recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Za ostale upotrebe, v. Konjari (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 56′ 33" SGŠ, 21° 42′ 32" IGD

**Donji Konjari** (mak. *Dolno Konjari*) su naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Donji Konjari pripadaju opštini Petrovec, koja okuplja istočna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Donji Konjari su smešteni u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 30 km istočno.

Naselje Donji Konjari je u okviru istorijske oblasti Blatija, koja se obuhvata istočni deo Skopskog polja. Naselje je smešteno na istočnom obodu polja, u dolini Pčinje. Zapadno od naselja izdiže se brežuljkast kraj Kotorci, dok se istočno izdiže Gradištanska planina. Nadmorska visina naselja je približno 245 metara.

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa manjim uticajem Egeja (žarka leta).

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Donji Konjari su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 704 stanovnika.

Pretežno stanovništvo su Bošnjaci (81%), a manjina su Albanci (17%). Do početka 20. veka većinsko stanovništvo u selu bili su Turci, koji su se potom spontano iselili u maticu.

Većinska veroispovest je islam.

Vidi još
--------

* Opština Petrovec

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Donji Konjari*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.petrovec.gov.mk Zvanična stranica opštine Petrovec

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Petrovec |
| --- |
| **Petrovec** •
Badar •
Blace •
Breznica •
Gornji Konjari •
Gradmanci •
Divlje •
Donji Konjari •
Katlanovo •
Kožlje •
Letevci •
Ognjanci •
Ržaničino •
Srednji Konjari •
Sušica •
Ćojlija |
**Dominion** je bila samoupravna kolonija ili autonomna država unutar Britanskog Imperija. 

Također može označavati:

Film i televizija
-----------------

* "Dominion" (*Stargate SG-1*), epizoda TV-serije *Stargate SG-1*
* Dominion (*Star Trek*), interstelarno carstvo u fiktivnom univerzumu *Star Trek*
* *Dominion: Prequel to the Exorcist*, film iz 2005.

Muzika
------

* *Dominion* (Don McLean album)
* *Dominion* (Kamelot album)
* *Dominion* (Jakob album)
* Dominion (britanski bend)
* Dominion (filipinski bend), Goth rock bend
* Dominion (švedski bend)
* "Dominion/Mother Russia", pjesma benda The Sisters Of Mercy
* Dominion (Benedictum album)

Višeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*  

Višeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*
**Carmen Becerra Gómez** (7. prosinca, 1971. - Toluca, Meksiko) meksička je glumica. Najpoznatija je po ulozi antagonistice Sare de la Cruz u meksičkoj telenoveli Draga neprijateljica.

Biografija
----------

Carmen je kao dijete voljela glumiti u školskim predstavama pa je i u kasnijoj dobi nastavila glumiti u kazalištima. Nakon završetka studija prolazi prijemni ispit za upis na Centro de educacion artistica de Televisa, koji je pohađala tri godine. Tu spoznaje koliko voli glumu i postiže svoje prve uspjehe. 

Popularnost stekla 2001. ulogom u telenoveli Salomé u kojoj je glumila s Edith Gonzalez. Zvijezdani status doživljava serijom Tu historia de amor u kojoj glumi zajedno sa Angelicom Mariom i Juanom Ferrerom. 2005. dobiva ulogu u seriji Apuesta por un amor i po prvi put glumi antagonisticu. Serija, a posebno njezin lik , stekli su toliku popularnost da i u sljedećoj telenoveli Amar sin limites glumi negativku.

2008. tumači lik Sare de la Cruz u telenoveli Draga neprijateljica.

Filmografija
------------

| **Godina** | **Naslov** | **Uloga** | **Vrsta** |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010. | Zacatillo, un lugar en tu corazón | Adriana | telenovela |
| 2008. | Draga neprijateljica | Sara de la Cruz | telenovela |
| 2006. | Amar sin límites | Lidia Morán | telenovela |
| 2005. | Ljubav na kocki | Nadia Thomas | telenovela |
| 2004. | Iznova voljeti | Sandra Murguía Navarro | telenovela |
| 2003. | Tu historia de amor | Tu historia de amor | televizijska serija |
| 2001. - 2002. | Salome | Diana | telenovela |
| 2001. - 2006. | Mujer, casos de la vida real | - | televizijska serija |
| 1998. | ¿Qué nos pasa? | - | televizijska serija |

Izvori
------

* Carmen Becerra na IMDb-u (`en`)
*
**Donji Karin** je malo mjesto smješteno uz Karinsko more, administrativno u sastavu grada Benkovca. Donji Karin ima 101 stanovnika (2001.), ali sa Gornjim Karinom, koji pripada gradu Obrovcu ima oko 1000 stanovnika. Donji i Gornji Karin dijeli rijeka Karišnica, koja se uljeva u Jadransko more (odnosno u Karinsko more).

Stanovništvo
------------

Danas u Donjem Karinu većinu čine Hrvati. Prije Domovinskog rata većinu su činili Srbi. 

  

***Kretanje broja stanovnika od 1857. do 2011.***

Povijest
--------

U rimsko doba (ostaci amfiteatra) Corinium. Nakon doseljenja Hrvata središte je hrvatskog plemena Karinjana (ostaci oltarne pregrade s natpisom). Grad drže Gusići, potom Karlovići, od 1527. Turci, potom Mlečani i opet Turci do 1685. godine. Na obližnjoj gradini Miodrag ostatci utvrde (15.-17. stoljeće.). Na ruševinama benediktinske opatije podignut je u 15. stoljeću franjevački samostan koji je za turskih ratova razoren, a obnovljen početkom 18. stoljeća. U jednom novinskom članku iz 1940. pominje se kao "valjda... jedini u zemlji, koji prima bir od pravoslavnih vernika". Crkva i franjevački samostan uništeni su 1991.

Spomenici i znamenitosti
------------------------

* Ostatci crkve sv. Marka (Nikole)
* Crkva Začeća Marijina i samostan Franjevaca

Samostan i crkva Svete Marije u Karinu, spomenik kulture, do temelja su srušeni 13. veljače 1993. godine. 
Samostan u Karinu, spomenik kulture, srušen je miniranjem, minirana je i redovnička grobnica, a gospodarske zgrade zapaljene.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
2. ↑  "Politika", 1. dec. 1940
3. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2021-03-28. Pristupljeno 2014-08-02.
4. ↑
5. ↑
6. ↑

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Donji Karin** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Benkovca |
| --- |
| Benkovac • Benkovačko Selo • Bjelina • Brgud • Bruška • Buković • Bulić • Dobra Voda • Donje Biljane • Donje Ceranje • Donji Karin • Donji Kašić • Donji Lepuri • Gornje Biljane • Gornje Ceranje • Islam Grčki • Kolarina • Korlat • Kožlovac • Kula Atlagić • Lisičić • Lišane Tinjske • Medviđa • Miranje • Nadin • Perušić Benkovački • Perušić Donji • Podgrađe • Podlug • Popovići • Pristeg • Prović • Radošinovci • Raštević • Rodaljice • Smilčić • Šopot • Tinj • Vukšić • Zagrad • Zapužane |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
**Bitka kod Krojantyja** (polj. *Bitwa pod Krojantami*) je bio okršaj koji se zbio 1. septembra 1939. godine na sjeveru Poljske na samom početku njemačke invazije, odnosno Drugog svjetskog rata, a čiji su detalji poslužili kao podloga za jednu od najpoznatijih urbanih legendi moderne historije.

