recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gubaz** ili **Gubazes II** (gruzijski: , grčki: ) je bio kralj drevne gruzijske države Lazika od cca. 541. do vlastitog ubistva 555. Bio je jedna od najznačajnijih ličnosti Lazijskog rata, prvo kao vazal Sasanidske Perzije, a od 548. saveznik Istočnog Rimskog (Bizantskog) Carstva.

O njegovom životu postoje prilično oskudni podaci, te se ne zna datum njegovog rođenja niti otac. S druge strane se zna da mu je majka bila rodom iz Bizanta, odnosno da je u mladosti proveo neko vrijeme u Konstantinopolu, stekavši čin *silentariusa* na carskom dvoru. Na vlast je došao u vrijeme vladavine cara Justinijana I, prije izbijanja neprijateljstava Bizanta i Perzije koja će postati poznata kao Lazijski rat. U to vrijeme je Lazika bila bizantska klijentska država. Pokušaj Jovana Ciba, bizantskog *magister milituma*, da uvede trgovački monopol u Lazici, izazvao je Gubazovo nezadovoljstvo te ga potakao da 541. prijeđe na perzijsku stranu, pomogavši kralju Hozroju I da zauzme strateški važnu tvrđavu Petra, a samim time i kontrolu nad Lazikom. 

Gubaz je nakon toga postao perzijski vazal, ali je s vremenom postao sve nezadovoljniji postojećim stanjem, prije svega zbog prestanka prihoda koja je dotle donosila trgovina s Bizantom preko Crnog mora. Gubaz je kao kršćanin također sve teže trpio nastojanja Perzijanaca da svojim vazalima nametnu zoroastričku vjeru. Prema Prokopiju, Hozroje je u tu svrhu čak namjeravao protjerati sve domoroce i Laziku kolonizirati Perzijancima. Kada je Gubaz čuo za to, odlučio je prijeći na stranu Bizanta.

Nakon toga su uslijedile godine teških i iscrpljujućih borbi za kontrolu nad Lazikom. Gubaz je to smatrao posljedicom nesposobnosti bizantskih generala, te o tome pisao caru Justinijanu. Jedan od njih je bio smijenjen, ali dvojica - Martin i Rustik - su to odlučili spriječiti. Doveli su Gubaza da promatra opsadu perzijske tvrđave, pa su ga tada Rustik i njegov brat Jovan tada mučki proboli nožem. Vijest o smrti kralja je izazvala bijes među Lazima, čija je skupština poslala izaslanstvo caru sa zahtjevom da kazni ubice ili će svi opet prijeći na perzijsku stranu. Justinijan je udovoljio njihovom zahtjevu, pogubivši Rustika i Jovana, dok je Martin samo smijenjen. Novim kraljem je postao Gubazov sin Cat.

Izvori
------

Literatura
----------

* Bury, John Bagnell (1958), *History of the Later Roman Empire: From the Death of Theodosius I to the Death of Justinian, Volume 2*, Courier Dover Publications, ISBN 978-0486203997
* Greatrex, Geoffrey; Lieu, Samuel N. C. (2002), *The Roman Eastern Frontier and the Persian Wars (Part II, 363–630 AD)*, Routledge, ISBN 0-415-14687-9
* Martindale, John R.; Jones, A.H.M.; Morris, John (1992), *The Prosopography of the Later Roman Empire - Volume III, AD 527–641*, Cambridge University Press, ISBN 978-0521201608
* Toumanoff, Cyril. "How Many Kings Named Opsites?". *A Tribute to John Insley Coddington on the occasion of the fortieth anniversary of the American Society of Genealogists*. Association for the Promotion of Scholarship in Genealogy, 1980.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Tzath I ?** | **Kralj Lazike**cca. 541 – 555 | Slijedi:**Tzath II** |
**Elektromagnetno polje** je fizičko polje koje izazivaju naelektrisana tela. Ono utiče na ponašanje naelektrisanih tela u blizini polja.

Elektromagnetno polje se prostire beskonačno u prostoru i opisuje elektromagnetsku interakciju. Ovo polje je jedno od četiri osnovnih sila prirode (preostala su gravitacija, slaba sila i jaka sila). Polje se prenosi elektromagnetskim zračenjem. Po poretku rasta energije (smanjenja talasne dužine) elektromagnetno zračenje obuhvata: radio talase, mikrotalase, infracrveno zračenje, vidljivu svetlost, ultraljubičasto zračenje, iks zrake i gama zrake.

Elektromagnetsno polje se može posmatrati kao rezultanta električnog i magnetnog polja. Električno polje izazivaju naelektrisanja koja miruju, a magnetno polje kretanje naelektrisanja (električna struja). Stacionarna i pokretna naelektrisanja se često opisuju kao izvori elektromagnetnog polja. Način na koji naeletrisanja i električna struja utiču na eletromagnetno polje je opisan Maksvelom jednačinama i Lorencovim zakonom.

Polje na velikim rastojanjima
-----------------------------

U aproksimaciji kada posmatramo polje na velikim rastojanjiima, da bi se dobile sve informacije o električnom i magnetnom polju nije potrebno znati i rotor i divergenciju polja, dovoljno je znati samo vektorski potencijal, tj. rotor elektromagnetnog polja. Električno i magnetno polje na velikim rastojanjima se ponašaju kao {\displaystyle {\frac {1}{r}}}, a određeni su sa električnim dipolnim momentom sistema naelektrisanih čestica. Sferni talas emitovan od sistema naelektrisanja se na velikim rastojanjima aproksimira ravnim talasom.
| Kiseline i baze |
| --- |
| Konstanta disocijacije kiseline Kiselo-bazna ekstrakcija Teorije kiselina i baza Kiselo-bazna titracija Konstanta disocijacije Funkcija kiselosti Puferi pH Protonski afinitet Autojonizacija vodeJačina kiseline |
| 
Tipovi kiselina |
| Brensted •Luis •Mineralne Organske •Jake Superkiseline •Slabe |
| 
Tipovi baza |
| Brensted •Luis •Organske Jake •Superbaze Nenukleofilne •Slabe |
| * p
* r
* u
 |

**Elektrolitička disocijacija** je razlaganje elektrolita na pozitivne ili negativne jone pod uticajem molekula rastvarača, npr.

NaCl → Na+ + Cl-
Disocijacija je posledica solvatacije kod polarnih rastvarača (npr: voda) u kojem polarni molekuli rastvarača okružuju rastvorak. U tom procesu dolazi do neutralisanja elektrostatičke privlačne sile među jonima rastvorka te se oni, solvatisani, udaljuju jedni od drugih, dakle postaju slobodni joni. Važno je uočiti da polarno rastvarač ne stvara jone već ih samo oslobađa iz kristala. 

Zbog toga sposobnost disocijacije imaju jonska ili veoma jaka polarna kovalentna jedinjenja. Disosovani rastvor hemijskog jedinjenja naziva se elektrolit.

Disocijacija je povratna reakcija - ako se uklone molekuli polarnog rastvarača (uparavanje ili razblaživanjem manje polarnim rastvaračem dolazi do stvaranja neutralnih molekula koji mogu biti manje ili više rastvorni. Isto, dodatak jačeg eletrolita, koji ima zajednički jon sa slabijim, suzbija se disocijacija slabijeg.

