recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jevrejsko groblje u Zvorniku** je grobljanska cjelina sa visokim stepenom autentičnosti i predstavlja važno iistorijsko svedočanstvo o životu Jevreja u Zvorniku. Na sastanku u Sarajevu 29. avgusta 2019. godine komisija za očuvanje nacionalnih spomenik Bosne i Hercegovine donijela je odluku da se groblje proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Amir Pašić, Goran Milojević i Radoje Vidović.

Historija
---------

Na područje Zvornika prve porodice Jevreja dolaze sredinom XIX vijeka iz Tuzle i Bijeljine. Tada se 1845. godine formira i prva jevrejska zajednica Sefarda. Godine 1877. u Zvorniku je živelo šest jevrejskih porodica, a dolaskom Austrougarske uprave u Zvornik su se počeli doseljavati i Aškenazi. Prema popisu stanovništva iz 1879. godine, u Zvorniku je živjelo 50 jevrejskih porodica. Groblje je osnovano 1890. godine dok je gradom upravljao H. Grizberger, uz blagoslov rabina Benjamina Hasana. Tada je u Zvorniku živilo oko 140 Jevreja. 

Nakon Drugog svjetskog rata u Zvorniku i okolini su ostale samo kuće i objekti kao tragovi života Jevreja na tom prostoru.

Opis
----

Groblje se nalazi na lokalitetu Meterizi nadomak magistralnog puta Zvornik – Bijeljina. Prostire se na 807 kvadrata. Karakteristično je po raznim formama i oblicima nadgrobnih elemenata. Na groblju se nalazi oko 80 spomenika od kojih najstariji datira iz 1888. godine. Napravljeni su od kamena, mermera ili betona. Natpisi na nadgrobnicima su uglavnom dvojezični, isklesani hebrejskim pismom i latiničnim pismom na njemačkom jeziku ili jeziku lokalnog stanovništva. Prema pisanim podacima iz 1910. godine, Sefardski Jevreji su dobro govorili lokalnim jezikom te se na njihovim spomenicima mogu uočiti natpisi na bosanskom jeziku. Aškenazi su koristili maternji njemački jezik. Pored dvojezičnosti, spomenici su karakteristični po različitim motivima koji su uglavnom uklesani u zaglavlju, s prednje strane spomenika. Uglavnom je riječ o Davidovoj zvijezdi, žalosnoj vrbi, maslinovim grančicama ili floralnom reljefu.

Maja 2008. godine podignuta je spomen tabla u znak sjećanja na zvorničke Jevreje nastradale i prognane tokom Drugog svjetskog rata.

Groblje se nalazi u zapuštenom stanju i većina nadgrobnih spomenika je oštećena ili utonula. Skoro cijelo područje groblja prekrivno je divljim niskim rastinjem i većim brojem samoniklog drveća.

Vanjski linkovi
---------------

* palelive.com - Penzioneri očistili Jevrejsko groblje


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |
**Paraskeva Drapšin** (Turija kod Srbobrana 20. marta 1938) je pravoslavna igumanija Manastira Jazka.

Biografija
----------

Igumanija mati Paraskeva (Drapšin) rođena je u Turiji kod Srbobrana, 20. marta 1938. godine. Osnovnu školu završila je u mjestu rođenja.

Igumanija Manastira Jazka
-------------------------

Godine 1953. sa svojih 15 godina života dolazi u zapusteli Manastir Jazak. Nije prošlo mnogo vremena i njena biološka majka pridružuje joj se u monaškom životu. Više od deset godina su njih dve, sa još nekoliko monahinja, živele bez struje i vode u praktično nehumanim uslovima.

Igumanija Paraskeva potiče iz veoma ugledne porodice. Njen stric je general Petar Drapšin, a deda joj je bio solunski borac. Njena majka, koja je došla u manastir za svojom ćerkom, s vremenom je postala igumanija Angelina.

Nakon njenog upokojenja 1990. godine, igumanijin čin preuzela je ćerka, sadašnja igumanija manastira, mati Paraskeva. Puna duha i harizme koja iz nje isijava, mati Paraskeva majčinski upravlja i vodi ovu monašku obitelj, koju sada čine 11 monahinja, već 60 godina.

Izvori
------

1. ↑

Eksterni linkovi
----------------

* Svetosavlje
Kupanje u kadi u rekreacijske svrhe
**Kupanje** predstavlja umakanje nečijeg tijela u tekućinu, najčešće voda, a koje se prakticira u higijenske, religijske ili terapeutske svrhe. Također se može prakticirati radi razonode, odnosno u rekreacijske svrhe.

VIDITE GLAVU MATIJE BOJICA

Kupanje se može provoditi u prirodi, odnosno u moru, rijekama ili jezerima, odnosno u tekućinom ispunjenim predmetima kao što su burad ili kade ili za kupanje napravljenim građevinama kao što su bazeni ili kupaonice. Područja odnosno posebne građevine namijenjene kupanju velikog broja osoba se nazivaju kupališta.

Povezano
--------

* Kada
* Sauna
* Tuš
* Pranje

Eksterni linkovi
----------------

***Kupanje*** na Wikimedijinoj ostavi

* Russian baths (with reference to bathing as a way of ensuring participants are not carrying weapons) Arhivirano 2004-10-22 na Wayback Machine-u
* Japanese Bath- Photographs of Willy Puchner
* The Japanese bathing ritual Arhivirano 2009-12-24 na Wayback Machine-u
* Konyoku Arhivirano 2010-01-20 na Wayback Machine-u Japanese Konyoku mixed-gender bathing
* The Straight Dope: Is good personal hygiene a recent invention? Arhivirano 2008-08-29 na Wayback Machine-u
* Bathing Your Baby
* History of soap and bathing Arhivirano 2008-09-15 na Wayback Machine-u
**Praznici** (čiji naziv potječe od staroslavenske riječi za "nezaposlen" ili "dokon") u najširem smislu predstavljaju dane kada se "praznuje", odnosno ne radi.

Riječ praznik ili **blagdan** u užem smislu označava dan koji je u nekoj državi, društvenoj grupi ili vjerskoj zajednici određen za proslavlanje nekog važnog događaja.

Ukoliko je riječ o prazniku koji je posvećen određenim državnim zakonima ili nekim drugim propisima, riječ je o državnom prazniku. Ukoliko je riječ o prazniku koji se slavi u skladu s propisima neke vjerske zajednice, riječ je o vjerskom prazniku. U mnogim državama su određeni vjerski praznici istovremeno i državni praznici, pri čemu je najrašireniji primjer Božić.

Za dane koji su unutar tjedna predviđeni za redovni odmor radnika se koristi termin **neradni dan**, a u većini zemalja je to nedjelja.

Za duže periode kada se ne održava nastava tokom školske godine se ponekad koriste termini kao što su ljetni, proljetni ili zimski praznici, što je sinonim za izraz ljetni, proljetni ili zimski raspust.

