recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Profesor dr Dušan Kanazir** (Mošorin, 28. jun 1921 — Beograd, 19. septembar 2009) je bio lekar, biolog, akademik SANU.

Život
-----

Rođen u Mošorinu 28. juna 1921. kao sin Todora–Toše, berberina. Roditelji su 1925. prešli u Novi Sad, gde je otac dobio posao u Banskoj upravi i Ženskoj učiteljskoj školi. Dušan se školovao u Novom Sadu i maturirao 1940. u II muškoj gimnaziji. Posle rata prešao je u Beograd. Studirao je medicinu u Parizu (1945–49), a diplomirao je u Beogradu 1949. godine. Doktorirao je 1955. godine u Briselu u oblasti fizioloških nauka. Postdoktorske studije obavio je u SAD.

Dušan Kanazir je bio profesor po pozivu u Americi, Belgiji i Japanu. Kao ugledan naučnik biran je u mnoge značajne forume i obavljao je više odgovornih funkcija. Bio je ministar za nauku i tehnologiju republike Srbije od 1996–1998. godine. Kao akademik biran je za potpredsednika (1971–81) i predsednika (1981–94) SANU. Kao predsednik SANU je često istupao sa političkim izjavama o teškom položaju i diskriminaciji Srba u Jugoslaviji, a uoči raspada SFRJ je izneo predviđanje:

> Akademija je sklona da poveruje da je stradanjima i seobama srpskog naroda pod prinudom došao kraj.
> 
> 

Bio je član mnogih najuglednijih međunarodnih asocijacija. Objavio je preko 200 naučnih radova u zemlji i svetu. Dobitnik je mnogih nagrada i odlikovanja za svoj rad: Sedmojulske nagrade, Nagrade AVNOJ-a, Ordena rada III reda, Ordena rada sa crvenom zastavom, Ordena zasluga za narod sa zlatnom zvezdom, Ordenom bratstva i jedinstva, kao i francuskim Ordenom komandira Legije časti.

Umro je 19. septembra 2009.

Izvori
------

1. ↑  Politika, 10.10.1990
2. ↑  Biografija na sajtu SANU[*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

* Biografija na sajtu SANU[*mrtav link*]
* Preminuo akademik Dušan Kanazir („Večernje novosti")[*mrtav link*]
* Preminuo Dušan Kanazir (RTS)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| prethodnik**Pavle Savić** | **Predsednik Srpske akademije nauka i umetnosti*****1981 — 1994*** | sledbenik**Aleksandar Despić** |


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 85747898
* LCCN: n2003104722
* ISNI: 0000 0001 1494 7842
* GND: 1085683478
* SUDOC: 150604416
* NKC: xx0068692

 |
**Dušan Radojčić** (Lipova /Lippó u Mađarskoj/, ??. XI. 1871. - ?), pedagog. Tri razreda realne škole završio u Osijeku, a Učiteljsku školu u Somboru 1890. godine. Do I. svjetskog rata učiteljevao u Dunasečuju (Mađarska). Bio je član Eparhijskog školskog i administrativnog odbora budimskog, perovođa crkvene opštine i jedan od aktivista učiteljskog zbora mohačkog. Na učiteljskom zboru 4. (16) - 5. (17) VIII. 1898. godine u Kišfalubi (Branjini) dobio je nagradu za obrađenu temu iz računske nastave *"Obrada prve desetice u prvom razredu"*.

Govorio je njemački i mađarski. Godinama je objavljivao u pedagočkom časopisu *"Školski odjek*". Pisao je pedagoške članke i izvještaje o radu Eparhijskog školskog odbora budimskog. Za historiju pedagogije zanimljiv je njegov članak *"Srpske škole u Baranji"*.

Podaci o mjestu i godini smrti nisu utvrđeni.

---

**Izvor**:

* mr Drago Njegovan: *"Znameniti Srbi iz Baranje (od početka XVI. do sredine XX. veka)"*, u *"Međunarodni naučni skup Srbi u istočnoj Hrvatskoj"*, Osijek, 2003, str. 129-140.
**El Makferson** (engl. , pravo ime Elinor Nensi Gau (engl. ); Sidnej, Novi Južni Vels, Australija, 29. mart 1964) je australijski supermodel i glumica. Nakon što joj se majka razvela od oca i udala za Gila Makfersona, El preuzima očuhovo prezime. Tokom porodičnog odmora u Koloradu, otkrio ju je skaut Klik model agencije. U 21. godini udaje se za francuskog fotografa i kreativnog menadžera magazina El, koji ju je i proslavio. Pojavljivala se na naslovnim stranama ogromnog broja časopisa. Takođe, igrala je u nekoliko filmova, pojavila se u seriji „Prijatelji". Jedno vreme bila je najplaćeniji supermodel sveta, čak ispred Sindi Kraford. Zbog svoje velike popularnosti u rodnoj Australiji, postala je prva živa osoba čiji je lik stavljen na poštansku marku. Suvlasnik je čuvenog lanca restorana „Fešon kafe" koji drži zajedno sa Sindi Kraford, Naomi Kembel, Klaudijom Šifer i Kristi Terlington. Osim toga, ulaže velike sume novca u fondove za borbu protiv side i za pomoć beskućnicima. Poznata je pod nadimkom „body" (telo).

Danas drži čuveni brend ženskog donjeg rublja „Linžeri" i majka je dvoje dece.

Spoljašnje veze
---------------

***Elle Macpherson*** na Wikimedijinoj ostavi

* Elle Macpherson on AskMen.com Arhivirano 2006-02-05 na Wayback Machine-u
* Elle Macpherson at FAMAMOCA Arhivirano 2012-03-19 na Wayback Machine-u
* Elle MacPherson[*sic'*] na Fashion Model Directory
* Elle Macpherson na sajtu IMDb
* Elle Macpherson Celebrity Style Profile Arhivirano 2012-04-25 na Wayback Machine-u
* Sports Illustrated Swimsuit Collection of Elle Macpherson
* Elle Macpherson interviewed by Ginny Dougary Arhivirano 2006-06-24 na Wayback Machine-u (2005)
* Elle Macpherson interview by *Harper's Bazaar Australia* (Oct 2007) Arhivirano 2007-10-24 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 302435946
* LCCN: n92035272
* ISNI: 0000 0003 6215 725X
* GND: 142144649
* SUDOC: 178624225
* BNF: cb13991169g (podaci)
* CONOR.SI: 110960739

 |
**Elsa Morante** (ital. *Elsa Morante*; Rim, 18. avgust 1912 — Rim, 25. novembar 1985) je bila jedna od najvećih italijanskih pesnikinja i književnica.

Biografija
----------

Rođena je u Rimu 18. avgusta 1912. godine.
Njena majka je bila Jevrejka i radila kao učiteljica u Rimu a otac je radio kao poštar.

Uprkos tome što je njena porodica bila siromašna Elsa je uspela da završi klasičnu gimnaziju.

Zbog ekonomskih i porodičnih razloga nije uspela da završi fakultet, počela je da radi kao učiteljica u školi i da daje privatne časove italijanskog, latinskog i grčkog jezika.

