recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Sima*.*

**Sima Tan** (kineski: ; Wade-Giles: **Ssu-ma T'an**, o. 165. pne. – 110. pne.) bio je rani kineski historičar koji je djelovao u doba Zapadne dinastije Han. Studirao je astronomiju kod Tang Dua, *I Ching* kod Yang Hea i daoizam kod Učitelja Huang. Od 140. do 110. pne. je držao mjesto Velikog historičara. Sima Tan je započeo rad na kapitalnom *Zapisi Velikog historičara* (*Shiji*), ali je umro prije nego što je dovršeno. Taj je zadatak ispunio njegov sin Sima Qian.

Njegov originalni tekst je esej sačuvan unutar *Zapisa*. U njemu Sima Tan opisuje šest filozofskih loza ili "škola" (家 *jia*): konfucijanstvo (儒家 *Rujia*), daoizam (道家 *Daojia*), legalizam (法家 *Fajia*), mohizam (墨家 *Mojia*), Škola imena (名家 *Mingjia*) i Škola natralista (阴阳家 *Yinyang jia*) – pri čemu je kao glavna ličnost posljednje "škole" naveden Zou Yan. To je bila relativno originalna organizacija dotadašnjih kineskih filozofa. U njenoj procjeni je Sima Tan bio pomalo pristrasan kao sljedbenik Huang-Laoa, jednog od ranih oblika daoizma za vrijeme dinastije Han.

Literatura
----------

* Sima Qian (1993), *Records of the Grand Historian of China. Qin Dynasty*. Translated by Burton Watson (Hong Kong: The Research Centre for Translation [The Chinese University of Hong Kong]; New York, Columbia University Press). ISBN 0-231-08168-5 (hbk); ISBN 0-231-08169-3 (pbk)
* de Bary, W.T. & Bloom, I. *Sources of Chinese Tradition*, Volume One, 2nd ed. (New York, 1999).
* Graham, A.C. *The Disputers of the Tao*. La Salle, IL: Open Court, 1989.

V. također
----------

* Sima Qian
* Han Dynasty
* *Shiji*
* daoizam

| * p
* r
* u
Historičari dinastije Han |
| --- |
| Ban Gu **·** Ban Biao **·** Cai Yong **·** Chang Qu **·** Liu Xiang **·** Liu Xin **·** Sima Tan **·** Sima Qian **·** Ban Zhao |
**Zaporiška oblast** (ukrajinski:*Запорізька область*, ruski: *Запорожская область*) je administrativna oblast koja se nalazi se u jugoistočnoj Ukrajini. Upravno središte oblasti je grad Zaporožje.

Zemljopis
---------

Zaporiška oblast ima ukupnu površinu 27.180 km2 te je deveta po veličini ukrajinska oblast, u njoj živi 1.877.200 stanovnika te je i prema broju stanovnika deveta po veličini. Nalazi se između rijeke Dnjepar i Azovskoga mora.

Zaporiška oblast graniči sa Dnjipropetrovskom oblasti na sjeveru i sjeverozapad, sa Hersonskom oblasti na jugozapadu i sa Donečkom oblasti na istoku.

Stanovništvo
------------

Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.364.100 (70,8%), od ostalih manjina najbrojniji su Rusi kojim ima 476.700 (27,7 %), zatim Bugari kojih ima 27.700 (1,4 %) i Bjelorusi kojih ima 12.700 (0,7 %) te ostali manje brojni narodi.

Administrativna podjela
-----------------------

Zaporiška oblast dijeli sa na 20 rajona, i 14 gradova od kojih njih pet ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 23 malih gradova i 920 naselja.

Izvor
-----

1. ↑  „Opći podaci o Zaporiškoj oblasti". Arhivirano iz originala na datum 2016-03-05. Pristupljeno 2010-04-11.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica oblasti

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Zaporiška oblast** |

| * p
* r
* u
Oblasti u Ukrajini |
| --- |
| Čerkaška • Černigivska • Černivačka • Dnjipropetrovska • Donečka • Ivano-Frankivska • Harkivska • Hersonska • Hmeljnička • Kijevska • Kirovogradska • Luganska • Lavovska • Mikolajivska • Odeška • Poltavska • Rivanjska • Sumska • Ternopiljska • Vinička • Volinjska • Zakarpatska • Zaporiška • Žitomirska |  |

***Zaporiška oblast*** na Wikimedijinoj ostavi
Zulu vjeruju u boga stvoritelja svijeta pod imenom Nkulunkulu, ali taj bog ne dolazi u doticaj s ljudima i nema nikakve interese za njihov svakodnevni život. zbog toga većina pripadnika plemena svakodnevno komunicira s duhovima svojih predaka. Da bi to uspjeli, moraju se koristiti vradžbinama.Sve nesreće i neuspjesi rezultat su crne magije, odnosno zlih vradžbina ili pak uvrijeđenih duhova, ništa se ne događa nekim prirodnim uzrokom.

Vrhovno božanstvo u Zulu mitologiji je Unkulunkulu. On je, takodje, stavaralac čovečanstva. 
Umvelikangi je bog neba. On šalje munje na zemlju, a njegov glas je grom. Takodje, ovaj bog stvara zemljotrese. 
Mamlambo je boginja reka, odnosno vode.
Nokhubulvane je boginja koja je stvorila dugu i kišu. Ona je i boginja zemljoradnje. 
Tikolose je bog - patuljak sa samo jednom polovinom tela. On se upušta u bitke sa ljudima i uglavnom ih ubija, a ukoliko ga neko pobedi on ga uči raznim vrstama magije. 
Unvabu je pretstavljen u vidu kameleona. On je poslat na zemlju da uči ljude besmtrnosti.
**Socijalna sigurnost**, u najširem smislu, znači stvaranje jednakih mogućnosti pojedincima da sebi i svojoj porodici mogu obezbediti uslove života koji će im pružiti šansu da zadovolje svoje osnovne i izvedene potrebe. U institucionalnom smislu, socijalna sigurnost je temelj organizacije socijalne države sa svim ustanovama koje takve mogućnosti obezbeđuju. Socijalna sigurnost podrazumeva i stabilnost društvenog položaja, materijalnih i kulturnih uslova života, mogućnosti produkcije i reprodukcije života, stvaranje uslova za obavljanje radnih i društvenih uloga. To uključuje i sprečavanje rizika koji vode pogoršanju ili smanjenju uslova za život i rad pojedinaca, porodice, društvenih grupa i organizacija. Veoma široko shvaćen pojam, naročito u društvima koja se zalažu za kompleksnu primenu ljudskih prava. Podrazumeva obavezu društva da svakom pojedincu obezbedi i garantuje fizički integritet i odgovarajuće obrazovanje, stvaranje uslova za zaposlenje i stanovanje, kao i pravnu sigurnost u slučajevima gubitka neke sposobnosti, a posebno sposobnosti za samostalno privređivanje.

Literatura
----------

* 

Ovaj članak, ili jedan njegov segment, izvorno je preuzet iz knjige Ivan Vidanović "*Rečnik socijalnog rada*" uz odobrenje autora.

Vanjske veze
------------

***Socijalna sigurnost*** na Wikimedijinoj ostavi

* CATO Institute
* Koordinacija socijalne sigurnosti
Zastava Sao Tome i Principea
**Zastava Sao Tome i Principea** je usvojena 5. novembra 1975. godine. 

