recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Novoizgrađena sinagoga u Grazu
**Sinagoga u Grazu** se nalazi na desnoj obali Mure u 5. okrugu Gries.

Historija
---------

Prva sinagoga u Grazu na čijim je temeljima 1998. izgrađena nova, je uništena od strane nacista u kristalnoj noći između 9. i 10. novembra 1938. Malo po tome su minirani ostatci, te je zemljište na kojem se nalazila poravnano. Svi Jevreji iz graza su protjerani u Beč odakle se vršila dalja deportacija. Time je Graz postao prvi grad očišćeni grad na području Ostmark. Do 1998. godine se na mjestu sinagoge nalazio samo travnjak sa spomenpločom.

Već 1983. godine, umjetnik Fredo Ertl kontaktira zajednicu Jevreja grada Graza sa željom da se oćiste bar temelji zgrade i prikažu javnosti. Ova molba je zbog straha od antisemitičkih izgreda odbijena. Ertl je pri svojim istragama došao do saznanja, da su cigle stare bogomolje iskorištene za gradnju jedne garaže na periferiji grada već 1939. godine. Bračni par Jörg i Ingrid Mayr, oboje arhitekti već obnovljene hale za ceremonije na jevrejskom groblju, poslije dobijene informacije sa studentima odlaze po cigle već suronule garaže, te sa njima grade zaštitni zid oko areala na kojem je stojala sinagoga. Nova sinagoga je pravljenia na temeljima stare ali sa manjim dimenzijama.

Arhitektura
-----------

U sredini sinagoge se nalazi stakleni Almemor (Bima), mjesto na kojem se čita iz Tore. Odmah iza, se nalazi niša u kojoj se drže role Tore. Krov sinagoge je oslonjen na 12 stupova, koji po jevrejskom vjerovanju predstavljaju 12 plemena Izraela. Krov je zatvoren staklenom kupolom koja podsjeća na uništenu sinagogu, a u staklu su urezbarene molitve na hebrejskom.

Literatura
----------

* Alois Kölbl i Wiltraud Resch: *Putevi Bogu. Crkve i Sinagoga u Grazu.* Styria Verlag, Graz-Beč 2004, Str. 170-172.

Vanjske veze
------------

***Sinagoga u Grazu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Izgled stare sinagoge[*mrtav link*] (`de`).
Prvaci World Seriesa 1884. Providence Grays
Historičari bejzbola **World Series 1884. godine** smatraju pretečom modernog natjecanja kojim završava bejzbol-sezona u SAD.

Iako je turnir zvan "Fall Classic" u svom današnjem obliku nije počeo prije 1903. godine Major League Baseball je imala nekoliko post-sezonskih doigravanja među prvacima liga.

Prvo takvo prvenstvo je održano 1884. godine na Polo Groundsu u New Yorku između *Providence Grays*, prvaka National League, i *[[New York Metropolitans]*], prvaka lige American Association.

Godine 1884. menadžer *Metropolitansa* Jim Mutrie je poslao izazov Franku Bancroftu, menadžeru *Graysa*. Mutrie je predložio meč koji se igrao na dvije pobjede, a da svaki tim uloži 1000 US$.

Bancroft je pristao, te su od 23. do 25.10. održane tri utakmice. Meč je karkaterizirala borba između dva vrhunska pitchera - Graysovog Charlesa "Old Hoss" Radbourna i *Metropolitansovog* Tima Keefea. Utakmice su se održavale po pravilima lige AA.

Radbourn je u prvoj utakmici razbio *Metropolitanse* s 6-0. Druga je utakmica prekinuta u 7. izmjeni s 3-1 zbog pada mraka te proglašena pobjedom *Graysa*. 

Iako je pobjednik meča već bio odlučen, odlučeno je da se odigra treća utakmica, jer se nadalo posjetu gledatelja. Međutim, pojavilo se samo njih 200. Graysi su ponovno potukli Metropolitanse s 12-2, a utakmica je prekinuta u 6. izmjeni zbog ekstremne hladnoče. Tu utakmicu se nije shvaćalo previše ozbiljno, pa je tako Keefe služio kao sudac.

Dok je lokalni list *The New York Clipper* meč nazvao "Prvenstvom Sjedinjenih Država", drugi listovi poput *The Sporting Life* su Grayse nazvali "svjetskim prvacima", pa se taj naziv zadržao do današnjih dana.

Utakmice je ukupno gledalo 3.8000. Usprkos niske gledanosti, ideja o World Series je zaživjela u sljedeće dvije godine, te se finale igralo do 1891. 

**Suci:** Kelly (1), Remsen (2), Keefe (3)

World Series of 1884
--------------------

Providence Grays (NL) (84-28) vs New York Metropolitans (AA) (75-32)

### Utakmica 1

Petak, 23.10. na Polo Grounds

Providence tuče New York 6-0

### Utakmica 2

Subota, 24.10. na Polo Grounds

Providence tuče New York 3-1 (7 izmjena)

### Utakmica 3

Nedjelja, 25.10. na Polo Grounds

Providence tuče New York 12-2 (6 izmjena)

Vanjski link
------------

* Baseball-Reference's 1884 World Series page
**Youssef Chahine** (arapski: يوسف شاهين‎; .25 januar 1926 – 27. jul 2008) bio je egipatski filmski režiser, koji se zbog niza zapaženih ostvarenja u drugoj polovici 20. vijeka smatra jednim od najznačajnijih ličnosti egipatske i arapske kinematografije.

Chahine se rodio u Aleksandriji u rimokatoličkoj porodici libanonskog porijekla. Otac mu je bio situirani advokat, te je sinu omogućio školovanje u elitnim školama, a s vremenom i njegove umjetničke ambicije, zbog kojih je 1946. godine otišao u Hollywood kako bi učio glumu. Chahine je svjetonazorski podržavao panarapski nacionalizam, te u prvim godinama karijere bio vatreni pristaša Gamala Abdela Nasera, a što se odrazilo na njegov historijski ep *Saladin Pobjednik* iz 1963. godine. Svjetskoj publici je, međutim, postao daleko poznatiji po svojim "komornim" filmovima, odnosno socijalnim dramama kao što je *Bab el Hadid*, kao i spremnosti da se bavi nekim "problematičnim" temamam kao što su homoseksualizam ili korupcija u egipatskom društvu. Veliki dio njegovih filmova je imao snažnu autobiografsku notu, te je tvrdio da filmove radi "prvo za sebe, potom za svoju porodicu, pa za Aleksandriju, te za Egipat".