Elektrolitičkoj disocijaciji u vodi su podložne sve rastvorljive soli, većina kiselina i baza. No, ne moraju sve da disosuju u istom stepenu. Na primer, sirćetna kiselina je rastvorna u vodi ali disosuje vrlo slabo u odnosu na sumpornu kiselinu.

Stepen disocijacije je merilo disocijacije jonskog jedinjenja i predstavlja odnos broja disosovanih prema ukupnom broju molekula. Mnogo važniji koncept je konstanta disocijacije.

Mnoga hemijska jedinjenja podležu disocijaciji sama od sebe. Npr. voda autodisosuje po šemi:

H2O + H2O → H3O+ + OH-
Stepen disocijacije ove reakcije u normalnim uslovima iznosi oko 10-7, što označava da na svakih 107 (10.000 000) molekula vode samo jedan podleže disocijaciji sam od sebe. Konstanta disocijacije vode je 10-14 i predstavlja osnovu za stvaranje pH skale. 
PH dolazi od latinskih reči poentia hidrogenum, koje znači aktivnost vodonika i defenisana je kao negativni logoritam koncetracije H+ jona.
Elektrolitičku disocijaciju ne treba mešati sa elektrolizom. 

Elektrolitička disociacija može da se odigra u nekoliko stepena u zavisnosti od kompleksnosti molekula koji se disocira.

Izvori
------

1. ↑  By Henry Paul Talbot, Arthur Alphonzo Blanchard. *The electrolytic dissociation theory: with some of its applications*.
2. ↑  Harry Clary Jones. *The theory of electrolytic dissociation and some of its applications*.

Spoljašnje veze
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Fizika***  |
|  | ***Portal Hemija***  |
|
José de Ribera: Iksion, 1632.
**Iksion** (grč. **Ἰξίων**, *Ixiôn*) bio je jedan od Lapita, tesalski kralj, Antionov ili Flegijin sin; prvi čovjek u povijesti koji je prolio krv svoje rodbine.

Mitologija
----------

Iksion je oženio Diju, Dionejevu kćer te je obećao njezinu ocu vrijedan dar. No, nije mu platio te je Dionej ukrao neke njegove konje kao nadoknadu. Iksion je prikrio svoju srdžbu te ga je pozvao na gozbu u Larisi. Kad je njegov punac stigao, bacio ga je u krevet s gorućim ugljenom i drvom. Susjedni su prinčevi bili uvrijeđeni njegovim postupkom te su odbili izvršiti rituale pročišćavanja, pa je Iksion živio kao odmetnik.

No, Zeus se sažalio nad Iksionom te ga je doveo na Olimp. Umjesto da bude zahvalan, poželio je Heru, Zeusovu ženu. Zeus je doznao za njegove namjere i napravio oblak u Herinu obličju te je prevario Iksiona koji je vodio ljubav s "Herom". Prema jednoj inačici mita, od tog su čina nastali Kentauri (Iksionide).

Iksion je potom bačen s Olimpa Zeusovom munjom. Kažnjen je tako što treba razapet provesti vječnost vrteći se na zapaljenu kolutu u Tartaru.

Literatura
----------

* Vergilije: *Georgike* (4. pjevanje)
* Vergilije: *Eneida* (6. pjevanje)
* Ovidije: *Metamorfoze* (12. pjevanje)

Eksterni linkovi
----------------

***Iksion*** na Wikimedijinoj ostavi

* Iksion u grčkoj mitologiji
**Labarna II** bio je prvi kralj Hetitskog Carstva koji je vladao iz Hattuse (dok su raniji kraljevi vladali iz Neše), te je tom prigodom uzeo ime **Hattusili I**. Vladao je cca. 1650–1620. pne. (srednja kronologija).

On je prvi hetitski vladar koji je iza sebe ostavio zapise koji korespondiraju s njegovo vladavinom. Osim titule "Kralj Hattusasa", koristio je i titulu "Čovjek iz Kushare", odnosno referencu na prahistorijsku prijestlnicu Hetita, kojom su vladali prije osvajanja Neše. Klinopisna ploča pronađena 1957. godine, napisana na hetitskom i akadskom jeziku detaljno opisuje šest godina njegove vladavine.

U njoj se govori kako je proširio hetitsku vlast do mora, a da je u drugoj godini savladao Alalakh i druge gradove u Siriji. U trećoj je godini vodio pohod protiv Arzawe u zapadnoj Anadoliji, a zatim se vratio u Siriju gdje je tri godine proveo vraćajući prethodno osvojenu teritoriju koju su u njegovom odsutstvu preuzeli Hurijci.

U Hattusasu, suvremenom Boghazkoyu, sagradio je citadelu.

Eksterni linkovi
----------------

* Reign of Hattusili I


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Labarnas I** | **Hetitski kralj** | Slijedi:**Mursili I** |
**Hadža** (arapski: ‏حجة) je jedna od 20 jemenskih muhafaza. Ova pokrajina prostire se na sjeverozapadu Jemena, uz granicu sa Saudijskom Arabijom.

Geografija
----------

Pokrajina je udaljena 127 km sjeverozapadno od glavnog grada Sane. Teren i klima su vrlo različiti, uz more u Tihami vlada tropska klima u pješčanoj ravnici, a u planinskoj unutrašnjosti (2500 – 3000 m) kontinentalna klima s vrućim ljetima i hladnim zimama. Muhafaza Hadža ima površinu od 8300 km² i 1,479.568 stanovnika, a gustoća naseljenosti iznosi 178 stanovnika po km². Većina stanovnika bavi se poljoprivredom. Ovoj muhafazi pripadaju crvenomorski otoci Du Hurab i Baklan.

Izvori
------

1. ↑  Broj stanovnika muhafaze Hadže na stranicama citypopulation.de

Eksterni linkovi
----------------

***Hadža (muhafaza)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Hajjah Governorate Arhivirano 2016-04-20 na Wayback Machine-u (`en`)

| * p
* r
* u
Jemenske muhafaze |
| --- |
| Zastava Jemena | 
* Adan
* Amran
* Abjan
* Ad-Dali
* Al-Baida
* Al-Hudaida
* Al-Džauf
* Al-Mahra
* Al-Mahvit
* Sana (glavni grad)
* Damar
* Hadramaut
* Hadža
* Ibb
* Lahidž
* Marib
* Raima
* Sada
* Sana
* Šabva
* Taiz

 | Karta Jemenskih muhafaza |
*Za ostala značenja, v. Hiawatha (razvrstavanje).*
Hiawatha nosi Minehahu u Minnehaha Parku u Minneapolisu, Minnesota.
**Hiawatha** (Hä-yo-went’-hä; *Čovjek koji se češlja* ili *Man who Combs*), naziv položaja jednog od devet poglavica Mohawka i osobno ime koje kojeg poglavica dobiva danom stupanja na tu funkciju. To je anglizirani oblik izvornog naziva Hä-yo-went’-hä jednog od 50 u plemenskom savezu Haudenosaunee, koji je unutar konfederacije Iroquois zastupao pleme Mohawk .

