**Stanko Vraz** (Cerovec, 30. lipnja 1810. - Zagreb, 20. svibnja 1851.), hrvatski i slovenski književnik, kritičar i prevoditelj.

Životopis
---------

Stanko Vraz rodio se u slovenskom mjestu Cerovcu 1810. godine kao Jakob Frass. Godine 1836. mijenja ime u Stanko Vraz. Gimnaziju je završio u Mariboru, studij prava i filozofije pohađao je u Grazu, ali je većinu vremena provodio proučavajući književnost i starne jezike. Govorio je pet jezika. Prevodio je latinske klasike i slavenske pjesnike. Od 1839. godine živio je i radio u Zagrebu kao jedan od vodećih preporoditelja.

Književno stvaralaštvo
----------------------

Ranu slovensku poeziju pisao je na zavičajnom dijalektu, zbog čega ju početkom 1830-ih nije uspio objaviti u časopisu *Kranjska čbelica*. Po svojoj raznovrsnoj djelatnosti (pjesnik, književni kritičar, putopisac, prevoditelj te pisac članaka o jeziku i narodnim običajima) Vraz je jedan od najistaknutijih iliraca i prvi hrvatski profesionalni književnik. Nakon prvoga posjeta Hrvatskoj 1833. oduševio se ilirskim pokretom. Iste je godine u Grazu upoznao Lj. Gaja; surađivao je u Danici od prvoga broja, potpisujući se isprva kao »Ilir iz Štajera«.

Godine 1842. s Vukotinovićem i Rakovcem izdaje kritički časopis *"Kolo"*, a 1846. – 48. bio je tajnik Matice ilirske. Kao zagovornik romantičarskih ideja o značaju narodne poezije priredio je i objavio zbirku slovenskih narodnih pjesama *Narodne pjesni ilirske*: *koje se pjevaju po Štajerskoj, Kranjskoj, Koruškoj i zapadnoj strani Ugarske* (1839). U hrvatskoj književnosti javio se prijevodom slovenske balade *Stana i Marko* (Danica, 1835.), a od 1837. pisao je isključivo na hrvatskom jeziku.

U kritici se bori za europski kriterij i protiv diletantizma, a za književno je stvaranje tražio da se oslanja na tekovine narodne i slavenske književnosti. Najvredniji dio njegova rada jest ljubavna lirika. Kao pjesnik *Đulabija* i niza soneta *Sanak i istina*, on unosi u hrvatsku liriku svjež, lak i nepatvoren izraz, nasuprot deklamacijama i retorici, što je prevladavalo u pjesmama većine iliraca. U satirama i epigramima ismijava nedostatke društvenog i književnog života, posebno utilitarizam i diletantizam patetičnih tamburaša i budničara. Njegova lirika inspirirana je romantičnom erotikom u stilu i u modi njegova doba, posvećenom imaginariom ljubavnim idealima.

Godine 1840. objavio je prvu od ukupno tri za života objavljene zbirke pjesama, ljubavni kanconijer *Đulabije, ljubezne ponude za Ljubicu* (I–II, III. i IV. objavljeni su posmrtno), posvećen Gajevoj nećakinji Lj. Cantily.

God. 1841. objavio je zbirku balada i romansi *Glasi iz dubrave žeravinske*, posvećenu ilirskoj »posestrimi« Dragojli Štauduar, u kojoj je nastojao ujediniti tradicije europske narodne i umjetničke balade (J. W. Goethe, A. Mickiewicz, J. L. Uhland).

Posljednja zbirka poezije, *Gusle i tambura* (1845), sastoji se od četiriju ciklusa, elegično intoniranih *Prvo lišće* te *Cvijeće i voće*, zbirke prepjeva i parafraza europskih romantičara *Iza mora* te *Povjestica*, kao i satiričnoga dodatka *Istina i šala*, potpisanoga pseudonimom Jakob Rešetar s Cerovca.