Bila je veoma mlada kada je počela prvi put da piše mini-romane, da se bavi poezijom i ozbiljnom literaturom.

Njene priče su uvek bile objavljivane iako je u to vreme u Italiji Fašizam bio na vlasti.

Stekla je brzo veliku popularnost i baš zbog toga Fašistički režim nije mogao direktno da je napadne jer bi to izazvalo bes Italijana.

1936. godine upoznala je poznatog italijanskog pisca Alberta Moraviju a u aprilu 1941. godine udala se za njega.

Pri kraju Drugog Svetskog Rata Elsa i Alberto morali su pobeći iz Rima koji je bio tada pod nemačkom okupacijom.

Elsa Morante i Alberto Moravija su se razveli 1961. godine a taj događaj je posebno uticao na rad književnice kao i na njenu psihu.

Elsa Morante je pokušala da izvrši samoubistvo 1983. a umrla je 1985. zbog infarkta nakon jedne hiruške operacije.

Dela
----

Najpoznatija dela Else Morante su:

* *Neistina i Čini* (ital. *Menzogna e Sortilegio*),
* *Arturovo ostrvo* (ital. *L'isola di Arturo*),
* *Andaluzijski šal* (ital. *Lo scialle andaluso*),
* *Istorija* (ital. *La Storia*),
* *Ulica Anđela* (ital. *La via dell'Angelo*),
* *Deca spašavaju svet* (ital. *Il mondo salvato dai ragazzini*)
* *Tajna igra* (ital. *Il gioco segreto*).

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 100159579
* LCCN: n50004607
* ISNI: 0000 0001 1850 6630
* GND: 118784765
* SELIBR: 194778
* SUDOC: 027037061
* BNF: cb11916734r (podaci)
* BIBSYS: 90096002
* MusicBrainz: be774ba5-ae31-40ab-add7-7bf45b078c17
* NLA: 35397982
* NDL: 00450471
* NKC: kup20000000066874
* BNE: XX954191
* CiNii: DA00836977
* CONOR.SI: 19636835
* NSK: 000033341

 |
**Joseph Marie Eugène Sue** (26. januar 1804 - 3. mart 1857) bio je francuski književnik, najpoznatiji kao autor *Les Mystères de Paris* i *Le Juif errant*, djela koja su popularizirala feljtonske, odnosno romane u nastavcima.

Rodio se u porodici uglednog vojnog kirurga u Napoleonovoj vojsci, a po nekim izvorima mu je carica Josephine bila kuma. U mladosti je i sam bio vojni ljekar, a iskustva tokom francuskih vojnih intervencija u Španiji i bitci kod Navarina su mu poslužila kao inspiracija za radnju romana, od kojih je prvi objavljen 1831. godine. S vremenom se orijentirao na pseudohistorijske i fantastične romane, mada su u njima s vremenom počela do izražaja dolaziti njegove republikanske i socijalističke ideje. Roman *Mathilde* iz 1841. je kasnijim historičarima postao poznat kao prvi u kojem se koristi popularna fraza "Osveta je jelo koje se servira hladno". Vrhunac popularnosti je doživio 1840-ih, kada su njegovi momunentalni romani izdavani u desecima nastavaka. Nakon Revolucije 1848. godine je izabran u skupštinu Druge republike, ali ju je iz protesta napustio nakon puča Napoleona III. Ostatak života je proveo u egzilu.

Vanjske veze
------------

***Eugène Sue*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Wandering Jew and Wandering Jewess* dramatic screenplay adaptations by Robert Douglas Manning ISBN 978-1-895507-03-4
* Works by Eugène Sue at Internet Archive (scanned books original editions color illustrated)
* Djela čiji je autor Eugène Sue na Projektu Gutenberg (plain text, HTML & various formats)
* Djela čiji je autor ili tema Eugène Sue u bibliotekama (WorldCat katalog)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 66473859
* LCCN: n50010749
* ISNI: 0000 0001 2101 9788
* GND: 118619861
* SELIBR: 94804
* SUDOC: 027151344
* BNF: cb11925725r (podaci)
* BIBSYS: 90057902
* ULAN: 500045326
* NLA: 35530913
* NDL: 00526569
* NKC: xx0003453
* BNE: XX907038
* CiNii: DA0231672X
* CONOR.SI: 76605283
* NSK: 000068385

 |
**Josip Mrzljak** (Vukovar, 19. siječnja 1944.), biskup varaždinski.

Djetinjstvo i školovanje
------------------------

Rodio se u Vukovaru u obitelji Vladimira i Barice rođene Šimecki, koji su prethodno živjeli u Krašiću, odakle su i rodom, no potom su se preselili u Vukovar gdje je otac dobio namještenje kao državni službenik. Nešto više od godinu dana kasnije, otac mu je nestao za vrijeme "vukovarske kristalne noći", 12. travnja 1945. a vjerojatno su ga ubili komunisti, nakon čega se majka s Josipom vraća u Krašić. Ondje završava osmogodišnju školu, a 1959. odlazi u Nadbiskupsko dječačko sjemenište u Zagrebu, na kojem 1963. i maturira. Studij teologije završava na Katoličkom bogoslovnom fakultetu u Zagrebu. 16. studenog 1969. nadbiskup Franjo Kuharić zaredio ga je za svećenika.

Pastoralno djelovanje
---------------------

Neposredno nakon svećeničkog ređenja mons. Mrzljak je pastoralno djelovao u više župa, a potom je bio kapelan u župi sv. Nikole u Koprivnici. U Ozlju je proveo osam godina kao župnik, a nekoliko je godina iz Ozlja upravljao i župom Vrhovac. Od 1980. bio je 18 godina župnik u Sesvetskom Kraljevcu. 1998. zagrebački nadbiskup Josip Bozanić imenovao ga je biskupskim vikarom za svećenike i ravnateljem pastoralnih ureda Nadbiskupskog duhovnog stola. Ubrzo je postao i kanonik Prvostolnog kaptola zagrebačkog. 6. veljače 1999. zaređen je za biskupa te postao pomoćni zagrebački biskup.

Kao pomoćni biskup zagrebački obnašao je razne dužnosti na razini Hrvatske biskupske konferencije. Tako je bio predsjednik Vijeća HBK za kler, predsjednik Hrvatskog Caritasa, predsjednik Biskupske komisije HBK za Hrvatski Caritas i člank biskupske komisije HBK za odnose s državom.

Varaždinski biskup
------------------

20. ožujka 2007. objavljeno je u Vatikanu da ga je papa Benedikt XVI. imenovao varaždinskim biskupom, a ustoličenje je obavljeno 31. ožujka u varaždinskoj katedrali. Mrzljak je na ovom mjestu zamijenio umrlog biskupa Marka Culeja.