Vidi još
--------

* lista praznika po državi
* godišnji odmor
* vikend

Vanjski linkovi
---------------

* *Školski praznici u Hrvatskoj* (ucenici.com)
* *Holiday Stress Brings Anxiety and Abuse* (ABC News)
* Holidays At The Limit
* U.S. Mail holidays - UPS holidays - FedEx holidays - Internet Accuracy Project

***Praznik*** na Wikimedijinoj ostavi
**Stepske zebre** (lat. *Equus quagga*) su društvene životinje koje žive u zajednici s drugim biljožderima na afričkim savanama. To je jedna od vrsta iz porodice konja, a spada u red neparnoprstaša. 

U nas žive u svim javnim zoološkim vrtovima osim splitskog.

Podvrste
--------

* †*Equus quagga quagga* Boddaert, 1785.
* *Equus quagga burchellii* Gray, 1824.
* *Equus quagga boehmi* Matschie, 1892.
* *Equus quagga borensis* Lönnberg, 1921.
* *Equus quagga chapmani*
* *Equus quagga crawshayi*

Opis
----

Stepska zebra ima bijelo krzno s crnim prugama te kratke noge. Odrasle jedinke oba spola u visini ramena imaju 1,4 metra, a duge su 2,3 metra. Težina im iznosi oko 294 kg (mužjaci imaju 10% više težine od ženki). Vrlo su divlje i teško se pripitomljavaju. Slično kod konja, mlada stepska zebra može hodati i stajati kratko vrijeme nakon rođenja, a o njoj se brine njezina majka, koja ga doji oko 16 mjeseci.

Da bi potražila hranu, stepska zebra može prohodati i do 1,100 km. Grupa stepskih zebri obično broji od 5 do 20 jedinki.

Ove zebre važan su ekonomski izvor u turizmu. Žive u jugoistočnoj i istočnoj Africi, gdje postoje dvije sezone: kišna i suha. Njima se hrane lavovi, leopardi i gepardi.

Žive od 20 do 30 godina. Ženke dostižu spolnu zrelost s dvije do četiri, a mužjaci s četiri godine. Trudnoća traje 12 mjeseci. Obično se rađa jedno mladunče koje teži oko 32 kilograma. 

Love se zbog mesa te im se uništava stanište.


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **životinji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Planinska zebra** (lat. *Equus zebra*) - ugrožena vrsta zebri porijeklom iz Angole, Namibije i Južnoafričke Republike. 

Postoje dvije podvrste: kapska planinska zebra (*E. z. zebre*) i Hartmannova planinska zebra (*E. z. hartmannae*). Poput svih zebra, prugasta je crno-bijelo. Svaka zebra ima svoje jedinstvene pruge. Pruge mogu biti i tamno smeđe i bijele. One pokrivaju cijelo tijelo osim trbuha. Odrasle planinske zebre imaju dužinu tijela od 2,1 - 2,7 m i rep dug 40-55 cm. Visina u ramenima kreće se 1,1 do 1,5 m. Teže 204-372 kg.

Groves i Bell otkrili su, da kapske planinske zebre imaju obrnuti spolni dimorfizam pa su ženke veće od mužjaka, dok kod Hartmannove planinske zebre je uobičajeno. Crne pruge kod Hartmannove planinske zebre su tanke s mnogo širim bijelim međuprostorom, a to je suprotno kod kapske planinske zebre.

Ove zebre mogu živjeti do tri dana bez vode za piće. 

Žive na obroncima planina, otvorenim travnjacima, šumama i područjima s dovoljno vegetacije.

Izvori
------

1. ↑   Preuzeto 31. listopada 2012.
**Treinta y Tres** je grad i općina od 25,476 stanovnika na istoku Urugvaja u Departmanu Treinta y Tres u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Treinta y Tres se prostire na sjevernoj obali Rijeke Olimar Grande, udaljen 287 km sjeveroistočno od Montevidea, sa kojim je povezan Panameričkim autoputom.

Historija
---------

Treinta y Tres je osnovan 1853. na inicijativu urugvajskog predsjednika Juana Francisca Giróa, koji je posjetio taj kraj i uvidio potrebu da se u tom pograničnom kraju prema Brazilskom Carstvu podigne grad i tako osigura suverenitet.
Ime Treinta y Tres (što na španjolskom znači *Trideset i tri*) dobio je po 33 borca koji su se 1825. borili protiv najezde Portugalaca iz Brazila u taj kraj.

Škola je podignuta 1859. a nakon nje i crkva 1871.
Kad je 1884. osnovan Departman Treinta y Tres postao je njegov administrativni centar, i dobio status ville.

Prvi most preko rijeke podignut je 1908. nakon tog je 1911. puštena je u promet željeznička pruga do Montevidea.
Prvi industrijski pogon klaonica, podignut je 1912. a nakon tog 1919. i mlin.
Toliko je narastao da je 1915. proglašen gradom.

Današnji Treinta y Tres je [[[državna uprava|administrativni]] i [[[trgovina|trgovački]] centar ratarsko-stočarskog kraja.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Treinta y Tres in Treinta y Tres*" (engleski). City Population. Pristupljeno 21.11.2023.
2. 1 2  „*Treinta y Tres Uruguay*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 21.11.2023.
3. ↑   „Historia de Treinta y Tres" (španjolski). Welcome Uruguay. Pristupljeno 21.11. 2023.
4. 1 2 3   „Historia de Treinta y Tres" (španjolski). Olimar virtual. Pristupljeno 21.11. 2023.

Vanjske veze
------------

***Treinta y Tres*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Treinta y Tres* ()
**Negacija** ili **poricanje genocida** u najširem smislu označava nastojanje da se ospori postojanje genocida ili neki događaj protumači na način kojima mu se oduzima obilježje genocida. Obično se pod time podrazumijevaju situacije kada o nekom događaju postoji gotovo univerzalni konsenzus o tome da predstavlja genocid; u takvim slučajevima se poricanje genocida smatra neprihvatljivim historijskim revizionizmom. Najpoznatiji slučaj poricanja genocida je poricanje Holokausta.

Obično se kao motivi poricanja genocida navode ideologija i politika, odnosno nastojanje da se pojedinci, organizacije, države i nacije "operu" od odgovornosti, a samim time i moralno-političkih posljedica vlastitog učešća u genocidu. Poricanje genocida se također u današnjem svijetu često javlja i kao reakcija na optužbe za genocid koje se koriste iz propagandnih razloga, odnosno kao *ad hominem* napad u političkim raspravama.

Za razliku od samog genocida, međunarodno krivično pravo poricanje genocida u pravilu ne smatra kaznenim djelom. Godine 2001. je Evropska komisija, u nastojanju da iskorijeni poricanje genocida, predložila da se zabrana poricanja genocida uvede kao krivično djelo u okviru opće-evropskog zakona o suzbijanju rasizma; neke od država-članica EU su se tome usprotivile, smatrajući tu odredbu neprihvatljivim kršenjem slobode govora, te je 2007. dogovoren kompromis temeljem koga je državama EU ostavljeno da poricanje genocida uvrste ili ne uvrste u svoje kazneno zakonodavstvo.

