Kenso Tange
**Kenzo Tange** (丹下健三; *Tange Kenzō* rođen 4. septembar, 1913. - 22. mart, 2005.) je japanski arhitekta, i dobitnik Pricerove nagrade 1987. godine. Tange je svetsku slavu stekao rekonstrukcijom Hirošime, razorene u Drugom svetskom ratu. Tange je bio učesnik rekonstrukcije zemljotresom razorenog Skoplja.

Šinjaku-ku Tokio

Biografija
----------

Rodio se 4. septembra 1913. godine u Osaki a detinjstvo je proveo u gradu Imbari na japanskom ostrvu Šikoku. 1935. godine je počeo sa studijem arhitekture na univerzitetu u Tokiju i za to se odlučio upoznavajući se sa arhitekturom Le Korbizjea. Za vreme rata je počeo sa studijem urbanizma. 1946. godine je postao vanredan profesor na tokijskom univerzitetu i osnovao je „Tange Laboratoriju" Na tokijskom univerzitetu je radio kao profesor od 1963. – 1974. godine i postao je traženi predavač na univerzitetima kao Harvard, Jel, Berkli i drugim.

Delo
----

U svetsku istoriju kulture se upisao kao arhitekta i urbanista koji je radio na oporavku Japana posle Drugog svetskog rata ali i kao tvorac nezaboravnih visećih konstrukcija za tokijsku letnju olimpijadu ili paviljona „EXPO" u Osaki. Već jako rano je pokušavao da kombinuje avangardne elemente sa japanskom tradicionalnom arhitekturom a u kasnijim godinama se okretao ka internacionalnom stilu u arhitekturi.

Njegov celosvetski debi je učešće na „Centar mira" i „Spomenik u Hirošimi" 1949. godine i od toga doba je stvarao mnoge arhitektonske i urbanističke projekte u celom svetu. 1959. godine je doktorirao sa radom „Prostorne strukture u velegradu" i ovoj temi je posvetio celi svoj život.- na primer u „Planu za Tokijo 1960." u projektu gradskog dela Fijera u Bolonji i novog grada za 60.000 ljudi u Kataniji u Italiji. Tange je radio i u stilu brutalizma i takova je skupštinska zgrada u Kurašiki i telekomunikaciona zgrada Jamanaši u Kofu.

### Životno delo

Životno delo arhitekta Kenzo Tange je „Olimpijski i sportski areal" za tokijsku olimpijadu. Izgradio ga je iz krivih linija koje su proizašle iz oblika konstrukcije od visećih lančanih krovova i od spiralnih oblika odvijajućih se od središnjih nosećih armiranobetonskih pilona. Kao jedini arhitekta dobio je odlikovanje od olimpijskog komiteta za svoj rad.

Nagrade
-------

Kenzo Tange je dobio mnoge nagrade za svoj rad kao zlatna medalja RIBA, AIA francuske akademije 1987. godine kao i najvišu nagradu Pricerovu nagradu – najvišu nagradu u ovoj branži. Te iste godine je predstavio i svoj dalji projekat tokijske skupštine.

Motto
-----

U svim projektima rezonuje Tangeov moto: Arhitektura mora imati nešto što čoveka hvata za srce, no uporedo njene osnovne forme i prostori moraju da imaju istu logiku. Kreativni rad je u naše doba jedinstvo tehnologije i humanosti. Tradicija ima ulogu katalizatora koji ubrzava hemijsku reakciju no u konačnom rezultatu se više ne može detektovati. Tradicija može biti deo dela no sama o sebi nije stvaralačka.

Njegovi najznačajniji radovi
----------------------------

* Memorijalni park mira u Hirošimi
* Katolička katedrala, Tokio
* Tokio većnica
* Gimnazijum za Olimpijadu 1964. Tokio
* Fuđi TV

Galerija
--------

* 1955: „Hiroshima Peace Memorial Museum" u memorialnom parku u Hirošimi**1955**: „Hiroshima Peace Memorial Museum" u memorialnom parku u Hirošimi
* 1958: „Prefectural the Government Building" u Kagavi**1958**: „Prefectural the Government Building" u Kagavi
* 1964: „Yoyogi National Gymnasium" gimnazija u Tokiju**1964**: „Yoyogi National Gymnasium" gimnazija u Tokiju
* 1991: „Metropolitan Government Building" u Tokiju**1991**: „Metropolitan Government Building" u Tokiju
* 1996: „The Fuji TV headquarters" u Odabi**1996**: „The Fuji TV headquarters" u Odabi
* 2000: „Prefectural the Government Building" u Kagavi**2000**: „Prefectural the Government Building" u Kagavi
* Administrativna zgrada Šinjuku- TokijoAdministrativna zgrada Šinjuku- Tokijo

Eksterni linkovi
----------------

***Kenzō Tange*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični sajt

| * p
* r
* u
Dobitnici Pritzkerove nagrade |
| --- |
| 

1979. Philip Johnson  **•** 
1980. Luis Barragán  **•** 
1981. James Stirling  **•** 
1982. Kevin Roche  **•** 
1983. I. M. Pei  **•** 
1984. Richard Meier  **•** 
1985. Hans Hollein  **•** 
1986. Gottfried Böhm  **•** 
1987. Kenzo Tange  **•** 
1988. Gordon Bunshaft i Oscar Niemeyer  **•** 
1989. Frank Gehry  **•** 
1990. Aldo Rossi  **•** 
1991. Robert Venturi  **•** 
1992. Álvaro Siza Vieira  **•** 
1993. Fumihiko Maki  **•** 
1994. Christian de Portzamparc  **•** 
1995. Tadao Ando  **•** 
1996. Rafael Moneo  **•** 
1997. Sverre Fehn  **•** 
1998. Renzo Piano  **•** 
1999. Norman Foster  **•** 
2000. Rem Koolhaas  **•** 
2001. Herzog & de Meuron  **•** 
2002. Glenn Murcutt  **•** 
2003. Jørn Utzon  **•** 
2004. Zaha Hadid  **•** 
2005. Thom Mayne  **•** 
2006. Paulo Mendes da Rocha  **•** 
2007. Richard Rogers  **•** 
2008. Jean Nouvel  **•** 
2009. Peter Zumthor  **•** 
2010. Kazuyo Sejima i Ryue Nishizawa / SANAA  **•** 
2011. Eduardo Souto de Moura  **•** 
2012. Wang Shu  **•** 
2013. Toyo Ito  **•** 
2014. Shigeru Ban  **•** 
2015. Frei Otto  **•** 
2016. Alejandro Aravena
 |