulousea koji se nakon Gillemove smrti nametnuo kao vladar Tripolija; mladi Alfons-Jordan se vratio u Toulouseu. Grofovi Toulousea su vladali kao vazali Jeruzalemskog Kraljevstva; nakon pogibije Raymonda III u bitci kod Hatina 1187. Tripoli su preuzeli kneževi Antiohije; ta je personalna unija prestala padom Antiohije u ruke Mameluka 1268. Posljednji vladar je bila Lucia od Tripolija, sve do 1289. kada su Mameluci zauzeli i Tripoli.

Popis grofova
-------------

* Raymond od Toulousea (1102-1105)
* Alfonso-Jordan (1105-1109)
* Gillem-Jordan, regent (1105-1109)
* Bertrand od Toulousea (1109-1112)
* Pons od Tripolija (1112-1137)
* Raymond II od Tripolija (1137-1152)
* Raymond III od Tripolija (1152-1187)
* Bohemund IV od Antiohije (1187-1233, također knez Antiohije 1201-1216 i 1219-1233)
* Bohemund V od Antiohije (1233-1252, također knez Antiohije)
* Bohemund VI od Antiohije (1252-1275, također knez Antiohije 1252-1268)
* Bohemund VII od Tripolija (1275-1287)
* Lucia od Tripolija (1287-1289)

Izvori
------



***Grof Tripolija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Industrija** je grana privrede koja zahteva veću količinu prirodnih resursa i izvora energije da bi se dobio krajnji proizvod. Industrija zahteva velike količine početnih ulaganja kapitala, pre nego što počne da se realizuje dobit. 

Najuspešnija industrijska preduzeća u datom sektoru su najčešće ili preduzeća osnovana izrazito velikim kapitalom, ili preduzeća inovatori, koja su prva osvojila neku novu tehnologiju, proces ili tržište.

Industrija je postala ključni sektor proizvodnje u evropskim i severnoameričkim zemljama tokom industrijske revolucije, koja je izmenila pređašnje merkantilne i feudalne ekonomije kroz niz velikih tehnoloških napredaka kao što je izum parne mašine. Industrijske zemlje su zauzele kapitalistički ekonomski kurs. Železnica i parobrodi su omogućili jeftin prevoz roba do ranije praktično nedostupnih udaljenih tržišta, i omogućili privatnim firmama zgrtanje velikog bogatstva. Nakon industrijske revolucije, oko jedne trećine svetske ekonomske proizvodnje je dolazilo iz industrijskog sektora - što je veći udeo od udela poljoprivrednog sektora, ali danas je uslužni (takozvani tercijarni) sektor razvijeniji od industrijskog.

***Industrija*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85065960
* GND: 4026779-9
* NDL: 00566171
* NKC: ph115920
* BNE: XX524645

 |
Arheološki lokaliteti u Africi na kojima su otkriveni ostaci hominida. Hadar je obilježen s ET-1, ET-2 je lokalitet Herto, a ET-3 je lokalitet Omo.
**Hadar** je naselje i arheološki lokalitet u Etiopiji, koje se nalazi u području Afarskog trokuta, odnosno na njegovom južnom vrhu, u afarskoj administrativnoj oblasti Mille (woreda). Američki arheolog i paleontolog Donald Johanson je 1973. godine na ovom lokalitetu otkrio ostatke jednog od najbolje očuvanih i najstarijih kostura ženske jedinke *Australopithecusa afarensisa*. Nalaz je dobio nadimak Lucy, po pjesmi Beatlesa „*Lucy in the Sky with Diamonds*".

Godine 2000. u području Dikika u Etiopiji otkriven je stariji kostur *Australopithecusa afarensisa*, koji je pripadao trogodišnjem djetetu, a koji je dobio nadimak Selam (što na lokalnom jeziku znači "mir").