Službe u HBK:

* predsjednik Biskupske komisije HBK za odnose s državom
* predsjednik Biskupske komisije HBK za Hrvatski Caritas
**Evelyn Arthur St. John Waugh** (London, 28.10. 1903. - Combe Florey kraj Tautona, 10.4. 1966.) bio je britanski književnik

U oštrom satiričnom tonu opisuje život londonskih esteta i višeg društva u prvim godinama nakon Prvog svjetskog rata. Njegova britka satira o modernom društvu, njegovu materijalizmu i pomanjkanju osjećaja za vrednosti izražena je grotsknim, mračnim i fantastičnim tonovima.

Za vrijeme drugog svjetskog rata je služio u britanskoj vojsci te se priključio Randolphu Churchillu u njegovoj misiji kod Titovih partizana. Zajedno s drugim članovima misije je uspješno pobjegao pred njemačkim padobrancima za vrijeme desanta na Drvar.

**Djela**:

* "Uspon i pad",
* "Prezrena tjelesa",
* "Ljubljena",
* "Šaka praha",
* "Časnici i gospoda".

Eksterni linkovi
----------------

* An Evelyn Waugh Web Site by David Cliffe Arhivirano 2004-04-07 na Wayback Machine-u
* Doubting Hall — A guided tour around the works of Evelyn Waugh
* Sponge Cakes with Gooseberry Fool: Evelyn Waugh was Odd Arhivirano 2007-09-20 na Wayback Machine-u
* Bibliography Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* BBC TV 2006 Documentary and clips
* The life and death of Evelyn Waugh @ *Ward's Book of Days*
* Evelyn Waugh na sajtu IMDb

***Evelyn Waugh*** na Wikimedijinoj ostavi
**Josip Novaković** (*Josip Novakovich*) (Daruvar, 30. travnja 1956.) je hrvatski iseljenički pisac, koji stanuje u SAD-u, u državi Ohiu. Piše na engleskom jeziku.

Njegovi djed i baka su iselili iz Hrvatske, koja je onda još bila dijelom Austro-Ugarske, u SAD, u Cleveland, Ohio. Nakon Prvog svjetskog rata djed mu se vratio u domovinu. Josip se je rodio 1956. u Daruvaru, studirao medicinu na novosadskom sveučilištu, a s 20 je godina napustio Jugoslaviju.. Studij je završio u SAD-u. Prvo se je školovao na koledžu Vassar (B.A.), sveučilištu Yaleu (M.Div.) te na Teksaškom sveučilištu u Austinu (M.A.).

Objavio je roman *April Fool's Day*, tri zbirke kratkih priča (*Yolk, Salvation and Other Disasters, Infidelities: Stories of War and Lust*), dvije zbirke autobiografskih crtica *Apricots from Chernobyl, Plum Brandy: Croatian Journey* te dva priručnika za umijeće pisanja *Writing Fiction Step by Step, Fiction Writer's Workshop*. Djela je objavio u skoro svim vodećim američkim književnim časopisima (Ploughshares, New York Times Magazine, Double Take, The Threepenny Review i dr.).

Predavao je na koledžu Nebraskanske indijanske zajednice, koledžu Bard, sveučilištu Moorheadu, Antiohijskom sveučilištu u Los Angelesu, sveučilištu u Cincinnatiju te na pennsylvanijskom državnom sveučilištu. Planira prijeći u Montreal predavati na sveučilištu Concordiji.

Nagrade
-------

Novaković je primio niz nagrada. Dobitnik je Whitingove nagrade za pisce,, Guggenheimove stipendije, dvije stipendije Nacionalnog fonda za umjetnost, nagradu fondacije Ingram Merrill te Američka knjiške nagrade fondacije Before Columbus. Triput je bio dobitnik nagrade Pushcart) i *nagrade O.Henry.*

Djela mu se nalaze u antologijama *The Best American Poetry* i *O'Henry Prize Stories*.

Literatura
----------

* Arhivirano 2008-02-11 na Wayback Machine-u Hrvatski iseljenički zbornik 2001. Vladimir P. Goss: Hrvatski duh u engleskom ruhu

Vanjske veze
------------

* Web-stranica pisca Arhivirano 2005-04-15 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 79541320
* LCCN: n93093260
* ISNI: 0000 0001 0992 4304
* GND: 129446629
* SUDOC: 148170048
* BIBSYS: 13040107
* NDL: 01119302
* NKC: js20191060687
* CONOR.SI: 138623843

 |
**Josip Pupačić** (Slime kraj Omiša, 19.9. 1928. - Krk, 23.5. 1971.), je bio hrvatski književnik.

Nakon klasične gimnazije u Splitu odlazi na studij književnosti u Zagreb. Od 1959. godine asistent je pri *Katedri za stariju hrvatsku književnost* Filozofskog fakulteta, a u Lyonu i Londonu je lektor i profesor hrvatskog jezika. 

Bio je urednik *Krugova* i *Književnika*. Pupačić je zajedno sa svojim naraštajem oko časopisa *Krugovi* tražio dublji, istinitiji životni realitet. Odmjerenom strukturom svojih refleksivnih metaforičkih pjesama očituje iskonsku vezanost uz podrijetlo i zavičaj. Ne privlači ga pritom toliko egzotika mediteranskog krajolika koliko svijest o pripadnosti neprekinutom lancu što ga tvore preci i potomci, te svijest o ljudskom bivanju u jedinstvu sa zemljom kojoj pripadaju. U tu se bliskost uklapa i Pupačićeva vezanost uz more i njegovo vječno beskrajno bivstvo. Najbolji je lirski izraz te tematike antologijska pjesma *More*. Pesimističan osjećaj života prouzročen tragičnim događajima u obiteljskom i osobnom životu, primjerice u pjesmi *Tri moja brata o smrti trojice braće*, uzdiže Pupačićevo lirsko obzorje do svemirskih razmjera, do smisla vlastita i općeg opstanka.

Između prve Pupačićeve zbirke *Cvijet izvan sebe* (1958.) i zadnje *Moj križ svejedno gori* (1971.) stanovita kriza u pjesnikovu stvaralaštvu poklapa se s njegovim sukobima s nekim pojavama u društvu. No izvore produbljenosti svojega lirskoga izričaja Pupačić je uvijek, pa tako i u zadnjoj zbirci, iznova nalazio u čudesnoj zavičajnoj utemeljenosti, sjećanju na djetinjstvo i lirskom oblikovanju i očitovanju proživljenog, što njegovu poeziju uzdiže u same vrhove novije hrvatske književnosti.

Stradao je zajedno s porodicom u zrakoplovnoj nesreći Aviogenex let 130. 

**Djela:**

* "Kiše pjevaju na jablanima",
* "Oporuka",
* "Moj križ svejedno gori",
* "Moj grob",
* "More",
* "Tri moja brata",
* "Nemoze se rastati od mene".

Eksterni linkovi
----------------

* Josip Pupačić - Kratka biografija i izbor pjesama
**Percy Leo Crosby** (8. decembar 1891 - 8. decembar 1964) bio je američki književnik, ilustrator i karikaturist, najpoznatiji kao autor popularnog stripa *Skippy*.

