recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Riesling
Cabernet Sauvignon
**Vinogradarstvo** je poljoprivredna grana koja se bavi uzgojem europske (domaće, plemenite) vinove loze (Vitis vinifera) i proizvodnjom grožđa. Obuhvaća također i uzgoj drugih vrsta loze iz roda Vitis, njihovih križanaca i hibrida radi proizvodnje loznih podloga plemenitoj vinovoj lozi.

Vinova loza uspijeva u umjerenoj klimatskoj zoni. Na sjevernoj polutci uspijeva otprilike između 30° i 50° paralele, a na južnoj polutci uspijeva uspijeva između 30° i 40° paralele, gdje srednja godišnja temperatura nije niža od 8°C ni viša od 20°C, srednja temperatura u doba vegetacije između 16 i 20°C, a temperatura u doba mirovanja loze ne pada ispod –15°C.
Najveći svjetski proizvođači grožđa i vina su Francuska, Italija, Španjolska, Sjedinjene Američke Države, Argentina i dr.

Izvori
------

1. 1 2  Hrvatska enciklopedija *vinogradarstvo* (pristupljeno 3. listopada 2016.)
2. ↑  Vino - Hrvatska Enciklopedija, pristupljeno 7. studenog 2013.

Povezano
--------

* Zemljoradnja

Vanjske veze
------------

***Vinogradarstvo*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ministarstvo poljoprivrede
Javni zahod u Pond Squareu u londonskoj četvrti Camden, koji izgledom podsjeća na kolibu, i koji se navodi kao izvor izraza *cottaging*.
**Cottaging** (sh. *Kolibarenje*) je izraz koji se koristi prije svega u britanskom gej žargonu kako bi opisao anonimne ili neobavezne seksualne aktivnosti između dvojice ili više muškaraca do kojih dolazi u javnim zahodima. Izraz se prvi put počeo spominjati u literaturi 1960-ih, odnosno u vrijeme pred legalizaciju homoseksualnosti. Javni zahodi su tada bila jedna od rijetkih mjesta koja su homoseksualcima pružala dovoljno diskrecije i intimnosti za traženje seksualnih usluga od drugih muškaraca, a da istovremeno ne izazivaju pažnju vlasti. U tu se svrhu razvili brojni rituali ili "signali" kojima se, dodirivanjem stopala ili na neki drugi način, "reklamirala" vlastita homoseksualna orijentacija te nudile i tražile seksualne usluge.

Vidi još
--------

* Cruising
* Glory hole
* Dogging
* Gej sauna

Napomene
--------

1. ↑  Od engleske riječi "cottage" za kolibu.

Literatura
----------

* Dalzell, Tom; Victor, Terry (2007). Tom Dalzell. ur. *The concise new Partridge dictionary of slang and unconventional English*. Routledge. ISBN 978-0-415-21259-5
* French, Robert (1993). *Camping by a billabong: gay and lesbian stories from Australian history*. BlackWattle Press. ISBN 978-1-875243-14-3
* Humphreys, Laud (1975). *Tearoom trade: impersonal sex in public places* (2 izd.). Aldine Transaction. ISBN 978-0-202-30283-6
**David Alfaro Sikeiros** (šp. *David Alfaro Siqueiros*, 1896 — 1974) bio je meksički slikar i grafičar. Naročito je poznat po svojim monumentalnim muralima.

Biografija
----------

Sikeiros je započeo umetničko školovanje 1912/1913. na „Akademiji San Karlos" u gradu Meksiku. U ovo vreme u Meksiku je trajao građanski rat, poznat kao Meksička revolucija. Od 1914. učestvovao je u borbama na strani konstitucionalista. Godine 1918. poslat je kao vojni ataše u Evropu, gde je u Parizu upoznao slikara Dijega Riveru, sa kojim je delio interes za slikarstvo murala ili zidnih slika. Ova škola slikarstva je kombinovala drevne meksičke sa evropskim tradicijama.

Sikeirosov mural u Tekpanu
Po povratku u Meksiko 1920-ih, Sikeiros je postao slikar velikih zidnih slikarskih kompozicija u državnim institucijama, poput Dijega Rivere i Hose Oroska. Prve kompozicije „Elementi" i „Mitovi" naslikao je 1923. u Nacionalnoj pripremnoj školi (*Escuela Nacional Preparatoria*).

Sikeiros je celog života bio ubeđeni komunista i revolucionar (poput Rivere), Tako da su mnoga njegova dela angažovani prikazi koji glorifikuju Meksičku revoluciju, rađeni kroz prizmu ličnih sećanja. 

Njegov politički aktivizam nije bio bez lišen stranputica; 1940. zakleo se da će likvidirati Lava Trockog, političkog azilanta koji je od 1937. živeo u Meksiku. Trocki je 1930-ih bio istaknuti kritičar diktatorskog režima Josifa Staljina, dok je Sikeiros u ovo vreme bio vatreni staljinist. Sikeiros je bio jedan od organizatora neuspelog atentata na Trockog 24. maja 1940, i posle toga je proveo neko vreme u zatvoru. Trocki je preživeo nekoliko pokušaja atentata, ali ga je 21. avgusta 1940. ubio Staljinov agent Ramon Merkader.

Sikeiros je kasnije bio više godina odsutan iz zemlje. Do kraja života radio je slike na zidovima državnih institucija u Meksiku, poput Dvorca Čapultepek (nekadašnje predsedničke palate) i Palate lepih umetnosti u gradu Meksiku.

Sikeiros je radio kao profesor u Los Anđelesu od 1932. do 1933, a 1941. radio je murale u Čileu. Supruga mu je bila Anđelika Arenal, sestra Luisa Arenala.

Spoljašnje veze
---------------

* Biografija i dela Arhivirano 2007-01-04 na Wayback Machine-u
* Forum o Sikeirosu Arhivirano 2008-05-09 na Wayback Machine-u
* Alfaro Siqueiros: Kritička analiza
* Sikeiros u MoMA
* Sikeiros na Artciklopediji
* Sikeirosovi murali u Čileu
* Fotografije dela D. A. Sikeirosa Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u

***David Alfaro Siqueiros*** na Wikimedijinoj ostavi
**Državni udar** iz **1827.** godine bio je uspješni puč u **Hondurasu** što ga je, uz podrušku centralne vlasti Savezne Republike Centralne Amerke, izveo časnik José Justo Milla, koji je svrgnuo tadašnjeg državnog poglavara, Dionisija de Herreru. 

U pozadini ovog sukoba stajale su autonomaške tendencije u Hondurasu, kojima se otvoreno usprotivio Manuel José Arce, tadašnji predsjednik Savezne Republike Centralne Amerke, dio koje je bio i Honduras. Nakon što je Arce ukinuo hondurašku autonomiju, tamošnji državni poglavar, Dionisio de Herrera, otvoreno mu se usprotivio, a ubrzo mu se pridružio i državni poglavar Salvadora, Mariano Prado. Početkom studenog 1826. oružani napadači pucali su na Herreru u njegovom domu, međutim Herrera je preživio; početkom sljedećeg mjeseca, konzervativni svećenik José Nicolás Irías Midence ekskomunicirao je Herreru, napavši ga da je pod utjecajem masona i heretika. 