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Youssef Chahine*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official Youssef Chahine website
* Youssef Chahine na IMDb-u (`en`)

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Youssef Chahine |
| --- |
| 
* *Ibn el Nil* (1951)
* *Sira` Fi al-Wadi* (1954)
* *Bab el hadid* (1958)
* *Forever Yours* (1959)
* *Salladin the Victorious* (1963)
* *The Land* (1969)
* *Alexandria... Why?* (1979)
* *An Egyptian Story* (1982)
* *Adieu Bonaparte* (1985)
* *Al-Mohager* (1994)
* *Lumière and Company* (1995)
* *Destiny* (1997)
* *The Other* (1999)
* *11'09"01 September 11* (2002)
* *Alexandria... New York* (2004)
* *To Each His Own Cinema* (2007)
* *Le Chaos* (2007)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 29672682
* LCCN: n88251810
* ISNI: 0000 0001 2277 9009
* GND: 123318599
* SUDOC: 035329327
* BNF: cb13182254c (podaci)
* BIBSYS: 98061442
* ULAN: 500329956
* NLA: 40115309
* NKC: xx0160100
* BNE: XX1187566

 |
Grof **Renaud II** (francuski: *Renaud/Rainald II de Clermont*; ? — 1152./53.) bio je francuski plemić i grof Clermont-en-Beauvaisisa.

Renaud je rođen oko 1075. godine kao sin grofa Huga I od Clermont-en-Beauvaisisa i Creila i njegove žene, gospe Margarete od Ramerupta. Naslijedio je svojeg oca 1101. te je prije preuzimanja vlasti bio znan kao **Rainald od Beauvaisa**. Pridružio se grofu Hugu u Prvom križarskom ratu.

Renaudovi brakovi i djeca
-------------------------

Renaud je imao dvije žene. Njegova je prva žena bila grofica Valoisa i Vermandoisa, gospa Adelajda — kći grofa Herberta IV — koju je oženio 1103. Kći Renauda i Adelajde bila je Margareta. Druga supruga grofa Renauda bila je Klemencija od Bara. Par je dobio djecu:

* Guy
* Raoul I od Clermont-en-Beauvaisisa
* Margareta (*Marguerite*)
* Šimun
* Stjepan
* Renaud
* Hugo
* Gauthier
* Matilda (*Mathilde*)
* Konstanca (*Constance*)

Izvori i bilješke
-----------------

1. ↑  Podrijetlo Renauda spomenuto je u kronici *Genealogiæ Scriptoris Fusniacensis*, kao i u kronici *Chronica Albrici Monachi Trium Fontium*.
2. ↑  Sweetenham, Carol, *The Chanson D'Antioche: An Old French Account of the First Crusade*. Routliedge, Florence, Kentucky. 2016.
3. ↑  Galbert (de Bruges), *The Murder, Betrayal, and Slaughter of the Glorious Charles, Count of Flanders* (Yale University Press, 2013.).
**Stanislav Zolkievski** ( 1547. - 1620. ) je bio general Poljske i de facto vladar Rusije između jula i septembra 1610.

Biografija
----------

**Stanislav Zolkievski** svoju karijeru započinje školovanjem u rodnom gradu Lavovu. Zbog stečenog znanja biva uočen od Poljsko-Litavskog kralja Stefana Batoryja koji ga uzima na svoj dvor. Sigismund III Vasa koji postaje novi kralj Poljsko-Litavske Unije odlučuje 1594. godine pružiti priliku *Stanislavu* da se dokaže kao general vodeći vojsku protiv pobunjenih Kozaka. Kako se taj pokus pokazao uspješan *Stanislav* ubrzo počinje dobivati nove i nove vojne zadatke. Na čelu poljskih vojnika on 1596. ponovno guši novu kozačku bunu, a sličnu sudbinu doživljava i plemićka buna iz 1606. godine.

### Karijera u Rusiji

Kada je kralju Sigismundu Vasi postalo jasno da njegovo financiranje pobuna protiv ruskih careva neće uspjeti ostvariti trajni uspjeh on se odlučuje objaviti rat. Sada već proslavljeni poljski general *Stanislav* je dobio zadatak da uništi neprijateljsku vojsku. Na putu prema Moskvi u ovome kao i u mnogim kasnijim ratovima strateška točka odlučujuće važnosti bio je grad Smolensk kojega su Poljaci opkolili. 

Znajući veoma dobro za opasnost koja prijeti Carskoj Rusiji padom ovoga grada ruski car Vasilije Šujski okuplja vojsku od 50.000 vojnika koja je krenula razbiti opsadu pod vodstvom careva nesposobnog brata Dimitrija. U bitci koja se dogodila 4. jula 1610 godine 48.000 ruskih vojnika je bilo potpuno potučeno od 12.000 vojnika *Stanislava*. Čuvši tu vijest u Moskvi tamošnji bojari su odmah svrgnuli cara i predali ga ubrzo *Stanislavu* koji je ušao u Moskvu. Bojari koji tamo dočekuju pobjedničkog generala odlučuju mu ponuditi krunu što on odbija. Sljedeća dva mjeseca *Stanislav* je upravljao ruskom državom za kralja Sigismunda u očekivanju okupljanja bojarskog sabora koji je trebao darovati krunu poljskom prestolonasljedniku VLadislavu .

### Kraj

Po završetku ruske avanture kralj mu je bez obzira na njegove visoke godine dao zadatak vođenja vojske tojekom moldavskih ratova između 1612. - 1620. U posljednjoj bitci Stanislavova života oktobra 1620. godine Poljsko-Litavske trupe su bile potučene od duplo jačih osmanskih snaga. General *Stanislav Zolkievski* u svojoj 73 godini je tada poginuo zajedno s svojim vojnicima. Slaveći trijumf turske trupe su mu odrezale glavu i odnijele je u Istanbul.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **komandant okupacionih trupa** | Nasljednik: |
| **Vasilije IV. Šujski** | **Ladislav IV.** |

***Stanisław Żółkiewski*** na Wikimedijinoj ostavi
**Šebele** (amharski: *Wabē Shebelē*, somalski: *Webi Shabeelle*, dosl. leopardova rijeka) je rijeka na jugoistoku Etiopije i centralne Somalije, duga 1100 km. Većim dijelom godine na svom donjem dijelu presuši i ne dospijeva do svog ušća u rijeku Džubu.

Hidrografija
------------

Šebele izvire na Etiopskoj visoravni, na južnim obroncima masiva Bale odnosno planini Mendebo. Nakon tog rijeka teče jugoistočno u pravcu Somalije, preko pustinjskog kraja Ogaden. Kod grada Beledweynea ulazi u Somaliju i tu lagano skreće još više prema istoku, da bi kod Mogadišua, nekih 32 km od mora, naglo skrenuo na jugozapad uz obalu. U tom dijelu Šebele postaje povremeni vodotok jer zbog velike vrućine sva voda ispari, a korito se pretvori u niz bara. Šebele stoga najčešće ne dospije do svog ušća u rijeku Džubu, osim za sezone velikih kiša kada ne samo da mu vode uspiju doći do Indijskog oceana, već često poplavi čitav kraj. Šebele ima porječje od 336.627 km², a prema Centralnoj statističkoj agenciji Etiopije duga je 1130 km, od toga 1000 km u Etiopiji te 130 km u Somaliji. Prema Britanskoj enciklopediji rijeka ima duljinu od 1820 km.

### Pritoke

Šebele ima brojne pritoke, od kojih su većina u donjem dijelu tek povremeni vodotoci za sezone kiša. Najveće pritoke su Erer, Galeti i Vabe. Sezonski vodotok Fafen samo za sezone velikih kiša (od juna do sredine septembra) dospijeva do Šebelea, a tokom većeg dijela godine presuši na Ogadenskoj visoravni ispod Harara.