Povezano
--------

* Lucy (australopitek)

Literautra
----------

1. ↑  Donald C. Johanson, Edey Maitland; *Lucy, the Beginnings of Humankind* (1981.). Izdavač: Granada, St Albans, ISBN 0-586-08437-1
Središnji križ na groblju Boninovo u Dubrovniku
Katoličko groblje Boninovo
Pravoslavno groblje Boninovo
**Groblje Boninovo** je glavno groblje grada Dubrovnika. Nalazi se na gradskom predjelu Boninovo, oko 1 km sjeverozapadno od gradskog predjela Pile i zapadnog ulaza u staru gradsku jezgru.

Povijest
--------

Današnje groblje na dubrovačkom predjelu Boninovu, po kojem nosi ime, nekad je bilo prostor s ljetnikovcem koji je bio u vlasništvu obitelji Altesti. Ljetnikovac se nalazio na mjestu današnje kapelice, a posjed obitelji Altesti je bio pun šetnica kroz terasasti vrt.

Ljetnikovac je tijekom 18. stoljeća bio namijenjen organizaciji prostitucije, no vlasniku ljetnikovca je zbog jedne od mladih prostitutki dovedene iz Francuske proradila savjest, pa je ljetnikovac darovao za javno korištenje. Naredbom Francuza na tom mjestu je tijekom 19. stoljeća uređeno javno gradsko groblje.

Znamenitosti
------------

Na samom ulazu u središnji dio groblja Boninovo dominira grobnica obitelji Glavić, s vjerno izrađenim kipom nesretno preminule kćeri Marije Glavić s pogledom na anđela. Kip je rad Talijana Canessa iz Genove jednog od tadašnjih najprestižnijih kipara.

Na groblju se nalazi nekoliko kipova poznatog hrvatskog kipara Ivana Rendića.

Boninovo danas
--------------

Zapadna dio groblja branitelja
Današnje groblje Boninovo je podijeljeno na nekoliko odjeljaka. Najveći od njih, ili središnje groblje, je prostor za ukop vjernika rimokatoličke vjeroispovjesti, a na ostalim odjeljcima se nalaze prostori za ukop vjernika drugih vjeroispovjesti poput židovskog, muslimanskog ili pravoslavnog groblja.

Današnje groblje na Boninovu je nedostatno za potrebe grada veličine Dubrovnika pa je u planu gradnja novog groblja na gradskom predjelu Dubac u Župi dubrovačkoj.

Groblje branitelja Dubrovnika
-----------------------------

Na središnjem dijelu groblja Boninovo, podijeljenom na dva dijela, nalazi se groblje dubrovačkih branitelja, a između odjeljaka se nalazi središnji križ u spomen svim palim braniteljima grada tijekom rata u Hrvatskoj.

Izvori
------

1. 1 2  Portal Oko - Boninovo[*mrtav link*] Preuzeto 1. studenoga 2011.
2. ↑  Portal Oko - Napuklo mramorno srce Marije Glavić Arhivirano 2012-06-05 na Wayback Machine-u Preuzeto 1. studenoga 2011.