Rođen je u porodici irskog doseljenika, Crosby je karijeru otpočeo radeći karikature i ilustracije u njujorškim novinama kako bi mogao financirati studij u Ligi studenata umjetnosti. Tamo je upoznao Gertrude Voltz, kćer burzovnog mešetara s kojom se vjenčao 1917. godine, iste godine kada je kao rezervni poručnik američke vojske otišao u prvi svjetski rat. Na samom kraju rata, u meško-argonskoj ofanzivi je ranjen šrapnelom, ali nije imao trajnih posljedica.

Nakon rata je počeo surađivati sa časopisom *Life* gdje je 1923. i započeo rad na *Skippyju*. Strip je doživio enorman uspjeh, te je, između ostalog, već 1931. ekraniziran u obliku istoimenog i "Oscarima" nagrađenog filma. Crosby je svoje djelo, kao jedan od rijetkih autora, registirao kao autor što mu je donijelo izuzetno bogatstvo i omogućilo da brzo stvori poslovno carstvo.

Kao bogat i uspješan autor je 1920-ih postao prijatelj mnogih njujorških celebrityja, ali je prevelika sklonost noćnim provodima i alkoholu dovela do razvoda od Voltz, s kojom je imao kćer Patriciju. Godine 1929. je Crosby odlučio prestati piti te se oženio za glumicu Agnes Dale Locke, s kojom će imati sina Percyja Jr. te kćeri Barbaru Dale, Joan i Caroline.

Od početka 1930-ih je Crosby sve više u svoj strip, kao i prateću literaturu, počeo koristiti kao sredstvo za promociju vlastitih, najčešće konzervativnih, političkih stavova. Preko Skippyja se nastojao obračunati s organiziranim kriminalom napadajući gangstere poput Al Caponea, a kasnije je optuživao predsjednik Roosevelta da je previše popustljiv prema komunistima. Zbog toga je počeo gubiti poslovne partnere, a 1939. se ponovno odao alkoholu, što je dovelo do raspada braka s Locke.

Godine 1940. se oženio za bolničarku Carolyn Soper. Pad popularnosti *Skippyja* je 1945. doveo do njegovog gašenja. Crosby zbog alkoholizma više nije mogao naći posao, a u decembru 1948. je nakon majčine smrti pokušao izvršiti samoubistvo. Nakon toga je odveden u duševnu bolnicu gdje je proveo ostatak života.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* Percy Crosbyat the Lambiek Comiclopedia. Arhivirano 2011-10-17 na Wayback Machine-u October 18, 2011.
**Pero Slijepčević** (Samobor u Hercegovini, 1888––1964, Beograd) germanist i istoričar književnosti.

Život i karijera
----------------

Rođen u siromašnoj seljačkoj porodici u Hercegovini. Gimnaziju učio u Mostaru. U mladosti buntovan i blizak Mladoj Bosni.
Studij germanistike započeo u Beču (kao učenik profesora Jakoba Minora), nastavio u Ženevi i Friburu, gde je 1917. i doktorirao (s temom *Der Budhismus in der deutschen Literatur* — Budizam u nemačkoj književnosti). Studiranje je prekidao zbog balkanskih ratova i Prvog svetskog rata, tokom kojih se stavljao u službu Jugoslavije. Posle povratka iz rata, zaposlio se skromno kao sekretar sarajevske *Prosvjete*. Od 1927. počinje predavati kao honorarni nastavnik u Skoplju, koji je onda pripadao Beogradskom univerzitetu. Vanredni profesor postaje 1928. redovni 1938. Okupacija ga primorava da pređe u Beograd. Još pred sam rat piše protiv nemačke politike čiju opasnost predoseća.
Posle oslobođenja, poverena mu je beogradska katedra za nemački jezik i književnost, na čelu koje ostaje do umirovljenja 1958. godine. Poslednje godine života proveo je teško bolestan gotovo ne izlazeći iz doma.
Rano je počeo objavljivati: sarađuje u Bosanskoj vili, Zori, Brankovu kolu. Piše o općeknjiževnim pitanjima i nacionalnim temama. Objavljuje oglede o Thomasu Mannu, Goetheu, Jakobu Wassermannu; zapaženu su njegovi radovi o Dučiću, Njegošu i Šantiću. Beogradska Prosveta objavljuje mu Sabrane oglede 1956. u kojima je veoma upečatljiv njegov izvrsni stil. Bavio se filozofijom, studirao ju je u mladosti.

Delo
----

* *Sabrani ogledi*, Beograd 1956.
* *Šiler u Jugoslaviji. Studija o primanju nemačke klasike kod Srba i Hrvata s osvrtima na Slovence*, Beograd 1937.
* *Sabrana dela u deset knjiga*, Akademija nauka i umjetnosti Republike Srpske (Banja Luka) i Svet knjige (Beograd), 2013.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 56648538
* LCCN: n82277707
* ISNI: 0000 0001 2026 3113
* GND: 13001432X
* SUDOC: 15186781X
* BNF: cb121571536 (podaci)
* BIBSYS: 9078802
* NKC: jx20110628017
* CiNii: DA05204482
* CONOR.SI: 12225379

 |
**Phillip Rhee** (rođen 7. septembra, 1960) je korejsko-američki glumac, redatelj, majstor borilačkih vještina i filmski producent, najpoznatiji po ulozi u Best of the Best filmskom serijalu.

Život i karijera
----------------

Phillip Rhee je rođen u Južnoj Koreji, a odrastao je u San Franciscu, Kalifornija. On je producent, borilački umjetnik, glumac, i redatelj koji je stvorio, proizveo i glumio u brojnim filmovima, uključujući i Best of the Best filmski serijal. Prvi Best of the Best film je izrodio tri nastavka; Best of the Best II, Best of the Best III i Best of the Best IV.

Osobni život
------------

Phillip Rhee je oženio svoju ženu, Ejmi, 1990. godine.

Filmografija
------------

* 2015 *Underdog Kids*
* 1998 *Best of the Best 4: Without Warning*
* 1995 *Best of the Best 3: No Turning Back*
* 1993 *Best of the Best 2*
* 1989 *Best of the Best*
* 1988 *Silent Assassins*
* 1987 *Hell Squad*
* 1986 *L.A. Streetfighters*
* 1985 *Crime Killer*
* 1984 *Furious*
* 1977 *The Kentucky Fried Movie* Klahn's Guard (segment "A Fistful of Yen")

Vanjske veze
------------

* Phillip Rhee na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 51878478
* LCCN: no2011161570
* ISNI: 0000 0000 7689 6326
* BNF: cb13933406n (podaci)
* BNE: XX1491966

 |
***Shane*** je vestern roman američkog književnika Jacka Schaefera, objavljen 1949. godine. Originalno se pojavio u tri nastavka u časopisu Argosy Magazine pod naslovom *Rider from Nowhere* (sh. *Jahač niotkuda*). Radnja je smještena u Wyoming u drugoj polovici 19. vijeka i prikazuje kako siromašni doseljenici dolaze u sukob sa beskrupuloznim rančerom Lukeom Fletcherom koji ih leži protjerati sa njihovih farmi koristeći nasilje i unajmljene revolveraše. Protagonist je tajanstveni stranac koji odlučuje svoje revolveraške i druge vještine staviti na raspolaganje doseljenicima kako bi im pomogao da se suprotstave Fletcheru. Roman, u kome su zbivanja prikazana iz perspektive Boba Staretta, jednog od doseljeničkih sinova, je kasnije bio preveden na preko 30 jezika.