Predstavljala je dio šire cjeline poznate kao Bitka u Tucholskoj šumi, odnosno nastojanja poljske Pomeranske armije da se odupre snagama njemačke 4. armije koje su nastojale zauzeti Poljski koridor. Do nje je došlo nakon što su dijelovi njemačke 76. pješadijske pukovnije pod komandom Hansa Gollnicka prešli granicu, otjerali poljske graničare. Oko 19 sati se jedna od grupa od nekoliko stotina njemačkih vojnika odmarala kraj Tucholske šume kada je zamijećena od pripadnika poljske 18. pomeranske ulanske pukovnije. Njen zapovjednik Kazimierz Mastalerz je naredio konjički juriš koji je Nijemce u potpunosti iznenadio i natjerao na panično povlačenje. Međutim, upravo u trenutku kada su Poljaci počeli goniti njemačku pješadiju je na bojište došla kolona njemačkih oklopnih automobila i otvorila vatru iz mitraljeza; tada je Mastalerz poginuo, a Poljaci natjerani na povlačenje. 

Bitka je u taktičkom smislu završila neodlučno, jer su Nijemci morali odgoditi napredovanje za jedan dan. Međutim, bitku su iskoristili u propagandne svrhe. Isti dan su dovedeni strani ratni dopisnici kojima su pokazani leševi poljskih vojnika i njihovih konja, te je rečeno kako su sa kopljima i isukanim sabljama pokušali jurišati na njemačke tenkove. O tome je članak napisao italijanski novinar Indro Montanelli koji ga je opisao kao primjer poljske "hrabrosti", ali i "ludosti". Nakon toga se često navodio kao simbol poljske nesposobnosti da se prilagode modernom industrijskom ratovanju.

U stvarnosti, Poljaci nikada nisu jurišali na tenkove. Njihovi vojni priručnici i taktika su predviđali da se konjica protiv tenkova bori pješke, odnosno koriste protivtenkovske puške Wz.35 koje su iz neposredne blizine mogle probijati oklope većine tadašnjih njemačkih tenkova.

Vanjske veze
------------

* *The Mythical Polish Cavalry Charge*, Polam journal, arhivirano iz originala na datum 2012-09-24, pristupljeno 2015-03-31 .
* (pl) *Kawaleria*, PL: Horse sport, arhivirano iz originala na datum 2016-03-03, pristupljeno 2015-03-31 . Detailed account of the battle.
* (pl) *History of 18th Uhlans Regiment*, PL: Grudziadz, arhivirano iz originala na datum 2005-05-25, pristupljeno 2015-03-31 .
Dogonsko selo Banani
**Dogoni** su etnička grupa koja živi u centralnoj visoravni Malija, južno od zavoja Nigera u regiji Bandiagara. Ima ih oko 300.000. Dogoni su najpoznatiji po svojoj mitologiji, plesovima s maskama, drvenim skulpturama i arhitekturi. U posljednjem vijeku bilježe se velike promjene u društvenoj organizaciji, kulturi i vjerovanjima Dogona, djelomično zbog toga što je zemlja Dogona postala jednom od najvećih turističkih atrakcija Malija.

Dogoni su također poznati po mitologiji vezanoj uz zvijezdu Sirius B, nevidljivu golim okom sa Zemlje, što je izvor špekulacija o drevnim kontaktima s vanzemaljskom civilizacijom.

Vanjske veze
------------

***Dogoni*** na Wikimedijinoj ostavi

* General information about the Dogon and Sirius from a "Metaphysical and Science Website"
* "Dogon and Sirius" from *The Skeptic's Dictionary*.
* The contribution of linguistics and language studies in unravelling the history of the Dogon Plateau Arhivirano 2005-05-02 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85038787
* GND: 4012629-8
* SUDOC: 027429210
* BNF: cb11947256j (podaci)
* NDL: 00561562
* NKC: ph442518

 |
**Bitka kod Lincolna**, poznata i kao **Prva bitka kod Lincolna** odigrala se 2. februara 1141. kraj engleskog grada Lincoln za vrijeme građanskog rata zvanog Bezvlašće između snaga kralja Stephenu na jednoj, i pristaša carice Matilde na drugoj strani. Pristaše Matilde, kojima je zapovijedao njen polubrat Robert od Gloucestera, su odnijele pobjedu prilikom čega je Stephen zarobljen, a Matilda nakratko preuzela englesko prijestolje.

Situacija pred bitku
--------------------

Tokom vladavine kralja Stivena od Engleske, uvek buntovni feudalci zapadne Engleske podigli su ustanak i oružjem zauzeli Linkoln. Početkom januara kralj Stiven ga je preoteo, ali je morao da opsedne buntovnike u utvrđenom zamku gde su se bili povukli. Grofovi Ranulf od Čestera i Robert od Glostera pošli su da deblokiraju zamak. Stiven nije izbora sem da primi bitku.

Bitka
-----

Kralj je rasporedio svoju malobrojnu vojsku u tri grupe ~ najveći deo vitezova je sjahao za borbu peške i okupio se oko kraljeve zastave zajedno sa milicijom grofovije i građanima Linkolna koji su bili naklonjeni kralju. Ispred linije su bile postavljene dve male grupe konjanika. Buntovnici su zauzeli sličan raspored, ali su na desnim krilu imali velške strelce. Po broju konjanika snege su bile prilično izjednačene, ali je, prema nekim izvorima, u broju pešadinaca Stiven bio jači.

Kraljevska konjica je bila razbijena u prvom naletu, pa više nije ni pokušavala da se prikupi i nastavi borbu a to je bilo ravno izdaji. Ostavljena kraljeva pešadija je podlegla u žestokoj borbi, a kralj Stiven je zarobljen.

Ova bitka je vođena u tipičnoj engleskoj taktici XIII veka.

Literatura
----------

* Vojna enciklopedija, Linkoln
* Petar Tomac, Vojna istorija, Beograd, 1959. g.
* Kriston I. Arčer, Džon R. Feris, Holger H. Hervig i Timoti H. E. Travers, Svetska istorija ratovanja, Alexandria Press, Beograd, 2006. g.

***Bitka kod Lincolna (1141)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Bakalaureat** (lat. *baccalaureus*; eng. *bachelor's degree*); **univerzitetski prvostupnik** (*baccalaureus*) odnosno **univerzitetska prvostupnica** (*baccalaurea*), je akademski stupanj koji se (uglavnom u anglosaksonskim zemljama) stječe nakon četiri godine školovanja na visokoškolskoj ustanovi.

Hrvatska
--------

Prema hrvatskom visokoškolskom sustavu, bakalaureat bi odgovarao diplomi prema starom sustavu studiranja, a prema novom sustavu studiranja u skladu s Bolonjskom deklaracijom, to je akademski stupanj ***prvostupnika*** koji se stječe nakon tri ili četiri godine studiranja prikupljanjem određenog broja ECTS bodova, nakon kojeg slijedi akademski stupanj magisterija struke (koji odgovara diplomi prema starom sustavu studiranja.)