Hä-yo-went’-hä je kao i Da-gä-e’-o-gă i Da-gä-no-we’-dä pripadao klanu Kornjača i prvoj klasi poglavica među Mohawkima. Po irokeškom pravilu stupanjem na dužnost neklog položaja, naziv istog položaja postao bi i osobno ime poglavice sve dok bi bio na tom položaju. Kako se Deganawida (Da-gä-no-we’-dä) i Hiawatha (Hä-yo-went’-hä) smatraju utemeljivačima saveza Irokeza njihova mjesta na tim položajima poslije njih više nitko nije zauzimao, ali se na sastancima vijeća ponašalo kao da oni tamo sjede, tako da je u principu postojalo svega 48 irokeških poglavica, odnosno sedam među Mohawkima.

I Deganawida i Hiawatha (čije je postojanje nemoguće dokazati), postali su legendarne ličnosti u pjesmama i pričama.

Izvori
------

1. ↑  Morgan

***Hiawatha*** na Wikimedijinoj ostavi
**Hardkor** (engl.  – tvrdo jezgro) pravac u pank muzici nastao krajem 1970-ih i početkom 1980-ih. Javlja se u Severnoj Americi kao reakcija na komercijalizaciju panka i predstavlja njegov ekstremniji i siroviji oblik. Hardkor muziku karakterišu jednostavnost, brzina i urlajući vokali. Punu ekspanziju doživljava početkom 1980-ih i traje do ranih 1990-ih, kada posustaje pred nadolazećim grandž pokretom.

Scena
-----

U SAD su postojale dve velike scene, koje su delovale nezavisno, jedna u Los Anđelesu (LA) i druga u Njujorku, a postojalo je i više malih scena širom Amerike.

Vodeći na LA sceni je bio band Blek Fleg (Black Flag). U ovom bendu svoju karijeru je počeo Henry Rolins. Iza ovog benda ostalo je nekoliko značajnih albuma: Damaged, First Four Years i kompilacija Wasted...Again. Black Flag je bend znacajan i po tome što je osnovao čuvenu izdavačku kuću SST. Neki od poznatijih bendova LA scene su i Bad Religion i The Circle Jerks.

Njujoršku scenu karakterisao je malo drugačiji zvuk, čvršći i otvoreniji za druge uticaje. Sa ove scene vredi istaći bend Bad Brains, koji je kombinovao hardkor sa regaeom i dabom. Neki od poznatijih bendova njujorške scene su i Sick Of It All i Agnostic Front.

Najznačajnija mala hardkor scena vezana je za Vašington, a ključni čovek je bio Ajan Mekej (Ian MacKaye), lider sastava Minor Threat i Fugazi, koji je svoj veliki ugled obezbedio oštrim i eksplicitnim tekstovima i sjajnim melodijama. Fugazi postoje i danas i prave odličnu muziku, mada se njihov zvuk dosta pomerio od hardkora ka post-roku. Mekej je osnovao izdavačku kuću Dischord, čija je politika i danas da objavljuje albume samo lokalnih bendova i da maloprodajna cena diska ne sme prelaziti sedam dolara.

Znacaj vašingtonske hardkor scene kulminirao je tzv. letom revolucije, kojim je proklamovan poznati strejt edž (straight-edge) pokret. Pripadnici pokreta, uglavnom pankeri, zalagali su se za zivot bez veštačkih stimulansa i oslobađanje energije na svakodnevnim koncertima. Pripadnici pokreta su imali jasan politički stav -suprotstavljali su se svakoj eksploataciji i gušenju sloboda.

Hardkor je u međuvremenu evoluirano, a današnja hardkor muzika je dosta različita od onoga što se 1980-ih zvalo hardkorom.

Vanjske veze
------------

***Hardcore punk*** na Wikimedijinoj ostavi

* Nastanak hardkora Arhivirano 2013-10-23 na Wayback Machine-u
Mikroskopski prikaz Gram-negativne *Pseudomonas aeruginosa* bakterije (ljubičasto-crveni štapići).
**Gram negativne bakterije** su bakterije koje ne zadržavaju kristal violet boju pri primeni protokola bojenja po Gramu. U Gramovom testu bojenja, kontra-boja (obično safranin) se dodaje nakon kristal violeta, koja boji sve Gram-negativne bakterije crveno ili ljubičasto. Do toga dolazi zbog postojanja spoljašnje membrane koja sprečava penetraciju boje. Ovaj test je koristan u klasifikovanju distinktnih tipova bakterija na osnovu strukturnih razlika njihovog ćelijskog zida. Gram-pozitivne bakterije zadržavaju kristal violet boju nakon ispiranja obezbojavajućim rastvorom. U poređenju sa Gram-pozitivnim bakterijama, Gram-negativne bakterije su otpornije na antibiotike, zahvajući njihovom nepropustnom ćelijskom zidu.

Patogena sposobnost Gram negativnih bakterija je često vezana za pojedine komponente Gram-negativnog ćelijskog omotača, a posebno, lipopolisaharidni sloj (takođe poznatog kao LPS ili endotoksinski sloj). Kod ljudi, LPS podstiče urođeni imunski respons koji je karakterizovan citokinskom produkcijom i aktivacijom imunskog sistema. Inflamacija je čest rezultat produkcije citokina. Urođeni imunski respons na LPS, međutim, nije sinoniman sa patogenošću, ili sposobnošću uzrokovanja bolesti kod ljudi.

Literatura
----------

* This article incorporates public domain material from the NCBI document "Science Primer".

* Baron S, Salton MRJ, Kim KS (1996). „Structure". u: Baron S *et al.*. *Baron's Medical Microbiology* (4th izd.). Univ of Texas Medical Branch. ISBN 0-9631172-1-1. PMID 21413343.

Spoljašnje veze
---------------

* 3D structures of proteins from inner membranes of Ellie Wyithe's Gram-negative bacteria
* Gram Staining Procedure and Images
Grb Sjedinjenih Američkih Država (prednja strana)
**Grb Sjedinjenih Američkih Država** posjeduje svoju prednju i zadnju stranu. Većinom se koristi prednja strana grba kao npr. na pasošima, ambasadama, vojnim obilježjima i raznim zastavama. Na novčanicama američkog dolara se koriste obje strane grba. Grb je prvi puk korišten 1782.

Prednja strana
--------------

Na prednjoj strani se nalazi bjeloglavi orao sa raširenim krilima, koji u jednoj kandži drži trinaest strijela koje, dok u drugoj drži maslinovu grančicu koje zajedno predstavljaju da SAD ima želju za mirom, ali da će uvijek biti spremna na rat. U kljunu drži traku sa natpisom "*e pluribus unum*" (bs: *jedan od mnogih*). Iznad glave orle sa nalazi trinaest zvjezdica koje su postavljene u obliku jedne zvijezde u formaciji 1-4-3-4-1. Na sredini grba se nalazi zastavica sa trinaest okomitih crveno bijelih traka koje predstavljaju zastavu Sjedinjenih Američkih Država.

Zadnja strana
-------------

Grb Sjedinjenih Američkih Država (zadnja strana)
Na zadnjoj strani se nalazi "nedovršena" piramida sa "okom koji sve vidi" umjesto vrha. U dnu piramide je napisana godina MDCCLXXVI (1776). Iznad piramide se nalazi natpis "*Annuit Cœptis*", dok je ispod natpis "*Novus Ordo Seclorum*".

