recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Za ostale upotrebe, v. Manastir (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 10′ 05" SGŠ, 21° 43′ 42" IGD

**Manastir** (mak. *Manastir*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Manastir pripada opštini Prilep.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Manastir je smešteno u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Prilepa, naselje je udaljeno 40 km južno (putem).

Manastir se nalazi u središnjem delu visokoplaninske oblasti Marijovo, kao jedno od najzabačenijih, ali i etnički najčistijih delova pravoslavnog slovenskog življa na tlu Makedonije. Naselje je položeno iznad doline Crne reke, koja ovde gradi klisuru. Južno od sela pruža se visoravan, dok se istočno izdiže planina Kozjak. Nadmorska visina naselja je približno 560 metara.

Klima u naselju je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine, Manastir je imao 4 stanovnika. Početkom 20. veka tu je živelo preko 200 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest u naselju je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Prilep

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Manastir (Prilep)*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.prilep.gov.mk Zvanična stranica opštine Prilep

| * p
* r
* u
Naselja opštine Prilep |
| --- |
| 
* Alinci
* Belovodica
* Berovci
* Bešište
* Bonče
* Carević
* Čanište
* Čepigovo
* Čumovo
* Dabnica
* Dren
* Dunje
* Erekovci
* Galičani
* Golem Radobilj
* Golemi Konjari
* Guđakovo
* Kadino Selo
* Kalen
* Kanatlarci
* Klepač
* Kokre
* Krstec
* Kruševica
* Lenište
* Lopatica
* Mažučište
* Mali Konjari
* Mali Radobilj
* Mali Ruvci
* Manastir
* Marulj
* Nikodin
* Novo Lagovo
* Oreovec
* Peštani
* Pletvar
* Podmol
* Polčište
* **Prilep**
* Prilepec
* Prisad
* Raklje
* Selce
* Smoljani
* Staro Lagovo
* Šeleverci
* Štavica
* Toplica
* Topolčani
* Trojaci
* Trojkrsti
* Veprčani
* Veselčani
* Vitolište
* Volkovo
* Vrpsko
* Zagorani
* Živovo

 |  |
**Zakon o Osmom amandmanu na Ustav 1983. godine** (engl. ) bio je amandman na Ustav Irske kojim je 1983. godine uvedena odredba kojom se izjednačavaju prava trudnice sa pravima nerođenog djeteta. Njime je stvorena ustavna zabrana abortusa za sve slučajeve izuzev onih u kojima bi nastavak trudnoće ugrozio život majke, odnosno potvrđena zabrana abortusa koja je bila prethodno utvrđena u krivičnom zakoniku iz 1861. godine. Glavni poticaj za ustavnu zabranu je bila bojazan konzervativnih krugova u irskoj javnosti da bi Vrhovni sud Irske, u kome su tada sjedili liberalni suci, mogao tu zabranu presudom staviti van snage, slično kao što je 1973. godine van snage stavio zabranu uvoza kontraceptivnih preparata. Referendumu su, osim Katoličke crkve koja je dominirala Irskom nakon sticanja nezavisnosti od Ujedinjenog Kraljevstva, podršku pružile sve etablirane stranke - Fianna Fáil čija je vlada pod premijerom Charlesom Haugheyem godine 1982. donijela zakon o održavanju ustavnog referenduma, te Fine Gael i laburisti čija je koalicijska vlada referendum održala 7. septembra 1983. godine. Tokom kampanje se izglasavanju referenduma suprostavio tek manji dio javnosti vezan uz ljevicu kao i pripadnike manjinskih vjerskih zajednica. Na samom referendumu se za prijedlog izjasnilo 66,9 %, a protiv 33,1 % glasača. Temeljem toga je irski parlament formalno izglasao amandaman 7. oktobra 1983. godine. 

Odredbe Osmog amandmana će biti stavljene na snagu temeljem 36. amandmana na Ustav Irske koji je izglasan 2018. godine, i kojima su stvorene ustavne osnove za legalizaciju abortusa u Irskoj.

Vanjske veze
------------

* Eighth Amendment of the Constitution Act, 1983
* Full text of the Constitution of Ireland
**Manevri JNA 1953**, su bili drugi po redu vojni manevri Oružanih snaga SFR Jugoslavije izvedeni 1953. godine.