Kratica naziva je univ. bacc. uz naznaku struke (na primjer: univ. bacc. arh. univ. bacc. oec. univ. bacc. iur. i slično) i stavlja se iza imena i prezimena osobe.

Postoji više sustava podjela bakalaureata; osnovni čine dvije kategorije:

* **BA** (*Bachelor of Arts*) - bakalaureat iz društvenih i humanističkih znanosti te
* **BSc** (*Bachelor of Science*) - bakalaureat iz prirodnih znanosti.

Izvori
------

1. ↑
**Bitka kod Levuniona** se odigrala 29. aprila 1091. u blizini rijeke Marice (u današnjoj evropskoj Turskoj) između bizantske vojske pod carem Aleksijem I Komnnenom na jednoj, te vojske Pečenega na drugoj strani. Do nje je došlo u kritičnom trenutku po opstanak Bizantskog Carstva, koje je dvadeset godina nakon katastrofalnog poraza u kod Mancikerta izgubilo skoro svu teritoriju kako na Balkanu, tako i u Maloj Aziji. Bizantsku slabost su iskoristili Pečenezi koji su 1087. otpočeli veliki pohod s ciljem da prijeđu bizantsku granicu na Dunavu; godine 1090. je s njima u kontakst stupio seldžučki emir Čaka od Smirne te im predložio da zajedno dokrajče Bizant. Suočen s takvom opasnošću, ali i s nedostatkom ljudstva iz izgubljenih teritorija, Aleksije se neprijatelju odlučio suprotstaviti prije svega diplomatskim putem; na svoju je stranu uspio pridobiti nomadske Kumane, te s njima popunio glavninu redova svoje vojske. Na kraju je uspio potpuno iznenaditi neprijatelja i napasti njegov logor; Pečenezi, iako brojčano nadmoćni, uopće nisu očekivali da će Bizantinci pružiti otpor, tako da im je vojsku pratio veliki broj žena i djece. Aleksije ih je napao bez ikakve milosti. Vojska Pečenega je gotovo u potpunosti uništena; druge grupe Pečenega su nekoliko godina kasnije razbijene od Kumana, a Pečenezi kao narod su se ubrzo prestali spominjati u historijskim zapisima. Bitka kod Levuniona je od kasnijih historičara navođena kao jedna od prekretnica u bizantskoj povijesti, odnosno početak procesa ponovnog osvajanja izgubljenih teritorija koji će postati poznat kao Komnenska restauracija.

Izvori
------

1. ↑  John W. Birkenmeier. *The Development of the Komnenian Army: 1081-1180* , p. 76, Brill Academic Publishers, 2002, ISBN 90-04-11710-5.

Literatura
----------

* Norwich, John Julius (1997), *A Short History of Byzantium*, Viking, ISBN 0-679-77269-3
* Haldon, John (2001), *The Byzantine Wars*, Tempus, ISBN 0-7524-1777-0
* Angold, Michael (1997), *The Byzantine Empire, 1025–1204, A Political History*, Longman, ISBN 0-582-29468-1
* Leon Memishoglu, *Turks through History*.
**Bitka kod Lehaja** se godine 391. pne. za vrijeme korinstkog rata, odigrala između atenskih snaga pod Ifikratom i spartanske vojske. Završila je velikom atenskom pobjedom, a iako nije imala odlučujući značaj za tok rata, predstavlja prvi slučaj u antičkoj vojnoj historiji u kojoj su lako naoružani peltasti porazili teško oklopljene hoplite.

Uvod
----

Godine 392. pne. u Korintu je izbio sukob između dvije frakcije - oligarhijske i demokratske. Oligarsi su poraženi i izgnani, te su se za pomoć obratili Spartancima. Uz njihovu pomoć su zauzeli strateški važnu korintsku luku Lehaj. Korintski demokrati su, pak, u pomoć pozvali saveznike Tebance i Argivce. Njihovi kontingenti se, međutim, nisu mogli suprotstaviti spartanskim hoplitima na čelu s kraljem Agesilajem. Godine 391. pne. je saveznička vojska, čiji su dio sačinjavali i Ifikratovi atenski peltasti, prisiljena gotovo stalno tražiti utočište među korintskim zidinama.

Tok
---

Godine 391. pne. je Agesilaj sa glavninom svojih snaga pustošio Korintiju, dok je u Lehaju ostao manji garnizon. On se osim Spartanaca sastojao i od kontingenta spartanskih saveznika iz grada Amikle. Kada su Amikljani zatražili da ih privremeno pusti da se vrate u rodni grad radi sudjelovanja u vjerskom festivalu, spartanski komandant im je ne samo dozvolio, nego sa većim dijelom svojih snaga otpratio. Pri povratku iz te misije, spartanski hopliti su marširali ispod samih korinstkih zidina, bez obzira što ih nisu štitili njihovi vlastiti peltasti ili konjica.

Ifikrat je u takvoj samouvjerenosti vidio priliku. Kaliju, komandanta atenskih hoplita, je nagovorio da zajedno izađu iz Korinta i napadnu Spartance. Dok je Kalija razvio svoju falangu, dotle je Ifikrat Spartance napao s kopljima. Spartanski komandant je dio snaga odredio da se obračunaju s peltastima, ali su peltasti koristili svoju veću pokretljivost kako bi iscrpili gonitelje. Spartanci su nakon toga odustali od progona peltasta te se krenuli vraćati natrag u svoju falangu. Tada su ih peltasti ponovno napali bacajući koplja, te im nanijevši gubitke. Spartanski hopliti su ponovno sastavili mini-falangu i pokušali napasti Ifikratove peltaste, ali su peltasti opet izbjegli da bi ih ponovno napali. Taj se proces ponovio nekoliko puta sve dok spartanska falanga nije bila potpuno iscrpljena i razbijena, te su njeni ostaci bili prisiljeni bježati, odnosno pronaći utočište iza zidina Lehaja.

Posljedice
----------

Ifikrat je uspio razbiti samo dio spartanske vojske, a Lehaj je ostao u spartanskim rukama. Međutim, Agesilaj je zbog poraza morao prekinuti ofanzivne operacije, te su s vremenom saveznici preuzeli najveći dio Korintije. Bitka kod Lehaja je predstavljala jedan od posljednjih većih kopnenih okršaja korintskog rata.

Izvori
------

* Fine, John V.A. *The Ancient Greeks: A critical history* (Harvard University Press, 1983) ISBN 0-674-03314-0
	+ Print Version: Xenophon, *A History of My Times*, Translated by Rex Warner, notes by George Cawkwell. (Penguin Books, 1979). ISBN 0-14-044175-1

Napomene
**Dorska najezda** je koncept koji su smislili istoričari koji proučavaju antičku Grčku da objasne zamenu predklasičnih \ dijalekta i tradicija u južnoj Grčkoj onima koji su preovladali u klasičnoj Grčkoj. One su od antičkih grčkih pisaca dobile pridev "dorski" po Dorcima, plemenu koje ih je posedovalo.