Hidrotehnika
------------

Izvor rijeke Šebele na padinama masiva Bale je sveto mjesto za sve okolne narode (Arsi Oromo i Sidamo). Izvor je pošumljen smrekovim šumarkom koji je od 1951. pod zaštitom muslimana iz plemena Arsi Oromo. Uz pomoć sovjetskih inženjera na gornjem dijelu rijeke u planinama Bale 1989. je izgrađena brana i hidroelektrana Melka Vakena, s proizvodnjom od 153 megavata najveća u Etiopiji. Ono što zvuči gotovo bizarno je da rijeka Šebele uzrokuje velike poplave katastrofalnih razmjera, budući da u svom donjem toku većim dijelom godine uopće nema voda. Situacija je međutim potpuno drukčija za kišne sezone, tad rijeka ima razornu snagu, a kako nije regulirana (nema nikakvih nasipa) ona svaku dekadu zavije u crno sve koji žive uz njene obale. Šebele je katastrofalno plavio 1965, 1966, 1978, 1999, 2003. i 2005. godine.

Povezano
--------

* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Climate, 2008 (Abstract)*" (engleski) (PDF). Central Statistical Agency of Ethiopia. Arhivirano iz originala na datum 2010-11-13. Pristupljeno 22. 11. 2012.
2. 1 2   „*Shebeli River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 22. 11. 2012.
3. ↑  Lulseged Ayalew. „*Something that We Need to Know about Our River’s Hydropower Potential*" (engleski). Niigata University, Japan. Arhivirano iz originala na datum 2006-05-22. Pristupljeno 22. 11. 2012.

Vanjske veze
------------

***Šebele (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Shebeli River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 129334244

 |
**Zotto** (također **Zotton** ili **Zottone**; ? - 591) bio je langobardski poglavica i vojskovođa (latinski: ) koji se smatra prvim vojvodom, odnosno osnivačem Vojvodstva Benevento. Sudjelovao je u langobardskoj invaziji Italije 568. te u agustu 570. prodro u današnju Kampaniju, lako porazivši Bizantince. Brzo je pod svoju vlast stavio značajne dijelove južne Italije te postavio sjedište u gradu Benevento. Godine 581. je bez uspjeha pokušao zauzeti Napulj. Kao i mnogi langobardski vojvode, vladao je manje-više samostalno, pa se tek godine 589. formalno pokorio kralju Authariju koji je vladao sjevernom Italijom. 

Umro je 591. nakon čega ga je naslijedio Arechis.

Eksterni linkovi
----------------

* (`it`) Ducato (570 ca.-774) et Principato di Benevento (774-1077) Arhivirano 2012-02-16 na Wayback Machine-u
* (`it`) I Longobardi del Sud Arhivirano 2008-10-06 na Wayback Machine-u

  


| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi:**nema** | **Vojvoda Beneventa**571–591 | Slijedi:**Arechis I** |
Demonstracija viskoznosti. Tekućina s lijeve strane ima manju viskoznost od tekućine s desne strane.
Praćenje proticanja tečnosti kroz cevi pokazuje da se svi delovi tečnosti ne kreću istom brzinom. Najveću brzinu imaju delovi tečnosti duž ose cevi, a najmanju delovi uz zidove cevi. Raspored brzina na preseku cevi, normalnom na pravac proticanja tečnosti. Tečnost se kroz cev ne kreće kao celina, već u slojevima koji klize jedan po drugome različitim brzinama. Pri proticanju tečnosti kao da dolazi do njenog "raslojavanja". Slično se dešava i pri kretanju, na primer ravne daske, tankera ili sprava po mirnom jezeru. Kada se telo pokrene, počinje i voda da se kreće, ali ne kao celina, već po delovima (slojevima) koji imaju različite brzine. Povećanjem rastojanja od plovnog objekta brzina slojeva tečnosti se smanjuje.
U tečnostima se javljaju i sile koje se suprotstavljaju kretanju tela kroz tečnosti.
Nabrojane činjenice i pojave objašnjavaju se kao posledica postojanja sile unutrašnjeg trenja u tečnostima, **viskoznost**. Sila viskoznosti usporava proticanje tečnosti i kretanje tela kroz tečnost zavisi kakva tečnost prolazi kroz cev.

Njutnov zakon za viskoznost
---------------------------

Viskoznost - unutrašnji otpor tečnosti se može definisati preko sile viskoznosti ukoliko je proticanje te tečnosti laminarno. To znači da slojevi tečnosti "klize" jedan po drugome, ali tako da tečnost iz jednog sloja ne prelazi u drugi. 
Sila viskoznog kretanja zavisi, pre svega, od vrste tečnosti. Na primer, dok voda kod koje je ta sila relativno slaba, vrlo brzo istekne iz neke posude, ista količina ulja isticaće iz iste posude veoma sporo.

Stoksov zakon viskoznosti
-------------------------

Sila viskoznosti tečnosti utiče na kretanje tela koja se u njoj nalaze (podmornica, ronilac). Naime, tečnost pruža otpor takvom kretanju, a taj otpor potiče od viskoznosti. Tanak sloj tečnosti "prilepljen" za tela kreće se zajedno sa telom i istom brzinom kao telo. Usled toga se pokreću i ostali slojevi tečnosti.

Literatura
----------

**Stranica Šablon:Refbegin/styles.css nema sadržaj.**

* Hatschek, Emil (1928). *The Viscosity of Liquids*. New York: Van Nostrand.
* Massey, B. S.; A. J. Ward-Smith (2011). *Mechanics of Fluids* (Ninth izd.). London; New York: Spon Press. ISBN 9780415602594,. OCLC 690084654.

Spoljašnje veze
---------------

* Osobine fluida
* Tabela viskoziteta

***Viskoznost fluida*** na Wikimedijinoj ostavi
Robert of Arbrissel na fresci u Rennesu iz 19. vijeka.
**Robert od Arbrissela** (francuski: ; o. 1045–1116) bio je francuski katolički svećenik, putujući propovjednik i osnivač opatije Fontevrault. 

Ime je dobio po rodnom mjestu Arbrissel (kraj Retiersa u Bretanji). Za svećenika se školovao u Parizu. Nakon zaređenja ga je 1089. biskup Sylvester de la Guerche pozvao u Rennes da mu pomogne u radu; kao crkveni reformator i borac protiv nemorala je stekao brojne neprijatelje i nakon Sylvesterove smrti 1093. bio prisiljen napustiti rodni kraj. Nakon toga se posvetio askezi koja će ga pratiti do kraja života; stekao je toliki ugled među vjernicima da ga je i papa Urban II službeno ovlastio kao putujućeg propovjednika.

Vanjske veze
------------

* Venarde, Bruce L. ed. and trans.(2003) *Robert of Arbrissel: a Medieval Religious Life.* Washington, D. C.: Catholic University of America Press
* Dalarun, Jacques. (2006) *Robert of Arbrissel: Sex, Sin, and Salvation in the Middle Ages.* Translated by B. L. Venarde. Washington, D. C.: Catholic University of America Press
Visina
**Visina** je mjera vertikalne udaljenosti. Mjeri se po vertikalnoj osi od početne do željene točke.