Početkom sljedeće godine, Arce je otvoreno pozvao hondurašku vojsku i njezina čelnika, ujedno i Herrerina zamjenika, Joséa Justa Millu, da podrže Iríasa. Dana 4. travnja 1827. Milla je započeo opsadu Comayague, koja je bila rotirajući glavni grad Hondurasa, uz Tegucigalpu. Državni udar je započeo. Herrera je uhapšen 9. svibnja, nakon čega je odveden u Gvatemalu, gdje je dvije godine bip zatvoren, prije nego ga je general Francisco Morazán konačno oslobodio 1829. godine. Dan nakon tog hapšenja, 10. svibnja, Milline trupe preuzele su kontrolu nad glavnim gradom. Puč je završen. 

José Justo Milla postao je *de facto* državni poglavar Hondurasa, međutim na toj se poziciji zadržao samo do 11. studenog 1827. godine, nakon čega je od strane Mille sazvana skupština imenovala Anacleta Bendañu vršiteljem dužnosti državnog poglavara.
David Carradine
**David Carradine** (8. prosinca 1936. - 3. lipnja 2009.), američki filmski glumac, producent i režiser.

Rodio se u Hollywoodu, Kalifornija, pod imenom John Arthur Carradine, kao najstariji sin glumca Johna Carradina.

David Carradine obrazuje se u San Franciscu gdje na *San Francisco State College* studira glazbenu teoriju i kompoziciju. Svoje prve uloge započinje snimanjem raznih serija 1963. godine, a 1964. odigrao je prvu filmsku ulogu, Cal Dodge, u filmu Taggard. Slavu stjeće u televizijskoj seriji "Kung Fu" iz 1975. u režiji Alexa Beatona i Barrya Cranea, gdje tumači glavnu ulogu (Kwai Chang Caine).

David Carradine odigrao je preko 220 uloga u raznim filmovima i serijama, režirao je tri filma i nekoliko epizoda u serijama "Kung Fu" (1974) i "Lizzie McGuire" (2001).

Svoj posljednji film Portland snima (2009).

Carradine je bio u Bankoku na snimanju svoga posljednjeg filma "Strech", kada je umro od posljedica samougušenja najvjerojatnije tijekom postupka erotske asfiksije. Pronađen je u hotelskoj sobu na Tajlandu, obješen za vrata garderobe jednom vezicom, a druga je vezica bila svezana oko njegovog penisa.

Iza njega ostale su dvije kćeri koje su krenule njegovim glumačkim stopama, to su Calista Carradine i Kansas Carradine .

Izvori
------

1. ↑  *Portland* na IMDb-u (`en`)
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2010-06-28. Pristupljeno 2010-05-26.
3. ↑   IMDB



***David Carradine*** na Wikimedijinoj ostavi
**Herc** (znak: Hz) mjerna je jedinica za frekvenciju u Međunarodnom sustavu (SI) i ubraja se u izvedene jedinice SI. Definira se kao jedan ciklus periodične pojave u sekundi:

1 Hz = 1 s−1
Češće korišteni višekratnici su:

* **kiloherc**, tisuću herca (1 **kHz** = 1×103 Hz)
* **megaherc**, milijun herca (1 **MHz** = 1×106 Hz)
* **gigaherc**, milijarda herca (1 **GHz** = 1×109 Hz)
* **teraherc**, bilijun herca (1 **THz** = 1×1012 Hz)

Obrazloženje
------------

Jedan herc jednostavno znači *jedan u sekundi* (1/s); 100 Hz znači *sto u sekundi* i tako dalje. Jedinica se može primijeniti na bilo koji periodični događaj – na primjer, možemo reći da sat kuca na 1 Hz, ili možemo reći da ljudsko srce kuca na 1,2 Hz. Nasuprot tome, frekvencije slučajnih događaja, kao što je radioaktivni raspad, izražavaju se u bekerelima.

Da bi se izbjegla zabuna periodičko ponavljanje kuteva se obično *ne* izražava u hercima, već se u tim slučajevima koristi jedinica kutne brzine kao što je radijan u sekundi (rad/s). Pri okretanju diska kod *jednog okretaja u minuti* (o/min) možemo reći da se disk okreće kutnom brzinom od 0,105 rad/s *ili* frekvencijom od 0,017 Hz, gdje frekvencija u hercima odražava broj *cijelih* okretaja u sekundi.

Povijest
--------

Jedinica herc je nazvana u čast njemačkog fizičara Heinricha Rudolfa Hertza koji je dao važan doprinos znanosti na području elektromagnetizma i usvojena je 1960. godine na Općoj konferenciji za mjere i utege *(Conférence générale des poids et mesures)*. Time je zamijenjeno prethodno ime jedinice, ciklus u sekundi (engl. *cycles per second* – cps), zajedno s pripadajućim višekratnicima, naročito *kilocycles* (kc) i *megacycles* (Mc). Pojam *ciklus u sekundi* se do 1970. uglavnom prestao koristiti.

Primjena u računarstvu
----------------------

Ovaj pojam u računarstvu označava radni takt integriranih krugova (centralnih procesora, radne memorije, grafičkih procesora...) te se još primjenjuje i u tehničkim karakteristikama zaslona. Kod označavanja centralnih procesora, pored oznake modela stoji i oznaka radnog takta u megahercima ili gigahercima. Sve do nedavno vrijedilo je pravilo: što više megaherca, to brži procesor, ali u posljednjih nekoliko godina proizvođači su počeli proizvoditi toliko različite vrste procesora da ova oznaka predstavlja mjerilo razlike brzine samo između istog modela nekog proizvođača na različitim frekvencijama.

Poveznice
---------

* Frekvencija
* Valna duljina

| * p
* r
* u
SI izvedene jedinice |
| --- |
| 
Celzijus • Kvadratni metar • Džul • Farad • Henri • Herc • Katal • Kilogram po metru kubnom • Kubni metar • Kubni metar u sekundi • Kulon • Luks • Lumen • Metar u sekundi • Metar u sekundi na kvadrat • Newton • Om • Paskal • Radijan • Simens • Tesla • Vat • Vatsat • Veber • Volt
 |
Fra Angelico, Bogorodica na prijestolju (Tempera na drvu)
Naziv za temperu potiče latinske riječi - temperare, što u prevodu znači miješati. Tempera nastaje tako što se bojeni pigment u prahu pomiješa sa različitim vezivnim materijama. Često se koristi žumanjce od jajeta ili bjelanjce. Mogu se dodavati i druge prirodne ili vještačke supstance. Gusta materija koja se tako dobije obično se pri radu razrjeđuje sa vodom.Po starim recepturana najčešće se koristila jajčana tempera još od srednjeg vijeka. U novije vrijeme se koriste fabrički proizvedene tempera boje koje su lake za upotrebu i prilično jeftine.
Ovakvim bojama zbog njihove gustine možemo slikati po različitim podlogama.