Grčke legende navode da su Dorci zauzeli Peloponez u događaju koji se naziva **povratak Heraklida** (stgrč. *Ἐπιστροφὴ τῶν Ἡρακλειδῶν*). Istočirari klasične Grčke smatraju ovu legendu hipotetički stvarnim događaje kojem su dali ime "Dorska najezda". Značenje koncepta se menjalo nekoliko puta, kako su ga istoričari, filolozi i arheolozi koristiliu pokušaju da objasne kulturalni diskontinuitet u podacima iz svojih oblasti. Način dolaska dorske kulture na neka ostrva u Sredozemnom moru, kao što je Krit, nije dobro objašnjen. Dorci su kolonizolvali brojna mesta na Kritu kao što je Lato.

Uprkos skoro 200 godina istraživanja, stvarnost Dorske invazije nije nikada dokazana.

Šablon:Klica-ist
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Drežnik**. Za druga značenja, v. Drežnik (razvrstavanje).* |

Pokladna sekcija "Didovi" na karnevalu u Dramalju
**Drežnik** je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u općini Rešetari u Brodsko-posavskoj županiji.

O naselju
---------

U Drežniku se nalazi kapela Svetog Andrije koja pripada župi Mučeništva sv. Ivana Krstitelja iz Zapolja, te je dio Novogradiškog dekanata Požeške biskupije. U naselju djeluje NK Slavonac Gunjavci-Drežnik sa središtem u Gunjavcima, KUD Drežnik, te pokladna skupina "Didovi".

Zemljopis
---------

Drežnik se nalazi istočno od Nove Gradiške, 7 km sjeveroistočno od Rešetara na južnim padinama Babje gore, susjedna naselja su Baćin Dol i Bukovica na zapadu, te Gunjavci na jugu.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Drežnik je imao 464 stanovnika. 

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

  

**\*Napomena:** Drežnik se od 1910. do 1981. iskazivao pod imenom **Gornji Drežnik.**

Šport
-----

* NK Slavonac Gunjavci-Drežnik

Sredinom 2008. godine uređen je stadion rukometnih dimenzija koji također služi i za malonogometne turnire koji se održavaju jednom godišnje između 4 ekipe koje su podjeljene po "krajevima" sela.

Kultura
-------

Od svih kulturnih nasljeđa, na inicijativu mještana, selo Drežnik je odlučilo njegovati izvorni ples i pjesmu koja se može opisati kao karakteristična s obzirom na goeprostornu lokaciju. U skladu s tim, osnovano je i kulturno-umjetničko društvo "Drežnik" (1999. godine) koje s pjesmom i plesom, promovira i selske običaje te slavonsku ikavicu koja polako prelazi u kategoriju arhaizama!
KUD ima značajnu ulogu u selu, ne samo u smislu održavanja kulturnih običaja i folklora, već i u smislu održavanja morala mještana te osjećaja zajedništva koji se stvara sa zajedničkim i timskim radom!
Od kulturnih nasljeđa valja spomenuti i kulu Gračanicu koja se nalazi na zapadnom brdu od sela na nadmorskoj visini od 319 metara, a služila je kao uporište protiv turske najezde. Izvori kažu da datira od kraja 13. stoljeća kada je područje Drežnika bilo pod vlasti plemića Boršić!
Također valja spomenuti da je Gračanica najveća građevina takvog tipa u tom dijelu Slavonije, a demoralizirajuće je da je isto tako neopravdano najnepoznatija!

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
2. ↑  Popis stanovništva Republik Hrvatske 2011. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Drežnik** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Rešetari |
| --- |
| Adžamovci • Brđani • Bukovica • Drežnik • Gunjavci • Rešetari • Zapolje |
Poraženi kralj Porus je privođen pred Aleksandra Makedonskog.
Bitka kod Hidaspa bila je Aleksandrova najkrvavija bitka, pri tome su znatno doprinjeli indijski bojni slonovi.
**Bitku na rijeci Hidasp** je Aleksandar Veliki vodio godine 326. pne. protiv kralja Pora (Pururava na sanskritu) na rijeci Hidasp (današnji Jhelum) u Punjabu u drevna Indije, kraj Bhere u današnjem Pakistanu. Por je bio vladar kraljevstva Paurava koje odgovara suvremenom pakistanskom Punjabu. Hidasp je predstavljao posljednju veliku i najkrvaviju bitku koju je vodio Aleksandar. King Por i njegovi vojnici su protiv makedonske vojske pružili žestoki otpor, nakon čega su kod Aleksandra stekli divljenje i duboko poštovanje.

Iako je iz bitke izašla kao pobjednika, Aleksandrova vojska je u njoj bila tako iscrpljena da se pobunila čim je postalo jasno da Aleksandar namjerava prodirati dublje u Indiju. Aleksandar je umjesto toga morao voditi pohod na jug dolinom Inda, porije svega kako bi osigurao novoosvojene teritorije i stvorio bazu za povratak u Babilon.

Izvori
------

1. ↑  Peter Connolly. *Greece and Rome At War*. Macdonald Phoebus Ltd, 1981, p. 66
2. ↑  Fuller, p. 198.

***Bitka na Hidaspu*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  |
| **(Bei) Zhou Wudi** ((北)周武帝) |
| Porodično ime: | Yuwen (宇文, yǔ wén) |
| Osobno ime: | Yong (邕, yōng) |
| Hramsko ime: | Gaozu (高祖, gāo zǔ) |
| Posthumno ime: | Wu (武, wǔ)doslovno: "ratnički" |
|

**Car Wu od Sjevernog Zhoua** ((北)周武帝) (543–578), osobno ime **Yuwen Yong** (宇文邕), nadimak **Miluotu** (禰羅突) je bio car kineske/Xianbei dinastije Sjeverni Zhou. Bio je sin generala Yuwen Taija, koji je bio de facto vladar države Zapadni Wei. Nakon očeve smrti 556. je vlast preuzeo njegov rođak Yuwen Hu, koji je njegovu stariju braću Yuwen Juea i Yuwen Yua učinio carevima nove dinastije Sjeverni Zhoua, ali ih i ubio čim je posumnjao da žele preuzeti stvarnu vlast. Godine 560. je tako Yuwen Yong došao na njihovo mjesto. Izvukavši pouke iz sudbine svoje braće, car Wu se nije miješao u državne poslove, stvorivši reputaciju šutljivog i povučenog vladara. U stvarnosti je strpljivo čekao priliku za akciju protiv Yuwen Hua, koja je došla godine 572. Tada je namamio Yuwen Hua u carsku palaču i uz pomoć svojih sljedbenika mučki ga ubio. Potom je preuzeo stvarnu vlast i u sljedećih šest godina se iskazao kao veoma sposoban vladar, ojačavši državu Sjeverni Zhou u vojnom pogledu. Godine 574. je u carskoj palači organizirao veliku debatu između konfucijanskih, taoističkih i budističkih učenjaka o tome koja je od njihovih filozofija superiornija; na njoj su ga najviše impresionirali konfucijanci te je stoga naredio da ostala dva učenja zabrane. To je dovelo do progona budista u državi Sjeverni Zhou, kasnije poznatih kao druga od Tri katastrofe Wua. Godine 577. je pokrenuo veliki pohod protiv suparničke države Sjeverni Qi koju je pokorio, te je tako nakon nepuna pola vijeka Sjeverna Kina ponovno ujedinjena pod vlašću jednog vladara. Car Wu, međutim, nije imao prilike uživati u tom trijumfu; sljedeće godine je umro, a naslijedio ga je njegov mentalno nestabilni sin Xuan zbog koga će dinastija propasti godine 581. te je zamijeniti dinastija Sui, koju je osnovao Wuov suradnik Yang Jian.