Ponavljanje broja trinaest
--------------------------

Broj trinaest pojavljuje se na više mjesta na grbovima, što predstavlja trinaest prvobitnih kolonija američkih država. A to su:

* 13 zvijezda u krugu iznad orla
* 13 traka u sredini grba
* 13 strijela u kandži orla
* 13 slova u pojmovima "*e pluribus unum*" i "*annuit coeptis*"
* 13 listova na maslinovoj grančici
* 13 maslina na maslinovoj grančici
* 13 slojeva cigli na piramidi
* 13 stranica na traci sa pojmom "*novus ordo seclorum*"
* 13 crveno belih polja na zastavi Amerike

Povezano
--------

* Zastava Sjedinjenih Američkih Država

Eksterni linkovi
----------------

***Grb Sjedinjenih Američkih Država*** na Wikimedijinoj ostavi

* Stranica o američkom grbu

| * p
* r
* u
Grbovi država Sjeverne i Srednje Amerike |
| --- |
| Države | 
Antigva i Barbuda •
Bahami • 
Barbados •
Belize • 
Dominika • 
Dominikanska Republika • 
Grenada • 
Gvatemala •
Haiti • 
Honduras • 
Jamajka • 
Kanada • 
Kostarika • 
Kuba • 
Meksiko • 
Nikaragva • 
Panama1) • 
Salvador • 
Sjedinjene Američke Države •
Sveta Lucija •
Sveti Kristofor i Nevis • 
Sveti Vincent i Grenadini • 
Trinidad i Tobago1)
 | Položaj Sjeverne AmerikePoložaj Sjeverne Amerike |
| Teritoriji | 
Američka Djevičanska ostrva • 
Angvila •
Aruba\* • 
Bermudi •
Britanska Djevičanska ostrva • 
Grenland • 
Gvadalupe • 
Kajmanska ostrva • 
Martinik • 
Monserat • 
Ostrvo Navasa • 
Nizozemski Antili\* •
Porto Riko • 
Sveti Bartolomej •
Sveti Martin •
Sveti Petar i Mikelon • 
Ostrva Turks i Caicos
 |
| 
1) Područja koja su često smatrana dijelom Južne Amerike.

**Ostali grbovi**: 
Grbovi Afrike • 
Grbovi Azije • 
Grbovi Evrope • 
Grbovi Južne Amerike • 
Grbovi Okeanije
 |
**Laura Kanaholo Konia** (o. 1808. – 1857.) bila je havajska princeza.

Biografija
----------

Laura je rođena oko 1808. godine, kao mlađa kći princa Paulija Kaoleiokua i njegove žene Kahailiopue Luahine.

Pauli je smatran sinom kralja Kamehamehe I. a majka mu je bila kraljica Kānekapōlei.

Bila je polusestra kraljice Kalanipauahi i šurjakinja kralja Kamehamehe II.

1828. se udala za Abnera Kuhooheiheipahua Pakija. Njihova je kći bila Bernice Pauahi Bishop.

Laura je bila nježna, ali snažna, dobra majka i supruga. Abner joj je bio idealan supružnik. Nisu se složili s odabranikom svoje kćeri, ali su ga ipak prihvatili.

Bila je pjesnikinja i pjevačica, te pomajka kraljice Liliuokalani.

Umrla je 1857. na Havajima, tijekom epidemije.

Izvori
------

1. ↑  „Died". *The Polynesian*. July 4, 1857. Pristupljeno 26. lipnja 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

* Martin K.I. Christensen. „Women with power 1840-70". *Worldwide Guide to Women in Leadership*. Pristupljeno 24. studenog 2014.
**Hadži Prodanova buna** je bila srpska pobuna iz 1814. protiv turskog terora. Na čelu bune je bio hadži Prodan Gligorijević. Buna se završila pobedom Turaka, a veliku ulogu u njenom gušenju je imao Miloš Obrenović, potonji vođa Drugog srpskog ustanka i knez Srbije.

Buna je izbila iznenada i bez prethodne pripreme u požeškoj nahiji kao reakcija na niz represivnih mera i nameta koje su Turci pojačavali. Neposredan povod bio je sukob kod manastira Trnave između Srba i Turaka, čiji su organizatori bili trnavski iguman Pajsije i Mihailo, brat hadži Prodana, a koji se svršio loše po ljude požeškog muselima Latif-age. Na čelo bune stao je hadži Prodan, nastavivši da organizuje čete i širi bunu; obuhvaćene su kragujevačka i jagodinska nahija. 

Sem hadži Prodana, u buni nije učestvovao nijedan vojvoda iz Prvog ustanka, dok je nekoliko i pomagalo Turcima. Miloš Obrenović je odbio ponuđeno vođstvo, izgovarajući se na nepripremljenost, nedostatak oružja i nepogodno godišnje doba. Međutim, ponudio je veziru Sulejman-paši svoju pomoć za gušenje bune, uz obećanje da će biti oprošteno svakome učesniku bune koji se preda, izuzev hadži Prodana i njegove braće. Zajedno sa rudničkim muselimom Ašim-begom, Miloš je ugušio bunu, uz veći otpor u kragujevačkoj nahiji. Posle sukoba kod Knića, gde su ustanici izvojevali pobedu, ali se potom razišli kućama, hadži Prodan je prebegao u Austriju.

Posle smirenja bune nije poštovano vezirovo obećanje dato Milošu Obrenoviću; iz pobunjenih nahija pokupljeno je oko 300 istaknutih ljudi i u sindžirima odvedeno u Beograd gde su pogubljeni ili nabijeni na kolac. Na kolac je nabijen i začetnik ustanka, iguman Pajsije.

Spoljašnje veze
---------------

* Хаџи-Проданова буна 1814-1989 Arhivirano 2016-03-05 na Wayback Machine-u
* Hadži Prodanova Buna Arhivirano 2012-03-25 na Wayback Machine-u

  


|  |
| --- |
| p • r • u **Srpska revolucija**  **navigacija kroz istoriju** |
| **Prvi srpski ustanak** | **Drugi srpski ustanak** | **Učesnici** | **Vidi još** |
| **Uvod**
• Seča knezova
**1804.**
• Seča knezova
• Zbor u Orašcu
• Ostružnička skupština
**1805.**
• Praviteljstvujušči Sovjet Serbski
• Bitka na Ivankovcu
**1806.**
• Bitka na Mišaru
• Bitka na Deligradu
**1809.**
• Bitka na Čegru
**1813.**
• Boj na Ravnju
**Posebni članci**
• Hronologija
• Znamenite ličnosti
• Spomen-kompleks | **1815.**
• Sastanak u Takovu
• Bitka na Ljubiću
**Posebni članci**
• Hronologija
• Znamenite ličnosti
• Spomen-kompleks | * **Osmansko carstvo**

• Beogradski pašaluk
• Bosanski pašaluk* **Beogradski pašaluk/Kneževina Srbija**

**Posebni članci**
• Ičkov mir
• Hadži Prodanova buna
• Bukureštanski mir
• Jedrenski mir
• Kneževina Srbija
• Znamenite ličnosti
**Posledice**
• Kneževina Srbija
• Sretenjski ustav | * Kategorija:Srpska revolucija

**Povezani članci**
• Napoleonovi ratovi
• Plan o iseljenju Srba |
**Hadži-Ruvim** (pravo ime **Rafailo Nenadović** ili **Nenadović**) (Babina Luka, 8./19. aprila 1752. – Beograd, 1804.), srpski slikar i bakrorezac. Rodom iz Babine Luke kod Valjeva, bio je arhimandrit manastira Bogovađe.