Najpoznatiji primjeri poricanja genocida
----------------------------------------

Države čiji je to službeni stav:

* Hrvatska, vidi: Poricanje genocida nad Srbima u NDH.
* Turska u kojoj se osporava armenski genocid;
* Rusija, gdje se osporava da je Holodomor u sovjetskoj Ukrajini 1932. predstavljao genocid protiv ukrajinskog naroda; vidi poricanje Holodomora
* Pakistan, gdje se osporavaju masovne likvidacije separatistički nastrojenih Bengalaca 1971. u tadašnjem Istočnom Pakistanu pred i za vrijeme bangladeškog rata za nezavisnost
* Srbija i Republika Srpska koje osporavaju da se u Srebrenici 1995. dogodio genocid; ovo je kulminiralo 2015. kada je Tomislav Nikolić pisao Rusiji da uloži veto na predloženu rezoluciju Vijeća sigurnosti o Srebrenici 11.7. 2015.

Pojedinci:

* David Irving, britanski historičar koji se smatra najpoznatijim poricateljem Holokausta
* Bernard Lewis, britanski historičar poznat, između ostalog, po poricanju armenskog genocida

Izvori
------

1. ↑  Ethan McNern. Swastika ban left out of EU's racism law, The Scotsman, 30 January 2007
2. ↑  runo Waterfield. EU plans far-reaching 'genocide denial' law[*mrtav link*], The Daily Telegraph 4 February 2007
3. ↑  Ingrid Melander EU to agree watered-down anti-racism law-diplomats, Reuters, 18 April 2007.

Literatura
----------

* Pech, Laurent. „The Law of Holocaust Denial in Europe: Towards a (qualified) EU-wide Criminal Prohibition". *The Jean Monnet Working Papers* (10/09). Arhivirano iz originala na datum 2010-04-07. Pristupljeno 2012-11-01.
**Vadi Halfa** (arapski: وادي حلفا) je grad od 15,725 stanovnika na krajnjem sjeveru Sudana u Vilajetu Sjever.
Ona je jedno od najvrućijih mjesta na svijetu u kom je izmjereno - 53 °C.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Vadi Halfa* se prostire duž lijeve zapadne obale Nila, udaljena desetak km južnije od nekadašnjeg Drugog katarakta, nedaleko od egipatske granice.

Vadi Halfa je bila u fokusu arheologa Sedamdesetih godina prošlog vijeka, koji su se trudili da spase egipatske spomenike od potapanja u Naserovom jezeru, nakon izgradnje Asuanske brane.
Tu sudbinu doživio je grad, jer su i njegovi stanovnici morali preseliti na novu lokaciju u Novu Halfu, nešto jugoistočnije od stare.

Pogled na grad i Naserovo jezero
Nova Halfa je pogranični grad, posljednja željeznička stanica i posljednja luka, dokle mogu ploviti sudanski brodovi, trgovački centar poljoprivredne okolice.

Historija
---------

Stara Vadi Halfa bio je važan grad u antičkoj Nubije, o tome svjedoče brojni spomenici u njegovoj okolici. Među najvažnijim bila je utvrda Buhen - egipatska kolonija iz perioda Srednjeg kraljevstva koja se uspjela održati sve do rimskih vremena.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*6 of the Hottest Places in the Worldt*" (engleski). EcoWatch. Arhivirano iz originala na datum 2022-08-09. Pristupljeno 4.9. 2020.
2. 1 2 3 4  „*Wadi Halfa*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 4.9.2020.

Vanjske veze
------------

***Vadi Halfa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Wadi-Halfa* ()
**Viedma** je grad i općina od 52,789 a zajedno sa susjednim Carmen de Patagones - aglomeracija od 81,000 stanovnika u argentinskoj provinciji Río Negro u kojoj je administrativni centar

Karakteristike
--------------

Viedma se nalazi na sjeveru Patagonije, prostire se duž južne (desne) obale rijeke Rio Negro, 32 km od njena ušća u Atlanski ocean. Točno preko rijeke nalazi se Carmen de Patagones sa kojim je dijelio sudbinu do 1884.

Historija
---------

Viedma je rođena istovremeno kad i susjedni Carmen de Patagones - 22. aprila 1779. Tad je Francisco de Viedma y Narváez osnovao na 
južnoj obali Rio Negra, na mjestu današnje grada, utvrdu koju je nazvao **Nuestra Señora del Carmen**, po brodu kojim je doplovio. 
To je bilo prvo stalno naselje evropskih kolonista u Patagoniji.

Argentinska vlada je u oktobru 1878. osnovala *Teritorij Patagonije*, čija se jurisdikcija protezala od rijeke Rio Negro do Rta Horn sa administrativnim centrom u gradu **Mercedes de Patagones** (današnja ).

Prvi guverner Patagonije,pukovnik A*lvaro Barros* je 1879. dekretom prezvao Mercedes de Patagones u Viedmu. 
Kad je 1884. donešen zakon o organizaciji nacionalnih teritorija osnovan je *Teritorij Río Negro*, a Vidma je ostala njen administrativni centar.
Sve dok nisu prevladali veliki parobrodi Viedma je bila velika luka, danas to nije zbog malog gaza (2,3 m).

Teritorij Río Negro uzdignut je u rang provincije za prvog mandata Juan Perona u junu 1955.

Sve do 1970. grad i njegova okolica trpili su od povremenih poplava, stanje je sanirano uz pomoć međunarodnih fondova.

Viedma je velike nade polagala u plan tadašnjeg [[predsjednika [[Raúl Alfonsín iz 1985. da do 1990. preseli glavni grad iz Buenos Airesa u Viedmu, taj plan je izgleda odgođen na 
neodređeno vrijeme.

Privreda i transport
--------------------

Viedma je grad prehrambene (klaonice, prerada voća), građevinske (cement) i drvne industrije (namještaj).

cestom N°3 povezan sa gradovima u Argentini, a uz to ima i *Aerodrom Gobernador Edgardo Castello* (IATA: **VDM**, ICAO: **SAVV**) 7 km južno od centra grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Viedma in in Adolfo Alsina (Río Negro)*" (engleski). City Population. Pristupljeno 28.10.2023.
2. 1 2  „*Argentina: Urban Agglomerations*" (engleski). City Population. Pristupljeno 28.10.2023.
3. 1 2 3 4  „*Viedma Argentina*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 28.10.2023.
4. 1 2 3 4  „*Reseña Histórica*" (španjolski). Rio Negro Gobierno. Pristupljeno 28.10.2023.
5. ↑  „*Puerto de ViedmaI*" (španjolski). NuestroMar. Pristupljeno 28.10.2023.
6. ↑  „*Parque Industrial*" (španjolski). Viedma Gobierno de la Comunidad. Pristupljeno 28.10.2023.
7. ↑  „*Gobernador Edgardo Castello Airport*" (engleski). Skybrary. Pristupljeno 28.10.2023.