U svakodnevnom govoru, visina ima dva značenja. Prvo je koliko je netko ili nešto visoko (npr. zgrada je visoka 50 m), a drugo je koliko nešto iznad nečega (npr. zrakoplov leti na visini 10 000 m iznad zemlje). Visina mjerena iznad razine more, zove se nadmorska visina. Kod opisivanja zemljopisnih objekata, kao što su planine, na topografskoj karti, varijacije u visini su označene izohipsama, a vrhovi planina s točkom uz koje je oznaka visine u metrima. Altituda je visina nekog mjesta iznad zadane razine (razine mora, Zemljine površine). 

U matematici, visina je treća dimenzija uz dužinu i širinu.

Visinu ljudi proučava antropometrija. Visina ovisi o genetici, načinu života, prehrani, zdravom okruženju. Može poslužiti kao pokazatelj razvoja, ali nije posve pouzdana. 

Visina vozila je visina mjerena na ravnoj podlozi u trenutku kad je vozilo neopterećeno i pri normalnom tlaku zraka u gumama vozila. U obzir se uzimaju svi čvrsti dijelovi koji su montirani na vozilo. Izražava se u milimetrima.

U zrakoplovstvu, visinomjer je instrument koji mjeri visinu leta zrakoplova. Obzirom na neravnine Zemljinog tla, razlikuju se apsolutna i relativna visina. Pod apsolutnom visinom leta podrazumijeva se vertikalno rastojanje između zrakoplova i površine mora (nadmorska visina), dok relativnu visinu predstavlja visina zrakoplova iznad terena preko kojeg leti.
**Robert Whitehead** (\* Bolton (predgrađe Manchestera), 13. januar, 1823. † selo Shrivenham (Berkshire) 14. novembar 1905. ), bio je britanski brodarski inženjer, poznat po tome što je konstruirao prvi torpedo na svijetu, na temelju ideje Giovannija Luppisa, austrougarskog mornaričkog oficira.

Biografija
----------

*Whitehead* je studirao na Politehnici u Manchesteru, nakon studija radio je u Marseilleu 1844. - 1846. gdje se i oženio. Nakon ženidbe preselio se u Milano i radio u tvornici tekstilnih mašina, iz Milana se preselio u Trst i zaposlio u tamošnjem brodogradilištu, na proizvodnji parnih mašina. 

Iz Trsta se zbog boljih uvjeta preselio u tadašnju Fiume (Rijeku) u poduzeće *Stabilimento Tecnico di Fiume* koje je proizvodilo motore i brodove za Austrougarsku ratnu mornaricu. 
Tu se oko 1850. upoznao sa Giovannijem Luppisom tada u penziji koji je imao ideju o torpedu ali nije znao kako to konstruirati da bude efikasan i precizan. 
*Whitehead* je 1866. uspio napraviti prvi protutip - *minenschiffa* kako su ga isprva zvali, koji je funkcionirao (širina 35,5 cm i dužina 3,35 metra). Protutip je testirala komisija ratne mornarice, pa je nakon tog ušao u serijsku proizvodnju 1868. 

Robert Whitehead sa svojim protutipom torpeda oko 1875.
*Whitehead* i *Luppis* bogato su nagrađeni za svoj izum, *Luppis* se uskoro povukao iz proizvodnje i prepustio sve *Whiteheadu*. *Stabilimento Tecnico di Fiume* je unatoč narudžbama bankrotirao, pa ga je 1872. kupio *Whitehead* i prezvao u *Torpedo Fabrik Whitehead e Co. Fiume*.  *Whitehead* je 1876. uspio usavršiti svoj protutip torpeda, poboljšavši mu pogon, a time i brzinu na 29 čvorova (na 914 metara) i preciznost držanja kursa. Nakon tog je 1896. dodao žiroskop na torpedo i na taj način mu još više povećao preciznost. 

Britanska Royal Navy saznala je za *Whiteheadov* torpedo, i naručila od njega demostraciju dva modela od 35.5 i 40.6 cm, nakon uspješne demonstracije otkupili su od *Whiteheada* prava na proizvodnju. *Whitehead* je nakon tog izgradio vlastitu britansku tvornicu torpeda kod Weymoutha na jugozapadu Engleske. Zbog nje se preselio u Englesku, a upravljanje riječkom tvornicom prepustio sinu Johnu. 

Privatno je *Whitehead* postao jako bogat, djecu je poženio i poudavao u porodice. bliske habsburgškom dvoru.  U Rijeci je izgradio palače u Ulici Dolac, od kojih je najpoznatija Casa Veneziana. Obiteljska grobnica (zaštičen kulturni spomenik) nalazi se na Komunalnom groblju Kozala.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Robert Whitehead - A Brief History*" (engleski). Hansonclan. Pristupljeno 2. 04. 2013.
2. 1 2 3 4 5  „*Robert Whitehead*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 2. 04. 2013.

Vanjske veze
------------

* *Robert Whitehead* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
* Robert Whitehead - A Brief History (`en`)
Robert B. Zoellick
**Robert Bruce Zoellick** (IPA: [zʌlɪk]) (rođen 25.7. 1953.) bio je američki zamjenik državnog sekretara, koji je dao ostavku 7.7. 2006. Prije toga je služio kao trgovinski predstavnik SAD od 7.2. 2001. do 22.2. 2005. 

Ostavku je najavio 19.6. 2006 kako bi počeo raditi u investicijskoj banki Goldman Sachs kao izvršni direktor i predsjednik Odjela međunarodnih savjetnika kompanije.

Predsjednik George W. Bush je 30.5. 2007. Zoellicka nominirao da zamijeni Paula Wolfowitza kao predsjednika Svjetske banke. Nominaciju treba odobriti Odbor direktora Banke.

Fusnote
-------

1. ↑  Reuters (2006). Goldman says Zoellick to be vice chairman, intl. pristup 20.6. 2006.
2. ↑

Vanjski linkovi
---------------

* State Department biography
* Zoellick in Zmag Arhivirano 2006-07-14 na Wayback Machine-u
* "China and America: Power and Responsibility" - An address by Zoellick to the Asia Society Annual Dinner in New York, on February 25, 2004 Arhivirano 2007-02-02 na Wayback Machine-u
* Robert Zoellick's list of federal campaign contributions Arhivirano 2007-06-01 na Wayback Machine-u

***Robert Zoellick*** na Wikimedijinoj ostavi
**Stipan Dora** (Sombor, 8. 4. 1935. – Subotica, 2. 10. 2012), jugoslovenski rvač.

Biografija
----------

Rodio se u Somboru 1935. godine. Bio je jugoslovenski reprezentativac i za Jugoslaviju je nastupio više od 200 puta. Rvanjem se počeo baviti u Somboru u Sokolskom domu pod nadzorom trenera Vase Simića, a potpuno se rvački potvrdio u subotičkom Spartaku s kojim je osvojio šest titula momčadskog prvaka države. Takmičio se u rvanju grčko-rimskim stilom, u kategoriji do 57 kg (bantam).