Zastava je trobojka sa panafričkim bojama zelenom, žutom i crnom. Na središnjoj, žutoj prugi se nalazi crveni trougao kao simbol borbe za nezavisnost.

  

Zastave država u Africi

Položaj AfrikePoložaj Afrike
Alžir • 
Angola • 
Benin • 
Bocvana • 
Burkina Faso • 
Burundi • 
Čad • 
Džibuti • 
Egipat1) • 
Ekvatorijalna Gvineja • 
Eritreja • 
Esvatini • 
Etiopija • 
Gabon • 
Gambija • 
Gana • 
Gvineja • 
Gvineja Bisau • 
Jemen1) • 
Južnoafrička Republika • 
Kamerun • 
Kenija • 
Komori • 
Demokratska Republika Kongo • 
Republika Kongo • 
Lesoto • 
Liberija • 
Libija • 
Madagaskar • 
Malavi • 
Mali • 
Mauricijus • 
Mauritanija • 
Maroko • 
Mozambik • 
Namibija • 
Niger • 
Nigerija • 
Obala Slonovače • 
Ruanda • 
Sejšeli • 
Senegal • 
Sijera Leone • 
Somalija • 
Centralna Afrička Republika • 
Sudan • 
Sao Tome i Principe • 
Tanzanija • 
Togo • 
Tunis • 
Uganda • 
Zambija • 
Zelenortska Ostrva • 
Zimbabve

**Teritorije i nepriznate države**: 

Ceuta (Španija) • 
Južni Sudan • 
Kanarska ostrva (Španija) • 
Madeira ostrva (Portugal) • 
Mayotte (Francuska) • 
Melilla (Španija) • 
Reunion (Francuska) • 
Somaliland • 
Sveta Helena (Velika Britanija) • 
Zapadna Sahara • 
Zanzibar (Tanzanija)

1)Smatrani i dijelom Azije.

**Ostale zastave**: 

Zastave Afrike • 
Zastave Azije • 
Zastave Evrope • 
Zastave Južne Amerike • 
Zastave Okeanije • 
Zastave Sjeverne Amerike

 

|  |
| --- |
| **Državna zastava / Državni grb** |
| Spisak državnih zastava | Spisak državnih grbova |

***Zastava Sao Tome i Principea*** na Wikimedijinoj ostavi
Zastava Senegala
Zastava Senegala je usvojena 20. avgusta 1960. Na zastavi se nalazee panafričke boje raspoređene u tri jednake vertikalne pruge. Na sredini se nalazi zvezda petokraka.

Zastava potiče od zastave bivše Federacije Mali koja je imala istu pozadinu sa crnom figurom u sredini.

Vidi još
--------

* Grb Senegala


|  |
| --- |
| **Državna zastava / Državni grb** |
| Spisak državnih zastava | Spisak državnih grbova |

Zastave država u Africi

Položaj Afrike
Alžir • 
Angola • 
Benin • 
Bocvana • 
Burkina Faso • 
Burundi • 
Čad • 
Džibuti • 
Egipat1) • 
Ekvatorijalna Gvineja • 
Eritreja • 
Esvatini • 
Etiopija • 
Gabon • 
Gambija • 
Gana • 
Gvineja • 
Gvineja Bisau • 
Jemen1) • 
Južnoafrička Republika • 
Kamerun • 
Kenija • 
Komori • 
Demokratska Republika Kongo • 
Republika Kongo • 
Lesoto • 
Liberija • 
Libija • 
Madagaskar • 
Malavi • 
Mali • 
Mauricijus • 
Mauritanija • 
Maroko • 
Mozambik • 
Namibija • 
Niger • 
Nigerija • 
Obala Slonovače • 
Ruanda • 
Sejšeli • 
Senegal • 
Sijera Leone • 
Somalija • 
Centralna Afrička Republika • 
Sudan • 
Sao Tome i Principe • 
Tanzanija • 
Togo • 
Tunis • 
Uganda • 
Zambija • 
Zelenortska Ostrva • 
Zimbabve

**Teritorije i nepriznate države**: 

Ceuta (Španija) • 
Južni Sudan • 
Kanarska ostrva (Španija) • 
Madeira ostrva (Portugal) • 
Mayotte (Francuska) • 
Melilla (Španija) • 
Reunion (Francuska) • 
Somaliland • 
Sveta Helena (Velika Britanija) • 
Zapadna Sahara • 
Zanzibar (Tanzanija)

1)Smatrani i dijelom Azije.

**Ostale zastave**: 

Zastave Afrike • 
Zastave Azije • 
Zastave Evrope • 
Zastave Južne Amerike • 
Zastave Okeanije • 
Zastave Sjeverne Amerike

 

***Zastava Senegala*** na Wikimedijinoj ostavi
**Cobthach Cóel Breg**, sin Úgaine Mora, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, veliki kralj Irske. Na prijestolje je došao ubivši svog brata Lóegaire Lorca. Prema legendi je bio toliko obuzet ljubomorom prema bratu da se od muke stanjio, stekavši nadimak *Cóel Breg* ili "malo od Brege". Na savjet druida je bratu poslao poruku da je bolestan, te ga je Lóegaire otišao posjetiti. Kada je brat došao, Cobtach se pretvarao da je mrtav. Dok je ležao na odru, Lóegaire se nagnuo nad njega u gesti žalovanja, a što je Cobthach iskoristio da ga iznenada ubije bodežom. Nakon toga je ubicama platio da otruju Lóegaireovog sina Ailill Áinea, a Ailillovog unuka Labraida je natjerao da pojede dijelove očevog i djedovog srca, te miša, te ga je otjerao u progonstvo– prema jednoj verziji, to je učinio zato što je Labraid bio najgostoljubiviji čovjek u Irskoj. Cobthach se kasnije pomirio sa Labraidom, sada poznatim po nadimku *Loingsech*, "izgnanik", te mu dao vlast nad pokrajinom Leinster. Odnosi između dvojice su se ponovno pokvarili i izbio je rat. Labraid je tada Cobthacha i njegove sljedbenike žive spalio u željeznoj kući u Dind Rígu. Cobtach je vladao pedeset ili trideset godina. *Lebor Gabála* mu daje pedeset godina i kao datum smrti navodi Badnjak 307. pne. ali isto tako navodi da je živio u doba kasnijeg vladara Ptolemeja II Filadelfa (281-246. pne.). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu datira u period 409-379. pne. a *Annals of the Four Masters* u 592-542. pne.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lóegaire Lorc**  |  **veliki kralj Irske** LGE1 3. vijek pne.LGE2 357-307. pne.FFE 409-379. pne.AFM 592-542. pne. | Slijedi: **Labraid Loingsech**  |

Izvori
------

1. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 275-277
2. ↑  *Book of Leinster*: "The Destruction of Dind Rig"
3. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.29
4. ↑  *Annals of the Four Masters* M4608-4658
**Coca** (pl. Cocas).- Pleme Nahua Indijanaca iz uže grupe Cazcan nastanjeno nekada u središnjem Jaliscu, u blizini Guadalajare i jezera Chapala. U vrijeme kada Španjolci prvi puta dolaze u ovu regiju, njihov vođa Tzitlali pokreće svoje pleme u malenu dolinu okruženu visokim planinama, kraj poznat kao 'Cocolan'. Kao miroljubivo pleme Španjolci ih nisu dirali. José Ramírez Flores, nabrojao je gradove po kojima se govorio coca jezik, viz.: Cuyutlán, San Marcos, Tlajomulco, Toluquilla i Poncitlán.