Kako je ovo prilično suva i mat tehnika, zbog poboljšanja njenih kvaliteta na kraju rada se može premazati lakom ili posebnim uljima koji bi joj dali sjaj.

Pri radu je potrebno voditi računa da se ne stavlja previše gust sloj boje , poštom se pri debelim namazima dešava da boja popuca i ljušti se. Omiljena je kao slikarski materijal u školama.

Za slikanje temperom koriste se malo tvrđi kistovi nego kod akvarela. Podloge mogu biti: papir, karton,staklo, drvo, plastične mase itd.

| * p
* r
* u
Slikarske tehnike |
| --- |
| Osnovne tehnike | Akvarel • Gvaš • Tempera • Pastel • Uljene boje • Akrilne boje • Freska • Enkaustika • Batik • Kolaž • Mozaik • Vitraj • Tapiserija |
| Tehnike slikanja | Plošno slikarstvo • Iluzionističko slikarstvo • Lazurno slikanje • Pastozno slikanje • Kjaroskuro • Zgrafito • Frottage • Sfumato |
| Crtačke tehnike | Srebrenka • Olovka • Ugljen • Tuš • Sepija • Kreda • Flomaster • Kemijska olovka |
| Povezano | Grafičke tehnike • Slikarstvo |

***Tempera*** na Wikimedijinoj ostavi
Model koji pokazuje inverzijske petlje u politenim hromosomima
Inverzijski luk u A kraku hromosoma jedne vrste mušice roda *Axarus*
**Inverzija** je hromosomski rearanžman u kojem se jedan segment hromosoma potpunu preokrene za 180 stepeni. Javlja se kada jednostruki hromosom prelomi i preuređuje unutar sostvene strukture. Inverzija ima dva tipa: **paracentrični** i **pericentrični**.

Paracentrična inverzija ne uključujue centromeru i oba loma se javljaju u jednom kraku hromosoma. Pericentrična inverzija uključuje centromere pa su lomovi u oba njegova kraka.

Citogenetičke tehnike mogu otkriti inverzije ili se inverzija može se utvrditi na osnovu genetičke analize. Ipak, u većini vrsta male inverzije ostaju neopažene. Kod insekatae sa politenim hromosomima, na primjer u rodu *Drosophila*, prepariranje hromosoma larvenih pljuvačnih žlijezda omogućuje vidljuvost inverzija kada su heterozigotne. Ovu korisnu karakteristiku polienih hromosom a prvi put je objavio Theophilus Shickel Painter 1933.

Inverzije obično ne uzrokuju abnormalnosti kod njuihovih nositelja sve dok je preuređivanje uravnoteženo bez dodatnih promjena ili nedostatka sekvenci DNK. Međutim, kod osoba koje su heterozigotne za inverziju, postoji povećana proizvodnja abnormalnih hromatida, što se događa kada se *crossing-over* javlja u rasponu inverzije. To dovodi do pada plodnosti zbog proizvodnje neuravnoteženih gameta.

Najčešći inverzije kod čovjeka se javljaju na kratkom kraku hromosoma 9, u inv (9) (p12q13). Općenito se smatra da ova inverzija nema štetnih efekata, ali postoji izvjesna sumnja da može dovesti do povećanog rizika za pobačaj ili neplodnosti nekih pogođeniih oosoba.

Inverzija ne uključuje gubitak genetičke informacije, već jednostavno preuredi linearne sekvence gena.

Porodice sa rizikom od hromosomskih inverzija mogu se testirati u raspoloživom sistemu genetičkog konsultiranja.

Povezano
--------

* Hromosom
* Hromosomska translokacija
* Mutacija
Koordinate: 41° 10′ 07" SGŠ, 20° 48′ 18" IGD

**Gornji Lakočerej** (mak. *Gorno Lakočerej*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugozapadnom delu države. Gornji Lakočerej pripada opštini Ohrid.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Gornji Lakočerej je smešteno u jugozapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Ohrida, naselje je udaljeno 8 km severno.

Gornji Lakočerej se nalazi u istorijskoj oblasti Ohridski kraj, koja se obuhvata istočnu i severoistočnu obalu Ohridskog jezera. Naselje je smešteno u nevelikom Ohridskom polju, koje se pruža na severoistočnoj strani jezera. Istočno od naselja izdiže se planina Galičica, a severozapadno pobrđe Gorenci. Nadmorska visina naselja je približno 730 metara.

Klima u naselju, i pored znatne nadmorske visine, ima župne odlike, pa je pre umereno kontinentalna nego planinska.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Gornji Lakočerej je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 515 stanovnika. 

Većinu stanovništva čine etnički Makedonci (99%).

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Ohrid

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Gornji Lakočerej*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.ohrid.gov.mk Zvanična stranica opštine Ohrid

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Ohrid |
| --- |
| **Ohrid** • 
Vapila • 
Velgošti • 
Velestovo •
Gornji Lakočerej • 
Donje Konjsko • 
Donji Lakočerej • 
Zavoj • 
Jelšani •
Konjsko • 
Kosel • 
Kuratica •
Lagadin • 
Leskojec • 
Livojišta • 
Ljubaništa • 
Openica •
Orman • 
Peštani • 
Plaće •
Podmolje • 
Ramne •
Rasino • 
Rečica • 
Svinjišta •
Sirulja • 
Skrebatno • 
Trpejca •
Šipokno |  |
**Girga** (arapski: جرج/*Jirjā*) je grad od 140,622 stanovnika u u Gornjem Egiptu u Muhafazi Sohag.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Girga* se prostire duž zapadne obale rijeke Nil, koja je tokom 18 i 19. vijeka jako utjecala na grad.

Historija
---------

Za Antičkog Egipta vjerojatno je bila lokalitet na kom se nalazio  **This** (Thinis), mjesto iz kojeg su potekli faraoni Prve dinastije (2925. pne. - 2775. pne.), - ujedinjitelji Egipta.

Njegovo današnje ime potječe od antičkog koptskog manastira - *Mar Girgis*, posvećenog sv.Georgiju. 
U 14. vijeku Girga je postala centar arabiziranog berberskog plemena Huara, toliko samoživog i buntovnog da ju je osmanski valija Egipta tek oko 1576. uspio zauzeti.
Girga je za osmanske vlasti postala administrativni centar jedne od muhafaza Gornjeg Egipta. 
U to vrijeme bila je poznata žitnica, iz koje se dio žita transportirao Nilom do Kaira, i dalje Crvenim morem za prehranu svetih gradova Meke i Medine.

Za vladavine Muhameda Alija (1805.-48), Girga je postala administrativni centar puno veće Muhafaze Gigra. To je bila sve do 1960. kad je administracija premještena u Sohag.

Današnja Girga je grad sa nekoliko lijepih džamija, a u Egiptu je poznata po kvalitetnoj grnčariji. 
U Girga živi značajna Koptska manjina, pa je sjedište episkopa Koptske pravoslavne crkve.

Znamenitosti
------------

Oko 16 km južno od centra grada nalazi se arheološki lokalitet antičkog Abidosa.