Godine 1953. je George Stevens po romanu snimio istoimeni film sa Alanom Laddom u naslovnoj ulozi, a koji se smatra jednim od klasika žanra. Godine 1966. je snimljena i TV-serija sa Davidom Carradineom u glavnoj ulozi. Godine 1985. je, pak, Clint Eastwood režirao film *Pale Rider* čija je radnja inspirirana romanom i filmom.

Izvori
------

1. ↑  Wheeler, Richard S. (26 December 2007). „Shane by Jack Schaefer". *Saddlebums Western Review*. Pristupljeno 22. IV 2012.
2. ↑  Wheeler

Vanjske veze
------------

* *Shane: The Critical Edition*
* *Oberlin College Celebrates 50th Anniversary of Shane Arhivirano 2012-01-21 na Wayback Machine-u*
* *Shane Re-envisioned*
***Show Boat*** je američki crno-bijeli filmski mjuzikl snimljen 1936. godine u režiji Jamesa Whalea. Predstavlja drugu po redu adaptaciju istoimenog romana Edne Farber, odnosno prvu adaptaciju istoimenog brodvejskog mjuzikla. Radnja je smještena na rijeku Misssissippi u 19. vijeku, te prikazuje kako se kćer kapetana zabavljačkog broda (koju tumači Irene Dunne) zaljubi u profesionalnog kockara (koga tumači Alan Jones.

*Show Boat* je producirao studio Universal Pictures sedam godina nakon nijeme verzije u napravljene u vrijeme tranzicije na zvučni film, a u kojoj su se koristili pojedini zvučni segmenti sa pjesmama koje nemaju veze sa mjuziklom. Originalni producent Carl Laemmle je bio nezadovoljan filmom i godinama je pokušavao stvoriti novu, "pravu" verziju. Za razliku od prethodne verzije, u ovoj ne samo da je korišten autentični brodvejski materijal, nego je i uložena i izuzetna briga o kostimima i rekvizitima. Trud se isplatio, te je Show Boat dobio izuzetne pohvale kritike, a gledanost je bila takva da se Universal uspio spasiti od financijske propasti.

Kasnijih godina, međutim, nije bio dostupan gledateljima. Razlog je bio u tome što su 1940-ih prikazivačka i druga prava prodana Metro-Goldwyn-Mayeru, koji je namjeravao stvoriti vlastitu, mnogo spektakularniju verziju, konačno dovršenu 1951. godine. Kao dodatni razlog se navodi i to što je u verziji iz 1936. godine nastupio i pjevač Paul Robeson, koji se zbog komunističkih uvjerenja našao na crnoj listi.

Verzija iz 1936. godine se, pak, među filmskim historičarima, obično navodi kao najbolja od sve tri ekranizacije Farberinog romana.

Uloge
-----

* Irene Dunne ... Magnolia Hawks
* Allan Jones ... Gaylord Ravenal
* Charles Winninger ... Cap'n Andy Hawks
* Paul Robeson ... Joe
* Helen Morgan ... Julie LaVerne
* Helen Westley ... Parthenia "Parthy" Hawks
* Queenie Smith ... Ellie May Chipley
* Sammy White ... Frank Schultz
* Donald Cook ... Steve Baker
* Hattie McDaniel ... Queenie
* Francis X. Mahoney ... Rubber Face Smith
* Marilyn Knowlden ... Kim kao dijete
* Sunnie O'Dea ... Kim (u dobi od 16 godina)
* Arthur Hohl ... Pete
* Charles B. Middleton ... Šerif Ike Vallon
* J. Farrell MacDonald ... Windy McClain
* Charles C. Wilson ... Jim Green
* Clarence Muse ... Sam, vratar u Trocaderu

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Show Boat (film, 1936)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Show Boat* u katalogu Američkog filmskog instituta
* *Showboat* Film page, Reel Classics - photos, sound clips
* *Show Boat* na sajtu IMDb
* *Show Boat* na AllRovi-u
* *Show Boat* on Lux Radio Theater: June 24, 1940. Starring Irene Dunne, Allan Jones, and Charles Winninger.
* *Show Boat* na YouTube
Monografija **"Slavonija & Baranja"**
*Za geografsku cjelinu vidi Slavonija i Baranja.*
**Slavonija & Baranja**, reprezentativna monografija na 272 stranice velikog formata Marina Topića (fotografije u boji) i Zvonka Makovića (tekst), s usporednim tekstom na hrvatskom i engleskom jeziku, koju je 2005. godine objavio osječki izdavač MIT d.o.o.

U prvom poglavlju (*"Rijeke, putovi, šume, granice"*) Maković piše o prostoru Slavonije i Baranje; u drugom (*"Povijesni pregled"*) o životu u Slavoniji i Baranji od najstarijih vremena do danas; u trećem (*"Tragovi vremena"*) o gradovima, utvrdama, selima, crkvama i samostanima, o katedrali u Đakovu, o slikarstvu i skulpturi te o književnosti.

Četvrto poglavlje posvećeno je slavonsko-baranjskim gradovima (i nekim manjim mjestima) i njihovoj okolini : Iloku, Vukovaru, Belom Manastiru, Valpovu, Donjem Miholjcu, Slatini, Vitovitici, Pakracu, Lipiku - Daruvaru, Jankovcu, Požegi, Orahovici, Novoj Gradiški - Cerniku, Našicama , Đakovu, Osijeku, Slavonskom Brodu, Vinkovcima, Otoku i Županji.

Prikaz Baranje
--------------

U monografiji se ističe da je središte hrvatskoga dijela Baranje Beli Manastir te da "od kulturno-povijesnih znamenitosti toga grada treba istaknuti dvije crkve - pravoslavnu (1759.) i katoličku (1777.)". Grad je dobio na značenju u novije vrijeme, dok je ranije osobitu važnost imalo vlastelinstvo Belje, "veliki posjed" što ga je "dobio pobjednik nad Turcima, princ Eugen Savojski, koji je u selu Bilju sagradio mali lovački dvorac (1705.-1712.)".

Na kraju teksta o Baranji kaže se da obilje vode koja natapa Baranju iz Drave i Dunava i njihovih brojnih rukavaca i močvara pogoduje bujanju biljnoga i životinjskog svijeta. Uz dvije manje fotografije Belog Manastira (stara pošta i Ljepotica) i Banskog brda, Baranja je predstavljena velikim fotografijama (preko dvije stranice) Kopačkog rita, lovačkog dvorca u Tikvešu (podignutog oko 1895), vinskih podruma u Zmajevcu i lovačkog dvorca Eugena Savojskog u Bilju (s početka 18. st.).

Autori
------

Monografija "Slavonija & Baranja" završava *"Post scriptumom"* i kraćim biografijama autora **Marina Topića** i **Zvonka Makovića**.