Vanjske veze
------------

***Viedma*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Viedma Gobierno de la Comunidad* ()
**Muhamed al-Kaim Bi-Amrilah** (arapski: محمد القائم بأمر الله‎; *Muhammad al-Qaim Bi-Amrillah*; 893 - 17. maj 946) bio je drugi po redu fatimidski kalif Ifrikije koji je vladao od 934. do 946. godine, odnosno dvanaesti imam po ismailitskom vjerovanju.

Rodio se pod imenom Abd ar-Rahman u Salamiji u Siriji. Otac mu je bio ismailitski vođa Ubayd Allah al-Mahdi Billah koji je 910. preuzeo vlast u Ifrikiji, proglasivši se kalifom i osnovavši dinastiju Fatimida. Al-Kaim je za prijestonasljednika proglašen 912. Ocu je pomagao u gušenju pobuna, ali i u dva neuspješna pohoda na Egipat (914-915. i 919-921. godine).

Oca je naslijedio 934. godine. Otada više nije napuštao svoju palaču Mahdia. Za vrijeme vladavine je konsolidirana fatimidska vlast nad Siciliju i poduzeti brojni pohodi na Kalabriju i obale Francuske i Italije. Godine 944. je izbio veliki ustanak pod vodstvom haridžitskog vođe Abu Jezida, koji je ujedinio berberska plemena te osvojio skoro cijelu Ifrikiju. Al-Kaim se uspio održati u Mahdiji; ustanak je 947. uz pomoć mornarice ugušen, ali ne prije nego što je Al-Kaim umro. Naslijedio ga je sin Ismail al-Mansur.

Eksterni linkovi i izvori
-------------------------

* Imam al-Qaaim, the 12th Fatimi Imam. Arhivirano 2006-02-10 na Wayback Machine-u
* J. J. Saunders. „The Turkish Irruption". *A History of Medieval Islam*. Routledge. Pristupljeno 2007-08-25.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Ubayd Allah al-Mahdi**  |  **Fatimidski kalif** 934–946 | Slijedi: **Al-Mansur**  |

| * p
* r
* u
Fatimidski kalifi |
| --- |
| Abadullah al-Mahdi • al-Qa'im • al-Mansur • al-Muizz • al-Aziz • al-Hakim • az-Zahir • al-Mustansir • al-Musta'li • al-Amir • al-Hafiz • az-Zafir • al-Faiz • al-Adid |
**Grevijeva zebra** (lat. *Equus grevyi*) je najveća vrsta zebre. Prepoznatljiva je po uskim prugama i velikim zaobljenim ušima. Živi u istočnoj Africi - Keniji i Etiopiji. Ime je dobila po francuskom predsjedniku Julesu Grévyju, kome je vlada Abesinije 1880.-ih tih poklonila jedan primjerak te vrste.

Opis
----

Po izgledu se vidljivo razlikuje od ostalih vrsta zebri. To je najveća vrsta iz porodice konja (*Equidae*}, ako ne računamo domaće pasmine. Visoka je 1,45 do 1,60 m u ramenima i duga 2,5 - 2,75 m, od glave do repa. Rep je dugačak do 75 cm. Teška je između 350 i 450 kg.

Ima vrlo uske i gusto raspoređene pruge. Na vratu su malo šire. Pruge su im, za razliku od ostalih vrsta zebri, izražene i na nogama, sve do kopita. Jedino im je trbuh bijel, bez pruga. Uši su im vrlo velike i okrugle. Glava im je velika, izdužena i uska, a griva visoka i podignuta.

Rasprostranjenost
-----------------

Nekada je živjela u većem dijelu Kenije, Etiopije, Eritreje i Somalije. Danas se održala samo u sjevernoj Keniji i dijelovima južne Etiopije, gdje se nalaze izolirane populacije. Prilagođena je na polusušne ravnice, prekrivene grmljem i gustiš, iako za vrijeme suša više voli predjele bogate vodom.

Prehrana
--------

Hrani se uglavnom travom, premda također jede lišće, šiblje i koru drveća. Provodi veliki dio dana na ispaši.

Ponašanje
---------

Udružuju se u manje skupine na kraće razdoblje, od nekoliko mjeseci. Mužjaci uglavnom provode vrijeme sami, na teritoriju koju obilježavaju gomilama balege. Pare se sa ženkama koje lutaju po njihovoj teritoriji. Mužjaci se bore između sebe za teritorij i ženke.

Ženke rađaju po jednog mladunca svake druge godine. Mladi ne piju vodu prva tri mjeseca života, hraneći se samo mlijekom.
Logotip MusicBrainza od 22. veljače 2016.
**MusicBrainz** je internetska glazbena enciklopedija. Pokrenuta je 17. srpnja 2000. godine. Projekt je namijenjen stvaranju glazbene baze podataka otvorena sadržaja, slično projektu freedb. Vlasnik je MetaBrainz Foundation. MusicBrainz je osnovan kao odgovor na ograničenja postavljena na podatkovnu bazu Compact Disc Database (CDDB) namijenjenu softverskim aplikacijama za traženje informacija o audio CD-ovima (kompaktni disk) na internetu. MusicBrainz je pokrenuo Robert Kaye. Ovaj je projekt proširio svoje ciljeve i dalje od pukog spremišta metapodataka s CD-a (informacije o izvođačima, umjetnicima, tekstopiscima i ostalo) te cilja postati strukturirana otvorena internetska podatkovna baza za glazbu.

MusicBrainz skuplja informacije o glazbenicima, njihovim snimljenim uratcima te odnosima među njima. Natuknice o snimljenim radovima sadrže najmanje naslov albuma, naslove skladbi te dužinu svake skladbe. Natuknice održavaju volonterski urednici.

Izvori
------

1. ↑  „About" (engl.). MetaBrainz. Pristupljeno 4. svibnja 2015.
2. ↑  „WHOIS Lookup" (eng.). ICANN. Pristupljeno 23. ožujka 2015.
3. ↑  Highfield, Ashley. "Keynote speech given at IEA Future Of Broadcasting Conference", BBC Press Office, 27. lipnja 2007. Preuzeto 11. veljače 2008. (eng.)
4. ↑  Swartz, A. (2002). „MusicBrainz: A semantic Web service" (engl.). *IEEE Intelligent Systems* **17**: 76–77. DOI:10.1109/5254.988466.

Vanjske poveznice
-----------------

***MusicBrainz*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice
* MusicBrainz na BBC-jevim glazbenim stranicama
* Making Metadata: The Case of MusicBrainz Jess Hemerly. Master's project at UC Berkeley. 2011.
**Tuira** je rijeka na istoku Paname duga 230 km, količinom vode i širinom najveća u zemlji, ako se uračuna i dužina njene najveće pritoke Rijeku Chucunaque (231 km) onda je i najduža.