Vanjske veze
------------

***Groblje Boninovo*** na Wikimedijinoj ostavi
**Hiralal Sen** (bengalski: , *Hiralal Shen*) (1866–1917) bio je indijski fotograf, koji se smatra jednim od pionira, odnosno osnivačem indijske kinematografije. 1898. je u Calcutti, nakon što je odgledao kino-predstavu putujuće trupe izvjesnog profesora Stevensona, od njega posudio kameru kako bi snimio predstavu *Flower of Persia*. Potom je od Warwick Trading Company Charlesa Urbana nabavio uređaj Urbane Bioscop s kojim je 1899. počeo prikazivati u vlastitom kazalištu Classic Theatre, osnovavši vlastitu kompaniju Royal Bioscope. S njom je snimio nekoliko filmova uključujući jedan u kome je propagirao indijski Swadeshi pokret, te se zbog toga smatra jednim od pionira indijskog političkog filma. Međutim, poslovni neuspjesi i konkurencija Jamshedji Framji Madana su do 1913. okončali njegovu kompaniju. Posljednje godine života su mu obilježili bolest, ali i tragedija koja se zbila nedugo prije smrti, kada je požar uništio njegovu cjelokupnu filmsku arhivu, učinivši njegov opus izgubljenim.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Hiralal Sen na IMDb-u (`en`)
* www.hindimovie.com
* "Remembering Hiralal Sen"
**Géde Ollgothach**, sin Olloma Fotle, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, veliki kralj Irske. Prijestolje je naslijedio nakon smrti svog brata Slánolla. Nadimak mu znači "posjeduje snažan glas", a *Lebor Gabála Érenn* navodi da su za vrijeme vladavine svi podanici imali glas "sladak" poput zvuka citre. Vladao je osam, dvanaest, ili sedamnaest godina, prije nego što je ubijen. Prema *Lebor Gabála* to je učinio inače nepoznati Fíachu sin Fíadchúa; prema Keatingu i *Annals of the Four Masters* to je učinio njegov nećak i nasljednik Fíachu Findoilches, sin Finnachte. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Slánoll**  |  **veliki kralj Irske** AFM 1241-1231. pne.FFE 880-863. pne. | Slijedi: **Fíachu Findoilches**  |

Izvori
------

1. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, pp. 237
2. ↑  *Annals of the Four Masters* 3959-3971
3. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.26
**Hedemora** je grad od 7,273 stanovnika u sredini Švedske, ona je i 
administrativni centar Općine Hedemora od 15,164 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Hedemora leži u Grofoviji Dalarna, nedaleko od rijeke Dalälven udaljena oko 90 km
sjeverno od Västeråsa.

Historija
---------

Hedemora je izrasla za procvata rudarstva u Dalarni, pa je 1459. dobila status grada. 
U vrijeme kad je nastala služila je kao trgovište za obližne rudnike, i transportni centar za otpremu robe prema Mälarenu. 

U to vrijeme bila je poznata po svom godišnjem sajmu - sv. Pavla (Pålsmässomarknaden), posljednji takav 
održan je 1587.

Tokom 17. vijeka došlo je do pogoršanja ekonomskih prilika u tom kraju, jer je zbog slabe potražnje zamrla proizvodnja 
željeza, pa je nakon 1688. došlo do osipanja stanovništa, tako da je 1840. njihov broj pao na ispod 1.000.

U to vrijeme zanatsvo je bilo osnovni prihod njegovih malobrojnih stanovnika.
Rast industrije zahvatio je Hedemoru tek početkom 20. vijeka, pa joj se broj stanovnika u svega tri dekade udvostručio (1900. 
imala je 1.800 stanovnika, a 1930. - 3.800).

Nakon toga se usporio rast stanovništva.

Privreda
--------

Najveći pogon u gradu je Hedemora Diesel (veliki dizel-motori), a do 2002. kad je bankrotirao to je bio i Hedemora Verkstäder.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Dalarna" (engleski). City population. Pristupljeno 31. 05. 2015.
2. 1 2 3 4 5  „*Hedemoras historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 31. 05. 2015.
3. ↑  „*Hedemora Diesel*" (engleski). Hedemora Diesel. Pristupljeno 31. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Hedemora*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Hedemora* (`sv`)
**Hatteras**.- Pleme Algonquian Indijanaca sa Sand Banksa na otoku Hatteras, istočno od Pamlico Sounda u Sjeverna Sjevernoj Karolini. Hatterasi 1701. imaju svega jedno selo, Sand Banks na otoku Hatteras, i njihovi potomci su po svoj prilici današnji Croatan ili Lumbee Indijanci iz okruga Robeson u Sjevernoj Karolini, koji su imali veza sa nestalom Raleighovim kolonistima. Oni će uskoro nestati kao samostalno pleme i pomiješati se sa kontinentalnim Algonkinima. Godine 1761. velečasni Alexander Stewart pokrstio je 7 Indijanaca i djecu-mješance iz plemena Mattamuskeet, Hatteras i Roanoke, a dvije godine kasnije još 21 osobu. Sjeverna Karolina godine 1855. priznaje Croatan Indijance koji 1885 svoje ime mijenjaju u Lumbee.
Populacija Hatterasa nije poznata. Hatteras i Machapunga populacija procjenjena je na 1,200 (1600). Godine 1701 Hatterasa ima oko 80, od čega 16 ratnika. 