Isti autori već su ranije objavili monografiju sličnog naslova: **"Slavonija i Baranja"**.

Izvor
-----

* J(ovan) Nedić, *"Slavonija & Baranja"*< *"Baranjski leksikon"*. Baranjski dom, I, 43, 5 - Beli Manastir, 10-11. VII. 2006.
***Sleepless in Seattle*** je američka filmska romantična komedija snimljena 1993. godine u režiji Nore Ephron sa Meg Ryan u glavnoj ulozi. Jedan je od komercijalno najuspješnijih filmova devedesetih. Nora Ephron je bila nominirana za nagradu BAFTA i Oscar za najbolji originalni scenarij, dok je pjesma *"A Wink and a Smile"* također bila nominirana za Oscara. Meg Ryan i Tom Hanks su za svoje izvedbe bili u konkurenciji za Zlatne globuse.

U Hrvatskoj je distribuirana kao ***Romansa u Seattleu***, a u Srbiji kao ***Besani u Sijetlu***.

Radnja
------

Nakon smrti svoje supruge, Sem Baldwin nije ni pomišljao da bi ponovo mogao se zaljubiti. Ipak, shvaćao je da je njegovom osmogodišnjem sinu Jonnyju potrebna majka, ali nije znao da je i dječak mislio kako njegovom ocu treba *nova mama*. Johna zato zove nacionalnu radio stanicu gdje priča životnu priču svog tate. Nju će čuti tisuće žena diljem Amerike, između ostalih i Annie Reed, koja uskoro treba vjenčati. Međutim, neće se vjenčati dok ne upozna Sama i ne uvjeri se da on nije pravi čovjek za nju. Došavši u Seattle i upoznavši se s njim, shvaća da on stvarno nije čovjek za nju i vraća se kući u New York...

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Meg Rajan | Eni Rid |
| Tom Henks | Sem Boldvin |
| Bil Pulman | Volter |
| Ros Malinger | Džona Boldvin |
| Gabi Hofman | Džesika |
| Viktor Garber | Greg |
| Rita Vilson | Suzi |
| Rob Rajner | Džej |
| Rozi O'Donel | Beki |

Vanjske poveznice
-----------------

* [*mrtav link*]

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirala Nora Ephron |
| --- |
| 1990-e | *This Is My Life* (1992) **·**  *Sleepless in Seattle* (1993) **·**  *Mixed Nuts* (1994) **·**  *Michael* (1996) **·**  *You've Got Mail* (1998) |
| 2000-e | *Lucky Numbers* (2000) **·**  *Bewitched* (2005) **·**  *Julie & Julia* (2009) |
**"Somebody Told Me"** (u prevodu, *Neko mi je rekao*) je pesma koju je napisao i izvodi bend Kilers. Pesma se nalazi na debi albumu grupe, *Hot Fuss* (pesma 4). 

Tekst pesme govori o glasinama koje mogu da vam unište dan ("nisam sanjao da ću dozvoliti glasini da mi upropasti mesečinu"). U ovom slučaju, glasine se tiču devojke koja ima novog dečka.

Frontmen, Brendon Flauers je za ovu pesmu rekao da je "naša pesma na albumu na koju je najviše uticao Vegas. Grad poroka. Tu sam odrastao i, naravno, utiče na pesme koje pišem. Ova pesma ima puno seksualne energije".

Muzički spot za ovu pesmu prosto pokazuje Kilerse kako izvode svoju pesmu na mesečini u pustinji, sa velikim ekranom na kome se prikazuju kotrljajuće i trepćuće slike njihovog logoa, kao i alternativna verzija spota snimana tokom dana, verovatno na istoj lokaciji.

Kada je bend počinjao, njihova muzika je bila slabo primećena kod kupaca i medija, pa je zato singl "Somebody Told Me" izdat dva puta u blago različitim oblicima. Prva, sa rozom pozadinom, je ređa verzija singla jer je bila prvo izdanje, a zbog loše prodaje nije mnogo takvih singlova ni napravljeno. Kada je ponovo izdat, omot singla je imao plavu boju i ovo je češća verzija singla.

Ovaj singl je dostigao 51. mesdto na Bilbordovoj listi najboljih 100.

Spisak pesama
-------------

### Originalni rozi CD

1. "Somebody Told Me"
2. "Under the Gun"
3. "The Ballad of Michael Valentine"

### CD 1

1. "Somebody Told Me"
2. "Show You How"

### CD 2

1. "Somebody Told Me"
2. "Somebody Told Me (Mylo Mix)"
3. "Somebody Told Me (King Unique Vocal Mix)"
4. "Somebody Told Me (U-Myx)"

| * p
* r
* u
The Killers |
| --- |
|  **Brandon Flowers • Dave Keuning • Mark Stoermer • Ronnie Vannucci Jr.** |
| Albumi | *Hot Fuss* • *Sam's Town* • *Day & Age* |
| Kompilacije | *Sawdust* |
| Singlice | "Somebody Told Me" • "Mr. Brightside" • "All These Things That I've Done" • "Smile Like You Mean It" • "When You Were Young" • "Bones" • "A Great Big Sled" • "Read My Mind" • "For Reasons Unknown" • "Shadowplay" • "Tranquilize" • "Don't Shoot Me Santa" • "Human"  |
| Povezano | Diskografija • Awards • Marrakesh Records (Lizard King Records) • Island Records • "Crystal" |
**Stan**  je jugoslovenska TV drama u produkciji Radiotelevizje Beograd emitovana 1968. godine. Režirao ju je Sava Mrmak, a scenario je napisao Ivica Ivanec.

Sadržaj film
------------

Jednostavna, svakidašnja priča o čoveku koji daje svoj stan pri­­jatelju i njegovoj devojci za jedno veče. Njegov stan mu iz­gle­da dosadan jer živi sam. Isti stan ovaj par vidi u drugačijem svet­lu jer u njemu doživljava nešto lepo.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Bora Todorović | Aleks |
| Rada Đuričin | Aleksova devojka |
| Miodrag Lazarević | Njegov kolega |
| Kapitalina Erić | Njena majka |

Kritika
-------

* Ovo je najstarija sačuvana drama u režiji Save Mrmaka, emitovana je 25. januara 1968. U kritici koja je objavljena tri dana kasnije u zagrebačkom „Vjesniku", pisalo je:

> Režiser Sava Mrmak, kojeg smo poznavali kao reditelja zabavnih emisija, u posljednje vrijeme okreće se TV drami. To je već druga njegova dramska režija i može se reći da je Mrmak ovdje uspješno riješio postavku sasvim komorne igre...
> 
>

Spoljašnje veze
---------------

* *Stan* na sajtu IMDb
***still a Sigure virgin?*** je četvrti studijski album japanskog rock benda Ling Tosite Sigure, objavljen 22. rujna 2010. godine od strane Sonyja. *still a Sigure virgin?* se pokazao enormnim uspjehom za bend; prodano je oko 45,000 primjeraka uz još 9,000 iznajmljenih primjeraka, a album se našao na prvom mjestu Oriconove dnevne i tjedne liste.