Poznati meksički pjevači mariachi ili mariache, govori meksički povjesničar Ignacio Davila Garibi, iz Jalisca, nose ime po platformama koje su Coca Indijanci gradili po svojim gradovima Cocula, Zacoalco i drugima, koji su im služili za održavanje plesova. Riječ je porijeklom iz njihovog 'sestrinskog' jezika pinutl.

Vanjske poveznice
-----------------

* History of Mexico - Indigenous Jalisco Arhivirano 2020-11-11 na Wayback Machine-u
* Origins of Mariachi: Cora? Coca? or French? Arhivirano 2005-09-30 na Wayback Machine-u

Izvori
------

1. ↑  Swanton
**Sindrom kuvane žabe** je izraz koji se koristi za situaciju kada neka osoba živi u uslovima koji bi trebalo da budu neprihvatljivi ili neizdrživi za nju, ali ona to ne primećuje zato što je u tu situaciju dospela postepeno, privikavajući se na svaku pojedinačnu promenu, a ne naglo.

Ponašanje žabe
--------------

Pretpostavka je da bi žaba ubačena u posudu ispunjenu vrelom vodom odmah iz nje iskočila. Ukoliko bi se pak žaba ubacila u posudu ispunjenu hladnom vodom, ona bi tu ostala. Ako bismo tu vodu potom zagrevali veoma lagano i postepeno, žaba bi u vodi ostala i bila bi skuvana.

Takvo mišljenje se temelji na nekoliko naučnih eksperimenata provedenih na žabama u 19. veku , dok neki od modernih istraživača to osporavaju.

Izvori
------

1. ↑  Edward Scripture, *The New Psychology* (1897):. The original 1882 experiment was cited as: Sedgwick, "On the Variation of Reflex Excitability in the Frog induced by changes of Temperature," *Stud. Biol. Lab. Johns Hopkins University* (1882): 385. "in one experiment the temperature was raised at a rate of 0.002 °C. per second, and the frog was found dead at the end of 2½ hours without having moved."
2. ↑  Frog fable brought to boil › Dr Karl's Great Moments In Science (ABC Science)

Eksterni linkovi
----------------

* Boiled-frog Arhivirano 2010-02-13 na Wayback Machine-u, page at The Atlantic's website, maintained by James Fallows, that tracks prominent usage of this metaphor
„Vorik" preusmjerava ovdje. Za fiktivni lik iz univerzuma Star Treka, v. Vorik (Star Trek).
 *Za ostala značenja, v. Warwick (razvrstavanje).*
Koordinate: 52°17′N 1°35′W﻿ / ﻿52.28°N 1.59°W﻿ / 52.28; -1.59

**Warwick** (Listeni) je grad i sjedište grofovije Warwickshire u Engleskoj. Smješten je na obalama rijeke Avon, 18 km južno od Coventryja i zapadno od toplica Leamington Spa i Whitnash sa kojima je spojen. Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, imao je 23.350 stanovnika. Tragovi ljudske aktivnosti na području Warwicka datiraju iz vremena neolita, a stalno naselje od 6. vijeka. Status grada je dobio 914. kada je u njemu mercijska kraljica Ethelfleda sagradila utvrđeni burh. Teško je stradao u napadu Danaca 1050. godine, a 1068. je William Osvajač u njemu sagradio znameniti zamak Warwick Castle. Za vrijeme građanskog rata se opredijelio za Parlament i bio dva tjedna pod opsadom rojalističkih trupa. Godine 1694. je teško stradao u požaru, zbog čega danas najveći dio građevina datira iz 18. i 19. vijeka.

Eksterni linkovi
----------------

***Warwick*** na Wikimedijinoj ostavi

* Building History entry for Warwick Arhivirano 2013-01-19 na Wayback Machine-u
* Warwickshire's Railways – the history of the county's railways from 1838 to 1968
* Saltisford Canal Trust: Warwick's local waterway charity
* Photos of Warwick and surrounding area on geograph
| Selkis u liku žene-škorpijeSelkis u liku žene-škorpije |
| --- |
| Selkis |
| druga imena | Selqet, Selket, Selkit, Serqet, Serket |
| roditelj(i) | Ra |
| djeca | Nehebkau |
| opis | božica škorpija i medicine |

**Selkis** (**Selqet** [Selket], **Selkit**, **Serqet** [Serket]) je u egipatskoj mitologiji božica škorpija.

Opis
----

Selkis je božica magije, koja na glavi nosi škorpiju. Ponekad je prikazana kao škorpija sa glavom žene, te sa Hatorinim rogovima i Sunčevim diskom. Ponekad je prikazana sa krilima. U Tutankhamonovoj grobnici je pronađena Selkisina zlatna statua. Budući da najopasnije škorpije žive u sjevernoj Africi i mogu ubiti, nju se molilo za milost i zaštitu. Po njoj se prozvao jedan faraon - Kralj Škorpion.

Mitovi
------

Selkis, zlatna statua iz Tutankhamonove grobnice
Selkis je Mafdetina sestra, Raova kćer. Ona živi u podzemlju, gdje zajedno sa Izidom, Neftidom i Neit štiti organe pokojnika. Kad je Horus bio malen, ugrizla ga je škorpija u močvari. Selkis je pomogla Horusu tako što je izvukla otrov iz njegova tijela. U drugom mitu, to je učinio Tot. Selkis ima sedam škorpija: Tjetet, Matet, Mesetet, Mesetef, Tefen, Befen i Petet. Posljednje tri je dala Izidi za Horusovu zaštitu. Također, zaštitnica je Horusovog sina Kebehsenufa. Njezin je sin Nehebkau, koji je također bog škorpija. Dok Selkisin otac Ra putuje podzemljem, napada ga zmija Apop, a Selkisina je zadaća da ju sveže do jutra.

Kult
----

Selkis nije imala hramove, ali je imala svećenike koji su učili liječiti rane zmija i škorpija. Prvotno su ju štovali u delti Nila. Prizivana je za zaštitu od pustinjskih životinja. Smatrana je dobrom, ali i strašnom, te su zmije i škorpije bili pod njezinom kontrolom. Posebno je zazivana zbog zaštite djece i majki.

Vanjski linkovi
---------------

***Božica Selkis*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Egipatska mitologija |
| --- |
| Eneada Heliopolisa | Atum • Šu • Tefnut • Geb • Nut • Oziris • Izida • Set • Neftis |
| Ostala veća božanstva | Amon • Anubis • Apop • Apis • Aton • Bat • Bast • Thoth • Hator • Horus • Khepri • Khonsu • Ma'at • Min • Neit • Ptah • Ra • Sekhmet • Set • Sobek • Uapuat • Heryshaf |
| Ogdoada Hermopolisa | Amon • Amaunet • Huh i Hauhet • Kuk i Kauket • Nun |
| Ratna božanstva | Anhur • Bast • Maahes • Pakhet • Sekhmet |
| Deificirani koncepti | Khonsu • Hapy • Ma'at • Min • Renenutet • Šai • Hu • Saa |
| Ostala božanstva | Bes • Hnum • Seker • Sešat • Tawaret |
**Ermengarde** (okcitanski: **Ermengarda**, **Ainermada** ili **Ainemarda**) (o. 1127 ili 1129 – Perpignan, 14. oktobar 1197), bila je vikontesa Narbonnea koja je vladala od 1134. do 1192. Najpoznatija je kao jedan od najvećih pokrovitelja kulture i književnosti u srednjovjekovnoj Evropi, kao i po tome što se na njenom dvoru razvio koncept tzv. dvorske ljubavi.