Predpostavlja se da je svoje prvo obrazovanje stekao u manastiru Dokmir, a zatim u manastirima Fruške gore i u Sremskim Karlovcima. Rukopoložen je 1774. godine, a zamonašio se 1783. godine. 1795. godine postao je arhimandrit manastira Bogovađe.

Učestvovao je u pripremi Prvog srpskog ustanka. Prilikom posjete mitropolitu Leontiju u Beogradu uhvatile su ga dahije. Strahovito mučen, pod sumnjom da je u ime oborknez-a Alekse Nenadovića pisao 1803. godine austrijskom zapovjedniku Mitezeru u Zemun i tražio pomoć za borbu protiv Turaka.

Bačen je u tamnicu i mučen, a prema pisanju V. St. Karadžića
*... sečeno mu je meso sa grudi i ispod pazuha...* , pa ne odajući nikog i ne priznajući ništa, pogubljen je 1804. godine u Beogradu u vreme čuvene „seče knezova".

Hadži Ruvim razvio je značajnu slikarsku i rezbarsku delatnost i bio je jedan od poslednjih velikih srpskih duborezaca i grafičara iz XVIII veka. Njegova umetnička delatnost predstavlja spoj srpske tradicionalne i evropske kasnobarokne umetnosti, i zato se može reći da je on odigrao značajnu ulogu u razvoju likovne kulture u Srbiji krajem XVIII i početkom XIX veka. Radio je drvorez sa izgledom manastira Krušedola u Sremu i scenama iz života Hrista i Bogorodice, a ukrasio je i mnoge knjige svojim crtežima perom, između ostalih ktitora manastira Bogovađe na Kolubari knezova Pavla i Jovana Velimirovića. Njihove likove je rekonstruisao na osnovu fresaka iz 16. veka.

Napomene
--------

1. ↑  Adži Ruvim, Srpska istorija našeg vremena, Beograd, 162. strana
**Laura Alonso Padin** (šp. *Laura Alonso Padín*; 2. januar, 1976) je španska operska pevačica (sopran).

Karijeru je započela 1999. godine u Alto teatru u nemačkom gradu Esenu. U međuvremenu je ostvarila niz velikih uloga od koji se, osim Đilde u „Rigoletu", posebno izdvajaju Mimi u „Boemima", Suzana u „Figaru", Pamina u „Čarobnoj fruli"...

Osim u Španiji i Nemačkoj, gostovala je na brojnim operskim scenama u Izraelu, Meksiku, Grčkoj, Sjedinjenim Američkim Državama, Holandiji... Gostovala je u Narodnom pozorištu u Beogradu, 14. novembra 2014. godine u operi „Rigoleto" Đuzepa Verdija.

Izvori
------

1. ↑  „SOPRAN LAURA ALONSO PADINA IZ ŠPANIJE, 14. 11. GOSTUJE KAO ĐILDA U VERDIJEVOM "RIGOLETU"". Narodno pozorište Beograd. Pristupljeno 25. februar. 2017.

Spoljašnje veze
---------------

***Laura Alonso Padín*** na Wikimedijinoj ostavi

* Laura Alonso

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 29292240
* LCCN: no2006095284
* ISNI: 0000 0000 4868 8562
* GND: 173850154
* BNE: XX1479012

 |
**Grunge** je žanr američke rock glazbe. Pojavio se sredinom 80-ih, no primjećen je tek početkom 90-ih. Najveći je utjecaj imao između 1988. i 1993. Grunge je okarakteriziran kao spoj hardcore punka, heavy metala, te indie rocka.

Grupa Nirvana na MTV Video Music Awards 1992.
Najbolji primjer grunge glazbe je singl *"Smells Like Teen Spirit"* izdane od strane glazbenog sastava poznatog pod imenom Nirvana iz Seattlea.

Najvažnija obilježja grungea su gitare podešene na jaku distorziju, te tekstovi pjesama koji su na granici između idealizma i pesimizma. Popularnost Nirvane dovela je i do toga da su ljude počeli zanimati i ostali seattleski slični glazbeni sastavi npr. Pearl Jam, Soundgarden i Mudhoney.

Grunge glazba sadrži melodičku osjećajnost Beatlesa kao i brutalnost hard rock glazbenih sastava kao na primjer Black Sabbath. Grunge glazbenici bili su antimaterijalističkog pogleda na svijet.

Povezano
--------

* Popis albuma grunge muzike

Eksterni linkovi
----------------

* All Music Guide article on grunge
β-propiolakton, formiran iz β-hidroksipropionske kiseline
U hemiji, **lakton** je ciklični estar koji se može smatrati kondenzacionim produktom alkoholne grupe (-OH) i karboksilne kiseline (-COOH) u istom molekulu. On ima karakteristični prsten koji se sastoji od dva ili više atoma ugljenika i jednog atoma kiseonika, sa ketonskom grupom =O na jednom od ugljenika pored atoma kiseonika prstena.

Nomenklatura
------------

Nomenklatura laktona: α-acetolakton, β-propiolakton, γ-butirolakton, i δ-valerolakton
Laktoni obično dobijaju imena po molekulu prekursorske kiseline (*aceto* = 2 ugljenika, *propio* = 3, *butiro* = 4, *valero* = 5, *kapro* = 6, etc.), sa *-lakton* sufiksom i grčkim slovom kao prefiksom, koje označava broj ugljenika u heterocikličnom prstenu — drugim rečima rastojanje između -OH i -COOH grupa duž prstena. Prvi atom ugljenika posle ugljenika u -COOH grupi prekursornog jedinjenja se označava sa α, drugi sa β, i tako dalje. Stoga, prefiksi takođe označavaju veličinu prstena laktona: α-lakton = tročlani prsten, β-lakton = četvoročlani, γ-lakton = petočlani, etc.

Drugi sufiks koji se koristi za označavanje laktona je *-olid*. On se koristi za označavanje klasa supstanci kao što su *butenolid*, *makrolid*, *kardenolid* ili *bufadienolid*.