Preko puta rijeke na uskoj strmoj kamenitoj istočnoj obali leži nekropola antičkog plemstva.
Girga je poznata i po katoličkom samostanu el-Sini, koji je jedan od najstarijih u Egiptu.

Privreda
--------

Od industrije Girga ima predionicu pamuka, mljekaru i šećeranu koja je početkom 1980-ih proširena, pa danas ima kapacitet od 75.000 tona godišnje. 
Dolina na zapadnoj obali je ratarski kraj u kom se proizvodi pamuk, žitarice, datulje i šećerna trska.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Egypt, Arab Republic of Egypt*" (engleski). City population. Pristupljeno 9.8. 2020.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Jirjā, Egypt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 9.08.2020.
3. ↑  Gwillim Law. „*Administrative Subdivisions of Countries*" (engleski). McFarland. Pristupljeno 9.8. 2020.
4. ↑  „*Girga Travel Guide*" (engleski). Ask Aladdin. Pristupljeno 9.8. 2020.

Vanjske veze
------------

***Girga*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Girga Travel Guide* (`en`)
*Za ostala značenja, v. Tomahavk (razvrstavanje).*
Američki Indijanac Plaši se Sokola pozira sa tomahavkom; fotografisao Herman Hejn 1852. Kongresna biblioteka SAD
**Tomahavk** je hladno oružje američkih Indijanaca, izvorno Algonkina, od kojih su ga preuzela ostala plemena. Reč „tomahavk" došla je možda iz pohatanskog *Tamahaac*, od „*tamaham*" - „*on seče*", reč je slična i u ostalim algonkinskim jezicima, što i dokazuje njegovo algonkinsko poreklo. Indijanci su ga zvali *Tamoihecan*. Najraniji tomahavci imali su kamenu glavu učvršćenu kožnim uzicama ili tetivama za drvenu ručku. Kasnije se koristi metalno sečivo, i u raznim varijantama može se javiti sa dodatkom glave za lulu, takozvani 'Tomahawk-pipe' ili 'tomahavk-lula', na koju su Indijanci mogli pušiti. Indijancima je simbol za sklapanje primirja kada bi se pušila 'kinnikinnick' na lula-mira, i obredno zatim zakapali Tomahavk u zemlju. Vučji Indijanci, pleme Pavhe, i danas na svojoj plemenskoj zastavi imaju postavljen tomahavk.

Vidi još
--------

* Spisak oružja u srednjem veku

***Tomahavk*** na Wikimedijinoj ostavi
Primer globinskog sklopa kod proteina koji nosi kiseonik, mioglobina (1MBA)
**Globinski sklop** je često trodimenziono savijanje proteina. Ovaj sklop se tipično sastoji od osam alfa heliksa, mada neki proteini imaju dodatne heliksne produžetke na njihovim krajevima. Globinski sklop je prisutan kod hemoglobina i mioglobina, kao i kod fikocijaninskih proteina. Mioglobin je prvi protein sa rešenom struktura, te je stoga globinski sklop prvo otkriveno proteinsko savijanje. Globinski sklop se sastoji samo od heliksa i klasifikuje se kao sve-α proteinsko savijanje.

Heliksno pakovanje
------------------

Jezdro globinskog savijanja sa osam heliksa je u znatnoj meri formirano od nelokalnih struktura, po čemu se razlikuje od drugih strukturnih motiva kod kojih se aminokiseline koje su kolocirane u primarnoj sekvenci takođe nalaze blizo prostoru. Heliksi se pakuju sa prosečnim međusobnim uglom od oko 50 stepeni. To je znatno strmije od drugih heliksnih pakovanja, kao što je na primer heliksni svežanj. Tačan ugao heliksnog pakovanja zavisi od sekvuence proteina, jer je pakovanje posredovano sternim i hidrofobnim interakcijama aminokiselinskih bočnih lanaca u blizini heliksnih interfejsa.

Literatura
----------

* Branden C, Tooze J. (1999). *Introduction to Protein Structure* 2nd ed. Garland Publishing: New York, NY.

Spoljašnje veze
---------------

* SCOP globin folds Arhivirano 2014-02-20 na Wayback Machine-u

  


| * p
* r
* u
Tercijarna struktura proteina |
| --- |
| Generalni | Strukturni domen •  Proteinsko sklapanje •  Proteinska struktura |
| Sve-α sklop: | Heliksni svežanj •  Globinski sklop •  Homeodomenski sklop •  Alfa solenoid |
| Sve-β sklop: | Imunoglobulinski domen •  Beta barel •  Beta-propeler |
| α/β sklop: | TIM barel •  Leucinom-bogato ponavljanje •  Flavodoksinski sklop •  Rozmanov sklop •  Tioredoksinski sklop •  Trolistni čvorni sklop |
| α+β sklop: | DNK spona •  Feredoksinski sklop •  Ribonukleaza A •  SH2-slični sklop |
| Neregularni sklopovi: | Konotoksin |
| ←Sekundarna strukturaKvaternarna struktura→ |

| * p
* r
* u
Proteinski domeni |
| --- |
| BAR •  BIR • BZIP •  CARD •  C1 •  C2 •  DED •  ENTH •  FYVE •  HEAT • Kringl •  LIM •  LRR • NACHT • PAS •  PDZ •  Pirin • PH •  PX •  SH2 •  SH3 •  SUN •  TRIO •  WD40 •  Cinkov prst |
Ovo je članak o country pjevaču.  Za ostala značenja, v. Glen Campbell (razvrstavanje).

**Glen Travis Campbell** (22. april 1936 -2017) je američki country pjevač, gitarist i TV-voditelj koji se povremeno bavio filmskom glumom, najpoznatiji po seriji hitova na vrhu top-lista 1960-ih i 1970-ih, kao i vlastitoj TV-emisiji *The Glen Campbell Goodtime Hour*.- Campbellova muzička karijera je trajala preko pet decenija, i tokom nje je izdao 70 albuma, prodavši preko 45 miliona nosača zvuka. Među njegovim hitovima se ističu "Gentle on My Mind", "By the Time I Get to Phoenix", "Wichita Lineman", "Galveston", "Rhinestone Cowboy" i "Southern Nights". Campbell je 1967. ušao u historiju osvojivši četiri Grammyja u country i pop kategorijama. Godine 1969. je snimio naslovnu pjesmu za popularni vestern-film film *True Grit*, a u kome je, na inzistiranje glavne zvijezde Johna Waynea dobio manju ulogu.

Campbell se ženio četiri puta i ima petoro djece. Poznat je kao pristaša Republikanske stranke te je nastupao na njenoj nacionalnoj konvenciji 1980. Godine 2011. je objavio kako boluje od Alzheimerove bolesti te da će se nakon oproštajnog koncerta povući iz javnosti.

Izvori
------

1. ↑  Planer, Lindsay. „Old Hometown review". allmusic. Pristupljeno 12. XI 2011.
2. ↑  „Grammy Winners 1967". *Grammy Awards Official Site*.