Drugi po redu vojni manevri na teritoriji SFR Jugoslavije su bili održani u septembru 1953. godine na prostoriji Koprivnice, Križevaca, Vrbovca i Zagreba. Za razliku od prvih manevara (Šumadijski manevri 1949) kada su se Jugoslavija i Jugoslovenska narodna armija (JNA) nalazile u izuzetno teškim uslovima izolacije i pritiska, manevri 1953. godine su izvođeni u znatno povoljnijim uslovima. U međunarodnim odnosima Jugoslavija je bila sve prisutnija u svetu, a u unutrašnjem razvoju zemlje već su bile prevaziđene najveće teškoće. Promene su bile izuzetne i u svim oblastima JNA. Uporedo sa usvajanjem novih saznanja o uticaju raketno-nuklearnog oružja i sredstava masovnog uništavanja, JNA se u svojoj doktrini sve više oslanjala na iskustva iz narodnooslobodilačkog rata i partizanske strategije i taktike. U vojnotehničkom pogledu, u njenom sastavu bili su već potpuno razvijeni svi moderni rodovi i službe, a svojim naoružanjem i opremom predstavljala je respektivnu snagu. Manevri u 1953. godini u mnogo čemu su premašivali manevre iz 1949 godine. Učestvovalo je oko 50.000 ljudi. Oba manevra su predstavljala novu pojavu u praksi pripremanja i osposobljavanja pripadnika JNA.

Literatura
----------

* Milan Bajec, Ivan Dolničar (1981). *Jugoslavija 1941-1981*, Beograd: Eksport pres.
**Ostende** - francuski (nizozemski: *Oostende*) je grad i općina od 71,755 stanovnika na zapadu Belgije u Flandrijskoj regiji u Provinciji Zapadna Flandrija, on je administrativni centar 
istoimenog Arondismana.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ostende leži na obali Sjevernog mora, na kraju kanala Gent-Brugge, udaljen 20 km zapadno od Bruggea.

Historija
---------

Pogled na luku
Centar grada
Oostende je nikao kao ribarsko selo pod imenom **Oostende-ter-Streepe** u 9. vijeku.

Vremenom je izrastao u gradić koji je 1583. opasan bedemom i dobro utvrđen. Zbog tog je pune tri godine odoljevao španjolskoj opsadi, pa je tek 1604. pao u ruke Španjolskog Carstva, kao posljednja nizozemska utvrda u Belgiji.

Počeo je prosperirati nakon što je rimsko-njemački car Karlo VI u skladu sa tadašnjom kolonijalnom modom 1722. osnovao *Kompaniju Ostende* (Oostendse Compagnie), koja je prekinula svoju trgovačku aktivnost 1731. ali je uspješno obnovila za vladavine cara Josepha II (1780.-90.).

Nakon što je Belgija postala nezavisna 1830. Ostende se razvio pod patronatom kralja Leopolda II u mondeno ljetovalište.

Za Prvoog svjetskog rata bio je glavna podmornička baza Njemačke carske mornarice, sve do 1918. kad je potonula britanska krstarica Vindictive, blokirala ulaz u luku.

U Drugom svjetskom ratu, bio je jedna od snažnijih obalnih utvrda Wehrmachta, koju su nakon snažnog bombardiranja zauzele kanadske jedinice 9. septembra 1944.

Nakon obnove teško razorenog grada, Ostende je 1953. doživio je još jednu nesreću- veliku poplavu, kad je za olujnog nevremena more probilo nasip između Ostendea i Knokkea.

Privreda i transport
--------------------

Ostende je prije svega zbog svojih dugih pješčanih plaža, hotela i kockarnica, najpopularnija belgijska turistička destinacija.
Pored tog on je i danas važna ribarska i pomorska luka. 
Svojevremeno je bio glavna luka za željeznički transport iz Engleske na Evropski kontinent. Trajektni promet prema engleskim lukama više 
nije toliko intenzivan kao tokom 20. vijeka.

Danas je puno značajniji Međunarodni aerodrom Ostende-Brugges (IATA: OST, ICAO: EBOS), koji se nalazi 5 km jugozapadno od centra grada u selu Raversijde.