Sinteza
-------

Mnogi metodi sinteze estara su primenljivi na laktone. U jednoj industrijskoj sintezi oksandrolona ključni stepen formiranja laktona je organska redukcija - esterifikacija:

Oxandrolone Synthesis
U halolaktonizaciji, halogen napada alken putem elektrofilne adicije:

iodolactonization

Vidi još
--------

* Laktam, ciklični amid
* Laktim, ciklični imid
* Laktid, ciklični di-estar
* Halolaktonizacija

  


| * p
* r
* u
Funkcionalne grupe |
| --- |
| 
Alkohol • Aldehid • Alkan • Alken • Alkin • Amid • Amidin • Amin • Azo jedinjenje • Derivat benzena • Karboksil • Cijanat • Disulfid • Estar • Etar • Haloalkan • Hidrazon • Imid • Imin • Izocijanid • Izocijanat • Izonitril • Izotiocijanat • Karbamat • Keton • Organofosfor • Oksim • Nitril • Nitro • Nitrozo • Peroksid • Fosfonit • Fosfonat • Derivat piridina • Sulfon • Sulfonska kiselina • Sulfoksid • Tiocijanat • Tioestar • Tioetar • Tiol
 |
| Vidi isto Hemijska klasifikacija |
| **Qin Wang** (秦王) |
| --- |
| Porodično ime: | Helian (赫連, hè lián) |
| Osobno ime: | Chang (昌, chāng) |
| Posthumno ime: | Nema |
|

**Helian Chang** (赫連昌) (? -434), kurtoazno ime **Huan'guo** (還國), nadimak **Zhe** (折), bio je car kineske/Xiongnu države Xia. Bio je sin i nasljednik njenog osnivača Helian Boboa (car Wulie). Na prijestolje je došao poslije očeve smrti 425. godine i pokušao nastaviti njegovu ekspanzionističku politiku. Iako ga opisuje kao hrabrog vojskovođu, u tome nije uspjeha, prije svega zbog jačanja susjedne države Sjeverni Wei. Godine 427. je njegova prijestolnica Tongwan (統萬, u današnjem Yulinu, Shaanxi) pala pod vlast Sjevernih Weija, a godine 428. je Helian Chang zarobljen. Car Taiwu od Sjevernog Weija ga je dao dovesti u svoju prijestolnicu i ukazao mu niz počasti, oženivši ga za vlastitu sestru. Helian Chang je nadživio svog brata Helian Dinga, čijom je smrću 431. prestala država Xia. Međutim, godine 434. je iz nepoznatih razloga pokušao pobjeći sa Taiwuovog dvora. Prilikom tog pokušaja je ubijen.


| Kraljevske titule |
| --- |
|
| Prethodi:**Helian Bobo (car Wulie)** | **Car Xije**425–428 | Slijedi:**Helian Ding** |
| **car Kine (Centralni Shaanxi/Istočni Gansu)**425–428 |
| **car Kine (Sjeverni Shaanxi)**425–427 | Slijedi:**Car Taiwu od Sjevernog Weija** |
**Ilarion II** (svetovno *Ilija Roganović*; Podgorica, 12. jul 1828 — Cetinje, 15. januar 1882) je bio mitropolit crnogorsko-brdski od 1860. do 1882. godine.

Biografija
----------

Rođen je kao Ilija od roditelja Đura i Marije, rođene Marković.

Pop Aleksija Radičević i jeromonah Isaije Bajković su ga učili pismenosti. Zamonašen je u manastiru Vranjini. Mitropolit Petar II Petrović Njegoš ga je rukopoložio u čin jerođakona 1843, a 1847. u čin jeromonaha. Poslije smrti jeromonaha Isaije postavljen je za starješinu manastira Ždrebaonik, a 1856. pozvan je na Cetinje da izučava bogoslovske predmete u cetinjskoj seminariji .

Jeromonah Ilarion je postao starješina manastira Ostrog. Pošto je Nikanor Ivanović 1860. napustio svoju katedru na Cetinju, postavljen je za mitropolita od strane knjaza Nikole 5. avgusta iste godine. Hirotonisan je 23. maja 1863. godine. U toku svoje arhijerejske službe osvetio je 45 novih hramova i rukopoložio 119 svešteničkih kandidata. Sahranjen je u Vlaškoj crkvi na Cetinju.

Literatura
----------

* Pravoslavlje u Crnoj Gori, mitropolija crnogorsko-primorska, Cetinje 2006.

Spoljašnje veze
---------------

* Mr. Aleksandar Stamatović: Kratka istorija mitropolije crnogorsko-primorske (1219—1999) Arhivirano 2009-01-18 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Nikanor Ivanović** | **mitropolit crnogorsko-primorski1860 — 1882.** | Nasljednik:**Visarion Ljubiša** |

  


p • r • uPoglavari Srpske pravoslavne crkve

**Žičko-pećki arhiepiskopi (1219-1337):**  
Sveti Sava • Arsenije I Sremac • Sveti Sava II • Danilo I • Joanikije I • Jevstatije I • Jakov • Jevstatije II • Sveti Sava III • Nikodim • Danilo II • Joanikije II
  
**Pećki patrijarsi (1346-1463):**  
Joanikije II • Sava IV • Jefrem • Spiridon • Danilo III • Sava V • Danilo IV • Kirilo • Nikon • Teofan • Nikodim II • Arsenije II
  
**Pećki patrijarsi (1557-1766):**  
Makarije Sokolović • Antonije Sokolović • Gerasim Sokolović • Savatije Sokolović • Jerotej Sokolović • Filip Sokolović • Jovan • Pajsije Janjevac • Gavrilo I Rajić • Maksim Skopljanac • Arsenije III Crnojević • Kalinik I • Atanasije I • Mojsije Rajović • Arsenije IV Jovanović • Joanikije III Karadža • Atanasije II Gavrilović • Gavrilo II Sarajevac • Gavrilo III • Vikentije Stefanović • Pajsije II Grk • Gavrilo IV Grk • Kirilo II • Vasilije Jovanović-Brkić • Kalinik II Grk
  
**Karlovački mitropoliti i patrijarsi (1690-1920):**  
Arsenije III Crnojević • Isaija Đaković • Sofronije Podgoričanin • Vikentije Popović • Mojsije Petrović • Vićentije Jovanović • Arsenije IV Jovanović • Isaija Antonović • Pavle Nenadović • Jovan Đorđević • Vićentije Jovanović Vidak • Mojsije Putnik • Stefan Stratimirović • Stefan Stanković • Josif Rajačić • Samuilo Maširević • Prokopije Ivačković • German Anđelić • Georgije Branković • Lukijan Bogdanović
  
**Beogradski mitropoliti (1831-1920):**  
Melentije Pavlović • Petar Jovanović • Mihailo Jovanović • Teodosije Mraović • Inokentije Pavlović • Dimitrije Pavlović
  
**Patrijarsi Srpske pravoslavne crkve (1920- ):**
  
Dimitrije • Varnava • Gavrilo (V) • Vikentije (II) • German • Pavle • Irinej
**Gvozden Srećko Flego** (Zagreb, 1. travnja 1946. hrvatski sveučilišni profesor, političar.

Životopis
---------

Rođen je 1946. godine u Zagrebu. Doktorirao filozofiju 1983. godine, boravio na nekoliko stručnih usavršavanja u inozemstvu, stipendist Kluba Hrvatskih Humboldtovaca (1978.-1979.)