Vanjske veze
------------

***Glen Campbell*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.glencampbellshow.com
**Edmund Veesenmayer** (Bad Kissingen, 12. studenog 1904. - Darmstadt, 24. prosinca 1977.), njemački političar, oficir SS-a i ratni zločinac. Veesenmayer je uvelike *"doprinio"* Holokaustu na području Hrvatske, Mađarske i Srbije. Bio je podređeni Ernsta Kaltenbrunnera i Joachima von Ribbentropa, a surađivao je i sa zloglasnim Adolfom Eichmannom. 

Veesenmayer se NSDAP-u pridružio 1925. godine, a 1932. postaje član ekonomskih krugova, čime je stekao mnoge prijatelje na visokim pozicijama. Istovremeno s naredbom za napad na Jugoslaviju 1941. Hitler Veesenmayeru izdaje direktivu da na području budućih ostataka Jugoslavije pronađe pogodne osobe za rukovođenje novih, nacističkoj njemačkoj prijateljskih država koje će biti stvorene. Nakon nastanka NDH i Nedićeve Srbije, Veesenmayerov zadatak je bio pomoć u stvaranju državnih ustroja novonastalih kvislinških država, a to je radio kao član diplomatskog tima koji je boravio u Zagrebu. Imao je veliku ulogu u razvoju Holokausta u Hrvatskoj i Srbiji, te je žusrto proganjao hrvatske i srpske Židove. U ožujku 1944. postaje njemački predstavnik u Horthyjevoj Mađarskoj. 

Na Ministarskom suđenju 1949. osuđen je na 20 godina zatvora, a kazna je 1951. smanjena na 10 godina. Na koncu je pušten 16. prosinca iste godine kada mu je kazna reducirana.

Nakon puštanja je živio sa suprugom u Geroldstrasse 43 u Münchenu. Njegovo financijsko stanje u ovo vrijeme nije bilo najbolje. Nedugo nakon puštanja, razveo sa od supruge Mary Veesenmayer i preselio se u Hamburg. Razvod je služeno potvrdio Zemaljski sud u Hamburgu 22. srpnja 1953. Nisu imali djece. Njegova je supruga ostavila njegovo prezime sve do svoje smrti. Između 1952. do 1955. Veesenmayer je radio kao predstavnik *Agrarmaschinenherstellera* u Iranu. No, posao nije išao naročito dobro pa je Veesenmayer tražio bolji posao.

U zadnjim godinama života, Veesenmayer je živio u Rosenhöhweg 25 u Darmstadtu. Godine 1977. Vessenmayer se razbolio i prevezen je u gradsku bolnicu gdje je i umro 24. prosinca od zatajenja srca.



***Edmund Veesenmayer*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  |

**Taifa Granada** (arapski: طائفة غرناطة, španjolski: *Reino Taifa de Granada*) bio je berberski emirat u Al-Andalusu, koji se prostirao po teritoriju koji približno odgovara današnjoj Španjolskoj provinciji Granadi na jugu Španjolske. 
Emirat je nastao 1013. i trajao je do 1091.

Historija
---------

Taifu je osnovao 1013. nakon raspada Kordopskog Kalifata vođa berberskog plemena Zenata - Zawi ibn Ziri (1013.-1019. / 20.) koji je u Al-Andalus došao kao Almanzorov najamnik.
On je sudjelovao u sukobima Kordopskog Kalifata i uništenju njene prijestolnice Elvire, čije je stanovnike preselio u židovsko naselje *Gharnata al-Yahud*, iz kog je izrasla današnja Granada koja je postala i njegova prijestolnica.

Nakon Bitke kod Sagrajasa 1086. u kojoj je almoravidska vojska pod vodsvom Jusuf ibn Tašfina teško porazila snage kastilijanskog kralja Alfonsa VI odzvonilo je *Taifi Granada*. Almoravidi koje su brojne taife Al-Andalusa pozvali u pomoć protiv Alfonsa VI, uskoro su se okrenule protiv njih.

Almoravidi su preuzeli kontrolu nad Taifom Granada 1091. i protjerali emira *Abdulaha ibn Bulugina* u Magreb, gdje je umro. Tako je *Taifa Granada* imala tužnu čast biti prvi emirat koji je potpao pod vlast Almoravida.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Reino taifa de Granada*" (španjolski). Reyesmedievales. Pristupljeno 20. 09. 2019.

Vanjske veze
------------

***Taifa Granada*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Reino taifa de Granada* (`es`)
**Tomislav Mužek** (Siegen, Njemačka, 28. svibnja 1976.), hrvatski lirski tenor i operni pjevač.

Od mladih umjetnika, a to su po međunarodnom uzusu oni mlađi od trideset i dvije godine, prema mišljenju i samih kolega, najbolju perspektivu za međunarodnu karijeru ima lirski tenor Tomislav Mužek, koji je prvu naobrazbu stekao na Glazbenoj školi u Varaždinu i nastavio na Sveučilištu za glazbu i dramsku umjetnost u Beču. Mužek je 1999. osvojio prvu nagradu na Međunarodnome pjevačkom natjecanju Ferruccio Tagliavini, diplomirao i počeo solističku karijeru angažmanom za male uloge u Bečkoj državnoj operi. Godine 2000. potpisao je dvogodišnji angažman u Bremenu i tamo pjevao glavne uloge.

Nakon bremenskog angažmana ubrzo slijede milanska Scala, Bavarska državna opera u Münchenu, Hamburg, Dresden, Bayreutski festival, Firenza, Genova... Od 2003. do 2010. bio je stalni član ansambla Opere HNK Split, a od 2011. je član Hrvatske zajednice samostalnih umjetnika (HZSU). Na svojim rijetkim zagrebačkim nastupima pokazao je uz lijep glas veliku muzikalnost i pjevačku kulturu, kao i držanje što odaje pjevača koji je stajao na velikim scenama. Mužek se nastavlja pjevački usavršavati kod glasovitog južnoameričkog tenora Ernesta Palacija i kod renomirane njemačke pedagoginje i znastvenice Marianne Spiecker - Henke.

Vanjske poveznice
-----------------

* Tomislav Mužek official Homepage
* Hrvatska zajednica samostalnih umjetnika

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 53894216
* LCCN: no2006003858
* ISNI: 0000 0000 4420 433X
* GND: 14339262X

 |
Poseban simbol za grivnju
**Grivnja** (ukrajinski: *гривня*, IPA: [ˈɦrɪu̯nʲɑ]; simbol: **₴**) je zvanična valuta Ukrajine. Uvedena je 2. septembra 1996 kada je zamenila ukrajinski kabarovanec (ukrajinski: *карбованець*). Kabarovanec je ranije bio valuta nezavisne Ukrajine pre i tokom Drugog svetskog rata. Jedna grivnja se deli na 100 **kopijki** (ukrajinski: *копійка*). Međunarodni kod je **UAH**.

Grivnje izdaje Narodna Banka Ukrajine. Inflacija tokom 2005. je iznosila 13.5%.