Album je najavljen pjesmom "I was music", prema kojoj je nazvana i Lingova turneja koja je trajala od siječnja do travnja 2010. godine uz ukupno 26 nastupa. Ipak, turneja nije sadržavala nijednu novu pjesmu izuzev naslovne. Tokom svibnja, Ling je imao četiri nastupa u Engleskoj, dva u Brightonu i dva u Londonu. Nakon izdanja albuma, od listopada do prosinca, bend je održao turneju *Virgin Killer* u sklopu koje su imali 13 nastupa.

U sklopu promocije albuma, bend je objavio nekoliko video uradaka na kanalima koji pružaju te usluge. U ožujku je objavljena *live* studijska snimka, *Superfinal Sadistic Tornado Vibes*, koja je sadržavala nekoliko novih pjesama. Pjesme "I was music" i "illusion is mine" su dobile i svoje video spotove. Isto tako, bubnjar benda, "Pierre" Nakano našao se na naslovnici časopisa *Rhythm & Drums Magazine*, dok je "345", jedina ženska članica benda, bila na naslovnici časopisa *Bass Magazine*.

Popis pjesama
-------------

Svu glazbu napisao Tōru "TK" Kitajima.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Br. | Naslov | Trajanje |  |
| 1. | "I was music"   | 3:09 |
| 2. | "シークレットＧ" (SecretＧ) | 4:10 |
| 3. | "シャンディ" (Shandy) | 4:31 |
| 4. | "this is is this?"   | 4:22 |
| 5. | "a symmetry"   | 4:51 |
| 6. | "eF"   | 4:48 |
| 7. | "Can you kill a secret?"   | 3:08 |
| 8. | "replica"   | 4:09 |
| 9. | "illusion is mine"   | 4:03 |
| **Ukupno trajanje:** | **37:15** |  |

| * p
* r
* u
Ling tosite sigure |
| --- |
| **Tōru "TK" Kitajima • Miyoko "345" Nakamura • Masatoshi "Pierre" Nakano** |
| Studijski albumi | *#4 • Inspiration is DEAD • just A moment • still a Sigure virgin? • i'mperfect • #5 • last aurorally* |
| Mini-albumi | *es or s* |
| Kompilacije | *Best of Tornado* • *PSYCHO-PASS：Cutting the Digital Domination* |
| EP | *Feeling Your UFO* |
| Singlovi | "Telecastic fake show" • "moment A rhythm" • "abnormalize" • "Enigmatic Feeling" • "Who What Who What" • "DIE meets HARD" • "laser beamer" • "Neighbormind / laser beamer" • "Perfake Perfect" • "竜巻いて鮮脳" • "Marvelous Persona" • "アレキシサイミアスペア" • "狐独の才望" |
*Tabula Rogeriana* koju je Muhamed al-Idrisi izradio 1154. godine na zahtjev Ruđera II. od Sicilije.
*Tabula Rogeriana* okrenuta naopako tako da je sjever orijentiran prema gore.
***Kitab Rudjdjar*** (dosl. "Ruđerova knjiga" na arapskom) ili ***Tabula Rogeriana*** (dosl. "Ruđerova ploča" na latinskom), karta svijeta koju je arapski geograf Muhamed al-Idrisi izradio 1154. godine. Al-Idrisi je radio na popratnim komentarima i ilustracijama karte ("Ruđerova knjiga") tijekom osamnaest godina na dvoru normanskog kralja Ruđera II. od Sicilije.

Karta
-----

Karta, ispisana na arapskom, prikazuje euroazijski kontinent u njegovoj cjelovitosti, dok je afričkom kontinentu prikazan samo sjeverni dio. Karta je zapravo orijentirana tako da se sjever nalazi pri dnu. Nakon što je izrađena, ostala je najpouzdanijom kartom svijeta tijekom sljedećih tri stoljeća.

Ruđer II. od Sicilije naložio je izradu svoje karte svijeta na srebrnom krugu koji je težio oko 180 kilograma. Al-Idrisijevi radovi uključuju *Nozhat al-mushtaq fi ikhtiraq al-afaq* - kompendij geografskog i sociološkog znanja njegova vremena zajedno s opisima njegovih putovanja ilustriranih na preko sedamdeset karata; *Kharitat al-`alam al-ma`mour min al-ard* (Karta nastanjenih regija Zemlje) gdje je podijelio svijet na 7 regija tako da se prva prostirala od ekvatora do 23. stupnja latitude, a sedma regija od 54. do 63. stupnja nakon čega je slijedila regija nenastanjena zbog snijega i leda.

Do danas se sačuvalo deset manuskriptnih kopija *Ruđerove knjige*. Dvije se nalaze u Bibliothèque nationale de France među kojima je i najstarija, datirana oko 1300. godine (MS Arabe 2221). Druga kopija izrađena u Kairu iz 1456. nalazi se u Bodleian Library u Oxfordu (Mss. Pococke 375).

O al-Idrisijevu djelu S. P. Scott komentirao je sljedeće:

> Edrisijeva kompilacija označava eru u povijesti znanosti. Ne samo da je njezina povijesna informacija najzanimljivija i najvrjednija, već su njezini opisi mnogih dijelova Zemlje još uvijek autoritativni. Tijekom triju stoljeća geografi su kopirali njegove karte bez alteracija. Relativan položaj jezera koja oblikuju Nil, kao što je naznačeno u njegovu djelu, ne razlikuju se bitno od onoga koji su odredili Baker i Stanley više od sedam stotina godina poslije, a njihov je broj isti. Mehanički genij autora nije bio inferioran njegovoj erudiciji. Celestijalna i terestrička planisfera koju je od srebra izradio za svog kraljevskog patrona bila je velika gotovo 2 metra u dijametru te težila 200 kilograma; na jednoj strani bili su ugravirani zodijak i konstelacije, a na drugoj - podijeljenoj radi preglednosti u segmente - kopnene i vodene mase s relativnim smještajem različitih zemalja.
> 
>

Vanjske veze
------------

* The World Maps of al-Idrisi Arhivirano 2006-06-26 na Wayback Machine-u
* Online exhibition, Bibliothèque nationale de France (francuski)
| Kraljevi Izraela |
| --- |
| * + **Saul/Šaul**
	+ Išbošet/Isvostej
* + **David**
	+ **Solomon**
* + Jeroboam I
	+ Nadab
* + Baaša/Vasa
	+ Elah/Ela/Ila
* + Zimri/Zimrije
* + Omri
	+ Ahab
	+ Ahazija
	+ Joram/Jehoram
* + Jehu
	+ Jehoahaz
	+ Joaš/Jehoaš
	+ Jeroboam II
	+ Zaharija
* + Šalum
* + Menahem
	+ Pekahija
* + Pekah
* + Hosea/Hošea/Osija

---

Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

**Išbošet** ili **Isvostej** (אִֽישְׁבֹּ֫שֶׁת; Standard: Ishbóshet; tiberijski: ʼÎšbṓšeṯ) također znan kao **Eshbaal** (אֶשְׁבַּ֫עַל; standardni: Eshbáʻal; tiberijski: ʼEšbáʻal), **Ashbaal** ili **Ishbaal**, je lik koji se pojavljuje u Hebrejskoj Bibliji. Bio je jedan od četiri sina kralja Saula, te bio izabran za drugog vladara ujedinjenog Kraljevstva Izrael nakon što su mu otac i tri brata poginuli u bitci na gori Gilboi.