Godine 1962. bio je drugi među deset na tradicionalnoj listi najboljih sportista Subotice. Ispred njega bili su gimnastičarka Ruža Košanji, a iza njega boksač Franjo Tamaši, rvač Boško Marinko, teniser Tibor Tandari, rukometašica Marija Jakovetić, atletičarka Borbala Žunji, gimnastička višebojka Katarina Perčić, fudbaler Josip Miklenović i biciklist Ivan Pišpek.

Olimpijski pobjednik iz Montreala Momir Petković hvalio je Doru kao fantastičnog rvača, pripisivao mu je zasluge što je postao rvač i dio zasluga za sve što je Petković postigao.

Sudjelovanja na velikim takmičenjima
------------------------------------

Sudionik prvenstava Balkana, na kojima je osvojio dvije srebrne i dvije bronzane medalje. Sudjelovao je na OI 1960. u Rimu. Na velikim takmičenjima pobjeđivao je poznate rvače, poput svjetskog i olimpijskog prvaka Borisa Gureviča.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  Dušan Kolundžija: *Stipan Dora*[*mrtav link*], Sombor.tv, 8. 4. 2017. Pristupljeno 5. 6. 2017.
2. ↑  (srpski) Medija centar Subotica Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u Grad Subotica kroz istoriju: 31. decembar. Priprema: Dragan Rokvić
3. ↑  OKS Arhivirano 2009-10-05 na Wayback Machine-u Jugoslavija 1960.
**Robert de Beaumont, 2. earl Leicestera** (engleski: ; 1104 – 5. april 1168) bio je anglo-normanski plemić i velikodostojnik, koji je služio kao *justiciar* ("sudac" ili de facto premijer) Engleske od 1155. do smrti.

Rodio se kao sin uglednog i uticajnog anglo-normanskog plemića Roberta de Beaumonta, 1. earla Leicestera i francuske plemkinje Elizabeth od Vermandoisa. Zajedno s njim je kao blizanac rođen Waleran de Beaumont. Nakon očeve smrti u junu 1118. je oba brata na svoj dvor primio kralj Henry I od Engleske; Robert je naslijedio posjede u Engleskoj, a Waleran posjede u Francuskoj. Robert, za razliku od brata, nije sudjelovao u pobuni protiv Henryja i sve je vrijeme ostao na dvoru. Uspio je to iskoristiti kako bi konsolidirao svoje posjede i postao jedan od najmoćnijih feudalaca u današnjem Midlandsu.

Oba brata su bili kraj Henryjeve samrtne postelje u decembru 1135. godine. Nakon Henryjeve smrti su kao novog kralja priznali Stephena, a 1139. počeli sudjelovanje u dugotrajnom građanskom ratu. Nakon bitke kod Lincolna je Waleran za kraljicu priznao Matildu i otišao brinuti o svojim posjedima u Francuskoj, dok je Robert, nominalno još uvijek Stephenov pristaša, ostao u Engleskoj. Tamo je od 1141. do 1149. vodio vlastiti privatni rat protiv Ranulfa II od Chestera.

Kada se vojvoda Henry, Matildin sin, iskrcao u Engleskoj u januaru 1153. Robert je tu priliku iskoristio kako bi prešao na njegovu stranu. Za to je nagrađen titulom lorda visokog stjuarda kao i titulom *justiciara*. Na njoj je ostao sljedećih četrnaest godina, sve do smrti; dokumenti sugeriraju da se aktivno bavio poslovima državne uprave, ali i da je stekao veliki ugled zbog svoje učenosti i upućenosti u pravna pitanja. 

Bio je oženjen za Amice de Gael, kćer normandijskih plemića. S njom je imao tri kćeri i sina Roberta koji je naslijedo njegovu titulu earla Leicestera.

Robert de Beaumont se pojavljuje kao lik u *The Holy Thief*, historijsko-kriminalističkom romanu Ellis Peters iz ciklusa o Cadfaelu, objavljenom 1992. godine.

Literatura
----------

* D. Crouch, *The Beaumont Twins: the Roots and Branches of Power in the Twelfth Century* (Cambridge, 1986).
* D. Crouch, *The Reign of King Stephen, 1135-1154* (London, 2000).
* E. King, "Mountsorrel and its region in King Stephen's Reign", *Huntington Library Quarterly*, 44 (1980), 1-10.
* *Leicester Abbey*, ed. J. Storey, J. Bourne and R. Buckley (Leicester, 2006).
* Powicke, F. Maurice and E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* 2nd. ed. London:Royal Historical Society 1961
* British Library ms Royal E xxv.

| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **—**  |  **Lord visoki stjuard** 1154–1168 | Slijedi: **The Earl of Leicester**  |
| Prethodi: **Roger, biskup Salisburyjadržao službu bez titule**  |  **Chief Justiciar** 1154–1168 | Slijedi: **Richard de Luci**  |
| Perstvo Engleske |
| Prethodi: **Robert de Beaumont**  |  **earl Leicestera** 1118–1168 | Slijedi: **Robert Blanchemains**  |
Rumba
**Rumba** je latinoamerički ples koji se razvio na Kubi, a potječe iz 16. stoljeća od crnih robova koji su dovedeni iz Afrike. Rumba je skupno ime za više kubanskih plesova u paru, a prije svega znači zabavu, ples. Kao narodni ples, rumba je u svojoj biti seksualna pantomima koja se pleše jako brzo, s pretjeranim pokretima kukova i sa senzualnim i agresivnim stavom kod muškaraca, a obrambenim stavom kod žena. Rumba ima erotski karakter, a naglašena je umjetnost ženskog zavođenja.

Za muziku je karakterističan staccato udarac (brzi, kratki udarac). Rumba se može plesati na više načina. U svom razvoju se stalno ritmički i oblikovno mjenjala pa tako poznajemo više vrsta rumbe, od kojih su najpoznatije *rumba bolero* i *rumba kuban*.

1930. rumba je došla u New York, a iz njega je stigla u Europu. U početku se u Europi nije previše raširila, a s vremenom je postala pravo plesno otkriće posebno nakon što su joj Francuzi dali koreografski izrađen oblik. S Drugim svjetskim ratom rumba je postala sporija i rafiniranija od originalne rumbe. Naglasak je na četvrtom udarcu. U rumbi je najbitnije gibanje kukovima,jer to partnerici daje ženstvenost.

Danas je u Europi - zahvaljujući natjecanjima u sportskom plesu - pod nazivom "rumba" poznat ples koji se razvio iz plesa originalno zvanog rumba-bolero, i koji je za razliku od gore opisanih varijanti (afrička i kubanska rumba) izuzetno lagan i senzualan. Ta rumba se pleše na glazbu modificiranog tradicionalnog španjolskog bolera, i nerijetko ju nazivaju "plesom ljubavi". Od izvorne (afričke) rumbe je zadržala tek neke - na prvi pogled čak teže prepoznatljive - elemente. Radi razlikovanja od kubanske rumbe i bolera za tu se varijantu sve češće koristi naziv "sportska rumba".

***Rumba*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85115816
* GND: 4178694-4
* NKC: ph224444

 |
**Zwolle** je glavni grad nizozemske provincije Overijssel. Grad ima 114.635 stanovnika.