Papirne novčanice se izdaju u apoenima od 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 200 i 500 grivnji a kovani novac u apoenima od 1, 2, 5, 10, 25 i 50 kopijki i 1 grivnje.

Ime potiče najverovatnije od reči za grivu.

Vidi još
--------

* Spisak valuta

Spoljašnje veze
---------------

* Narodna Banka Ukrajine

| * p
* r
* u
Valute Evrope |
| --- |
| Afrika • Azija • Južna i Sjeverna Amerika • Oceanija |
| Evropska unija | 
* bugarski lev
* češka kruna
* danska kruna
* euro
* mađarska forinta
* poljski zlot
* rumunski lej
* švedska kruna

 |
| Istočna Evropa | 
* armenski dram
* azerbejdžanski manat
* bjeloruska rublja
* gruzijski lari
* moldavski lej
* kazaški tenge
* ruska rublja
* *pridnjestarska rublja*
* ukrajinska grivnja

 |
| Južna Evropa | 
* albanski lek
* bosanskohercegovačka konvertibilna marka
* makedonski denar
* *malteški scudo*
* srpski dinar
* turska lira

 |
| Sjeverozapadna Evropa | 
* britanska funta
* farska kruna
* gibraltarska funta
* gernzijska funta
* islandska kruna
* džerzijska funta
* manska funta
* norveška kruna
* švicarski franak

 |

***Ukrajinska grivnja*** na Wikimedijinoj ostavi
**Departman Ocotepeque** (španjolski: *Departamento de Ocotepeque*) je jedan od 18 departmana Hondurasa. Prostire se na krajnjem zapadu zemlje, na granici s Gvatemalom i Salvadorom. U njemu prema podacima iz 2018. živi 159.816 stanovnika, na površini od 1630 km² (što iznosi 98.05 stan/km²).

Geografija
----------

Ocotepeque se prostire po planinskoj unutrašnjosti, sa sjevera graniči sa Departmanom Copán, sa juga sa Republikom Salvador sa istoka sa departmanima; Lempira i Copán i sa zapada sa Gvatemalom. Administrativno je podijeljen na 16 općina, 129 sela i 884 zaseoka (farmi).

Administrativni centar departmana je Ocotepeque, ona je 7. juna 1934. uništena razornom poplavom rijeke Lempa. Bujica je potkopala brdo San Cristobal, koje je zatrpalo grad. Preživjeli stanovnici preselili su nešto sjevernije podalje od rijeke i ponovno izgradili grad. Nakon nešto više od godinu dana od tragedije, 17. septembra 1935. novi grad je i formalno osnovan pod imenom *Nueva Ocotepeque*, a istovremeno je proglašen i administrativnim centrom departmana Ocotepeque. Nacionalni kongres Hondurasa 1958. ukinuo je ime *Nueva Ocotepeque*, pa je grad ponovno uzeo svoje staro ime *Ocotepeque*.

Historija
---------

Departman Ocotepeque je osnovan 17. februara 1906. za devete političke podjele zemlje, dekretom tadašnjeg šefa države generala Manuela Bonille.

Privreda
--------

Privreda departmana bazira se na stočarstvu, poljoprivredi, najviše se uzgaja; duhan, kava, kukuruz, pšenica, krumpir, luk i kupus. Za privredu departmana od velike važnosti je njena prijestolnica Ocotepeque, jer se nalazi na tromeđi Gvatemale, Hondurasa i Salvadora, pa je važan trgovački centar.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Departamento de Ocotepeque*" (španjolski). Xplorhonduras. Pristupljeno 10. 04. 2019.
2. ↑  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 10. 4. 2019.

Vanjske veze
------------

***Departman Ocotepeque*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Departamento de Ocotepeque* (`es`)

| * p
* r
* u
Departmani Hondurasa |
| --- |
| 
* Atlántida
* Islas de la Bahía
* Choluteca
* Colón
* Comayagua
* Copán
* Cortés
* El Paraíso
* Francisco Morazán
* Gracias a Dios
* Intibucá
* La Paz
* Lempira
* Ocotepeque
* Olancho
* Santa Bárbara
* Valle
* Yoro

 |
**Departman Yoro** (španjolski: *Departamento de Yoro*) je jedan od 18 Departmana Hondurasa koji se prostire po unutrašnjosti na 
sjeveru zemlje.
U njemu živi 613,473 stanovnika (2018.) na površini od 7,781 km² (što iznosi 78.84 stan/km²).

Geografske karakteristike
-------------------------

Sa sjevera graniči sa Departmanom Atlántida, sa juga sa departmanima; Francisco Morazán, Comayagua i Olanchom, sa istoka sa Departmanom Colón i sa zapada sa departmanima Departmanom Cortés.

Administrativni centar departmana je Yoro, koji nije najveći već je to El Progreso. 
Ostali veći urbani centri su; Arenal, El Negrito, Jocón, Morazán, Olanchito, Santa Rita, Sulaco, Victoria i Yorito.

Administrativno je podijeljen na 11 općina, 263 sela i 2,015 zaseoka

Historija
---------

*Departman Yoro* osnovan je 28. juna  1825. u vrijeme prve političke podjele Hondurasa, u vrijeme dok je zemljom vladao Dionisio de Herrera.
Yoro je tako bio jedan od prvih 7 departmana na koji je zemlja bila podjeljena ostalih 6 su; Comayagua, Santa Bárbara, Tegucigalpa (današnji Francisco Morazán) Gracias (današnji Lempira), Choluteca i Olancho.

Privreda
--------

Ekonomija Yora bazira se na poljoprivredi, peradarstvu i stočarstvu, uzgajaju se konji, svinje, koze. 
Od Poljoprivredna kultura uzgajaju se; banane, ananas, kukuruz, grah, sirak, šećerna trska, agrumi, kava i kakaovac i palme uljarice.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Departamento de Yoro*" (španjolski). Xplorhonduras. Pristupljeno 20. 03. 2019.
2. ↑  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 19. 3. 2019.

Vanjske veze
------------

***Departman Yoro*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Departamento de Yoro* (`es`)

| * p
* r
* u
Departmani Hondurasa |
| --- |
| 
* Atlántida
* Islas de la Bahía
* Choluteca
* Colón
* Comayagua
* Copán
* Cortés
* El Paraíso
* Francisco Morazán
* Gracias a Dios
* Intibucá
* La Paz
* Lempira
* Ocotepeque
* Olancho
* Santa Bárbara
* Valle
* Yoro

 |
Barun **Edmund Gutmann** von Gelse und Belišće (Velika Kaniža, 3. 3. 1841 - Belišće, 17. 1. 1918), austro-ugarski i hrvatski plemić, industrijalac i zajedno sa svojom porodicom osnivač industrijskog naselja koje je kasnije izraslo u grad Belišće.