Napisao je i zbirku od 47 soneta *Sanak i istina*, posvećenu Hildegardi Karvančićevoj, djelomice tiskanu u Danici (1845) i almanahu Iskra (1846). Spjevan po uzoru na Petrarcu i Mickiewicza, taj kanconijer uz Vrazove izvorne stihove sadrži i 13 prepjevanih soneta.

*Ciklus od 7 gazela*, kojim je Vraz taj izvorno orijentalni lirski oblik uveo u hrvatsku književnost, ubraja se među najvažnija ostvarenja hrvatske romantičarske lirike. Pisao je satire i epigrame, sabrane u ciklusima *Neotesanci I i II*, *Komari i hobadi* te *Cigani*, u kojima se kritički osvrtao na onodobne političke i književne prilike pa i suvremenike.

Iznimno se vrijednim smatra i Vrazov bogat i raznovrstan prevoditeljski opus. Prevodio je s latinskoga, grčkoga, češkoga, ruskoga, poljskoga, slovenskoga, engleskoga, njemačkoga, francuskoga, španjolskoga i talijanskoga, ponajviše romantičarsku poeziju.

U onodobnoj periodici objavljivao je putopise, dopise, bibliografske prikaze i književnokritičke članke. Zauzimao se za uvođenje strožih estetskih i profesionalnih kriterija u književnu kritiku. Uz P. Preradovića i I. Mažuranića smatra se jednim od najvažnijih pjesnika hrvatskog romantizma. Hrvatsku je književnost obogatio novim pjesničkim tipovima i oblicima, a pjesničkim, prevoditeljskim i kritičarskim radom približio ju onodobnoj matici europskih književnih strujanja.

### Stil

Spomen ploča Stanku Vrazu u Zagrebu
U težnji da nađe što adekvatniji izraz za svoje pjesničke vizije Vraz je pronalazio različite forme: od klasičnih soneta do romance i balade, te gazele; pa je i na taj način obogatio našu književnost onoga vremena. Bilo je u tom traženju i lutanja, i slabih stihova, bilo je naročito mnogo borbe s jezikom, što nije nikakvo čudo kad je Vraz Slovenac. No usprkos svim tim slabostima Vraz je u svoju poeziju unio mnogo iskrenih, osobnih momenata koji variraju od vedrih stihova do sumornih motiva i atmosfera.

Djela
-----

* *Đulabije*, Zagreb, 1840.
* *Glasi iz dubrave žerovinske*, Zagreb, 1841.
* *Gusle i tambura: različite pěsni. 1. od Stanka Vraza*, Prag, 1845.

### Posmrtno

* *Děla Stanka Vraza. Djulabije: ljubezne ponude za Ljubicu. Dio 1.*, Zagreb, 1863.
* *Děla Stanka Vraza. Glasi iz dubrave žerovinske: pověstice od Stanka Vraza. Dio 2.*, Zagreb, 1864.
* *Děla Stanka Vraza. Razlike pjesme / [izvorne pjesme] od Stanka Vraza. Dio 3.*, Zagreb, 1866.
* *Děla Stanka Vraza. Razlike pjesme: prevodi Stanka Vraza. Dio 4.*, Zagreb, 1868.
* *Děla Stanka Vraza. Pěsme pabirci, proza i pisma Stanka Vraza. Dio 5. [predgovor Franjo Petračić].*, Zagreb, 1877.
* *Izabrane pjesme: sa slikom pjesnikovom. S uvodom Franje Markovića.*, Zagreb, 1880.
* *Izabrane pjesme / Stanko Vraz. (uredio i predgovor napisao D. Grdenić)*, Zagreb, 1924.
* *Đulabije*, Zagreb, 1925. (pretisak izdanja iz 1863.)
* *Stanko Vraz - Stihovi i proza*, Zagreb, 1951.
* *Slovenska djela*, Zagreb, 1952.
* *Pjesnička djela I-III*, Zagreb, 1953.
* *Poezija i proza / Stanko Vraz*, (izbor i pogovor Ivan Slamnig), Zagreb, 1963.
* *Izbor iz djela / Stanko Vraz*, (prir. i predgovor napisao Ivan Martinčić), Zagreb, 1994.
* *Izabrane pjesme / Stanko Vraz*, (prir. Vinko Brešić), Zagreb, 1999.