Rodila se kao kćer vikonta Aimeryja II od Narbonnea i njegove prve supruge, koja je također nosila ime Ermengarde. Godine 1134. joj je otac poginuo u bitci kod Frage, ostavivši iza sebe tek dvije malodobne kćeri - Ermengarde i njenu polusestru Ermessinde. Godine 1139. je, pod izlikom regentstva, Narbonne napao i osvojio grof Alphonse I od Toulousea; nakon toga je bez uspjeha pokušao oženiti Ermengarde. Protiv toga se formirala koalicija lokalnih plemića, zabrinuta zbog prevelikog jačanja tuluskih grofova i poremećaja političke ravnoteže u Languedocu. Ermengarde, kojoj je utočište bio pružio njen rođak grof Berenguer IV od Barcelone, se 1142. udala za vikonta Rogera od Bezieresa. On je 1143. uspio poraziti i zarobiti Alphonsea, koji se prisiljen odreći Narbonnea i vratiti Ermengarde na prijestolje.

Ermengarde nije imala djecu, te je odlučila Narbonne ostaviti svom nećaku, Ermessindeinom sinu Pedru Manriqueu de Lari. Godine 1192. je formalno abdicirala u njegovu korist te se povukla u Perpignan gdje je umrla pet godina kasnije.

Vanjske veze
------------

* André le Chapelain and the Treatise on Courtly Love Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u (French)
* Commercial treaty between Genoa et Narbonne Arhivirano 2014-08-14 na Wayback Machine-u (November 12, 1166) (in Latin)
* Testament of Ermengarde Arhivirano 2014-08-14 na Wayback Machine-u (April 30, 1196) (in Latin)
**Zastava M88** je polu-automatski pištolj kojeg je u Jugoslaviji proizvodila Zastava Oružje. Pištolj je modificiran u odnosu na prijašnje modele M57 i M70A koji su se bazirali na sovjetskom Tokarevu. Tako je primjerice pištolj koristio streljivo kalibra 9x19mm Parabellum što mu je omogućavalo izvoz. Tako se Zastava M88 počela prodavati i na američkom tržištu gdje ju je na temelju licence proizvodila tvrtka European American Arms Inc. Ti pištolji bili su dostupni i sa streljivom kalibra .40 S&W.

M88 je imao limitiranu uporabu u jugoslavenskoj vojsci i policiji ali je zamijenjen sa pištoljima iz serije CZ 99 koji su imali veći kapacitet. Od kada je pištolj postao dostupan za civilnu uporabu, M88 se počeo koristio kao pištolj prilikom obuke u nekim vojnim kampovima u Srbiji.

Korisnici
---------

* SFR Jugoslavija Jugoslavija: bivši korisnik. M88 se u ogranićenim količinama koristio u JNA i policiji.
* Srbija: koristi se u vojnim kampovima za obuku.
* Sjedinjene Američke Države: M88 se u Americi prodavao na civilnom tržištu.

Vanjske poveznice
-----------------

* EAAcorp.com - Zastava M88 Arhivirano 2010-09-26 na Wayback Machine-u
* Zastava M88 (en.Wiki)

***Zastava M88*** na Wikimedijinoj ostavi
**Gaj Klaudije Marcel** (*Gaius Claudius Marcellus*, 1. vijek pne.) bio je rimski političar iz doba kasne Republike. Pripadao je plebejskom ogranku ugledne porodice Klaudijevaca i bio direktni potomak Marka Klaudija Marcela, heroja drugog punskog rata. Njegov brat Marko je bio konzul godine 51. pne. a rođak Gaj Klaudije Marcel Mlađi konzul 50. pne.

Sam Gaj je izabran za konzula 50. pne. uglavnom zato što je, slično kao i njegovi rođaci, pripadao stranci optimata te se protivio Juliju Cezaru. Dužnost je preuzeo 49. pne. u vrijeme kada je eskalirao sukob Senata sa Cezarom. Gaj se zalagao da se, kao protuteža Cezaru, Pompeju da komanda nad legijama. Nakon izbijanja građanskog rata se prvo iz Rima sklonio u Kapuu gdje je oslobodio tamošnje gladijatore, a potom je došao u Grčku gdje se priključio Pompejevoj vojsci.

Nakon bitke kod Farsala je od Cezara dobio pomilovanje posredovanjem Gaja Mlađeg.

Izvori
------


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lucius Aemilius Paulus i Gaius Claudius Marcellus Minor**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno sa Lucijem Kornelijem Lentulom Krusom*49. pne. | Slijedi: **Gaius Julius Caesar i Publius Servilius Vatia Isauricus**  |
**Gaj Papirije Karbon** (*Gaius Papirius Carbo*, ? - 119. pne.) bio je rimski političar i orator. Na početku karijere je bio pristaša reformske stranke i suradnik Tiberija Grakha, surađujući na projektu agrarne reforme. Godine 131. pne. je kao tribun uspješno progurao zakon kojim su skupštine mogle donositi i ukidati zakone koristeći tajno glasanje. Njegov prijedlog da se dozvoli uzastopno biranje iste osobe za tribuna, međutim, nije prošao. Kada je godine 129. pne. ubijen Scipion Emilijan, jedan od optimatskih vođa, Karbon je bio među osumnjičenima. Kasnije je Karbon prešao optimatima, a godine 120. pne. je izabran za konzula. Tada je uspješno branio Lucija Opimija, ubicu Gaja Grakha. Međutim, optimati mu nisu vjerovali, te kada je od strane Lucija Licinija Krasa osuđen za slično djelo, izvršio je samoubistvo.

Izvori
------



| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **Quintus Fabius Maximus Allobrogicus i Lucius Opimius**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Publijem Manilijem* 120. pne. | Slijedi: **Lucius Aurelius Cotta i Lucius Caecilius Metellus Dalmaticus**  |
|  |
| --- |
| **Dinastije faraona  starog Egipta** |
| **predinastički Egipat** |
| **protodinastički period** |
| **rani dinastički period** |
| 1. 2. |
| **Staro kraljevstvo** |
| 3. 4. 5. 6. |
| **prvi prelazni period** |
| 7. 8. 9. 10. |
| 11. (*samo Teba*) |
| **srednje carstvo** |
| 11. (*ceo Egipat*) |
| 12. 13. 14. |
| **drugi prelazni period** |
| 15. 16. 17. |
| **Novo carstvo** |
| 18. 19. 20. |
| **treći prelazni period** |
| 21. 22. 23. 24. 25. |
| **kasni period** |
| 26. 27. 28. |
| 29. 30 31. |
| **Grčko-rimski period** |
| Ptolomejska dinastija-Rimsko Carstvo |

Poznati vladari, iz historije Egipta, za **Šestu dinastiju**.