Car Wu je bio poznat kao strastveni igrač kineskog šaha, kome je posvetio traktat *Xiang Jing*, jednog od klasičnih djela kineske književnosti.

| Kraljevske titule |
| --- |
|
| Prethodi:**Car Ming od Sjevernog Zhoua** | **car Sjevernog Zhoua**560–578 | Slijedi:**Car Xuan od Sjevernog Zhoua** |
| **car Kine (Zapadna)**560–578 |
| Prethodi:**Gao Yanzong od Sjevernog Qija** | **car Kine (Shanxi)**577–578 |
| Prethodi:**Gao Heng od Sjevernog Qija** | **car Kine (Sjeverna/Centralna)**577–578 |
**Bitka na Mons Lactariusu** (italijanski: , doslovno: "Bitka na Mliječnim planinama") se odigrala pred kraj Gotskog rata 552. i 553. na padinama Vezuva između ostrogotske vojske pod kraljem Tejom na jednoj, i istočnorimske (bizantske) vojske pod Narzesom na drugoj strani. Ostrogoti koji su neposredno prije toga teško poraženi u bitci kod Tagine te izgubili najveći dio centralne Italije, su pokušali spriječiti Narzesa da zauzme Kume, jedno od njihovih preostalih uporišta u južnoj Italiji. Narzes je Tejinu vojsku, međutim, vještim manevrima dovesti u planinska bespuća oko Vezuva te je opkoliti. Kada su Ostrogoti iscrpljeni glađu pokušali izvesti proboj iz obruča, došlo je do izuzetno duge i krvave borbe na kraju koje je najveći dio Ostrogota, uključujući i Teju, poginuo. Preživjeli su se povukli iz Italije na područje današnje južne Austrije. Bitka je tako označila de facto završetak gotskog rata i uspostavu bizantske vlasti nad Italijom.

Izvori
------

* *History of the Later Roman Empire* by J. B. Bury, from Lacus Curtius
**Car Wu od (Liu) Songa** ((劉)宋武帝) (363–422), osobno ime **Liu Yu** (劉裕), kurtoazno ime **Dexing** (德興), nadimak **Jinu** (寄奴), bio je kineski car odnosno osnivač dinastije Liu Song. Poticao je iz izuzetno skromne i siromašne porodice, ali je nedostatak obrazovanja i društvenih veza nadoknadio velikom hrabrošću i vojničkim vještinama koje je u mladosti stavio na raspolaganje dinastiji Jin. Godine 404. je postao jednim od vođa pobune kojim je nakon jednogodišnje vlasti sa prijestolja srušen uzurpator Huan Xuan. Liu Yu je nakon toga postao regent te poduzeo niz pohoda u kojima su uništene sjeverne države Kasniji Yan i Kasniji Qin, a mnoge druge dotada nezavisne Wu Hu države na sjeveru Kine stavljene u vazalni odnos prema dinastiji Jin. Liu Yu je time stekao i politički kapital koga je konačno iskoristio kako bi 420. cara Gonga natjerao da mu prepusti prijestolje, okončavši tako dinastiju Jin i uspostavivši vlastitu dinastiju Song. Nakon toga je vladao relativno kratko - samo dvije godine. Nakon smrti je naslijedo sin car Shao od Liu Songa.

| Kineska carska porodica |
| --- |
| **Nova dinastija** | **Car od Liu Songa**420–422 | Slijedi:**Car Shao od Liu Songa** |
| Prethodi:**Car Gong od Jina** | **car Kine (Južna)**420–422 |
|  |
| --- |
|  |

**Dorpatska biskupija** (latinski: *Ecclesia Tarbatensis*, donjonjemački: *Bisdom Dorpat*) bila je biskupija katoličke crkve i teokratska kneževina na teritoriju Konfederacije Terre Mariane, koja je egzistirala od 1224. do 1558. 

Prostirala se po terenu današnjih estonskih okruga Tartu, Põlva, Võru i Jõgeva.

Historija
---------

Vitezi Teutonskog viteškog reda zauzeli su estonsku utvrdu *Tharbata* 1224. i prezvali je u Dorpat (to je današnji Tartu.
Još iste godine premješteno je sjedište estonske biskupije iz Lihule u Dorpat. Dorpatska biskupija bila je do 1255. sufraganska biskupija Nadbiskupije iz Lunda, od tad je sufraganska biskupija Riške nadbiskupije.

Car Svetog Rimskog Carstva Heinrich VI dodjelio je biskupima Terre Mariane titule kneževa Svetog Rimskog Carstva, pa su oni bili ne samo duhovni već i svjetovni vladari.

Biskupija je propala nakon širenja reformacije 1525. i bijega posljednjeg biskupa 1558. zbog napada Ruskog Carstva.

Teren biskupije je od 1561. domena Poljsko-Litvanske Unije, od 1629. Kraljevine Švedske a od 1721. nakon Nystadskog mira Ruskog Carstva.

Izvori
------

1. ↑   „Bishopric of Courland" (engleski). DBpedia. Pristupljeno 9.01.2022.
2. 1 2 3 4  „*Bishopric of Dorpat*" (engleski). Memim. Arhivirano iz originala na datum 2022-01-09. Pristupljeno 9.01.2022.

Vanjske veze
------------

* *Bishopric of Dorpat* Arhivirano 2022-01-09 na Wayback Machine-u (`lv`)
| **(Bei) Zhou Xiaomindi** ((北)周孝閔帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Yuwen (宇文, yǔ wén) |
| Osobno ime: | Jue (覺, jué) |
| Posthumno ime: | Xiaomin (孝閔, xiào mǐn),doslovno:"sinovljevski i oprezni" |
|

**Car Xiaomin od Sjevernog Zhoua** ((北)周孝閔帝) (542–557), osobno ime **Yuwen Jue** (宇文覺), nadimak **Tuoluoni** (陀羅尼), bio je car i nominalni osnivač kineske/Xianbei dinastije Sjeverni Zhou (iako je koristio titulu "Nebeski princ" (*Tian Wang*). Bio je mlađi sin Yuwen Taija, generala koji je bio *de facto* vladar države Zapadni Wei, te bio određen za Yuwen Taijevog nasljednika. Godine 556. mu je otac umro, a rođak Yuwen Hu postao njegov skrbnik. U proljeće 557. je Yuwen Hu cara Gonga, nominalnog vladara, prisilio da abdicira u korist Yuwen Juea, koji je kao car Xiaomin formalno započeo dinastiju Sjeverni Zhou. Mladom caru se, međutim, nije sviđalo biti marionetom svog rođaka, te je skovao zavjeru za likvidaciju Yuwen Hua. On je na to reagirao njegovim svrgavanjem; na carsko prijestolje je postavljen njegov stariji brat Yuwen Yu (kao car Ming). Nešto kasnije je Yuwen Hu dao Yuwen Juea pogubiti.

| Kineska carska porodica |
| --- |
| **Nova dinastija** | **Car Sjevernog Zhoua**557 | Slijedi:**Car Ming od Sjevernog Zhoua** |
| Prethodi:**Car Gong od Zapadnog Weija** | **car Kine (Zapadna)**557 |
**Dvorac Pejačević** nalazi se u nekadašnjem selu Retfala, danas potpada užem centru grada Osijeka.