Jezik Hatterasa, smatra se bio je srodan sa onima što su ga govorili Chowanoc, Machapunga, Moratok, Pamlico, Powhatan i Weapemeoc.

Prema Marilyn Berry Morrison koja vuče porijeklo od Hattearas Indijanaca sa otoka Hatteras, u okrugu Dare i na Hatterasu još ima potomaka ovih Indijanaca, a to su obitelji Pugh, Berry, Collins, Scarborough, Wescott, Daniels i drugi. prema popisu iz 2000. 83 Indijanca živi u okrugu Dare, a porijeklom su od Croatan i Roanoke plemena, koji su se organizirali kao Algonquin Indians of North Carolina, Inc. sa središtem u gradiću Manteo. 
Plemena Hatteras i Roanoke bili su članovi konfederacije Secotan.

Vanjske poveznice
-----------------

* Native North Carolinians[*mrtav link*]
**Gästrikland** čita se **Estikland** je jedna od 25 švedskih historijskih pokrajina (švedski: *landskap*) na istoku zemlje, koja danas više nema nikakvu administrativnu funkciju, ali se njeni stanovnici još uvijek identificiraju sa njom.

Geografske karakteristike
-------------------------

Gästrikland se proteže duž Botnijskog zaljeva, graniči sa pokrajinama Uppland i Västmanland, Dalarna i Hälsingland.

Kako leži sjeverno od Upplanda i južno od Hälsinglanda, što je neka sredina između južnih i sjevernih krajeva Švedske, zovu ga - *Vrata sjevera*.

Gästrikland ima površinu od 4 181 km² na kojoj živi 146,723 stanovnika.

Danas njegov teritorij formira južni dio grofovije Gävleborg.

Gästrikland je nizinski kraj, koji se od obalne ravnice postepeno penje do šumovite visoravni u unutrašnjosti, najviše brdo Lustigknopp visoko je 402 metara.

Historija
---------

Gästrikland je prihvatio kršćanstvo negdje oko 1100. i to preko Gotlanda, što se vidi u načinu crkvene gradnje. Sve do 15. vijeka 
bio je vrlo rijetko naseljen.

Od srednjeg vijeka do 1642. Gästrikland je bio dio pokrajine Uppland.

Privreda
--------

Kroz mnogo vijekova - Gästrikland je bio pokrajina u kojoj se proizvodilo željezo, pa je poznat i kao *Järnriket* (Kraljevstvo željeza). Po cijeloj pokrajini postoje brojne topionice, od onih starih 2 000 godina, do najnovijih u modernim čeličanama u Sandvikenu i Hoforsu.

Za privredu pokrajine važna je drvnoprerađivačka industrija, naročito proizvodnja celuloze.

Poljoprivreda nije osobito razvijena, iako se uzgaja nešto žitarica, krumpir i krave. 
Industrija je koncentrirana u naseljima duž obale, naročito oko administrativnog centra Gävlea. Tu se proizvodi papir, tekstil, 
celuloza i obrađuje drvo.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Gästrikland*" (engleski). Sverigeturism. Arhivirano iz originala na datum 2014-12-23. Pristupljeno 26. 04. 2015.
2. 1 2 3  „*Gästrikland*" (švedski). Johmenvisst. Pristupljeno 26. 04. 2015.
3. 1 2  „*Gävleborg*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 26. 04. 2015.
4. 1 2  „*Historia*" (švedski). Nationalencyklopedin. Pristupljeno 26. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Gästrikland*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Välkommen till Gästrikland!* na portalu Gästrikland Arhivirano 2016-04-10 na Wayback Machine-u (`sv`)
* *Gästrikland* na portalu Nationalencyklopedin (`sv`)

