**Giovanni Domenico (Giandomenico) Tiepolo** (\* Zianigo pored Mirana okolica Venecije, 30. august 1727. -† Venecija, 3. mart 1804. ) bio je venecijanski rokoko slikar i grafičar, sin puno poznatijeg oca Giovannija Battiste Tiepola.

Biografija
----------

*Giandomenico* je rođen i odrastao u pravoj slikarskoj porodici, ne samo da mu je otac bio poznati slikar Giovanni Battista Tiepolo, koji se do bogatsva i plemićkog naslova uzdigao radom, već je i preko majke - Marije Cecilije Guardi, imao slavne rođake slikare. Ona je bila sestra od slavnog Francesco Guardija i slabije poznatog Gianantonija Guardija. I njegov mlađi brat mlađi brat Lorenzo bio je cijenjeni slikar.
*Giandomenico* se već sa 13 godina uključio u rad slikarske bottege svoga oca, a sa 19 je dobio narudžbu za oslikavanje oratorija u crkvi San Polo, prizorima Isusovog križnog puta. Tih 14 slika je između 1748. i 1749. izveo kao bakropise. 1748. naslikao je *Ozdravljenje opsjednutog* za crkvu San Francesco di Paola u Veneciji.

Od proljeća 1750. do 1753. radi s ocem na oslikavanju dvorca würzburgškog kneza biskupa Karla Filipa Greiffenklaua u Bavarskoj. Otac je *Giandomenicu* dao slobodu da samostalno izvede freske; *Justinijan zakonodavac*, *Konstantin branitelj vjere* i *Ambrozije odbija cara Teodozija*. Za kneza je izveo grafičku mapu od 24 ilustracije na temu Bijega u Egipat.
Po povratku u Veneciju radi u radionici Pietra Longhija i ujaka Francesca Guardija između 1753-1754 naslikao je *Scenu karnevala (Menuet)*, a po skicama oca izveo je freske u prezbiteriju crkve Santi Giovita e Faustino u Bresci.
Zajedno s ocem izveo je freske u *Vili Valmarana* (Vicenza) 1757. godine. On se osobno specijalizirao za slikanje pozadinskih prizora (šuma i polja) koje je slikao novim modernim načinom koji je donjelo prosvjetiteljstvo - brzim potezima kistom, bez puno detalja, što je bio dotadašnji manir.

Od 1759. počeo je oslikavati porodičnu vilu u Zianigu pored Mirana, to je nakratko prekinuo zbog odlaska u Udine, gdje je oslikao oratorij crkve della Purità. Ponovno zajedno s ocem 1761. oslikava *Vilu Pisani* u mjestu Stra, pored Venecije.

Zajedno s ocem i bratom odlazi u Madrid 1762. na poziv španjolskog kralja Carlosa III, da oslika veliku stropnu fresku *Slava Španjolske* za prijestolnu dvoranu kraljevske palače u Madridu. i scene Križnog puta u crkvi *San Filippo Neri*. Nakon smrti svoga oca 1770. Giandomenico se vraća u Veneciju, ostavljajući brata Lorenza u Madridu.
Od 1772. radi kao profesor na venecijanskoj Umjetničkoj Akademiji, a od 1783. je i predsjednik Akademije.

Posljednja veća narudžba koju je izveo bila je oslikavanje freskama Palazzo Contarini u Veneciji 1789. u maniri svog oca.
Posljednje godine života, od 1791. posvetio je dovršetku ciklusa fresaka u porodičnoj vili u Zianigu. One su danas izložene u palači Ca 'Rezzonico u Veneciji, nakon što su gotovo propale 1906. Tih posljednjih godina nacrtao je seriju ilustracija za djecu (*Divertimento per li ragazzi carte n.104*) sa Pulcinellom iz Commedie dell'arte, ismijavajući pomalo venecijansko društvo svoga doba. Giandomenico Tiepolo je umro u Veneciji 3. marta 1804.

Djela
-----

Od njegova velika opusa vrijedi istaći;

### Freske za porodičnu vilu u Zianigu

Njegov otac Giovanni Battista Tiepolo kupio je 24. decembra 1757. u Zianigu, predgrađu Mirana (šira okolica Venecije) porodičnu vilu. Giandomenico je između 1759. i 1797. naslikao čitav niz vrlo interesantnih fresaka da ukrasi vilu, iz tog ciklusa najbolje su;

* *Novi svijet* (Il mondo nuovo);
* *Šetnja* (la passeggiata);
* *Manuet* (Pulcinella i akrobati)

### Freska *Zasluge i slava*

Tu fresku naslikao je za za palaču Caragiani u Veneciji krajem 18. vijeka, ona se danas nalazi u vili Bianchini di Zianigo u Miranu.

Galerija slika
--------------

* Odmor seljaka, freska iz kuće za goste, Vila Valmarana, 1757.*Odmor seljaka*, freska iz kuće za goste, *Vila Valmarana*, 1757.
* Frulaš iz tršćanskog muzeja Sartorio, 1770.*Frulaš* iz tršćanskog muzeja Sartorio, 1770.
* Abraham i tri anđela 1773/74Abraham i tri anđela 1773/74
* Pulcinella i akrobati (likovi iz Commedia dell'arte) 1790.Pulcinella i akrobati (likovi iz Commedia dell'arte) 1790.

Literatura
----------

* Giovanni Muneratti, Mario Esposito, Luca Luise: *Mirano Terra dei Tiepolo. I Tiepolo nel territorio di Mirano*, Centro Studi Documentazione Tiepolo, Comune di Mirano, 2007
* Sebastiano Bonnini: *Giandomenico Tiepolo e l'Histoire de la République de Venise di Pierre Daru*, in "Archivio Veneto", a. CXXXXI, V serie, n. 210, 2010, str. 61-122.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  Giovanni Domenico Tiepolo sa portala Encyclopædia Britannica (pristupljeno 23. 04. 2011.) (`en`)

Eksterni linkovi
----------------

* Giandomenico Tiepolo a Vicenza (`it`)
* Giovanni Domenico Tiepolo sa portala Encyclopædia Britannica (`en`)
* Giandomenico Tiepolo na portalu Enciclopedia Treccani (`it`)

***Giovanni Domenico Tiepolo*** na Wikimedijinoj ostavi