Dvorac je podigao grof Sigismund (Žigmund) Pejačević 1801. godine, sudeći prema natpisu na pročelju. No, gradnja je počela nekoliko godina ranije, vjerojatno 1796. godine.

Vlastelinstvo Retfala pripalo je grofovima Pejačević darovnicom austrijske carice i hrvatsko-ugarske kraljice Marije Terezije 1750. godine. U početku je to bio relativno mali posjed.

Otmjen klasicistički dvorac ima tri krila u obliku slova U. Unutrašnji je prostor organiziran oko središnjeg hodnika, gdje se sobe nižu s obje njegove strane. Središnja je os istaknuta velikom dvoranom i predvorjem u velikom paviljonu. Središnji paviljon uzdignut je na kat, dok je ostali dio dvorca s bočnim krilima prizeman. Paviljon je raščlanjen arkadama u prizemlju i jonskim pilastrima velikog reda, a izvorno je bio natkriven mansardom kao ostatak zgrade.

U blizini dvorca, na retfalačkom groblju, nalazi se kapela-mauzolej obitelji Pejačević iz 1891. godine. Dvorac je od ulice odvojen trijumfalnim ulazom s kovanom željeznom ogradom.

Usprkos tome što nije poznat arhitekt koji ga je gradio, dvorac se smatra značajnim djelom arhitekture klasicizma u Hrvatskoj.

Literatura
----------

* Mladen Obad Šćitaroci, *Dvorci i perivoji u Slavoniji*, Zagreb 1998. ISBN 953-97121-0-6
**Car Xingzong od Liaoa** (kineski: ; pinyin: *Liáo Xīngzōng*) (3. april 1016 – 28. august 1055), rođen kao **Yelü Zongzhen** (kineski: ), bio je kitanski car iz dinastije Liao koji je vladao od 1031. do smrti.

Xingzong je bio najstariji sin prethodnog Shengzonga, a krunskim princom je proglašen 1021. godine u dobi od šest godine. Na prijestolje je stupio poslije očeve smrti 25. juna 1031. 

Xingzongova vladavina se tradicionalno opisuje kao početak kraja dinastije Liao. Za razliku od svog oca, nije se odlikovao naročitim vojnim i diplomatskim sposobnostima, ali je svejedno ulazio u česte sukobe sa carskom Kinom, te sa državom Zapadna Xia. Potonju je mnogo puta napadao, ali bez rezultata. Visoki porezi kojima je nastojao financirati te pohode, ali i vlastiti raskošan životni stil je izazvao duboko nezadovoljstvo u narodu. Umro je 1054. ili 1055. a naslijedio ga je sin Daozong.

|  |
| --- |
| Car Xingzong od Liaoa **Kuća Yelü (916–1125)****Rođen/a:** 1016  **Umro/la:** 1055 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**car Shengzong** | **car dinastije Liao**1031–1055 | Slijedi:**car Daozong** |

| * p
* r
* u
Popis careva dinastije Liao |
| --- |
| Taizu 太祖 • Taizong 太宗  • Shizong 世宗  • Muzong 穆宗  • Jingzong 景宗  • Shengzong 聖宗  • Xingzong 興宗  • Daozong 道宗  • Tianzuodi 天祚帝 |
Dvorac Mailáth - istočno pročelje
**Dvorac Mailáth** nalazi se u Donjem Miholjcu. Smatra se jednim od najočuvanijih dvoraca u Hrvatskoj.

Dvorac je građen od 1903. do 1906. za mađarsku obitelj Mailáth, uz raniji prizemni barokni dvorac Prandau s kojim čini jedinstvenu cjelinu. Arhitekt dvorca je István Möller. Uz dvorac je uređen perivoj.

Vlastelinstvo Donji Miholjac formirano je 1831. godine i bilo je u vlasništvu valpovačke obitelj Hilleprand von Prandau. Prandauova kći Stefanija udala se za mađarskog grofa Georga Mailátha te Donji Miholjac tako pripao grofovima Mailáth von Székhely.

Dvorac Mailáth - zapadno pročelje
Dvorac ima pravokutan tlocrt sa središnjim hodnikom uz koji se s obje strane nižu prostorije. U sredini je veliko predvorje. Cijeli se dvorac ističe bogatim ukrasima u neogotičkom stilu, s elementima stila *Tudor*. Sačuvani su bogati detalji: dekorativna stolarija, ograde stubišta, stropne i podne obloge, štukature i ugrađeni ormari, koji čine tek dio nekadašnje opreme u pedesetak prostorija. Dvorac bio uređen Mailáthovim trofejima iz Slavonije i putovanja po Africi i Aziji.

Perivoj oko dvorca Mailáth
Danas je u dvorcu Prandau smještena geodetska i porezna uprava te se unutrašnjost ne može turistički posjetiti, a u prostorijama dvorca Mailáth nalaze se uredi Gradske uprave i katastra.

Dvorac Prandau

Literatura
----------

* Mladen Obad Šćitaroci, *Dvorci i perivoji u Slavoniji*, Zagreb 1998. ISBN 953-97121-0-6

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Dvorac Mailáth** |
**Car Zhang od Hana**, kin. **漢章帝**, py. **hàn zhāng dì**, wg. **Han Chang-ti**, (57-88) bio je kineski car iz dinastije Han koji je vladao od 75. do 88. Bio je treći po redu car Istočne dinastije Han.

Kineski izvori ga opisuju kao vrijednog i promišljenog vladara. Za vrijeme vladavine je smanjivao poreze i brinuo o svim vrstama državnih poslova. Zhang je također smanjio troškove državne uprave te promovirao konfucijanstvo. Zbog toga su kineska država i društvo zabilježili period prosperiteta i procvata kulture. Zajedno sa ocem carem Mingom su ga kasnije generacije hvalile i njihovu vladavinu smatrale zlatnim dobom Istočnog Hana, a u kineski jezik ušla fraza Vladavina Minga i Zhanga.

Za vrijeme njegove vladavine kineske trupe pod generalom Ban Chaom su prodrle daleko na zapad nastojeći goniti pobunjene Xiongnue koji su uznemiravali trgovačke rute danas poznate kao Put svile.

Nakon cara Zhanga će Istočna dinastija Han biti pogođena stalnom borbom suprotstavljenih dvorskih frakcija i eunuha koji su se borili za vlast, zbog čega će Zhangov period biti slavljen kao "dobra vremena".