Hidrologija
-----------

Rijeka izvire u masivu Serranía del Darién, od tamo teče uz velike meandre prema jugoistoku. 
Sjeverozapadno od mjesta El Real de Santa María prima svoju najveću pritoku Rijeku Chucunaque i nešto nizvodnije mjenja smjer i teče prema sjeveroistoku do ušća u Pacifik u Zaljevu San Miguel, sjeverozapadno od grada La Palma.

Porječje rijeke prostire se na površini od 10,664 km² po Provinciji Darién i regiji domorodačkih indijanaca Emberá-Wounaan.

Ono se sastoji se od tropske kišne šume u kom žive Čoko indijanci. To je kraj bez sušne sezone, u kom godišnje padne više od 2,000 mm kiše.

Rijeka je plovna oko 120 km od ušća, i služi kao glavna prometnica u tom kraju bez cestovne infrastrukture.

Tuira i njena pritoka Chucunaque sa svojim rukavcima i močvarama su glavni razlog što još i danas nije dovršen Panamerički autoput.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Tuira River*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 1.2.2023.
2. 1 2 3 4  „*Río Tuira y Chucunaqu*" (španjolski). EnlacesPanama. Arhivirano iz originala na datum 2023-02-02. Pristupljeno 1.2.2023.
3. ↑  „*Panamerican Highway from Yaviza to Pinogana and bridges over the Chucunaque River and Tuira River* "(engleski). BN Americas. Pristupljeno 1.2.2023.

Vanjske veze
------------

***Tuira*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Tuira River* (Na portalu Mapcarta) ()
**Visoka teološko-katehetska škola u Zadru** (VTKŠ) jest visoka škola za izobrazbu teologa i kateheta sa sjedištem u Zadru.

Povijest i preustroj
--------------------

VTKŠ je osnovao 23. rujna 1992. godine mons. Marijan Oblak i mons. Ivan Prenđa koji je do same svoje smrti predavao kolegij Otajstvo Krista i povijest spasenja. Prvi ravnatelj VTKŠ bio je dr. Tomislav Bondulić. Od 1993. do 2011. ravnatelj VTKŠ bio je mr. don Marinko Duvnjak, a od 2011. ravnatelj škole je mr. don Elvis Ražov. Škola se nalazi u zgradi Novoga kampusa Sveučilišta u Zadru ali je do preustrojstva pripadala patronatu Katoličkog bogoslovnog fakulteta u Zagrebu.
U lipnju 2011. godine Senat Sveučilišta u Zadru prihvatio je Pismo namjere zadarskog nadbiskupa Želimira Puljića i rektora zadarskog Sveučilišta dr. Ante Uglešića da se VTKŠ uključi u sastav Sveučilišta u Zadru u formi otvaranja Teološko-katehetskog odjela.

Program studija
---------------

Katolički studij sastoji se od nekoliko važnih cjelina iz kojih izviru pojedini kolegiji: filozofija, dogmatska teologija, fundamentalna teologija, crkvena povijest, religiozna pedagogija i katehetika, pastoralna teologija, opća psihologija, pedagogija, sociologija, glazbena kultura, moralna teologija te crkveno pravo. Sustav školovanja je 4 + 0 po bolonjskom procesu. Nakon završenog školovanja student dobiva spremu diplomiranog kateheta. Za pravovaljan rad u obrazovnim ustanovama potreban je kanonski mandat (lat. *Missio canonica*). Kanonski mandat je dokument kojim mjesni biskup daje puno povjerenje vjeroučiteljima, a vjeroučitelji odgovorno, u ime Crkve, poučavaju vjeronauk u predškolskim ustanovama, osnovnim i srednjim školama.

Izvori
------

1. ↑  zadarskanadbiskupija.hr pristupljeno 22. lipnja 2011.
2. ↑  ika.hrpristupljeno 27. svibnja 2013.
3. ↑  glas-koncila.hr[*mrtav link*]pristupljeno 27. svibnja 2013.
**Dirndl** je naziv za tradicionalnu žensku nošnju, popularnu po Bavarskoj, Austriji i Južnom Tirolu, koja je nastala kao imitat tradicionalne nošnje alpskih seljanki. Danas se razvio modni stil *Landhausmode* koji je inspiraciju našao u dirndlicama.

Opis
----

Dirndl se sastoji od uskog prsluka (austrijski njemački: *Leibl*), bluze, široke suknje i šarene pregače.

Historija
---------

Izvorno, dirndl je bila odjeća ženske posluge (*dirn* na austrijskom njemačkom znači sluškinja), a riječ *dirndl* je kratica od *dirndlgewand* (odjeća služavki). Oko 1870/1880. zavladala je moda među ženama iz gornje klase, nošenja dirndlica za ljetnih praznika.

Danas se nošenje dirndlica smatra znakom nacionalnog ponosa i osvještenosti, ali su moderne dirndlice znatno različite od starih tradicionalnih po materijalima, bojama pa čak i oblicima koji se mjenjaju pod modernim trendovima.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Dirndl*" (engleski). Encyclopedia of Austria. Pristupljeno 3. 6. 2012.

Vanjske veze
------------

***Dirndl*** na Wikimedijinoj ostavi

* Dirndl na portalu Encyclopedia of Austria ()

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh92005934
* GND: 4012441-1
* NKC: ph194652

 |
| Glasovnepromjene |
| --- |
| Nepostojano a |
| Nepostojano e |
| Navezak |
| Vokalizacija |
| Palatalizacija |
| Sibilarizacija |
| Jotacija |
| Jednačenje po zvučnosti |
| Jednačenje po mjestu tvorbe |
| Prijeglas |
| Prijevoj |
| Refleksi jata |
| Ispadanje suglasnika |

**Jotacija** ili **jotovanje** (grč. *Ιώτα*, *iota* = ***J, j***) glasovna je promjena spajanja je nepalatalnog suglasnika *c*, *d*, *g*, *h*, *k*, *l*, *n*, *s*, *t* i *z* s glasom **j**, pri čemu se u riječima tvore palatalni suglasnici *č*, *đ*, *ž*, *š*, *lj*, *nj* i *ć*.

Primjeri jotacije
-----------------

* c + j = **č**

*klicati - kli**č**em*
* d + j = **đ**

*mlad - mla**đ**i*
* g + j = **ž**

*blag - bla**ž**i*
* h + j = **š**

*mahati - ma**š**em*
* k + j = **č**

*jak - ja**č**i*
* l + j = **lj**

*dalek - da**lj**i*
* n + j l,Lana

Jak jaci 

*tanak - ta**nj**i*
* s + j = **š**

*pisati - pi**š**em*
* t + j = **ć**

*platiti - pla**ć**en*
* z + j = **ž**

*brz - br**ž**i*

Epenteza
--------

**Epenteza** je pojava kad se između usnenih suglasnika *b*, *m*, *p* i zubnousnenog suglasnika *v* te palatala **j** umetne suglasnik *l*, koji s glasom *j* daje *lj*. Smatra se jotacijom, a taj se glas *l* naziva **epentetsko l**.