Biografija
----------

Barun Edmund Gutmann je rođen 3. 3. 1841 godine u Velikoj Kaniži, u porodici Salamona i Nanete Gutmann. Kao najstariji od devetero djece, barun Gutmann je odrastao uz četvoricu braće; Isidor (r. 1845), Vilim (r. 1846), Ladislav (r. 1855), Alfred (r. 1857), te četiri sestre; Hedwiga, Ema (r. 1848), Berta and Ida. Otac mu je bio osnivač i vlasnik poduzeća "H.S. Gutmann" u Mađarskoj. Nakon što mu je otac otišao u penziju, barun Gutmann je sa svojom braćom preuzeo vođenje poduzeća. Barun Gutmann je 1884 godine uzeo u 10 godišnji najam kompleks hrastove šume od valpovačkog baruna Gustava Hillenpranda Prandaua. Ubrzo nakon toga barun Gutmann je dao izgraditi prve stambene kuće unutar novoosnovane stambene kolonije. Iz te kolonije je kasnije stasalo Belišće. Unutar kolonije se još nalazila pošta, vatrogasna stanica, osnovna škola, kapelica sa grobljem i dr. Kolonija je bila opremljena strujom, vodom i kanalizacijom. Poduzeće "H.S. Gutmann" je zaslužno za izgradnju prvih kilometara industrijske pruge, a koja se ubrzo proširila na željezničku postaju koja je bila dostupna svekolikom pučanstvo. Barun Gutmann je dao u centru Belišća izgraditi znamenitu "Palaču Gutmann", a koju je darovao kao vjenčani poklon sinu Arturu i snahi Stefaniji Gutmann. Barunu Gutmannu je za njegove doprinose kralj Franjo Josip I. dodijelio naslijedni plemički naslov "Barun von Gelse und Belišće". Barun Edmund Gutmann je umro 17. 1. 1918 godine u Belišću gdje je i sahranjen.

Literatura
----------

* Salajić, Milan (2012). *Staro Belišće*, Belišće: Matica hrvatska. ISBN 978-953-99978-7-6
**Departmani Perua** (španjolski: *Departamentos del Perú*) kojih ima 24, su uz Provinciju glavnog grada administrativne jedinice prvog nivoa lokalne samouprave na koji je Peru administrativno podjeljen.

Departmeni se dalje dijele na provincije, a one na distrikte (*partidos*) kojih ima 1,832.

Historija
---------

Peru je prije nezavisnosti 1821 za Vicekraljevstva Peru imao 7 intendantura, podijeljenih na 51 distrikta.

Prvi departmani su stvoreni nakon što je osnovana Republika Peru 1821. kako bi zamijenili intendanture, njihovim daljnim podjelama stvoreni su novi departmani i provincije.

Regije su se pojavile u tekstu Ustava iz 1979. stvorene su 1989. i raspuštene 1992.

Novim ustavnim amandmanom iz 2002. ponovno se pojavljuju regije i regionalne vlade, za svaku izbornu jedinicu 24 departmana, kako bi one kanalizirale formiranje novih regija, spajanjem departmana, vlastitom inicijativom što mora biti potvrđeno referendumom.

Do danas nijedna regija De jure još nije formirana, jer prvo i dosad jedino savjetovanje održano 2005. nije dobilo podršku na izborima.
Nakon formiranja regionalnih vlada, departmane se počelo neformalno zvati regijama. 

Provincija Lima, koja je sjedište glavnog grada, isključena je iz reformskog procesa, decentralizacije zemlje i racionalizacije državne uprave i ne smije biti dio nijedne regije.

Lista departmana (regija)
-------------------------

|  | Ime | Administrativni centar | Površina (km²) | Stanovnika (2017) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Amazonas | Chachapoyas | 39.249 | 375.993 |
|  | Áncash | Huaraz | 35.914,81 | 1.063.459 |
|  | Apurímac | Abancay | 20.895,79 | 1.063.459 |
|  | Arequipa | Arequipa | 63.345,39 | 876.877 |
|  | Ayacucho | Ayacucho | 43.814,80 | 1.152.303 |
|  | Cajamarca | Cajamarca | 33.317,54 | 612.489 |
|  | Callao | Callao | 146,98 | 1.387.809 |
|  | Cuzco | Cuzco | 71.986,50 | 1.171.403 |
|  | Huancavelica | Huancavelica | 22.131,47 | 454.797 |
|  | Huánuco | Huánuco | 36.848,85 | 762.223 |
|  | Ica | Ica | 21.327,83 | 711.932 |
|  | Junín | Huancayo | 44.197,23 | 1.232.611 |
|  | La Libertad | Trujillo | 25.499,9 | 1.617.050 |
|  | Lambayeque | Chiclayo | 14.231,30 | 1.112.868 |
|  | Provincija Lima | Lima | 34.801 | 8.445.211 |
|  | Loreto | Iquitos | 368.851,95 | 891.732 |
|  | Madre de Dios | Puerto Maldonado | 85.300,54 | 109.555 |
|  | Moquegua | Moquegua | 15.733,97 | 161.533 |
|  | Pasco | Cerro de Pasco | 25.319,59 | 280.449 |
|  | Piura | Piura | 35.892,49 | 1.676.315 |
|  | Puno | Puno | 71.999,00 | 1.268.441 |
|  | San Martín | Moyobamba | 51.253,31 | 728.808 |
|  | Tacna | Tacna | 16.075,89 | 288.781 |
|  | Tumbes | Tumbes | 4.669,20 | 200.306 |
|  | Ucayali | Pucallpa | 102.410,55 | 432.159 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Regiones y Departamentos del Peru*" (španjolski). Inter tour net. Pristupljeno 14.05. 2023.
2. ↑  „*Provinces of Peru*" (engleski). Statoids. Pristupljeno 14.05. 2023.
3. ↑  „*Regions of Peru*" (engleski). Statoids. Pristupljeno 14.05. 2023.

Vanjske veze
------------

***Departmani Perua*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Regions of Peru* (`en`)
Köln je najstariji grad u Njemačkoj, te kao takav ima izuzetno bogatu historiju.

Na prostoru današnjeg Kölna je u starom vijeku živjelo germansko pleme Ubi koji su osnovali prvo naselje. Rimljani su preuzeli njihovo naselje i nazvali ga Oppidum Ubiorum (Grad Uba) koji je bio značajna rimska vojna baza na granici prema Germanima (granica Rimskog Carstva je prolazila Rajnom). Grad je rodno mjesto Agripine mlađe, žene cara Klaudija i majke Nerona. Agripina je isposlovala da njezin rodni grad 50. godine dobije status kolonije (rimskog civilnog naselja u kojem žive rimski građani). Kolonija je po Agripini dobila ime *Colonia Claudia Ara Agrippinensium*. Od naziva Colonia dolazi današnje ime grada (francuski Cologne). Grad je imao jedan od najdužih vodovoda u Rimskom carstvu koji je dovodio vodu s planine Eifel. 90. godine je postao glavni grad rimske provincije Germania Inferior.

Grad je bio središte Galskog carstva koje je pod vodstvom Postuma između 260. i 273. bilo nezavisno od rimske vlasti. 310. je car Konstantin sagradio most preko Rajne. 355. godine su grad zauzeli Alemani. Od 313. je grad sjedište biskupa. 455. su ga zauzeli Salijski Franci i učinili svojim glavnim gradom. Time je prestala rimska vlast, ali je grad ostao značajan centar i nakon seobi naroda kad je propala većina rimskih gradova.