Član redakcija časopisa: "Praxis", "Kulturni radnik", "Filozofska istraživanja", "Synthesis philosophica" (1971.-91.); asistent, docent pa izvanredni i redoviti prof. na Odsjeku za filozofiju Filozofskog fakulteta u Zagrebu (1974.-); tajnik (1976.-78.) potom predsjednik (1984.-86.) Hrvatskog filozofskog društva; suosnivač i ko-urednik različitih biblioteka; suorganizator i organizator više od desetak međunarodnih filozofskih skupova u Hrvatskoj i inozemstvu; kodirektor 13 sesija međunarodnih poslijediplomskih tečajeva u Interuniverzitetskom centru u Dubrovniku (1984.-2002.); međunarodni suradnik Collège International de Philosophie (Paris, 1992.-98.); član pa predsjednik Komisije za visoko obrazovanje Instituta otvoreno društvo Hrvatska (1994.-2000.); član međunarodnog Izvršnog odbora Higher Education Support Program (HESP), Open Society Institute (OSI), Budimpešta/New York, u kojem obavlja različite funkcije (1994.-8.); gostujući profesor na Central European University, Budimpešta (1995.-6.).

Bio šef je Katedre za političku i socijalnu filozofiju te filozofsku antropologiju, Odsjek za filozofiju (1997.-2002.); član međunarodnog Savjeta Interuniverzitetskog centra (IUC), Dubrovnik (1998.-2002. 2004.-); član pa predsjednik (1998.-2002.) Hrvatske udruge za društvene i humanističke znanosti (HUDHZ); član Izvršnog odbora Hrvatskog helsinškog odbora (2000.-2.); vanjski član Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Sabora (2001.-2002.); direktor 1. clustera poslijediplomskog studija The European Regional Master in Democracy and Human Rights in South-East Europe, Sarajevo - Bologna (2000.-); ministar znanosti i tehnologije (2002.-3.).

Izvori
------

* (pristupljeno 2. listopada 2013.)

Vanjske poveznice
-----------------

* Gvozden Srećko Flego, Zastupnici 6. saziva Hrvatskoga sabora Arhivirano 2013-10-04 na Wayback Machine-u
* Gvozden Srećko Flego Arhivirano 2013-10-04 na Wayback Machine-u
**HK "Trešnjevka"** osnovan je u Zagrebu na Osnivačkoj skupštini dana 25. kolovoza 1960. pod prvobitnim imenom *«Olimpija»*, uz punu podršku svih hokejskih foruma. Cilj osnivanja bila je potreba za osnivanjem jednog novog kluba hokeja na travi, popularizacija i širenje hokeja na travi, pa je osnivanjem tog kluba zapravo osnovan prvi klub na općini Trešnjevka, bez obzira što se sva hokejska aktivnost odvijala upravo na području te općine.

Na inicijativu Saveza za fizičku kulturu NOO Trešnjevka dana 6. lipnja 1961. klub se udružuje u RSD «Trešnjevka» i mijenja naziv u *HK «TREŠNJEVKA»*.
15. siječnja 1965. «Trešnjevci» se pridružuje *HK «Tehničar»*, koji je do tada djelovao u Drvno-tehničkoj školi u Zagrebu.

Nestankom sa športske scene RSD-a «Trešnjevka» 1990. godine, klub djeluje samostalno pod istim imenom.

Nekoliko godina po osnivanju «Trešnjevka» se natjecala samo s jednom seniorskom momčadi.
Danas se «Trešnjevka» natječe u svim kategorijama i ima vlastitu školu hokeja.
Organizator je 3 tradicionalna turnira:

* Memorijalni turnir «Nenad Odorčić», u kategoriji seniora
* Memorijalni turnir «Boris Farkaš», za mlađe kategorije
* Novogodišnji turnir u dvoranskom hokeju, za mlađe kategorije

Klupsko sjedište je na adresi *Zagorska 5*, Zagreb.

Klupski uspjesi
---------------

* prvenstva: treće mjesto na prvenstvu Hrvatske u Hojeju na travi 2013. u Zagrebu
* drugo mjesto na dvoranskom prvenstvu Hrvatske 2013. u Zagrebu
* treće mjesto na dvoranskom prvenstvu Hrvatske 2008. u Petrinji

  

* kupovi: sudionik završnice 2007.
* viceprvaci dvoranskog kupa Hrvatske 2008. u Zelini

Vanjske poveznice
-----------------

* HK Trešnjevka
**Grdobina žutulja** (lat. *Lophius budegassa*) riba je iz porodice grdobina (lat. *lophidae*). Ime grdobina i grdobine došlo je od njihovog izgleda, koji je zaista grdan, karakterističan za sve ribe iz ove porodice. Kao i mrkulja i žutulja ima glavu koja joj znatno nadmašuje polovicu veličine tijela, te malo i relativno vitko tijelo pravilnog oblika, blago spljošteno na trbušnom dijelu. Usta su enormno velika u odnosu na tijelo, a oko njih je velik broj manjih izraslina, oči se nalaze na vrhu glave, te imaju dobar pregld uokolo. Tijelo je žućkasto-smeđe boje, bez ljuski, sa šarama koje joj davaju kamuflažni izgled na muljevitom dnu gdje najčešće obitava. Na vrhu glave ima nekoliko lovki, kojima se koristi pri lovu na manje ribe. Vrstan je grabežljivac, živi na dubinama do 1000 m, a naraste do 100 cm duljine i oko 10 kg težine, a doživi i preko 20 godina. Ima vrlo ukusno meso, malo kostiju, te je zbog toga vrlo poželjna za prehranu djece. Priprema se na razne načine, kao juha, pržena, brudet, a kao posebna poslastica smatra se pohovana grdobina.

Rasprostranjenost
-----------------

Grdobina žutulja je rasprostranjena u Atlantiku i to na području od Britanije pa sve do Senegala, kao i u Mediteranu.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Nesvrstani predatori[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Black-bellied angler (fishbase.org)

Eksterni linkovi
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Grdobina žutulja** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Grdobina žutulja** |

  


***Grdobina žutulja*** na Wikimedijinoj ostavi
**Gornja Podgora** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Donje Stubice, Krapinsko-zagorska županija.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 316 stanovnika te 97 obiteljskih kućanstava.

  

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** Naselja Donja Podgora i Gornja Podgora zajedno su iskazivana od 1857. do 1880. u naselju Podgorje, u 1890. i 1900. odvojeno kao samostalna naselja, od 1910. do 1948. zajedno u već navedenom naselju, sada s imenom Podgorje Stubičko, 1953. i 1961. odvojeno kao dijelovi tog naselja, a od 1971. kao samostalna naselja. Od 1857. do 1880. i od 1910. do 1948. podaci su uključeni u naselju Donja Podgora. Ovo naselje smanjeno je 1981. za dio pripojen naselju Donja Stubica te za taj dio sadrži podatke ranijih popisa.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Gornja Podgora** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Donje Stubice |
| --- |
| Donja Podgora • Donja Stubica • Gornja Podgora • Hižakovec • Hruševec • Lepa Ves • Matenci • Milekovo Selo • Pustodol • Vučak |
**Hokan** (Hoka; pl. Hoka, Hokas; Hokan, Hokans).- ime dano jezičnoj porodici (*Hokan Stock*) čije je središte današnja Kalifornija i koja uključuje skupine (ponekad i 'families') Chimarikan, Esselenian, Kulanapan, Quoratean, Shastan, Yuman i Yanan. Ova porodica kasnije se dalje povezuje sa drugim jezicima u Veliku porodicu Hokan (*Phylum*)) koja uključuje Hokan 'Stock' plus: Chumashan, Jicaquean, Salinan, Serian, Supanecan ili Tlapanecan, Tequistlatecan i Washoan. 
-Ime Hoka ili Hokan iskovali su 1913. Roland B. Dixon i Alfred L. Kroeber. Ime je došlo od naziva za brojku 2 u raznim indijanskim jezicima: Karok *axak*; Chimariko, *xoku*, *qâqû* ; Shasta: *xokwa*, *hoka*; Achomawi: *hak*; Atsugewi: *hoki*; Pomo: *xō-s*; Seri: *ookx*; Tequistlatec: *ogé?*, (ili) *ukwe?*. –Kroeber kasnije na porodicu hokan stock dodaje jezike Seri i Tequistlatec Indijanaca iz Meksika. Nakon njega W. Lehmann pridodaje i jezik Subtiaba iz Nikaragve. –Edward Sapir (1917.) povezuje porodicu Hokan sa jezicima Coahuiltec i Karankawa i stvara se velika porodica Hokan-Coahuiltecan. Na kraju pravi još veću porodicu Hokan-Siouan, povezujući je sa jezicima Siouan, Caddoan, Iroquoian i Muskhogean Indijanaca.