*glup - glup**lj**i, grob - grob**lj**e, zdrav - zdrav**lj**e, hramati - hram**lj**em*
**Galič** ili **Halič** (ukrajinski: *Галич*, ruski: *Галич*, poljski: *Halicz*, njemački: *Halytsch*) je grad od 6,193 stanovnika na zapadu Ukrajine u Ivano-Frankivskoj oblasti.

Po njemu je nazvana historijska centralnoevropska regija - Galicija.

Geografske karakteristike
-------------------------

Galič se prostire se na ušću rijeke Lukve u Dnjestar, udaljen 26 km sjeverno od svog oblasnog centra Ivano-Frankovska.

Historija
---------

Centar grada vijećnica
Galički zamak
Galič je prvi put dokumentiran 896. i zna se da je od 10. vijeka bio dio Kijevske Rusije, ali se već 1097. osamostalio od Kijeva nakon Ljubecke skupštine knezova.

Prvo spominjanje Galiča u drevnim ruskim ljetopisima je iz 1138. a redoviti podaci o gradu pojavljuju se na stranicama ljetopisa od sredine 12. vijeka, kada je knez Vladimirko 1141. preselio svoju prijestolnicu iz Zvenigoroda u Galič.

Prosperitet Galičke Kneževine i njezine prijestolnice Galiča povezan je sa vladavinom kneza
Jaroslava Osmomisla (1153.-1187) i još više kneza Romana Velikog koji je krajem 12. vijeka uspio 
ujediniti galicijske i volinske zemlje i osnovati Galičko-Volinjsko Kneževstvo.
Tako je Galič postao centar jedne od najvećih ruskih kneževina.

Sredinom 14. vijek Galič je anektirala Kraljevina Poljska i dodjelila mu status grada po magdeburškom pravu.
To nije dugo potrajalo jer je već 1370. dospio pod vlast ugarskog kralja Ludovika I Anžuvinskog. Svega 17 godina kasnije zahvaljujući naporima poljskog kralja Jagela Galič je ponovno poljski, pa je nakon tog dugo ostao domena Poljsko-Litvanske Unije.

Od 1772. za Prve podjele Poljske Galič je domena Habsburške Monarhije. Za austrijske vlasti izgubio je administrativni značaj i postao provincijski gradić podređen Ivano-Frankovsku.

Nakon Prvog svjetskog rata od ljeta 1919. Galič je ponovno postao poljski, i to je ostao sve do Sovjetske invazije Poljske 1939. 
Od jula 1941 pa do 44. grad je bio pod njemačkom okupacijom.

Galič je do 2020. bio je administrativni centar Galičkog rajona u Ivano-Frankivskoj oblasti, a od oktobra 2020. je administrativni centar galicijske administrativne jedinice.

Privreda i transport
--------------------

Galič je industrijski grad još od kraja 19. vijeka, kad je bio poznat po dvije ciglane, cementari, uljari, mlinu i po luci kojom se transportiralo drvo.
Nakon rata ekonomija grada usmjerila se na prehrambenu industriju. 
Osamdesetih godina prošlog vijeka podignuta je tvornici alatnih mašina.

Novi automobilski most preko Dnjestra podignut je 1981. zajedno sa obilaznicom na cesti Ivano-Frankovsk-Lavov.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  „*Галицька міська рада*" (ukrainski). Галицька міська рада. Pristupljeno 19.20.2021.
2. 1 2 3 4  „*Ukraine: Ivano-Frankivsk*" (engleski). City population. Pristupljeno 19.12. 2021.

Vanjske veze
------------

***Galič (Ukrajina)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Галицька міська рада* ()
**Rocha** je grad i općina od 25,420 stanovnika. na jugoistoku Urugvaja u Departmanu Rocha u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Rocha se nalazi udaljena 28 km od Atlanskog oceana i ljetovališta; La Paloma, a od glavnog grada Montevidea 198 km istočno.

Historija
---------

Nastao je za kolonizacije tog dijela zemlje, dolaskom kolonista koji su dobijali zemlju za rančeve.
Službeno je osnovan u novembru 1793. kad je došao Rafael Pérez del Puerto sa inženjerima koji su nacrtali plan za izgradnju budućeg grada pored istoimenog potoka.

Do 1801. toliko je narastao da je dobio prvog gradonačelnika.

Kad je 1880. osnovan Departman Rocha, postao je njegov administrativni centar.

Privreda i transport
--------------------

Danas je administrativni centar stočarskog kraja, u kom se prerađuje prerađuje koža i vuna.

Željeznicom i autoputom N°9 (*Coronel Leonardo Oliviera*) povezan je sa Montevideom.

Izvori
------

1. 1 2 3   „Rocha (Uruguay)" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 24.11. 2023.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Rocha in in Rocha*" (engleski). City Population. Pristupljeno 24.11.2023.
3. ↑  „*Departments of Uruguay*" (engleski). Statoids. Pristupljeno 24.11.2023.
4. ↑  „*Rocha Brazil*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 22.11.2023.

Vanjske veze
------------

***Rocha (Urugvaj)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Intendencia Departamental de Rocha* (službene stranice) ()
**Jezero** je umjetno jezero u Petlovcu (Baranja), na zapadnoj strani Ulice Zvonka Brkića, uz samu državnu cestu D517 koja prolazi tom ulicom, površine od 0,8 hektara. Mještani ga zovu samo **Jezero**, a kad se spominje u širem kontekstu, onda se govori o petlovačkom jezeru ili o jezeru u Petlovcu.

Uređenje jezera
---------------

Osnovna namjena jezera bila je (i ostala) prihvat viška oborinskih voda, ali je sve do 2009. godine bilo prilično zapušteno, puno smeća i rastinja, iako su ga povremeno čistili članovi ŠRD-a "Som". Uređeno je krajem 2009. godine. Uređenje su financirale Hrvatske vode, dok je radove izvela darđanska Odvodnja. Produbljeno je jezersko korito i očišćeno od smeća i rastinja, a na sredini jezera nasut je umjetni poluotok u obliku zrcalne slike latiničnog slova "L", donjim dijelom spojen sa zapadnom obalom. Radovi vrijedni oko 500.000 kuna trajali su mjesec dana.

Druga faza uređenja
-------------------

Nakon prve faze, uređene su obale i prostor oko jezera, posijana trava i poribljena voda, tako da jezero, uz svoju osnovnu namjenu, sada ukrašava naselje i rekreativcima pruža dodatne sadržaje: odmor, šetnju, kupanje, pecanje. Dio radova na uređenju jezera besplatno je obavilo OPG Zadravec, a dio su uradili volonterskim radom članovi Udruge mladeži "Petlovac". Jezero je svečano otvoreno 4. VI. 2010. godine na Dan Općine Petlovac.