Treća, Četvrta, Peta i **Šesta dinastija** drevnog Egipta se često navode pod zajedničkim nazivom Staro kraljevstvo.

**Šesta dinastije**| Ime | Napomene | Datumi |
| --- | --- | --- |
| Teti | - | 2345. pne. – 2333. pne. |
| Userkare | - | 2333. pne. – 2332. pne. |
| Pepi I Meryre | - | 2332. pne. – 2283. pne. |
| Merenre Nemtyemsaf I | - | 2283. pne. – 2278. pne. |
| Pepi II Neferkare | - | 2278. pne. – 2184. pne. |
| Merenre Nemtyemsaf II | - | 2184. pne. |
| Nitiqret | - | 2184. pne. – 2183. pne. |

Šestu dinastiju Egipta mnogi smatraju posljednjom dinastrijom Starog kraljevstva drevnog Egipta, iako *The Oxford History of Ancient Egypt* (ed. Ian Shaw, 2000) u Staro kraljevstvo uključuje Sedmu i Osmu dinastiju. Manethon piše da su ti kraljevi vladali iz Memfisa, ili na egipatskom *Mennefera*, što je ime s natpisa piramide Unasa nedavno sagrađene; arheolozi se po ovom pitanju slažu s Manethonom.

Ovu dinastiju je osnovao Teti, koji se oženio za Iput, za koju se tradicionalno vjeruje da je bila kći kralja Unasa iz Pete dinastije. Drugi važni članovi dinastije uključuju Pepija II, kome se pripisuje vladavina od 94 godine, najduža u historiji drevnog Egipta; te posljednji vladar Nitiqret (isto poznat po grčkom imenu Nitocris), za koju neki stručnjaci misle da je bila ne samo prva vladarica Egipta, nego i prvi ženski vladar na svijetu.

Za vrijeme ove dinastije su se slale ekspedicije u Wadi Maghara na Sinaju kako bi se kopao tirkiz i bakar, isto kao i u rudnike u Hatnubu i Wadi Hammamutu. Faraon Djedkara je slao trgovačke ekspedicije na jug u Punt i na sjver u Byblos, a Pepi I je slao ekspedicije ne samo na ove lokacije nego i u Eblu.

S povećanim brojem biografskih natpisa u ne-kraljevskim grobovima, današnja saznanja o historiji perioda su šira u odnosu na monolitno formalnu fasadu ranijih vladara. Na primjer, poznata je neuspjela zavjera protiv Pepija I. Također je poznato pismo mladog kralja Pepija II, uzbuđenog što će se jedna od njegovih ekspedicija vratiti s plesajućim pigmejem iz Yama, južno od Nubije.

Ovi ne-kraljevski grobni natpisi su primjer jačanja moći plemstva, koje je oslabilo apsolutnu vlast kralja. Vjeruje se da je to nakon smrti dugovječnog vladara Pepija II njegovi vazali bili tako jaki da su se mogli opirati autoritetu njegovih nasljednika, pto je dovelo do brzog kraja Starog kraljevstva.
**Östhammar** čita se **Esthamar** je lučki grad od 4,534 stanovnika na istoku Švedske, on je i 
administrativni centar istoimene općine od 21,373 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Östhammar leži u Grofoviji Uppsala, na dnu zaljeva Östhammarsfjärden
u regiji Roslagen, udaljen oko 65 km sjeveroistočno od Uppsale.

Historija
---------

Ni danas se nezna kad je točno Östhammars nastao, ali se zna da je bio trgovište još od srednjeg vijeka. Svoju 
prvi povelju o statusu grada dobio je 1368. a drugu revidiranu - 1491.

U vrijeme kad je dobio svoju prvu povelju, izgrađen je i zamak - Östhammarshus, kojeg su 1434. danske vlasti razorile.
Grad je bio epicentar Engelbrektove bune. 
Krajem 15. vijeka zbog uzdizanja morskog dna, njegova luka je postala nedohvatljiva za veće brodove, pa se sva pomorska aktivnost 
preselila u povezani Öregrund. Uskoro je i status grada preseljen u Öregrund, ali ga je 1539. zatražio nazad i preselio se na bolju 
lokaciju za luku. 

Između 17. i 18. vijeka - Osthammar, je postao poznat po željezu odnosno po proizvodima od kovanog 
željeza, po kojima je Švedska postala poznata u svijetu. Znanje kovanja specijalno tvrdih i otpornih predmeta u taj kraj donijeli su Valonci, koji su se naselili u 
Osthammaru i osnovali svoje manufakture privučeni otkrićem velikih količina željezna ruda u 
nedalekom Bergslagenu.

Östhammar je 1651. izgradio gradsku vijećnicu, ali je 1795. teško stradao u požaru. Kad je zamrla potražnja za željeznom robom, stanovnici su se vratili ribarstvu i pomorstvu.

Znamenitosti
------------

U nedalekom selu Alunda nalazi se preko 5000 arheoloških nalazišta. Većina nalaza leži u 140 nekropola iz 
željeznog doba i datiraju iz vremena oko 500. pne.. Ima i novijih nalaza iz vikinških vremena od 700 do 1100, ali i starijih nalaza iz brončanog doba iz perioda 1800. - 500. pne.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Latvija, Valka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „Sweden: Uppsala" (engleski). City population. Pristupljeno 13. 05. 2015.
2. 1 2 3  „*Historia*" (švedski). Östhammars kommun. Pristupljeno 13. 05. 2015. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Östhammar*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Općine Östhammar* (`sv`)
***Secret Sensation*** je drugi EP što ga je izdao japanski muzičar TK from Ling tosite sigure. Izdan je 2. ožujka 2016. godine od strane Sonyja, malo manje od dvije godine nakon prvog EP-a, *contrast*, i oko pola godine prije TK-jevog trećeg samostalnog albuma, *white noise*, koji je izašao u rujnu. Dostupan kao CD, dvostruki DVD i za digitalni download, ovaj je EP, kao što je bio slučaj i s *contrastom* 2014. godine, služio kao svojevrsna najava sljedećeg albuma. Na Oriconovoj je ljestvici zauzeo 11. mjesto. 

CD izdanje sadrži ukupno pet kompozicija, među kojima su četiri nove te *live* izvedba pjesme "white silence" iz 2015. godine; ta je pjesma izvorno objavljena na singlu "film A moment" i na albumu *flowering*. DVD izdanje na drugom disku sadrži dva video spota, za naslovnu pjesmu "Secret Sensation" te za pjesmu "like there is tomorrow". 

Promocija za EP uključivala je televizijsko emitiranje video spotova, ali i kratku *Secret Sensation* turneju, koju je TK odradio u ožujku i travnju, a koja je uključivala nastupe u pet gradova u Japanu.