Išbošeta je kraljem u Manahaimu kraljem proglasio Abner, kapetan Saulove vojske te je Išbošet vladao dvije godine. Dio Židova je, pak, kraljem smatrao Davida, pa je došlo do rata u kome je Abner prešao na Davidovu stranu. Rat je završen kada je Išbošet odustao od prijestolja te Davidu vratio otetu suprugu Mihalu. 

Išbošeta su ubili njegovi kapetani, nadajući se nagradi od Davida. Međutim, David je ubice kaznio zbog veleizdaje, a Išbošetovo tijelo pokopao u Abnerov grob u Hebronu.

Eksterni linkovi
----------------

* Ish-bosheth (Article by: Emil G. Hirsch and M. Seligsohn in Jewish Encyclopedia)
* King Ishbosheth - Biography (Christian view)
* Easton's Bible Dictionary (Ish-bosheth) Arhivirano 2011-05-17 na Wayback Machine-u

|
|  |
| Isvostej **Kuća Saulova**bočni ogranak od **Plemen Benjamin** |
| Prethodi:**Saul** | **Kralj Izraela**: 1007. pne. – 1005. pne. | Slijedi:**David** |
***Tacones lejanos*** (u prevodu ***Visoke potpetice*** ili ***Visoke pete***) je španski film iz 1991. godine. Film je režirao Pedro Almodovar, koji je napisao i scenario za film. Premijerno je prikazan u Španiji, 23. oktobra 1991. U *Visokim potpeticama* je evidentan uticaj filmova Jesenja sonata, Mildred Pirs, Imitacija života i Stela Dalas. Film je bio u konkurenciji za Zlatni globus u kategoriji *najbolji film van engleskog govornog područja*, u kojoj je pak osvojio francusku nagradu „Cezar".

Zaplet
------

Rebeka jedva čeka da se vidi sa majkom, koju nije videla više od petnaest godina. Beki del Paramo se posle višegodišnjeg boravka u Meksiku vraća u Španiju, takođe željna da vidi kćerku. Čekajući majku, Rebeka se priseća svog nesrećnog detinjstva, kada ju je majka potpuno zanemarivala zarad karijere i ljubavnih afera. Premda obe očekuju da će njihov odnos konačno biti izglađen, situacija se dosta komplikuje kada Beki vidi da je Rebekin muž, Manuel, njen bivši ljubavnik. Što je najgore, Manuel se ponovo zaljubljuje u Beki i želi da se razvede od njene kćerke...

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Viktorija Abril | Rebeka |
| Marisa Paredes | Beki del Paramo |
| Miguel Bosé | Hugo, sudija Domingez |
| Féodor Atkine | Manuel |
| Miriam Díaz Aroca | Isabel |
| Anna Lizarán | Margarita |
| Bibiana Fernández | Čon |
| Kristina Markos | Paula |

Spoljašnje veze
---------------

* *Visoke potpetice* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Pedro Almodóvar |
| --- |
| 
* *Pepi, Luci, Bom*
* *Laberinto de pasiones*
* *Entre tinieblas*
* *¿Qué he hecho yo para merecer esto?*
* *Matador*
* *La ley del deseo*
* *Mujeres al borde de un ataque de nervios*
* *¡Átame!*
* *Tacones lejanos*
* *Kika*
* *La flor de mi secreto*
* *Carne trémula*
* *Todo sobre mi madre*
* *Hable con ella*
* *La mala educación*
* *Volver*
* *Los abrazos rotos*
* *La piel que habito*
* *Los amantes pasajeros*

 |
***Take Me Out to the Ball Game*** je popularna američka pjesma koja se smatra neslužbenom himnom bejzbola. Na svakoj utakmici se u tzv. pauzi u sedmoj izmjeni (*seventh inning stretch*) ta pjesma izvodi, a publika ohrabruje da pjeva zajedno sa izvođačima.

Pjesma je prvi put objavljena 1908. godine. Tekst je napisao vodviljska zvijezda Jack Norworth, a muziku napisao Albert Von Tilzer. Jednu od prvih snimki je napravila vokalna grupa *The Haydn Quartet*, ali se često pogrešno pripisuje Billy Murray (pjevač)|Billyju Murrayu koji je bio fanatični ljubitelj bejzbola. Autori pjesme, međutim, nisu bili ljubitelji bejzbola, te su prvi put na utakmicu otišli decenijama nakon svog hita.

Eksterni linkovi
----------------

* Baseball Hall of Fame: "'Take Me Out' Celebrates 100th Birthday"[*mrtav link*]
* Take Me Out to the Ball Game: A Centennial Tribute

***Take Me Out to the Ball Game*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 179653840
* LCCN: no98101772
* GND: 7683920-5

 |
**Ferenc Molnár**, rođen kao **Ferenc Neumann**, u SAD poznat kao **Franz Molnar**, mađ. **Molnár Ferenc** (Budimpešta, 12. siječnja 1878. - New York, 1. travnja 1952.) je bio jedan od najvećih mađarskih dramatičara i pisaca XX. stoljeća. Emigrirao je u SAD u bijegu od nacista koji su ubijali židove u Mađarskoj za vrijeme II. svjetskog rata.

Kao romanopisac, zapamćen je po djelu *Junaci Pavlove ulice*, koji govori o rivalstvu dvije skupine dječaka u Budimpešti.To je jedan od najljepših dječjih romana o prijateljstvu,hrabrosti i živonoj okrutnosti. Roman koji razgolićuje tragiku djetinjstva u velegradu, gdje nema dovoljno prostora za igru,pa komadić zemljišta između visokih velegradskih zgrada postaje smisao dječjeg života. Borba dječaka Pavlove ulice i ˝Crvenih košulja˝ za taj komadić zemlje poprima sve prizvuke domoljubnog zanosa. Taj roman je u piščevoj rodnoj zemlji jako cijenjen. U anketi jednog časopisa u Mađarskoj završio je na drugom mjestu među najboljim romanima u 2005. Nekoliko puta je ekraniziran.

Molnárove najistaknutije drame su *Liliom*, *Čuvar* i *Labud*.

***Ferenc Molnár*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 12312633
* LCCN: n79075547
* ISNI: 0000 0000 8091 1269
* GND: 118734598
* SELIBR: 77616
* SUDOC: 027512010
* BNF: cb119164505 (podaci)
* BIBSYS: 90213186
* MusicBrainz: 4aed8d4d-31cf-4cac-95d3-dacb39ce9bf5
* NLA: 35358214
* NDL: 00450306
* NKC: jo20000080729
* BNE: XX1011943
* CiNii: DA01155330
* CONOR.SI: 12700003
* NSK: 000002845

 |