 p • r • u  **Historijske pokrajine Švedske** 

Flag of SwedenFlag of Sweden
Ångermanland • Bohuslän • Blekinge • Dalarna • Dalsland • Gästrikland • Gotland • Halland • Hälsingland • Härjedalen • Jämtland • Lappland • Medelpad • Norrbotten • Närke • Öland • Östergötland • Skanija • Småland • Södermanland • Uppland • Värmland • Västmanland • Västerbotten • Västergötland
**Granje** je naselje u općini Jakšić, smješteno nedaleko od prometnice Požega-Kutjevo. S tri je strane okruženo šumom, bogato je pašnjacima, plodnim njivama i izvorima pitke vode. Nedaleko od naselja protječe potok Rodnjak. 

Selo ima četrdesetak kuća smještenih s obje strane glavne ulice, duge oko 250 metara, te u dva sokaka, koji se nadovezuju na glavnu ulicu, na početku i na kraju sela. Selo je smješteno svojevrsnoj zavali, tako da se ne vidi s glavnog puta Jakšić-Kutjevo. To mu daje i stanovitu prednost u odnosu na druga sela u okolini, jer je zaštićeno od ledenih zimskih vjetrova.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine Granje je imao 108 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Izvor
-----

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Granje (Jakšić)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Jakšić |
| --- |
| Bertelovci • Cerovac • Eminovci • Granje • Jakšić • Radnovac • Rajsavac • Svetinja • Tekić • Treštanovci |
**Dr Herbert Kraus** (1910 — 1970), lekar, učesnik Narodnooslobodilačke borbe i sanitetski general-major JNA.

Biografija
----------

Rođen je 12. februara 1910. godine u selu Bačincima, kod Šida. Medicinski fakultet je završio 1936. godine u Zagrebu.

Učesnik je Narodnooslobodilačke borbe od 1941. godine. Najpre je bio lekar Valjevskog i Prvog šumadijskog partizanskog odreda, a zatim je radio u partizanskim bolnicama u Novoj Varoši i Foči, a od septembra 1942. godine je bio na dužnosti pomoćnika načelnika Sanitetskog odseka Vrhovnog štaba NOV i POJ.

U članstvo Komunističke partije Jugoslavije, primljen je 1941. godine, a od Drugog zasedanja AVNOJ-a, 1943. godine, bio je član Antifašističkog veća narodnog oslobođenja Jugoslavije.

Posle oslobođenja Jugoslavije, bio je na raznim rukovodećim dužnostima u Sanitetskoj službi Jugoslovenske narodne armije. Od decembra 1946. do oktobra 1947. godine je bio načelnik Glavne vojne bolnice JA, a od septembra 1949. do januara 1953. i od novembra 1954. do maja 1956. godine načelnik Vojnomedicinske akademije.

Demobilisan je 1956. godiine u činu general-majora Sanitetske službe JNA. Od 1956. godine nalazio se na radu u državnoj upravi gde je obavljao funkcije sekretara za narodno zdravlje Saveznog izvršnog veća i direktora Saveznog zavoda za zdravstvenu zaštitu.

Umro je 11. aprila 1970. godine u Beogradu i sahranjen je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju.

Nosilac je Partizanske spomenice 1941. i drugih jugoslovenskih odlikovanja, među kojima je Orden zasluga za narod sa zlatnom zvezdom i dr.