Rekreacijsko jezero
-------------------

Prva sezona kupanja počela je već Prvog maja 2010. godine, ali se broj kupača proredio nakon što se 2. VII. iste godine desila velika tragedija u kojoj su se, svega nekoliko metara od obale, ali u vodi dubokoj oko 5 metara, utopila dvojica mladića u dobi od 21 i 35 godina. Ipak, jezero je postalo mjesto za rekreaciju (uglavnom kupanje i ribolov) Petlovčana i drugih Baranjaca.

Fotogalerija
------------

* Pogled s južne strane (nakon prve faze uređenja)Pogled s južne strane (nakon prve faze uređenja)
* Pogled s južne strane (nakon 2. faze uređenja)Pogled s južne strane (nakon 2. faze uređenja)
* Pogled sa sjeverne strane (nakon prve faze uređenja)Pogled sa sjeverne strane (nakon prve faze uređenja)
* Pogled sa sjeverne strane (nakon 2. faze uređenja)Pogled sa sjeverne strane (nakon 2. faze uređenja)
* Poluotok u Jezeru (u obliku zrcalne slike slova "L")Poluotok u Jezeru (u obliku zrcalne slike slova "L")

Izvori
------

* *Općina Petlovac (3. XII. 2009): U Petlovcu završeni radovi na iskopu jezera*[*mrtav link*]
* *Općina Petlovac (27. III. 2010): Udruga mladeži "Petlovac" i OPG Zadravec uključili se u uređenje Jezera*[*mrtav link*]
* *Općina Petlovac (1. VI. 2010): Poziv na obilježavanje Dana Općine Petlovac*[*mrtav link*]
* *Općina Petlovac (14. VI. 2010): Otvorena sezona kupanja na rekreacijskom jezeru u Petlovcu*[*mrtav link*]
* *Općina Petlovac (2. VII. 2010): Velika tragedija na Jezeru u Petlovcu*[*mrtav link*]
* J(ovan) Nedić: *"Nakon uređenja jezera u baranjskom Petlovcu > Za ukras i uživanje"*, Novosti, XI (XII!), 604, 27 - Zagreb, 18. VII. 2011.
**Aleksej "Kristijan" Golubović** (rođen 30. novembra 1969. u Minhenu) je bivši borac mešovitih borilačkih veština (MMA), medijska ličnost i kriminalac iz Srbije.

Biografija
----------

### 1980-te

Kristijan je po povratku iz Nemačke sa majkom i sestrom živeo na Zvezdari, a potom na Voždovcu u Ulici braće Jerković 50. Kriminalnu karijeru je počeo decembra 1987. kada je u kafani u Boleču pretukao gosta. Od 1983 je bio u vezi sa frizerkom Danijelom Đukić koja je radila u modnoj agenciji i završila akademiju u Londonu. Sa njom ima sina Lazara.

### 1990-te

Dosta pažnje je privukao kada je u ranim jutarnjim časovima nedelje 25. februara 1990. godine sa kratežom ušao u "Mažestik," naterao goste da legnu na pod, ispalio nekoliko hitaca u plafon i pobegao. Nakon toga je otišao u Nemačku, gde je u Diseldorfu robijao tri godine. U vreme sankcija SR Jugoslaviji 1993. godine, isporučen je jugoslovenskim vlastima, koje su ga tražile zbog dela počinjenih od 1988. do 1990. godine. Učestvovao je u dokumentarnom filmu *Vidimo se u čitulji* iz 1994. čiji su autori Aleksandar Knežević i Vojislav Tufegdžić. 

### 2000-te

Kristijan i Suzana Milojković su se 28. septembra 2006. venčali u požarevačkom zatvoru, da bi ona 2012. podnela zahtev za razvod braka koji je Kristijanu dostavljen u ćeliju. Nakon što je u zatvoru u Požarevcu proveo 4 i po godine, pušten je na slobodu 9. januara 2009.

### 2010-te

Dana 16. januara 2010. je zajedno sa svojom majkom Milankom i četiri člana kriminalne grupe uhapšen pod sumnjom da duže vreme trguje narkoticima na relaciji Novi Pazar — Beograd. Kristijan se 1. februara 2015. u crkvi venčao sa Ivanom Veljković, a 10. februara iste godine dobili ćerku Veru. Gostovao je u više emisija različitih televizija. Nekoliko puta je u 2014. i 2015. izjavio da se više neće baviti kriminalom i da se sada bavi ekstremnim borilačkim veštinama.

Izvori
------

1. 1 2 3  *Večernje novosti*, April 16, 2003[*mrtav link*], Pristupljeno 9. 4. 2013.
2. ↑  B92: Kristijan Golubović na slobodi, Pristupljeno 9. 4. 2013.

Vanjske veze
------------

* Official site Arhivirano 2010-01-15 na Wayback Machine-u
* Podaci o profesionalnim MMA borbama Kristijan Golubović na Sherdog ()
* Documentary See You in the Obituary Full Movie[*mrtav link*]
* Interview with Kristijan Golubović on Palma television
**Stanovi** su nogometni stadion u Zadru. Na njemu svoje domaće utakmice igra NK Zadar. Kapaciteta je 5.860 gledatelja.

Povijest
--------

Sadašnji je oblik stadion dobio 1979. kada su trajale pripreme za Mediteranske igre, koje su se iste godine održale u Splitu. Tada je izgrađena i upravna zgrada NK Zadra.

Istočna tribina stadiona, koja je naslonjena na stambeno-poslovnu zgradu, izgrađena je 1994.

Nakon smrti Hrvoja Ćustića 2008. godine, počelo je obnova. Srušen je sporni betonski zid, srušena je zapadna tribina i teren je pomaknut nekoliko metara prema zapadu, postavljena su 4 reflektora, pokraj stadiona izgrađen je pomoćni teren s umjetnom travom.
U planu je izgradnja nove zapadne tribine, ali na nju će se trebati još pričekati.

Problemi oko licence
--------------------

Stanje stadiona nikako ne zadovoljava kriterije HNS-a, a osobito UEFA-e. Najviše je sporan zid koji se nalazi kraj samog terena, no taj je nedostatak uklonjen. Problem se nije rješavao sve dok 3. travnja 2008. nije poginuo Hrvoje Ćustić, igrač Zadra koji je glavom udario u taj zid.

Stanovi imaju još nedostataka, ali ipak, dosta ih je uklonjeno.
**Srednjovjekovni grčki**, također poznat i kao **bizantski grčki** (**vizantijski grčki**), je naziv za stadij u razvoju grčkog jezika u periodu od početka srednjeg vijeka oko 600. i osmanskog osvajanja Carigrada 1453. Od 7. vijeka nadalje, grčki je bio jedini službeni jezik Bizantskog Carstva, zbog čega se naziva bizantski grčki. Proučavanje srednjovjekovnog grčkog jezika i književnosti je važan dio bizantologije, odnosno proučavanja historije i kulture bizantskog carstva.