Zanimljivosti
-------------

* Rodno mjesto Stanka Vraza, Cerovec u slovenskoj općini Ormož, se po njemu sada zove Cerovec Stanka Vraza kako bi se razlikovalo od ostalih mjesta koja se zovu Cerovec.
* Vrazovo pravo ime je bilo Jakob Frass no s vremenom je književni pseudonim *Stanko Vraz* pretvorio u vlastito građansko ime i prezime.
* Vraz je bio jedini Slovenac koji je prihvatio Gajevu ilirsku ideju i odrekao se, zbog "viših ciljeva", ne samo svoje narodnosti nego i materinskog jezika a što mu je Prešeren oštro zamjerio.
* Pisao je pod pseudonimima Jakob Rešetar s Cerovca, te Nenad Bezimenović

Izvori
------

1. ↑  Proleksis enciklopedija: Vraz, Stanko[*mrtav link*], preuzeto 21. siječnja 2012.
2. ↑  Životopis.hr: Stanko Vraz Arhivirano 2012-01-06 na Wayback Machine-u, preuzeto 21. siječnja 2012.
3. 1 2  Dubravko Jelčić: *Povijest hrvatske književnosti*, Naklada P.I.P. Pavičić, Zagreb, 2004. 2. izd. ISBN 953-6308-56-8, str. 169.-172.

Vanjske poveznice
-----------------

* Filozofski fakultet Sveučilišta u Zagrebu: Stanko Vraz: Pjesme
* Hrvatska enciklopedija Leksikografskog zavoda Miroslava Krleže (preuzeto 12. studenoga 2013.)

Šablon:Romantistički književnici

| * p
* r
* u
Hrvatska književnost |
| --- |
| Renesansa | Džore Držić - Šiško Menčetić - Dominko Zlatarić - Hanibal Lucić - Dinko Ranjina - Mikša Pelegrinović - Mavro Vetranović - Nikola Nalješković - Marko Marulić - Juraj Šižgorić - Petar Hektorović - Marin Držić - Brne Karnarutić - Petar Zoranić - Jeronim Vidulić - Marin Kaboga - Nikola Dimitrović |  |
| Barok | Ivan Gundulić - Ivan Bunić Vučić - Ignjat Đurđević - Stijepan Đurđević - Junije Palmotić - Fran Krsto Frankopan - Petar Zrinski - Katarina Zrinska - Ivan Belostenec - Pavao Ritter Vitezović - Juraj Habdelić - Matija Divković - Bartol Kašić - Petar Kanavelić - Antun Kanižlić - Katarina Patačić - Adam Žigmund Domjanić |
| Prosvjetiteljstvo | Matija Antun Reljković - Andrija Kačić Miošić - Filip Gotovac - Matija Petar Katančić - Tituš Brezovački |
| Romantizam | Dimitrija Demeter - Ljudevit Gaj - Ivan Mažuranić - Matija Mažuranić - Petar Preradović - Pavao Štoos - Stanko Vraz |
| Realizam | August Šenoa - Eugen Kumičić - Ante Kovačić - Ksaver Šandor Gjalski - Vjenceslav Novak - Josip Kozarac - Silvije Strahimir Kranjčević - Musa Ćazim Ćatić |
| Modernizam i postmodernizam | Ivo Vojnović - Antun Gustav Matoš - Vladimir Vidrić - Dragutin Domjanić - Milan Begović - Vladimir Nazor - Janko Polić Kamov - Fran Galović - Vladimir Čerina - Tin Ujević - Miroslav Krleža - Antun Branko Šimić - Ivan Goran Kovačić - Marija Jurić Zagorka - Vladan Desnica - Dragutin Tadijanović - Mak Dizdar - Ranko Marinković - Tomislav Ladan |