Nazivi era
----------

* *Jianchu* (建初 py. jìan chū) 76-84
* *Yuanhe* (元和 py. yúan hé) 84-87
* *Zhanghe* (章和 py. zhāng hé) 87-88

|  |
| --- |
| Car Zhang od Hana**Kuća Liu****Rođen/a:** 57  **Umro/la:** 88 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Car Ming od Hana** | **Car Kine**75 – 88 | Slijedi:**Car He od Hana** |
| **(Liu) Song Xiaowudi** ((劉)宋孝武帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Liu (劉; liú) |
| Osobno ime: | Jun (駿, jùn) |
| Hramsko ime: | Shizu (世祖, shì zǔ) |
| Posthumno ime: | Xiaowu (孝武, xiào wǔ),doslovno:"sinovski i ratnički" |
|

**Car Xiaowu od Liu Songa** ((劉)宋孝武帝) (430–464), osobno ime**Liu Jun** (劉駿), kurtoazno ime **Xiulong** (休龍), nadimak **Daomin** (道民), bio je car Kine iz dinastije Liu Song. Bio je sin cara Wena i njegove konkubine Supruge Lu Huinan,. Otac ga, kao ni majku, nije favorizirao. Na prijestolje je došao nakon što je njegov stariji brat 453. Liu Shao uz pomoć svog mlađeg brata i Liu Junovog imenjaka, ubio oca, izazvavši ogorčenje među generalima i guvernerima koji su smjesta digli ustanak, istaknuvši Liu Juna za cara. Liu Jun je porazio Liu Shaoa i postao novi car. Iskazao se kao općenito sposoban vladar, ali mu je te vrline zasjenio seksualni nemoral i sklonost incestuoznim vezama, te okrutnost prema podanicima, pogotovo u kasnijim periodima vladavine. Umro je 464. i naslijedio ga je sin Liu Ziye, budući car Qianfei. 

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Liu Shao**  |  **car Liu Songa** 453–464 | Slijedi: **Car Qianfei od Liu Songa**  |
**Car Xianzong od Tanga** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ) (778–14. februar 820; vl. 805 – 820), osobno ime **Li Chun** (李純), rođ. **Li Chun** (李淳), bio je car Kine iz dinastije Tang. Bio je najstariji sin cara Shunzonga, koji mu je 805. nakon godinu dana vladavine prepustio prijestolje.

Po dolasku na vlast se car Xianzong posvetio smanjivanju vlasti vojnih guvernera (*Jiedushi*), pri čemu je protiv onih koji su ga odbijali slušati započinjao ratove. Njegovi pohodi su ispočetka bili uspješni, pa je Xianzongova vojska porazila gospodare rata kao što su Liu Pi, Yang Huilin (楊惠琳) godine 806. i Li Qi 807. godine. 813. godine, je nakon što je pacificirao Okrug Weibo (魏博, smješten u suvremenom Handanu Hebei) pod Tian Xingom, bio na putu da ponovno uspostavi čvrstu centralnu vlast nad carstvom kojim su dotada de facto vladali regionalni gospodari rata. Međutim, iste godine je doživio prvi veliki poraz u sukobu sa Wang Chengzongom. Međutim, do 817. je uspio poraziti i Li Shidaoa i Wanga, čime je Kinesko Carstvo ponovno postala centralizirana država. Kasniji historičari su zbog toga vladavinu cara Xianzonga nazivali Yuanhe restauracija (元和中興).

Uspjeh cara Xianzonga u suzbijanju destruktivnih snaga vojnih guvernera je, pak, imao naličje u usponu dvorskih eunuha. Tako se navodi kako je car Xianzong godine 820. ubijen od eunuha Chen Hongzhija (陳弘志), pri čemu su neki historičari osumnjičili njegovu suprugu Suprugu Guo i sina Li Henga (kasnijeg cara Muzonga) kao moguće naručitelje atentata.

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Car Shunzong od Tanga**  |  **car dinastije Tang** 805–820 | Slijedi: **Car Muzong od Tanga**  |
Plod šimširike je otrovan
**Bobica** je tip prostog zatvorenog ploda. Pripada sočnim plodovima jer je perikarp u celini sočan, mada je kod nekih vrsta tvrđi ili čak odrvenjen.

Primeri
-------

Najtipičniju bobicu imaju šimširika i vinova loza. Kod njih su endokarp i mezokarp sočni, dok je egzokarp u vidu zaštitne kožice. Kod pomorandže i limuna egzokarp je veoma čvrst i sadrži žlezde, dok se endokarp razvija u vidu kesastih proširenja ispunjenih sočnim supstancama. Karpele se u unutrašnjosti ploda dele na veći broj komora, koji kod pomorandže iznosi deset. U svakoj od njih ima po dva semena zametka, od kojih se samo od jednog stvara seme, dok drugi abortira. Kod vrsta iz porodice  koru čine srasli egzokarp i cvetna loža, a mesnati deo nastaje od mezokarpa i endokarpa. Kod nara i ribizle sočni deo ploda nastaje iz ćelija integumenata, a kod kaktusa bobica nastaje od funikulusa.

Izvori
------

1. 1 2  Tatić, B.& Petković, B. 1991. Morfologija biljaka. Naučna knjiga. Beograd.

  



**Podjela plodova**

| A) Prosti plodovi | B) Složeni plodovi | V) Zbirni plodovi |
| --- | --- | --- |
| 1. pucajući | 2. nepucajući | dud  | jagoda  |
| mahuna  | a) sušni | b) sočni | smokva  | kupina  |
| mešak  | orašica  | bobica  |  | malina  |
| ljuska  | krupa  | koštunica  |  | ruža  |
| ljuščica  | ahenija  | pomum  |  |  |
| čahura  | šizokarpijum  |  |  |  |
|  | merikarpijum  |


***Bobica*** na Wikimedijinoj ostavi
Naslovna ilustracija knjige *Tales of the Jazz Age* (Priče iz doba jazza) F. Scotta Fitzgeralda iz 1922. godine, pisca koji je u velikim dijelom popularizirao taj izraz.
**Doba jazza** (engl. ) ili **era jazza** je izraz kojim se, najčešće kolokvijalno, opisuje period historije SAD od 1918. do 1929. godine, odnosno od završetka Prvog svjetskog rata do sloma njujorške burze i početka Velike ekonomske krize. Ponekad se navodi kao sinonim za pojam Burne dvadesete kojim se isti period označava na širem globalnom planu.

Glavna značajka perioda bio je uspon američke ekonomije, uvjetovan time da su SAD relativno kratko sudjelovale u ratu i, za razliku od većine drugih industrijskih država, nisu bile neposredno pogođene ratnim razaranjima. Ti pozitivni trendovi su se prelili na široke slojeve, uz istovremeni razvoj modernih tehnologija kao što su automobili, koji su prvi put postali dostupni srednjoj klasi, i radio. Iako je američkom politikom tada dominirala Republikanska stranka te izolacionizam u vanjskoj politici i konzervativni trendovi u unutrašnjoj politici, novostvoreni prosperitet se često tumačio time da se upravo u SAD najdosljednije i najuspješnije primjenjuje laissez faire kapitalizam. Na američku je politiku značajno uticalo i nedavno uvedeno žensko pravo glasa, ali još više uz široki konsenzus izglasani amadmnani na Ustav SAD kojima je van snage stavljeno točenje alkoholnih pića. Ta je mjera, poznata kao Prohibicija, bila izuzetno nepopularna, prije svega u velikim gradovima, te je izazvala masovno i često otvoreno kršenje zakona, odnosno omogućila razvoj organiziranog kriminala. Tom zakonu, ali i autoritetu i tradicionalnim vrijednostima uopće, su se najviše suprotstavljale mlađe generacije, koji su kao svojevrsni simbol pobune preuzeli tada mladu jazz muziku, po kojoj je era dobila ime. Među mladim buntovnicima su se našle i žene, koje su prvi puta počele javno prakticirati neke dotada izrazito muške aktivnosti kao što su pušenje cigareta, noćni izlasci ili ples, pri čemu je posebno popularan postao charleston, a također se kod žena razvila i "moderna" supkultura koja je dobila ime flapper.