Geografija
----------

Zwolle leži na sjeveroistoku Nizozemske, duž obala rijeke Zwarte Water. Udaljen je 120 km od Amsterdama. Kod grada se ukrštaju brojni kanali, pa je grad i velika luka.

Historija
---------

Zwolle je status grada dobio 1230. godine. Za srednjeg vijeka grad je bio član Hanzeatskog saveza. Zwolle je bio dobro utvrđen grad sve do 1674. kada su mu za Anglo-holanskih ratova porušeni bedemi.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti Zwollea su građevine iz iz 15. vijeka: Gradska vijećnica, i crkve Grote ili Sint Michaëlskerk (sv. Mihajla) i Onze Lieve Vrouwe ten Hemelopneming (Gospina uzačašća). Interesantan je i gat Sassenpoort iz 1408. koji i dan danas ima isti izgled. Pored grada nalazi se brdo Sint Agnietenberg (sv. Agneze) sa augustinskim samostanom u kom je proveo najveći dio života Thomas a Kempis, redovnik i pisac iz 15. vijeka.

Privreda
--------

Danas je Zwolle trgovačko-transportni centar u kom se ukrštaju kanali i željezničke pruge sa sjevera i istoka zemlje. Uz to je i snažan industrijski centar: brodogradnja, metalurgija, vozila, strojogradnja, grafička industrija.

Gradovi prijatelji
------------------

* Njemačka Lünen

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7   „*Zwolle*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 19. 1. 2014.

Vanjske veze
------------

***Zwolle*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice grada (`nl`)
* *Zwolle* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 238407495
* LCCN: n81136784
* GND: 4119274-6
* NKC: ge759829

 |
Muzejska zbirka Zetor traktora
 **Zetor Tractors a.s.**  je proizvođač traktora iz Češke. Kompanija je osnovana 1946. a sjedište je u Brnu. Ime je nastalo od početnog slova Z proizvođača oružja *Zbrojevka* i zadnja dva slova riječi *traktor*. Prvi pogon je otvoren tijekom Drugog svjetskog rata, te su u početku proizvodili zrakoplovne motore za potrebe nacističke Njemačke. Nakon rata Zetor je postao dio tvrtke Zbrojovka Brno. Od 29. lipnja 2002. jedini je dioničar slovački HTC holding.

Prva dva ili tri broja u imenu traktora pokazuju približnu snagu motora (KS), npr. 72, 80, 121, 162 itd.

Zetor je prvi proizvođač u svijetu koji za traktore proizvodio sigurnosnu kabinu.

Galerija
--------

* Zetor 25 (1946-1949.)Zetor 25 (1946-1949.)
* Zetor 25 (1954.)Zetor 25 (1954.)
* Zetor 7245Zetor 7245
* Zetor 5321Zetor 5321
* Zetor Forterra 9641Zetor Forterra 9641
* Zetor Proxima 10541Zetor Proxima 10541

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑

***Zetor*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 150589018
* NKC: mzk2004208605

 |
**Rumunjski mostobran** (poljski: ) je naziv za područje na jugoistoku predratne Poljske (odnosno zapadu današnje Ukrajine) koje je prema poljskim planovima pred i na početku Drugog svjetskog rata trebalo poslužiti kao glavno uporište otpora njemačkim odnosno osnovica za borbu protiv invazije.

Plan se temeljio na bliskom savezništvu Poljske sa Rumunjskom i predviđao da če poljske snage odatle primati logističku podršku, dok će relativno nepristupačan teren, odnosno zaokruženost područja sa granicom neutralne Mađarske i SSSR-a skratiti frontu i Poljacima olakšati obranu. Poljski planeri su pretpostavljali da će se mostobran moći očuvati pred njemačkim napadima barem do zime, odnosno dovoljno dugo da britanske i francuske snage poduzmu odlučujuću ofenzivu na Zapadnom frontu, odnosno zapadnim granicama nacističke Njemačke.

Plan se, međutim, počeo primjenjivati tek 14. septembra 1939. nakon što je poljski zapovjednik, maršal Edward Rydz-Śmigły naredio da se sve poljske jedinice istočno od Visle povuku prema mostobranu. Tri dana kasnije su Sovjeti napali Poljsku, uključujući područja Rumunjskog mostobrana, te su cijeli plan učinili bespredmetnim. Usprkos toga, oko 120.000 poljskih vojnika je prešlo rumunjsku (i manjim dijelom mađarsku) granicu, te su njeni pripadnici kasnije u Francuskoj i Britaniji postali jezgra poljskih oružanih snaga na Zapadu.
Za natjecanje u golfu, v. U.S. Open Golf Championship 1968.

**87. Otvoreno prvenstvo SAD u tenisu** (US Open), održano od 29. augusta do 8. septembra 1968. godine, je bilo bilo prvenstvo SAD u tenisu "otvoreno" i amaterima i profesionalcima, odnosno treći po redu Grand Slam turnir održan u tzv. Open eri.

Zvijezda turnira je bio Arthur Ashe, poručnik u američkoj vojsci i pobjednik muškog turnira, koji je ušao u historiju kao prvi Afroamerikanac koji je ikada osvojio Grand slam turnir. Ashe zbog svog amaterskog statusa nije mogao preuzeti nagradu od 14.000 US$ i mogao je uzeti tek naknadu od 20 US$ po danu.

Seniorska konkurencija
----------------------

### Muškarci pojedinačno

*Glavni članak: US Open 1968 - muškarci pojedinačno*
Sjedinjene Američke Države **Arthur Ashe** por. Nizozemska Tom Okker, 14–12, 5–7, 6–3, 3–6, 6–3

* To je bila prva Grand Slam titlula u karijeri Arthura Ashea.

### Žene pojedinačno

*Glavni članak: US Open 1968 - žene pojedinačno*
Ujedinjeno Kraljevstvo **Virginia Wade** por. Sjedinjene Američke Države Billie Jean King, 6–4, 6–2

* To je bila prva Grand Slam titula u karijeri Virginije Wade.

### Muški parovi

*Glavni članak: US Open 1968 - muški parovi*
Sjedinjene Američke Države **Bob Lutz** / Sjedinjene Američke Države **Stan Smith** por. Sjedinjene Američke Države Arthur Ashe / Španija Andrés Gimeno, 11–9, 6–1, 7–5

### Ženski parovi

*Glavni članak: US Open 1968 - ženski parovi*
Brazil **Maria Bueno** / Australija **Margaret Court** por. Sjedinjene Američke Države Rosemary Casals / Sjedinjene Američke Države Billie Jean King, 4–6, 9–7, 8–6

### Miješani parovi

*Glavni članak: US Open 1968 - miješani parovi*
Sjedinjene Američke Države **Mary Ann Eisel Curtis Beattie** / Ujedinjeno Kraljevstvo **Peter Curtis** por. Sjedinjene Američke Države Tory Fretz / Sjedinjene Američke Države Gerry Perry, 6–4, 7–5

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Wimbledon Championships 1968**  |  **Grand Slams**  | Slijedi: **Australian Open 1969**  |
*Za ostale upotrebe, v. Vrane (razvrstavanje).*

**Vrane** (lat. *Corvidae*) su porodica ptica koje žive širom svijeta i sastavljene su od 23 roda  i preko 120 vrsta. Od toga rod vrana (*Corvus*) uključuje više od jedne trećine ukupnog broja vrsta ove porodice.