Počeci srednjovjekovnog grčkog se ponekad datiraju mnogo ranije, čak u početku 4. vijeka ili 330. godine, kada se političko središte rimske države premjestilo u Konstantinopol, odnosno u godinu 395. kada je Carstvo podijeljeno. Većina stručnjaka ga, međutim, vezuje uz velike i drastične promjene u 7. vijeku koje su se odrazile na istočnorimsko-bizantsko društvo i kulturu. Srednjovjekovni grčki se smatra vezom između drevnog i modernog oblika jezika, s obzirom da je književnost još uvijek pod snažnim uticajem starogrčkog, dok se pojavljuju mnogi novi lingvistički oblici karakteristični za moderni grčki.

Izvori
------

1. ↑  Potisuje se peticija za ISO639-3 kod srednjovjekovnog grčkog: gkm SIL

Eksterni linkovi
----------------

* Use of Greek in the Byzantine Empire
* Grammar of Medieval Greek Project (1100-1700), University of Cambridge Arhivirano 2013-07-03 na Wayback Machine-u
* Early Modern Greek blog (mainly in Greek) Arhivirano 2017-10-11 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Periodi u razvoju grčkog |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ccaa. 3. milenijum pne. | cca. 1600–1100. pne. | cca. 800–300. pne. | cca. 300. pne. – 330. n.e. | cca. 330–1453 | iza 1453 |
|  |
| 
Proto-grčki
 | 
Mikenski
 | 
Starogrčki
 | 
Koine grčki
 | 
Srednjovjekovni grčki
 | 
Moderni grčki
 |

 |
Ovo je članak o tagovima u računarstvu.  Za ostala značenja, vidi Tag (razdvojba).  
**Tag** ili **Tagline** je kratka, sažeta rečenica u jednom redu koja se koristi u elektroničkoj pošti uz ili umjesto potpisa. Pojam se koristi u računarstvu, a u stvari predstavlja aforizme, maksime, grafite ili slogane.

Korištenje
----------

Tagovi su korišteni u doba BBS-ova i bili su veoma populani. Elektronička pošta se najčešće razmjenjivala *off-line*: s BBS-a se preuzme paket poruka, pročita i odgovori, te zatim šalje natrag na BBS.

Programi za tu namjenu (kao na primjer Blue Wave ili SLMR) imali su sakupljače i generatore tagova. Program je mogao sakupljati ("krasti") tagove iz tuđih poruka i stavlajti ih u bazu tagova. Najčešće je to bila obična tekstualna datoteka, sa po jednim tagom u redu (kao u primjeru), koja se mogla uređivati, ili iz samog programa, ili vanjskim editorom. Iz te baze tagova, pri pisanju poruke, program je davao mogućnost ubacivanja taga na kraj poruke, nasumično odabranog, stalnog ili je korisnik mogao sam izabrati.

Primjeri tagova
---------------

U početku, većina tagova bila je vezana uz računarske izraze:

* All hope abandon, ye who enter messages here.
* A black hole is where God divided by ZERO...
* Recursive, adj.; see Recursive.
* I know a good tagline when I steal one.
* Čitajte pažljivo, ovo pišem samo jedanput.
* !?!?oarid ovo tepo ej okt aP .uder u ejin otšen onvitinifeD
* Ako ne primiš ovu poruku, javi se da ti pošaljem drugu.
* Ostao sam bez teksta...
* Ova tag e zaražen virusom koi guta slovo ""

ali su kasnije prošireni i drugim temama:

* Poljubac je lijep način da se začepe usta.
* Život je kratak, život je crtica - nekome batak, nekome trtica.
* Žene su brbljive, jer muškarcima ništa ne možeš objasniti u dvije riječi.
* Zbunite zavjesu, spustio sam se!
* Muškarci uvijek imaju zadnju riječ: "Da draga!"
* Lajava najava - labava zabava.
* Bolje biti malo lud, nego malo pametan.
* Ah! Kad te nema u blizini, nisu mi sve ovce na broju.
* Ako misliš pobijediti, ne smiješ izgubiti.
* Draga, ti si srce koje lupa.
* Griješiti je ljudski, ali je osjećaj božanski.
* Čuvajte drveće - na njima su živeli naši preci.
* Ljudi se dijele na razne načine, a množe samo na jedan.

Marketing
---------

Pojam **tagline** je također vrsta slogana koji se koristi u marketingu i oglašavanju. Cilj je stvoriti frazu koja se lako pamti i koja će asocirati na proizvod ili tvrtku. Tako, na primjer, kad se u svakodnevnom razgovoru spomene "lakše se diše", to se u pravilu povezuje s bombonima "Bronhi".

Vanjske poveznice
-----------------

* *BBS Archives*, odjeljak *Off-Line Mail Readers* − Kolekcija programa i tagova (ZIP format).
* *yceran.org* − Kolekcija tagova na engleskom jeziku i program za ubacivanje tagova.
***Dixon of Dock Green*** je bila popularna britanska televizijska serija koja se emitirala na programu BBC-a od 1955. do 1976. Zaplet epizoda je pratio rad fiktivne policijske stanice u londonskom East Endu, među čijim osobljem se isticao protagonist George Dixon (koga je glumio Jack Warner), stari, iskusni i ljubazni ulični policajac - oličenje britanskog "bobbyja".

Dixon se prvi put pojavio 1950. godine u igranom filmu *The Blue Lamp*, u kome je njegov lik na kraju ubijen. Međutim, ostavio je tako dobar dojam na publiku da su ga kreatori serije oživjeli, a isto tako u seriju doveli i nekoliko likova.

Serija, koju je producirao BBC-jev odjel za zabavni TV-program, bila je karakteristična po svom "laganom" sadržaju. Dixon je tako na imao običaj pozdravljati gledatelje na početku svake epizode, a na kraju održavati svojevrsnu propovijed o štetnosti kriminala - koji se u epizodama obično svodio na sitne krađe. Dixon i njegovi kolege su bili prikazani kao sastavni dio harmonične urbane zajednice, a njihova policijska stanica kao svojevrsna porodica. 

*Dixon of Dock Green* je zbog toga često bio kritiziran zbog prevelikog romantiziranja britanske policije, kao ignoriranja raznih oblika socijalne patologije. Usprkos toga, kao i dramatičnih društvenih promjena 1960-ih i 1970-ih, serija se održala na programu. Razlog za njeno skidanje s programa je bila starost glavnog glumca, zbog koje je Dixonov lik unaprijeđen u čin narednika i smješten za radni stol u stanici, a zahvaljujući čemu se Warner više nije morao kretati.

Zbog tadašnje prakse nasnimavanja magnetoskopskih vrpci u svrhu štednje materijala, u BBC-jevim i drugim arhivama je danas očuvano samo 51 od 432 epizode serije.

Izvori
------

Eksterni linkovi
----------------

* *Dixon of Dock Green* na IMDb-u ()
* Encyclopedia of Television Arhivirano 2009-09-23 na Wayback Machine-u
* British Film Institute Screen Online
* Action TV
* BBC Treasure Hunt
* The Black and Blue Lamp Arhivirano 2009-04-15 na Wayback Machine-u