Literatura
----------

* **Vojna enciklopedija** (knjiga četvrta). Beograd 1972. godina

  



|  |  |
| --- | --- |
|  | Načelnici Vojnomedicinske akademije |
| 
Herbert Kraus (1949-1953) | Salomon Levi (1953-1954) | Herbert Kraus (1954-1956) | Ivo Kralj (1956-1958) | Tomislav Kronja (1959-1971) | Đorđe Dragić (1971-1979) | Borivoj Vračarević (1979-1982) | Vladimir Vojvodić (1982-1988) | Mihajlo Đuknić (1989-1992) | Jovan Bijelić (1992-1996) | Aco Jovičić (1996-2001) | Momčilo Krgović (2001-2002) | Zoran Stanković (2002-2005) | Miodrag Jevtić (2005-2011) | Marijan Novaković (2011-danas) |
**Letonski** ili **latvijski jezik** (letonski: *latviešu valoda*) je zvanični jezik Republike Letonije i jedan od zvaničnih jezika Evropske Unije. Postoji 1.4 miliona ljudi koji govore letonski u Letoniji i oko 150.000 u inostranstvu. Usled velike imigracije u vreme SSSR-a, danas je letonski maternji jezik za samo oko 60% stanovništva Letonije. 

Letonski jezik pripada istočnobaltičkoj podgrupi baltičkih jezika u indoevropskoj jezičkoj porodici. Samo su letonski i litvanski živi baltički jezici.

Istorija
--------

Balitički jezici su od izuzetnog značaja za lingvistiku jer su zadržali mnoge veoma stare osobine, za koje se veruje da su postojale u ranim fazama proto-indoevropskog jezika. 

Letonski se kao poseban jezik pojavio u 16-om veku. Najstariji pisani tekstovi na letonskom su prevod crkvenih himni, koje je 1530. napisao Nikolas Ram, nemački pastor u Rigi. 

Najbliži rođaci Baltičkim jezicima su slovenski i germanski jezici.

Postoje 3 dijalekta u letonskom: livonijski, latgalijanski i srednji dijalekt. Srednji dijalekt je osnova književnog jezika.

Karakteristike
--------------

Sintaksa letonskog jezika se razvila pod nemačkim uticajem. Postoje dva gramatička roda i sedam padeža: nominativ, genitiv, dativ, akuzativ, instrumental, lokativ, i vokativ (kao u srpskom jeziku, na primer). 

Raniji alfabet letonskog bio je ekvivalentan nemačkom. Danas, letonski alfabet se sastoji od 33 slova i gotovo potpuno je fonetski (po pravilu: čitaj kako je napisano), tj. grafeme odgovaraju morfemama.

Primer
------

Molitva Bogu na letonskom: 

```
Mūsu tēvs debesīs
Svētīts lai top tavs vārds
Lai nāk tava valstība
Tavs prāts lai notiek
kā debesīs, tā arī virs zemes 
Mūsu dienišķo maizi dod mums šodien 
Un piedod mums mūsu parādus 
kā arī mēs piedodam saviem parādniekiem 
Un neieved mūs kārdināšanā 
bet atpestī mūs no ļauna 
Jo tev pieder valstība 
spēks un gods mūžīgi 
Āmen 

```

* Sveiks - Zdravo

Eksterni linkovi
----------------

***Latvijski jezik*** na Wikimedijinoj ostavi

WikipediaWikipedia
***Latvijski jezik*** nа Wikipediji

* Letonika
* englesko-letonsko-engleski rečnik Arhivirano 2006-04-10 na Wayback Machine-u
* rusko-letonsko-ruski rečnik
* Primeri letonskih reči i fraza (sa zvukom)

| * p
* r
* u
Baltički jezici |
| --- |
| Istočnobaltički | Letonski • Litvanski • Selonski • Semigalski |
| Zapadnobaltički | Galindski • Kuronski • Pruski jezik (Staropruski) • Sudovijski (Jatvinški) |
| Neklasificirani | Nadruvijski • Skalvijski |
| Baltoslavenski jezici |

| * p
* r
* u
Službeni jezici Evropske unije |
| --- |
| 
* bugarski
* češki
* danski
* engleski
* estonski
* finski
* francuski
* grčki
* hrvatski
* irski
* italijanski
* latvijski
* litvanski
* mađarski
* malteški
* nizozemski
* njemački
* poljski
* portugalski
* rumunjski
* slovački
* slovenski
* španski
* švedski

 |  |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85075013
* GND: 4114406-5
* BNF: cb11933927q (podaci)
* NDL: 00569429
* NKC: ph166081

 |
Jedan od Huai Suovog rada
**Huai Su** (trad. kin. , uprošć. kin. , pinjin: , 737–799), naklonsko ime **Cangdžen** (), je bio Budistički mohan i kaligrafer Tang dinastije, poznat za njegovu rukopisnu kaligrafiju. Manje od 10 komada njegovih rada su preživeli.