Opis
----

Vrane su velike do vrlo velike vrapčarke snažne građe, sa snažnim nogama, a kod svih vrsta osim jedne postoje dlakicama pokrivene nosnice. Mnoge vrane umjerenih područja su uglavnom crne ili plave; međutim, neke su crno-bijele, neke imaju plavoljubičast odsjaj a mnoge tropske vrste su jarkih boja. Spolovi su vrlo slični po boji i veličini. U ovu porodicu spadaju najveće vrapčarke.

Najmanja vrana je *Aphelocoma nana*, sa težinom od 40 grama i dužinom od 21,5 cm. Najveća je gavran, težak 1400 grama i dug 65 cm.

U ovoj porodici najinteligentnije od svih ptica pokazale su da imaju svijest o sebi pomoću testa s ogledalom (svraka) i izrade alata (gavrani), sposobnosti koje su do nedugo pripisivane isključivo ljudima i nekim višim sisavcima.

Prirodna hrana mnogih vrana se sastoji od beskralježnjaka, ptića, malenih sisavaca, bobica, voća, sjemenja i strvina. Međutim, mnoge su se vrste odlično priagodile životu u gradovima i ishrani koja uključuje i hljeb, špagete i ostalu hranu koju ljudi bace.

Razmnožavanje
-------------

Partnerske veze su kod vrana veoma jake i čak doživotne kod nekih vrsta. Mužjak i ženka grade veliko gnijezdo zajedno na drveću ili drugom pogodnom mjestu. Mužjak također hrani ženku tokom inkubacije. Gnijezdo se sastoji od grančica prekrivenih travom i korom drveta. Ženke nesu između 3 i 10 jaja, obično između 4 i 7. Jaja su obično zelenkaste boje sa smeđim pjegama. Kad se izlegnu, mladi ostanu u gnijezdu 6-10 tjedana, ovisno o vrsti.

Rasprostranjenost
-----------------

Vrane nastanjuju gotovo cijeli svijet. Izuzetak su jedino krajnji jug Južne Amerike i polarnih područja. Većina vrsta živi u tropskim dijelovima Južne i Srednje Amerike, južne Azije i Euroazije, dok u Africi, Australaziji i Sjevernoj Americi živi u svakoj manje od po 10 vrsta. Rod gavrana je s pet vrsta i jednom podvrstom ponovo naselio Australiju u relativno nedavnoj geološkoj povijesti.

Sistematika
-----------

### Rodovi s brojem vrsta

* Platylophus - 1 vrsta
* Platysmurus - 1 vrsta
* Gymnorhinus - 1 vrsta
* Cyanocitta - 2 vrste
* Aphelocoma - 5 vrsta
* Cyanolyca - 9 vrsta
* Cyanocorax - 17 vrsta
* Calocitta - 2 vrste
* Garrulus - 3 vrste
* Perisoreus - 3 vrste
* Urocissa - 5 vrsta
* Cissa - 3 vrste
* Cyanopica - 1 vrsta
* Dendrocitta - 6 vrsta
* Crypsirina - 2 vrste
* Temnurus - 1 vrsta
* Pica - 3 vrste
* Zavattariornis - 1 vrsta
* Podoces - 4 vrste
* Nucifraga - 2 vrste
* Pyrrhocorax - 2 vrste
* Ptilostomus - 1 vrsta
* Corvus - 42 vrste

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Vrane** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Vrane** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Vrane** |
**Sly and the Family Stone** je bio američki rock, funk i soul bend iz San Francisca koji je djelovao od 1976. do 1983. i koji se smatra važnim za razvoj soul, funk i psihodelične muzike. Vodio ga je pjevač, kantautor i producent Sly Stone koji je oko sebe okupio nekoliko članova porodice i prijatelje; predstavljao je prvi bend čiji je sastav bio višerasni i imao žene kao ravnopravne članove.

Nastao je kada su 1967. Sly Stone i njegov brat, gitarist Freddie Stone, spojili svoje dotadašnje bendove (Sly & the Stoners i Freddie & the Stone Souls). Sly i Freddie Stone, trubačica Cynthia Robinson, bubnjar Gregg Errico, saksofonist Jerry Martini i basist Larry Graham su činili originalni sastav; Slyjeva i Freddiejeva sestra Rose Stone se tokom godine priključila kao klavijaturist. Bend je snimio pet pjesama koje su ušle među top 10 na listi Billboard Hot 100, te četiri albuma koji su značajno uticali na razvoj američke zabavne, odnosno pop muzike.

Početkom 1970-ih se bend preorijentirao na "tvrđi" funk zvuk, koji je značajno uticao na druge izvođače.  Konzumiranje droga i međusobni sukobi, koji su eskalirali do fizičkih obračuna, su doveli do njegovog raspada 1975. Sly Stone je, međutim, nastavio djelovati pod imenom "Sly and the Family Stone" i novim izvođačima sve do 1983. Godine 1987. je Sly Stone uhapšen i osuđen zbog posjedovanja kokaina, nakon čega se povukao sa muzičke scene.

Bend se ponovno okupio 2006. za vrijeme dodjele nagrada Grammy, kada je Sly Stone napustio pozornicu prije završetka pjesme.

Izvori
------

1. ↑  „Sly and the Family Stone". The Rock and Roll Hall of Fame and Museum, Inc. Arhivirano iz originala na datum 2013-10-29. Pristupljeno 20. V 2010.
2. ↑  Erricovo prvo ime je Greg, ali je navođeno kao Gregg na svim izdanjima Sly and the Family Stone.
3. 1 2  Erlewine, Stephen Thomas. Sly and the Family Stone. All Music Guide. pristup 18. I 2007.
4. ↑  Selvin, Joel (1998), pp. xi–xix.

Vanjske veze
------------

* Official Website
* Sly and the Family Stone na sajtu AllMusic (`en`)
* Sly and the Family Stone - diskografija na MusicBrainz
* SlyAndTheFamilyStone.Net
* slystonebook.com
**Ruža Tomašić** (Mladoševica, BiH, 10. 5. 1958.) - političarka, najpoznatija kao predsjednica Hrvatske stranke prava dr. Ante Starčević od 2009. do 2014. godine.

Rođena je 10. 5. 1958. u Mladoševici u okolici Maglaja u Bosni i Hercegovini. S roditeljima, bratom i šest sestara živjela u Velikoj Kopanici. Bavila se rukometom. S 15 godina otišla je u Kanadu, gdje joj je živjela sestra. Tamo je završila policijsku akademiju (Ontario Police College). Radila je kao policajka u borbi protiv droge, maloljetničke delikvencije itd. Bila je kaskaderka u dvadesetak epizoda serije "Dosjei X" te u seriji "Millennium". 