Popis pjesama
-------------

Svu glazbu napisao TK from Ling tosite sigure.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Br. | Naslov | Trajanje |  |
| 1. | "Secret Sensation"   | 4:53 |
| 2. | "subliminal"   | 4:20 |
| 3. | "ear+f"   | 4:39 |
| 4. | "like there is tomorrow"   | 5:25 |
| 5. | "white silence" (*live*, "*Billboard Live*" u Osaki, 20.7. 2015.) | 8:24 |
| **Ukupno trajanje:** | **27:44** |  |

|  |  |
| --- | --- |
| DVD izdanje |  |
| Br. | Naslov | Trajanje |  |
| 1. | "Secret Sensation" (video spot) |   |
| 2. | "like there is tomorrow" (video spot) |   |

Vanjske poveznice
-----------------

* Diskografija

| * p
* r
* u
TK from 凛として時雨 |
| --- |
| **Diskografija • Ling tosite sigure** |
| Studijski albumi | *flowering • Fantastic Magic • white noise* • 彩脳 |
| *Live* albumi | *feedback from* |
| Kompilacije | *egomaniac feedback* |
| EP | *contrast • Secret Sensation • yesworld* |
| Video materijal | *film A moment* |
| Singlovi | "unravel" • "Signal" • "katharsis" • "P.S. RED I" • "m*e*lt" • "蝶の飛ぶ水槽" • "Dramatic Slow Motion (Reconstructed 2020)" • "will ill" • "Scratch" • "As Long As I Love / Scratch" • "first death" |
**Öland**  je drugi po veličini švedski otok i najmanja od 25 švedskih historijskih pokrajina.

Otok je dug 137 km a širina iznosi do 16 km. Danas administrativno podpada pod grofoviju - Kalmar a podijeljen je na dvije općine; Borgholm na sjeveru i Mörbylångu na jugu.

Površina otoka je 1,342 km² i nalazi se u Baltičkom moru nedaleko smålandske obale. Na otoku živi oko 25 000 stanih stanovnika ali se ljeti kad Švedani slave ljetnu ravnodnevnicu taj broj penje i do 500 000. Od kopna je rastavljen Kalmarskim tjesnacem a vezu između otoka i kopna formira 6 km dugi Ölandski most, otvoren za promet 30. septembra
1972.

Najveće naselje na otoku je Färjestaden, ali jedino Borgholm ima status grada. On je i popularno je turističko odredište u vrijeme godišnjih odmora, u njemu se nalazi i ljetna rezidencija švedske kraljevske dinastije Bernadotte.

Galerija slika
--------------

* Grb ÖlandaGrb Ölanda
* GettlingeGettlinge
* Homrevet, sjeverni ÖlandHomrevet, sjeverni Öland
* Kraljevska rezidencija SollidenKraljevska rezidencija Solliden
* VjetrenjačeVjetrenjače

Izvori
------

1. ↑  Broj stanovnika u regiji
2. ↑  „*Öland bridge*" (engleski). Kalmar. Arhivirano iz originala na datum 2016-08-27. Pristupljeno 16. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Öland*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.mittoland.se Vijesti sa Ölanda
* www.olandsturist.se Turistički podaci o Ölandu

 p • r • u  **Historijske pokrajine Švedske** 

Flag of SwedenFlag of Sweden
Ångermanland • Bohuslän • Blekinge • Dalarna • Dalsland • Gästrikland • Gotland • Halland • Hälsingland • Härjedalen • Jämtland • Lappland • Medelpad • Norrbotten • Närke • Öland • Östergötland • Skanija • Småland • Södermanland • Uppland • Värmland • Västmanland • Västerbotten • Västergötland
**Cvetko Uzunovski — Abas** (Carev Dvor kod Prespe, 21. decembar 1912 — Skoplje, 24. maj 1993), učesnik Španskog građanskog rata i Narodnooslobodilačke borbe i društveno-politički radnik SFR Jugoslavije i SR Makedonije.

Biografija
----------

Rođen je 24. decembra 1912. godine u Carevu Dvoru kod Prespe. Kao zanatlijski radnik priključio se sindikalnom pokretu 1934, a član Komunističke partije Jugoslavije postao je 1937. godine.

### Španski građanski rat

Od 18. juna 1937. do 1939. godine borio se na strani Španske republike kao borac u Internacionalnim brigadama. 

### Narodnooslobodilačka borba

Cvetko Uzunovski Abas govori borcima 2. makedonske udarne brigade prilikom njenog formiranja u selu Fuštanji, Egejska Makedonija, 20.XII 1943.
Godine 1941. priključio se Narodnooslobodilačkoj borbi. Bio je jedan od organizatora ustanka u Makedoniji, član Pokrajinskog vojnog štaba za Makedoniju, član i politički komesar Glavnog štaba Makedonije od juna 1942. godine i član prvog sastava Centralnog komiteta Komunističke partije Makedonije od marta 1943. godine. 

Bio je izabran za poslanika na Drugom zasedanju AVNOJ-a, za člana Inicijativnog odbora Prvog zasedanja ASNOM-a i za poslanika na Prvom zasedanju ASNOM-a. Bio je i član OZN-e za Makedoniju.

### Posleratna karijera

Nakon oslobođenja, vršio je mnoge odgovorne dužnosti: 

* ministar unutarnjih poslova NR Makedonije od 1946. do 1953. godine
* član Centralnog komiteta KPJ od 1948. godine
* član Izvršnog veća Makedonije i Saveznog izvršnog veća
* načelnik Uprave za civilnu zaštitu u Državnom sekretarijatu unutarnjih poslova od 1953. godine
* načelnik Uprave za civilnu zaštitu u Državnom sekretarijatu narodne odbrane od 1963. godine

Penzionisan je u činu general-pukovnika JNA. 

Umro je 24. maja 1993. godine u Skoplju.

Odlikovanja
-----------

Nosilac je Partizanske spomenice 1941, Ordena partizanske zvezde sa zlatnim vencem, Ordena zasluga za narod sa zlatnom zvezdom, Ordena bratstva i jedinstva sa zlatnim vencem i ostalih stranih i jugoslovenskih odlikovanja.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal NOB***  |

* *Enciklopedija Jugoslavije* (knjiga osma). „Jugoslavenski leksikografski zavod", Zagreb 1971. godina.
* *Vojna enciklopedija* (knjiga deseta). Beograd 1975. godina.
* *Makedonska enciklopedija* (knjiga druga). „MANU", Skoplje 2009. godina.

  


| * p
* r
* u
Komandanti i politički komesari Glavnog štaba NOV i PO Makedonije |
| --- |
| Komandanti | 
* Mihailo Apostolski

 |  |
| Politički komesari | 
* Cvetko Uzunovski
* Bane Andrejev
* Borko Temelkovski

 |
Čamac u Gdinji
**Čamac** (čije ime dolazi od turske riječi *čam* za jelu, odnosno jelovu brodicu) je otvoren ili poluzatvoren plovni objekt koritastog oblika, a manjih dimenzija, gonjen ljudskom snagom, vjetrom ili mehaničkom snagom.

 Alfred Freddy Krupa: Čamac na Korani, lavirani tuš na polukartonu, 2015.
Ponekad se čamcima nazivaju (pogotovo u ratnoj mornarici) brodice pokrivene palubom, pa i manji brodovi koji se upotrebljavaju u osobite svrhe, npr. patrolni, torpedni i drugi čamci.

Prema vodi u kojoj plove čamci se dijele na riječne, jezerske i morske čamce.

Prema vrsti pogona razlikuju se:

* čamci gonjeni ljudskom snagom (vesla, lopatice ili motke);
* čamci na jedra;
* čamci s mehaničkim pogonom.