Eksterni linkovi
----------------

* Hokan stock
* Language Family Trees: Hokan

| * p
* r
* u
Indijanci :: Hoka |
| --- |
| 
Chimarikan • Chumashan • Esselenian • Guaycuran • Jicaquean • Kulanapan • Palaihnihan • Quoratean • Salinan • Sastean • Serian • Tequistlatecan • Tlapanecan • Yanan • Yuman • Washoan • Yurumanguí
 |
**Haris Brkić** (Sarajevo, 24. jul 1974 — Beograd, 15. decembar 2000) bio je košarkaš. Košarkom je počeo da se bavi u sarajevskoj Bosni sa deset godina. U Partizan je došao 1992. godine. Posle pozajmice čačanskom Borcu, od sezone 1993/1994. nastupao je za prvi tim Partizana.

U narednih šest sezona sa velikim uspehom igrao je za Partizan, sa kojim je osvojio tri titule prvaka države i tri nacionalna Kupa. U sezoni 1997/98, sa „crno-belima" je nastupao na Fajnal foru Evropske lige u Barseloni.

Sa mladom reprezentacijom Jugoslavije osvojio je bronzanu medalju na Evropskom prvenstvu u Turskoj 1996. godine, a bio je i povremeni član seniorskog državnog tima.

U sezoni 1999/2000. igrao je u podgoričkoj Budućnosti, sa kojom je osvojio još jednu titulu prvaka Jugoslavije, a krajem 2000. godine, ponovo se vratio u Partizan. Posle povratka odigrao je pre smrti još tri zvanične utakmice u „crno-belom" dresu.

Dana 12. decembra 2000. nepoznati napadač je pucao u Harisa Brkića na parkingu ispred beogradske dvorane "Pionir". Brkić je ustreljen oko 21 časa na parkingu hale "Pionir" sa dva hica iz malokalibarskog pištolja u glavu. Jedan metak je pogodio nesrećnog košarkaša u predelu jagodične kosti, a drugi ispod oka. Počinilac zločina pobegao je u nepoznatom pravcu. Slučajni prolaznik zatekao je nepomično Brkićevo telo pored njegovog automobila i obavestio ljude iz Partizana koji su još bili u dvorani. Brkić je prevezen u Urgentni centar, a potom je i operisan na Neurohirurgiji. Posle operacije bio je u komi sve do jutra 15. decembra 2000, kada je njegovo srce prestalo da kuca. I dalje nije poznato ko je ubio Harisa Brkića.

U znak sećanja na Harisa Brkića, klubovi za koje je nastupao, Bosna, Partizan i Budućnost svakog leta organizuju Memorijalni turnir.

U istoriji KK Partizan upisan je kao deseti igrač na večnoj listi po broju odigranih utakmica (290), a osmi na listi strelaca sa 3.709 postignutih poena. Na listi najboljih strelaca crno-belih u evropskim kupovima, Brkić zauzima peto mesto sa 951 poenom.

Izvori
------

* Arhiva Vlade Srbije
* Sport B92

Spoljašnje veze
---------------

* Roditelji Harisa Brkića - intervju („Alo", 10. decembar 2012) Arhivirano 2014-05-29 na Wayback Machine-u
*Za ostale upotrebe, v. Gédéon.*
***Gédéon*** je francuski strip autora Benjamina Rabiera koji je kao serija izlazio od 1923. do 1939. Naslovni protagonist je dugovrati patak kome društvo prati zec po imenu Roudoudou i krokodil po imenu Alfred. Radnja je pratila njegove pustolovine koje su ga, između ostalog, odvele u nekadašnju italijansku Libiju i SAD. 

Po motivima stripa je godine 1976. u Francuskoj snimljena animirana TV serija pod naslovom *Les Aventures de Gédéon*.

Strip-albumi
------------

* *Gédéon* (1923)
* *Gédéon Sportman* (1924)
* *Gédéon en Afrique* (1925)
* *Placide et Gédéon* (1926)
* *Gédéon mécano* (1927)
* *Gédéon s'amuse* (1928)
* *Gédéon comédien* (1929)
* *Gédéon dans la forêt* (1930)
* *Gédéon chef de brigands* (1931)
* *Gédéon roi de Matapa* (1932)
* *Gédéon traverse l'Atlantique* (1933)
* *Gédéon se marie* (1934)
* *Gédéon est un bon garçon* (1935)
* *Gédéon Grand Manitou* (1938)
* *Gédéon fait du ski* (1938)
* *Les dernières aventures de Gédéon* (1939)
**Haridem** (na grčkom **Χαρίδημος**; ? - 333. pne.), iz Oreja na Eubeji, bio je starogrčki najamnički vojskovođa.

Godine 367. pne. se pod atenskim vojskovođom Ifikratom borio za Amfipolis. Usprkos Ifikratovih naredbi je zarobljenike iz Amfipolisa umjesto kao taoce u Atenu odveo njihovim kućama, te se kao prebjeg sklonio kod Kotisa, trakijskog kralja koji je ratovao protiv Atene.

Nekoliko godina kasnije su ga Atenjani zarobili te je pristao na ponudu Timoteja da ponovno uđe u njihovu službu. Kada ga je 362. pne. Timotej otpustio neko vrijeme se borio u službi pobunjenih perzijskih satrapa u Maloj Aziji, a potom otišao natrag u Kotisovu službu u Trakiji. Nakon Kotisove smrti je imenovan skrbnikom njegovog sina Kersoblepta. Godine 357. pne. je nakon dolaska atenske vojske na Trački Herzon isposlovao predaju tog područja Ateni što je poslije iskoristio kako bi od Atene dobio lovorov vijenac i državljanstvo. Godine 351. pne. je kao atenski komandant bez uspjeha nastojao Trački Herzon od makedonskog kralja Filipa II, pa ga je smijenio Hares.

Poslije bitke kod Heroneje je Filip od Atene tražio njegovu predaju, ali se Haridem sklonio u Perziju. Tamo je stupio u službu kralja Darija III te istakao u mnogim borbama. Međutim, zbog kritike kraljevih planova pred bitku kod Isa je pao u nemilost te je pogubljen.