Udala se u Kanadi za Vladu Tomašića, porijeklom s Korčule. Prilikom posjeta Franje Tuđmana Vancouveru, bila je u njegovom osiguranju, jer je položila tečaj za zaštitu vladinih dužnosnika. Na Tuđmanov poziv, vratila se u Hrvatsku i postala dio predsjedničkog osiguranja u Banskim dvorima. Bila je i u osiguranju Stipe Mesića 1991. Prekinula je rad u osiguranju 1992. jer se razboljela, imala je rak maternice. Vratila se u Kanadu, izliječila se od raka i ostala u Kanadi do 1998. godine. Tada je sa suprugom i djecom došla na Korčulu. Počela se baviti politikom i postala je članica Hrvatske stranke prava. Bila je saborska zastupnica HSP-a od 2003. do 2008.; predsjednica Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Nacionalnog programa suzbijanja korupcije, članica Odbora za useljeništvo i Odbora za europske integracije te zamjenica člana Izaslanstva Hrvatskoga sabora u Zajedničkom parlamentarnom odboru RH-EU 

Javno je više puta upozoravala na pojavu raspačavanja droge na Korčuli od narkoskupine na čelu s Jakšom Cvitanovićem Cvikom, na temelju čega je došlo do uhićenja i sudskog procesa protiv Cvika, koji je osuđen na 8 godina i 3 mjeseca zatvora. 

Zbog nezadovoljstva oko Ante Đapića i njegovog načina vođenja Hrvatske stranke prava, 6. 9. 2009. godine, osniva se Hrvatska stranka prava dr. Ante Starčević. Na konvenciji u Iloku kao prva predsjednica stranke izabrana je Ruža Tomašić. Stranka je registrirana 15. 10. 2009.

Na izborima 2011. godine je ponovno izabrana u Sabor. Godine 2013. je na listi desne koalicije na čelu s HDZ.om osvojila najveći broj tzv. preferencijalnih glasova i postala članica Europskog parlamenta iz Hrvatske. Na isti je način izabrana i izborima 2014.

Podržala je prijedlog ustavnih promjena udruge U ime obitelji koje bi uključivale preferencijalno glasovanje na izborima za hrvatski Sabor, a čemu se suprostavio HDZ; kada za taj prijedlog nije dobila podršku od vodstva vlastite stranke, napustila ju je 3. studenog 2014.

Izvori
------

1. 1 2  „Ruža Tomašić". *sabor.hr*. Hrvatski sabor. Arhivirano iz originala na datum 2014-03-31. Pristupljeno 17. III 2012.
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2014-03-25. Pristupljeno 2011-12-05.
3. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2010-07-10. Pristupljeno 2011-12-05.
4. ↑
**Zwettl** je grad na sjeveru Austrije od 11,042 stanovnika.

Zwettl je administrativni centar istoimenog Okruga Zwettl.

Geografske karakteristike
-------------------------

Zwettl leži u centru regije Waldviertel, na ušću rijeke Zwettl u Rijeku Kamp, 
udaljen 78 km sjeverozapadno od Sankt Pöltena.

Historija
---------

Historija Zwettla je usko povezana sa plemićem Hadmarom Kuenringom koji je negdje između 1100. - 1120. podigao u tom kraju zamak s kapelom, tako da je Zwettl postao prva parohija u Waldviertelu.
Sam grad je pvi put dokumentiran 1139. a već 1200. je dobio status grada.

Za srednjeg vijeka bio je jak trgovački centar, tad je i utvrđen iz tog perioda ostalo je sačuvano 6 tornjeva i dijelovi bedema.

Znamenitosti
------------

Znamenitosti grada su kasnoromanička parohijska bazilika, sa kasnogotičkom apsidom (oko 1483. - 1490.), kasnogotička bolnička crkva (1438. -1448.) i gradska vijećnica, prvi put dokumentirana između 1301. -1307. u kojoj je do 1975. stolovao okružni sud, a danas je u njoj smješten muzej i biblioteka.

Sjeveroistočno od centra grada leži cistercitska *Opatija Zwettl*.

Privreda
--------

Zwettl je 1991. imao 4,469 zaposlenih, od kojih je 69 % radilo u uslužnim djelatnostima i administraciji.

Od industrije Zwettl ima drvnu, građevinsku i prehrambenu (mljekara, pivovara, destilerija).

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Niederösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 30. 01. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Zwettl*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 30. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Zwettl*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Zwettla* (`de`)
Robert Kurtne
**Robert Kurtne** ili **Kurtnejski** (fr. *Robert de Courtenay*; ? — 1228) latinski car (1221—1228). Bio je sin Petra II Kurtne i Jolande Kurtne.

Život
-----

Otac mu je umro dok je bio dete pa je Robertov brat Filip Kurtne preuzeo kontrolu nad Namirskom grofovijom. Filip se 1219. odrekao titule latinskog cara u korist brata. Za latinskog cara je ovenčan 1221. godine. Nije hteo da putuje kroz Albaniji i Makedoniji da nebi nastraadao kao svoj otac nego je putovao kroz Srbiju i njihovom kralju Stefanu Prvovenčanom poturio svoju lepu, bogatu i nezakonitu sestru od strica, seržanu Lila za ženu. Godine 1225. sklopio je savez sa Bugarima protiv Teodora Anđela Duke Komnina. Robertu je ponekad dolazila pomoć sa zapada, a najgore je to što se sukobio sa moćnim Nikejskim Carem Jovanom Dukom Vatcem, tako što je umesto da svoju kćerku uda za njega udao ju je za nekog burgondijskog viteza. Pošto je gubio u ratu, pobegao je u Rim, gde ga je papa ubedio da se vrati. Sam Robert je ubijen na Moreji 1228. godine.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Jolanda Flandrijska** | **Latinski car  (1219-1228)** | Nasljednik:**Balduin II Kurtene** |
**Zhang Xingcheng** (張行成) (587 – 10. oktobar 653), kurtoazno ime **Deli** (德立), formalno **Vojvoda Ding od Beipinga** (北平定公), bio je kineski kancelar na početku vladavine dinastije Tang. Karijeru je započeo kao službenik dinastije Sui. Smrt cara Yanga 618. ga je zatekla u prijestolnici Luoyangu, gdje su tamošnji službenici za novog cara odredili princa Yang Tonga. Njega je godine 619. svrgnuo general Wang Shichong osnovavši novu državu Zheng. Ona je potrajala sve dok je nisu uništili trupe cara Gaouzua, osnivača dinastije Tang. Zhang Xincheng je postao službenik u južnoj Kini ali je svojim nastupom impersionirao princa Li Shimina, koji ga je nakon preuzimanja carske vlasti (kao car Taizong) godine 627. imenovao jednim od svojih kancelara. Kada je 643. imenovao Li Zhija za krunskog princa, upravo je Zhangu Xingchengu povjerio mjesto načelnika prinčeve svite. Zhang je princu nastavio služiti i nakon što je 649. preuzeo prijestolje kao car Gaozong.

Napomene i reference
--------------------

1. ↑  兩千年中西曆轉換

* *Knjiga Tanga*, vol. 78. Arhivirano 2007-10-11 na Wayback Machine-u
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 104. Arhivirano 2007-10-11 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 196, 197, 198, 199.