Vidi još
--------

* Zlatne dvadesete
* Lude godine (Francuska)

Vanjske veze
------------

* The Jazz Age In America
* Roaring Twenties from U S History.com
| **(Xi) Liang Mingdi** ((西)梁靖帝)or **Liang Gong** (梁公) |
| --- |
| Porodično ime: | Xiao (蕭, xiāo) |
| Osobno ime: | Cong (琮, cóng) |
| Posthumno ime:(puno) | Xiaojing (孝靖, xiào jìng)doslovno:"sinovljevski i krotak" |
| Posthumno ime:(kratko) | Jing (靖, jìng)"krotak" |
|

**Car Jing od Zapadnog Lianga** ((西)梁靖帝; fl. 583 - 604), osobno ime **Xiao Cong** (蕭琮), kurtoazno ime **Wenwen** (溫文), formalno **Vojvoda od Jua** (莒公) potom **Vojvoda od Lianga** (梁公), je bio nominalni/sporni, ali i posljednji car kineske dinastije Liang. Kao i njegovom ocu caru Mingu, vlast je bila ograničena na područje Jianglinga, gdje je služio kao vazal dinastiji Sui; zbog toga ga tradicionalni historičari nisu smatrali pravim carem. Godine su njegov stric Xiao Yan (蕭巖) i brat Xiao Huan (蕭瓛) prebjegli južnoj dinastiji Chen. To je caru Wenu od Suija poslužilo kao izgovor da ukine carstvo Liang. Jing, koji je ostao lojalan, opozvan je na dvor gdje je vršio niz formalnih dužnosti. Na njima se nije previše isticao zalaganjem, a kako je sam objasnio, nije htio privlačiti pažnju na sebe. Ni godina života ni godina smrti mu nisu poznate.

Izvori
------

* *Knjiga Suija*, vol. 79. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Historija Sjevernih dinastija*, vol. 93. Arhivirano 2008-02-07 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 175, 176, 178, 180.


| Kineska carska porodica |
| --- |
| Prethodi:**Car Ming od Zapadnog Lianga** | **car dinastije Liang**585 – 587 | **Dinastija okončana**  |
| **car Kine (oblast Jiangling)**585 – 587 | Slijedi:**Car Wen od Suija** |

**↑1**  Dio historičara smatra da je Xiao Xi, koji je sebe proglasio carem Lianga 30 godina kasnije, bio njegov nasljednik.
**Carrión** je rijeka na sjeverozapadu Španjolske duga 179 km, desna pritoka Pisuerge.

Karakteristike
--------------

Rijeka izvire iz grupe glacijalnih jezera - *Laguna de Fuentes Carrionas*, u Kantabrijskom gorju na nadmorskoj visini od 2.220 metara.

Od tamo teče prema zapadu preko akumulacijskih jezera Camporredondo i Compuerto podignutih 1930. i 1960. Prije nego što doteče do Guarda protiče kroz još jedno manje jezero Velilla, podignuto za potrebe istoimene termoelektrane. Od jezera skreće prema jugu, zatim dotiče do grada Palencia, gdje se račva u dva rukavca i formira dva otoka. Petnaestak kilometara južnije ima ušće u Pisuergu.

Sliv rijeke ima površinu od 3.351 km² i proteže se preko visoravni Meseta.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*¡¡¡Ríos de España!!!* "(španjolski). Listas de 20minutos. Pristupljeno 21. 6. 2018.

Vanjske veze
------------

***Carrión (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *¡¡¡Ríos de España!!!*  (`es`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Car Mun od Balhaea** (? - 793; osobno ime **Dae Heum-mu**) bio je treći po redu, odnosno najdugovječniji od svih vladara sjeverne korejske države Balhae, koji je vladao od 737. do smrti 793. Naslijedio je svog oca kralja Mua nakon njegove smrti 737. 

Njegovu dugu vladavinu su obilježili uspješni diplomatski napori sa ciljem da se osiguraju mir i državne granice. Sa Kinom pod dinastijom Tang su uspostavljeni diplomatski odnosi te tamo poslan niz domaćih plemića i učenjaka da se upoznaju sa tamošnjim običajima, te kulturnim i naučnim dostignućima. Zahvaljujući tome je osnovan 'Jujagam *(Hangul: 주자감, Hanja: 胄子監) ili Nacionalna akademija, po uzoru na sličnu [Guozijian|kinesku instituciju]].*

Ostvario je i dobre odnose sa južnom korejskom državom Silla te je dao sagraditi *Silla-put* (Hangul: 신라도, Hanja: 新羅道) kao trgovačku rutu.

Vanjske veze
------------

* Britannica Korea article (`ko`)
* Balhae era poem and extensive historical background (`ko`)
* KCNA article on the two tombs of Dae Heummu's daughters (`ko`)
* The extension of Balhae Kingdom under King Mun (`ko`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Dae Muye**  |  **Car Balhaea** 737–793 | Slijedi: **Dae Won-ui**  |
**Bayogoula** (Bayougoula).- /"*Báyuk-ókla* = Bayou people,"; Sami sebe nazivali su "Ischenoca" ="our people," / pleme porodice Muskhogean naseljeno u ranom 18. stoljeću (1700.) zajedno sa Mugulasha Indijancima u jenom selu na zapadnoj obali Mississippija u Louisiani, župa Iberville Parish. Prema Mooneyu (1928) Bayogoula, Quinipissa i Mugulasha, zajedno su (1650) brojali oko 1.500 duša. Prvi ih posjećuje Iberville (1699). Već iste zime 1699-1700. napalo ih je pleme Houma. Iste godine (1700) Bayogoula su iz nepoznatoga razloga napali svoje suseljane iz plemena Mugulasha i izvršili masakr. Sličnu sudbinu kasnije doživljavaju i oni sami, kada ih je 1706. napalo pleme Taensa. 

Prema podacima Ibervillea, u naselju Bayogoula postojala su dva svetišta (drugo je zacijelo pripadalo, što bi bilo logično, plemenu Mugulasha), 107 kuća s 200 do 250 muškaraca. U svetištima je neprekidno gorjela vatra, a blizu ulaznih vrata nalazile su se figure životinja, medvjeda, vuka, ptica i oposuma (choucoüacha), koji je po svoj prilici bio glavno božanstvo, i kojemu su se prinosili žrtveni darovi. Ubrzo nakon masakra preostale Bayogoule potukle su epidemije boginja, tako da već 1721. nije bilo nijedne poznate obitelji iz ovog plemena.

Vanjske veze
------------

* Bayougoula History
* Bayougoula Arhivirano 2007-09-26 na Wayback Machine-u
* Bayougoula