Prema upotrebi dijele se na:

* čamce ratne mornarice;
* čamce na trgovačkim brodovima;
* lučke čamce;
* peljarske čamce;
* ribarske čamce;
* sportske čamce;
* čamce za obalno spašavanje;
* brze trkačke čamce.

Precizni kriterij za razlikovanje čamca od broda ne postoji, ali u pravilu čamci mogu biti dio broda dok brod ne može biti dio čamca.

Na istočnoj obali Jadrana se za čamac često koristi izraz barka.

***Čamac*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 228037490
* LCCN: sh85015159
* ISNI: 0000 0003 7467 158X
* GND: 4138095-2
* BNF: cb11953087h (podaci)
* NDL: 00560907
* BNE: XX525612
* KulturNav: id

 |
*Za ostale upotrebe, v. Dobri Dol (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 55′ 37" SGŠ, 21° 24′ 14" IGD

**Dobri Dol** (mak. *Dobri Dol*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Dobri Dol pripada opštine Sopište, koja okuplja južna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Dobri Dol je smešten u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 15 km južno.

Naselje Dobri Dol je u okviru istorijske oblasti Kršijak, koja se obuhvata dolinu Markove reke, južno od Skopskog polja. Naselje je smešteno na jugoistočnim padinama planine Vodno. Ka jugu se tlo spušta u dolinu Markove reke. Nadmorska visina naselja je približno 450 metara.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Dobri Dol je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 431 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (98%).

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Sopište

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* opstinasopiste.gov.mk Zvanična stranica opštine Sopište

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Sopište |
| --- |
| **Sopište** •
Barovo •
Govrljevo •
Gornje Sonje •
Dobri Dol •
Donje Sonje •
Držilovo •
Jabolci •
Nova Breznica •
Patiška Reka •
Rakotinci •
Sveta Petka •
Čiflik |  |
**Djendjen** (arapski: وادي جن جن‎) je rijeka duga nekih stotinjak km, značajan vodotok u Alžiru, koji se nalazi na sjeveroistoku zemlje u Pokrajini Džidžel.

Hidrologija
-----------

Djendjen se formira sutokom dva vadija Bahra i Bou Lebssat koji izviru na planini Babor u Masivu Tel Atlas. 
U kraju koji za alžirske prilike ima dosta kiše - 974 mm kiše godišnje.

Djendjen ispočetka teče paralelno sa obalom Sredozemnog mora u smjeru zapad-istok, zatim naglo zavija prema sjeveru, kod grada Texenna. Nakon tog za nekih desetak kilometara uvire u more istočno od Džidžela, kod luke Taher.

Na rijeci su podignute dve hidroelektrane, obadvije na akumulacionom jezeru Erraguene. 
Veća od 100 MW podignuta je kod grada Ziama Mansouriah na obali mora. Ona koristi pad vode od 650 metara, koja se dovodi iz jezera tunelom dugim 13 km. Druga manja od 16 MW izgrađena je na samoj brani akumulacionog jezera 
Erraguene, iz kog istječe Djendjen.

Izvori
------

1. ↑   M. Fenazi Bilal, M. Derradji El Fadel. „*La qualité chimique des eaux du bassin versant de l'oued Djendjen (W.Jijel)*" (francuski). Pristupljeno 30. 1. 2020.
2. 1 2 3 4   „*Algerian Power Plants* "(engleski). =skyscrapercity. Pristupljeno 30. 1. 2020.
3. ↑   „*Erraguen*" (francuski). Agence Nationale des Barrages et Transferts. Pristupljeno 30. 1. 2020.

Vanjske veze
------------

* *Oued Djendjene* (`fr`)
| Tuniski greben |
| --- |
| Dio Saharskog Atlasa |
| Pogled na zapadne padine planine Djebel BargouPogled na zapadne padine planine Djebel BargouPogled na zapadne padine planine Djebel Bargou |
| Dužina masiva: | km |
| Širina masiva: | km |
| Površina masiva: | km² |
| Najviši vrh: | Djebel Chambi (1 544  m) |
| Zaštićene oblasti: |  |
| Država: |  Tunis |

**Tuniski greben** (arapski: الظهير التونسي) je planinski masiv na sjeverozapadu Tunisa.

Geografija
----------

Geografi su mu dali ime Tuniski greben zbog linije reljefa jugozapad-sjeveroistok.
Masiv se proteže od alžirske granice kao nastavak Saharskog Atlasa i zadržava istu orijentaciju do brda na 
Poluotoku Bon koja pripadaju drugom sistemu.

Karakterizira ga postepeno smanjenje visine od Djebel Chambia na zapadu, koji je sa svojih 1544 metara najviša tuniska planina, do Djebel Boukornine (576 m) na istočnom kraju.

Sjeverni dio masiva kojim dominira Djebel Zaghouan služi još od antike kao vodovodni toranj za Kartagu i Tunis.

Centralni dio Tuniskog grebena naseljen je od ranog neolita (lokalitet *Kef el Gueria*), upravo su kod Maktara (Vilajet Siliana) nalaze najvažniji megalitski spomenici Sjeverne Afrike.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  C. El Briga. „*Dorsale tunisienne*" (francuski). ISSN électronique. Pristupljeno 14. 11. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Dorsale tunisienne* (`fr`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 239659921
* GND: 4727445-1

 |
Ovo je članak o rijeci. Za druga značenja vidi Dnjepar.

**Dnjepar** (ukrajinski: Дніпро/Dnipro, ruski: Днепр/Dnjepr, bjeloruski: Дняпро /Dnjapro) je rijeka u Istočnoj Europi koja izvire u Rusiji, teče kroz Bjelorusiju a u Ukrajini se ulijeva u Crno more.

Dnjepar u historiji
-------------------

Među prvima, Dnjepar spominje starogrčki historičar Herodot (5. vijek pne.) pod imenom **Borysthenes** (što doslovno prevedeno sa starogrčkog znači «onaj što teče sa sjevera»). Rimski historičari rijeku zovu **Danapris**, dok je za vrijeme Kijevske Rusije među Slavenima bio poznat kao **Slavutič**. Rijeka Dnjepar bila je glavna trgovačka i kulturna prometnica između varjaških i ukrajinskih plemena u srednjem vijeku.

Karta Dnjeparskog bazena
Dnjepar kod Hersona

Geografske karakteristike
-------------------------

*Dnjepar* je četvrta po veličini evropska rijeka (iza Volge, Dunava i Urala) s dužinom od 2 200 km. Dužina riječnog toka iznosi; u Rusiji 485 km, u Bjelorusiji 595 i u Ukrajini 1 095 km. Površina dnjeparskog bazena iznosi 505 000 km² od čega 289 000 se nalazi u Ukrajini.

Dnjepar izvire na Valdajskoj visoravni u zapadnoj Rusiji nastavljajući teći kroz lesna i stepska područja Bjelorusije. Nakon 115 km svog toka formira prirodnu granicu između Bjelorusije i Ukrajine kroz koju nastavlja svoj put prema Crnom moru, u koje utječe sa velikom deltom. Duž toka rijeke izgrađen je niz velikih hidroelektrana (Kijevska, Kanevska, Kremenčugska, Dnjeprodzeržinska, Dnjeprolges, Kahovska i Dnjeprolges II), a posljednjih 800 km prije ulijevanja u Crno more, sačinjavaju lanci nekoliko akumulacijskih jezera nastalih njihovom izgradnjom. Elektrane na Dnjepru proizvode energiju koja pokriva 10% potreba cijele Ukrajine. 