U srednjem vijeku je Köln bio jedan od najznačajnijih gradova na zapadu Njemačke. Od 785. je bio sjedište nadbiskupa. Kölnski nadbiskup je bio jedan od najznačajnijih u Njemačkoj i izborni knez Svetog Rimskog Carstva (imao je pravo birati cara). Köln je imao status slobodnog carskog grada i bio je član Hanzeatske lige (udruženja trgovačkih gradova srednje i sjeverne Njemačke i baltičkog primorja). Zbog članstva u Hanzi se razvija trgovina i Köln postaje jedna od najvažnijih luka na Rajni.

Köln je izgubio status slobodnog carskog grada tokom Napoleonove vlasti. Nakon Napoleonovog pada i ukidanja Svetog Rimskog Carstva je postao dio Pruske. Od sredine 19. st. se razvija industrija i grad se brzo širi. Prostor uz Rajnu je zbog nalazišta ruda bio jedan od prvih centara razvoja industrije u Njemačkoj.

Nakon 1. svj. rata je Köln postao dio demilitariziranog Porajnja i u početku je bio pod britanskom okupacijom. Njemačka vojska se vraća 1936. po Hitlerovoj naredbi. Tokom 2. svj. rata je bio zapovjedni centar i pretrpio značajno bombardiranje. Nakon rata je obližnji grad Bonn postao glavni grad Savezne Republike Njemačke. Glavni grad novoosnovane pokrajine Sjeverna Rajna-Vestfalija je postao Düsseldorf koji je manji od Kölna. Time je Köln izgubio političko značenje, ali je ostao gospodarski centar. Obnovu grada nakon rata je vodio arhitekt Rudolf Schwarz.

Eksterni linkovi
----------------

***Historija Kölna*** na Wikimedijinoj ostavi

* Oldest Jewish Community north of the Alps was established in 321 AD
* Edicts of the "Kurfürstentum" of Cologne, 1461-1816 online
* Map of the Archbishopric of Cologne in 1789
**Valenovac** je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavonija u Osječko-baranjskoj županiji i pripada općini Feričanci.

Zemljopisni položaj
-------------------

Valenovac se nalazi na 189 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Susjedna naselja: sjeverno Feričanci, južno Gazije, istočno Donja Motičina, jugoistočno Gornja Motičina a zapadno se nalaze Šumeđe, Crkvari i  Stara Jošava naselja koja pripadaju gradu Orahovici u susjednoj Virovitičko-podravskoj županiji. Pripadajući poštanski broj je 31512 Feričanci, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Valenovac je 2,63 km×102 i pripada katastarskoj općini Feričanci.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

Iskazuje se kao naselje od 1921. U 1921. iskazano pod imenom Našički Vladimirovac. Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Valenovcu je živjelo 190 stanovnika u 72 kućanstva.

Povijest
--------

Završetkom Prvog svjetskog rata selo osnivaju novo pridošli stanovnici iz Like koji su uz Valenovac došli još u Ličko Novo Selo i Bokšić Lug naselja u općini Đurđenovac. Novi stanovnici pronalaze posao u okolnim šumama na sječi trupaca za drvnu industriju u Đurđenovcu. Zanimljivo da je prvi naziv sela bio Našički Vladimirovac a od 1924. je sadašnji naziv Valenovac. U selu se nalazi kapela Imena Marijina koja pripada rimokatoličkoj župi Duha Svetog sa sjedištem u Feričancima te našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god ili kirvaj (proštenje) slavi se 12. rujna. Uz ratarstvo stanovništvo se najviše bavi vinogradarstvom a najviše se uzgajaju nadaleko poznata feričanačka frankovka i graševina.

Ostalo
------

U selu djeluje i Dobrovoljno vatrogasno društvo Valenovac.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
4. ↑

* 
* Arhivirano 2014-02-22 na Wayback Machine-u

Vanjske poveznice
-----------------

* Arhivirano 2012-12-08 na Wayback Machine-u

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Valenovac** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Feričanci |
| --- |
| Gazije • Feričanci • Valenovac • Vučjak Feričanački |
**Glavoč uvijeni** (lat. *Gobius couchi*) riba je iz porodice glavoča. Spada u novootkrivene vrste u Jadranskom moru, prvi put je otkriven kod nas 27.08.1996. na području Kvarnera. Živi na malim dubinama, a najčešće u samom plićaku. Teren na kojem živi je mulj i pijesak, nedaleko od zaklona većih stijena. Tijelo mu je vretenasto, izduljeno, glava velika u odnosu na tijelo, gubica tupasta, a oči izbuljene i smještene na vrh glave. Boja mu može biti različita, od smeđe sive do zelenkasto sive. Tijelo mu je prekriveno manjim tamnim točkicama, koje su ispod sredine tijela zlatne boje. Naraste do 7,7 cm, živi oko 6 godina, a hrani se mnogočetinašima, algma, rakovima i školjkašima .

Rasprostranjenost
-----------------

Uvijeni glavoč živi u istočnom Atlantiku oko obala Irske i Britanije i zapadnom dijelu Mediterana.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Glavoči[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`sh`) Nove vrste riba u Jadranu Arhivirano 2009-01-02 na Wayback Machine-u (medas.izor.hr)
3. ↑  (`en`) Couch's goby (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Glavoč uvijeni** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Glavoč uvijeni** |
| FairweatherFairweather Range |
| --- |
| Dio Pacifičkog masiva |
| Pogled na Planinu FairweatherPogled na Planinu FairweatherPogled na Planinu Fairweather |
| Dužina masiva: | km |
| Širina masiva: | km |
| Površina masiva: | 9 936 km² km² |
| Najviši vrh: | Fairweather  (4 663  m) |
| Zaštićene oblasti: | Nacionalni park Glacier Bay |
| Država: |  SAD (Aljaska) Kanada (Britanska Kolumbija) |

**Masiv Fairweather** (engleski: *Fairweather Range*) je planinski masiv, koji leži duž američko - kanadske granice, između Aljaske i Britanske Kolumbije.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Fairweather* je zapravo dio Pacifičkog planinskog masiva na zapadu Sjeverne Amerike, on se prostire duž zapadne pacifičke obale sjevernoameričkog kontinenta. On se nadovezuje na Masiv Saint Elias, i počinje od rijeke Alsek. Najviši vrh tog masiva je istoimena planina - Fairweather visoka 4 663 metara, čiji vječno zaleđeni vrh udaljen svega 15 km od oceana u Britanskoj Kolumbiji. 

Ime mu je dao kapetan James Cook, koji je 1778. plovio zaljevom Glacier Bay i zbog dobrog vremena (fair weather) koje je tad vladalo - nazvao je upravo tako. 

Na južnom kraju tog masiva proteže se ledeno polje Brady, a na istočnom Glacier Bay.

Vanjske veze
------------

* *Fairweather Range* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)