On je rođen u suvremenu Čangša, Hunan. Malo je poznato o njegovim ranim životu. Njegovo sekularno prezime može biti Ćijen (錢), i on može biti nećak pjesnika Ćijen Ći (). On je postao mohan u njegovom djetinstvu, navodno iz siromaštva.

Prema legendi, on je zasadio stabla banana (ili bilo koja stabla rodom musaceae) u dvorištu hrama gde je živeo, i koristio je listove kao papir da vježba njegovoj umjetnost. On je postao poznata ličnost u svojim ranim tridesetim kada je došao u Čang'an, tada glavnom gradu Kine. Poznati pjesnici svoga vremena govorili su sa uvažavanjem o njegovim delima, uključujući i Li Bai. Kao Li Bai, on je bio sklon vinu.

Tradicionalno Huai Su je upareni sa starijim Džang Sji kao dva najveća rukopisna kaligrafisti dinastije Tang. Dvojica se ljubazno pominju kao „ludi Džang i pijan Su" ().

Izvori
------

1. ↑  Da se ne pomeša sa drugom monahom sa istim imenom u dinastiji Tang, koji je živio od 624. do 697. i bio student Sjuencanga
2. ↑  Njegov suvremenik Lu Ju je napisao u svojem *Život monaha Huai Su* (): „On je bio siromašan i nije imao papir za pisanje. On je posadio desetak hiljada stabala banana u svojem zavičaju [za dobije listove] da vježba njegovu umjetnost ()".
|  |
| --- |
| Serija članaka na temu:
**Zoologija**

 |
| **Grane zoologije** |
| Antrozoologija • Apiologija
Araknologija • Cetologija
Konkologija • Entomologija
Etologija • Herpetologija
Ihtiologija • Kriptozoologija
Malakologija • Mamalogija
Mirmekologija • Neuroetologija
Ornitologija • Planktologija
Paleozoologija • Primatologija |
| **Poznati zoolozi** |
| Georges Cuvier • Charles Darwin
William Kirby • Carolus Linnaeus
Konrad Lorenz • Thomas Say
Alfred Russel Wallace • više... |
| **Historija** |
| Prije Darwina
Poslije Darwina |

Entomološka kolekcija
**Entomologija** (grč. *entomo*: insekt i *logos*: nauka) je nauka o insektima. Zbog postojanja oko 1.3 miliona opisanih vrsta insekata koji čine dvije trećine svih živih organizama, starosti preko 400 miliona godina, brojne interakcije sa ljudima i drugim formama života na Zemlji, entomologija je veoma važna grana biologije. Iako tehnički neispravno, definicija entomologija se nekad koristi u slučaju proučavanja drugih organizama kao što su pauci, crvi i puževi. Entomologija je usko povezana sa mnogim granama nauke kao što su genetika, biohemija, sistematika, fiziologija, ekologija, morfologija, paleontologija, antropologija, robotika, poljoprivreda, ishrana, forenzika i mnoge druge.

Entomološke subspecijalnosti
----------------------------

Unutar entomologije postoje podjele koje se odnose na proučavanje pojedinih vrsta insekata kao što su:

* Apiologija - pčele
* Koleopterologija - tvrdokrilci
* Dipterologija - muhe
* Hemipterologija - bube
* Lepidopterlogija - leptiri
* Mirmekologija - mravi
* Ortopterologija - skakavci
* Trihopterologija - vodeni moljci

Vanjske veze
------------

***Entomologija*** na Wikimedijinoj ostavi