Dnjepar je plovan 1 990 km od ušća u unutrašnjost, na pojedinim mjestima plovidba se odvija bočnim kanalima. Dnjepar je sistemom plovnih kanala praktički plovan do Baltika jer je kanalima povezan sa rijekama; Zapadna Dvina, Njemen i Zapadni Bug. Zaleđen je od decembra do marta (ponekad i do aprila) čemu često pogoduje nizinski teren i jak sjeveroistočni vjetar koji je karakterističan za te prostore tokom cijele godine. 

### Najveće pritoke Dnjepra

* desni: Berezina, Pripjat, Ingulec, Teteriv, Ros, Tjasmin, Bazavluk
* lijevi: Sož, Desna, Trubiž, Sula, Psjol, Vorskla, Samara

### Najveći gradovi na obalama Dnjepra

**U Ukrajini:**

* Kijev
* Kamjanske
* Dnjepar
* Zaporožje
* Herson

**U Rusiji:**

* Smolensk

**U Bjelorusiji:**

* Mahiljou

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Dnieper River*" (engleski). Encyclopædia Britannica Online. Pristupljeno 17. 05. 2012.

Vanjske veze
------------

***Dnjepar (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Dnieper River na portalu Encyclopædia Britannica Online (`en`)
**Svjetski dan knjige i autorskih prava** obilježava se 23. travnja svake godine kao simboličan datum u svjetskoj književnosti jer je toga dana 1616. godine umro Miguel de Cervantes, a rodio se William Shakespeare te se sama zamisao zasniva se na katalonskom običaju darivanja knjiga i ruža na dan Svetog Jurja.

UN-ova organizacija za obrazovanje, znanost i kulturu UNESCO, obilježava Svjetski dan knjige i autorskih prava uz pomoć brojnih izdavača, knjižara, učitelja i stručnjaka za komunikacije. UNESCO želi svakoga, a posebno mlade, potaknuti na čitanje te promicati izdavaštvo i zaštitu intelektualnog vlasništva putem zaštite autorskih prava. Odluka o obilježavanju Svjetskoga dana knjige i autorskih prava donesena je na Općoj konferenciji UNESCO-a održanoj u Parizu 1995. godine. 

UNESCO ima i druge programe vezane uz knjige i književnost. Godine 1948. organizacija je započela ambiciozan program s područja prevođenja, a jedan od glavnih dijelova toga programa jest *Index Translationum*, međunarodna bibliografija prijevoda koja sadrži podatke iz više od stotinu zemalja i omogućuje uvid u sve podatke o prevođenju nekoga djela. Usto, UNESCO svake druge godine dodjeljuje Nagradu za književnost za djecu i mlade u službi tolerancije za djela za mlade koja promiču uzajamno razumijevanje utemeljeno na poštovanju drugih naroda i kultura.

Izvori
------

* Matica hrvatska

Vanjske poveznice
-----------------

* Svjetski dan knjige i autorskih prava na stranicama UN-a ((engleski))

***Svjetski dan knjige i autorskih prava*** na Wikimedijinoj ostavi
Presjek Zemlje od jezgre do egzosfere. Slika nije u mjerilu.
Zemljina kora je površinski dio Zemlje, koja zajedno s gornjim dijelom 
plašta sačinjava stjenovitu cjelinu - litosferu.

Razlikuju se 2 tipa: **kontinentalna** i **oceanska kora**.

Stare konsolidirane mase ili kratoni (štitovi i platforme) čine dijelove kontinentalne kore. Ona se sastoji pretežno od granita, a naziva se i *SIAL* po glavnim elementima siliciju i aluminiju. Prosječne je debljine 35km, a najviše do 70km. Izrazito je heterogenog sastava, a sadrži i ogromnu količinu tzv. inkompatibilnih elemenata (Cs, Rb, K, Ba, Pb, La, Ce, U, Th, Ta, Nb i P). Inkompatibilni elementi su elementi koji imaju ionske polumjere i/ili ionske naboje takve da ne dozvoljavaju njihovim ionima da se lako izmjenjuju i uključuju u glavne kristalizirane faze plašta. Zbog toga su, pri diferencijacijskim procesima, za vrijeme taljenja zaostali u magmi.Kontinentalna kora se konvencionalno dijeli u *granitni* gornji sloj i *gabroidni* donji sloj, koji su međusobno odijeljeni Conradovim diskontinuitetom. Ta podjela je pogrešna jer gabro ne može egzistirati pri uvjetima temperature i tlaka kakvi vladaju u donjem dijelu kore, nego bi morao prijeći u eklogit,no gustoća eklogita je previsoka za vrijednost dobivenu seizmičkim mjerenjima. Ako bi postojalo dovoljno vode, gabroidne stijene bili bi amfiboliti, koji imaju tražena seizmička svojstva. Alternativa je da je donja kontinentalna kora sastavljena od gnajsova i granulita različitog sastava.

Oceanska kora izgrađuje čvrstu podlogu oceana. Seizmičkim mjerenjima pokazalo se da ne varira ni horizontalno ni vertikalno u sastavu, nego da se sastoji većinom od bazalta s malim količinama serpentinita. Naziva se i *SIMA* po glavnim elementima siliciju i magneziju. Debljine je svega 10 do 12km.

Granična zona između kore i plašta je Mohorovičićev diskontinuitet.

Prosječna debljina Zemljine kore iznosi 35 km na kontinentima i oko 7 km ispod oceanskog dna. Približni sastav joj je:

* kisik - 47%
* silicij - 28%
* aluminij - 8%
* željezo - 4.5%
* kalcij - 3.5%
* natrij - 2.5%
* kalij 2.5%
* magnezij 2.2%.

***Zemljina kora*** na Wikimedijinoj ostavi
**Tocwogh** (Tockwogh) /<small>od *p'tukweu* skraćeno na *tukweu*, označava nešto okruglo, a odnosi se na korijenje nekih biljaka koje su Indijanci koristili u prehrani. Iz istok korijena nastala je i riječ tuckahoe, u značenju stanovnika donje Virginije, siromašne zemlje u tom dijelu države, i u nekim dijelovima Juga, siromašnog bijelca</small>/, pleme američkih Indijanaca porodice Algonquian koje je živjelo duž rijeke Sassafras u današnjim okruzima Cecil i Kent u američkoj državi Maryland. Njihovo glavno selo koje se također zvalo Tocwogh nalazilo se na rijeci Chester u okrugu Queen Anne. Populacija im je prema Jamesu Mooneyu, uključujući pleme Ozinies, iznosila 700; John Smith (1608) kaže da su imali 100 ratnika. 

Bili su članovi plemenskog saveza Nanticoke (Swanton), dok Hodge kaže da su u vrijeme Johna Smiths (1608) bili saveznici Conestoga. Ostali nazici: Tockwaghs, Tockwhoghs, Tockwocks, Tockwoghes, Tocwoys, Toghwocks.

Izvori
------

* 

1. ↑  Hodge

Vanjske poveznice
-----------------

* A History of Colchester Farm Arhivirano 2008-12-20 na Wayback Machine-u