Od industrije ima brodogradilište i tvornice; duhana, sapuna i ribljih konzervi.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti tog ljetovališta su ribarska tržnica *Vismijn* (ili Minque), 5 km duga promenada uz more *Digue*, kockarnica *Kursaal* i hipodrom.

Poznati sugrađani
-----------------

* James Ensor (1860.-1949.), slikar

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Belgium: Major Cities and Municipalities*" (engleski). City population. Pristupljeno 22.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Ostend*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 23.03.2022.

Vanjske veze
------------

***Ostende*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ostende* (službene stranice) (`nl`)
*Za ostala značenja, v. Ostava (razvrstavanje).*
Kasnobrončanodobna ostava brončanih ogrlica sa završecima u formi ušice, kamenim kalupom za srpove i srpom izlivenim iz tog kalupa. Narodni muzej, Prag
**Ostava** je skupina predmeta ukopanih odjednom u zemlju.

Postoje različita mišljenja o razlozima zakapanja predmeta u ostavama. Ranije je prevladavalo mišljenje da su one kao imovina pojedinca bile zakopane u nemirnim vremenima i to je sigurno točno, na primjer za rimske i srednjovjekovne ostave novca. U novije vrijeme se proširilo mišljenje da su dio ostava bile votivne tj. zavjetne, osobito one iz brončanog doba poput ostave Peklenica s raskošno profiliranim iglama velikih dimenzija, i ostave iz Gajine pećine kod Drežnika na Korani s golemom lučnom fibulom s antropomorfnim prikazom koji je inače vrlo rijedak u kasnobrončanodobnoj umjetnosti. U prilog tog mišljenja ide i činjenica da je ostava u Gajinoj pećini pohranjena u pečinskom prostoru koji je bio prostor za žrtvovanje *par excellance*. Iz ritualnih razloga vjerojatno su ukopane i neke druge ostave, na primjer, poznata ostava Lovas koja potječe iz srednjeg brončanoga doba. Pitanje izvorne namjene pojedinih ostava stoga ovisi od slučaja do slučaja, osobito, primjerice, u brončano doba.

Bilješke
--------

1. ↑  Majnarić Pandžić 1998. str. 195.
2. ↑  Vinski Gasparini 1983, str. 650.

Literatura
----------

* Vinski Gasparini 1983 - Ksenija Vinski Gasparini: Kultura polja sa žarama sa svojim grupama, u: Praistorija jugoslavenskih zemalja, IV, Sarajevo, 1983. str. 547.-646.
* Majnarić Pandžić 1998 - Nives Majnarić Pandžić: Kasno brončano doba, u: Stojan Dimitrijević; Tihomila Težak–Gregl; Nives Majnarić-Pandžić: Prapovijest, Zagreb, 1998. str. 194.-219.
**Maligni**, **malignost**, ili **malignitet**, je izraz koji se upotrebljava za grupe tumora koji prilikom širenja (invazije) urastaju u zdravo tkivo i razaraju ga, a širenjem putem limfe i krvi stvaraju rasad ili metastaze u udaljenim organima. 

Metastaze imaju iste osobine rasta, širenja i razaranja organa kao i maligni primarni tumor koji se putem krvi šire tako da je obično ishod po bolesnika fatalan. 

Po analogiji, izraz "maligni", "malignost" ili "malignitet", upotrebljava se i za neka druga stanja u medicini (koja nisu tumorski procesi) a u kojima je ishod terapije neizvestan, odnosno ima lošu prognozu.

Tako se na primer izraz maligni ili malignitet, pored za maligne (zloćudne) tumore, za koje se koristi i sinonim kancer (rak) ili malignu transformaciju koristi i kod ne tumorskih bolesti npr:

* Maligni ascites
* Maligna hipertenzija
* Maligni hipertermija
* Maligni otitis ekterna
* Maligna trodnevna malarija (malarije izazvana Plazmdijumom Plasmodium falciparum)
* Neuroleptični maligni sindrom
**Malinovac** je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i pripada općini Magadenovac.

Zemljopisni položaj
-------------------

Malinovac se nalazi na 96 metara nadmorske visine u nizini istočnohrvatske ravnice. Selo se nalazi na državnoj cesti D53 Našice - Donji Miholjac. Susjedna naselja: sjeverno Beničanci, sjeverozapadno Kućanci. Južno od naselja nalazi se šumski kompleks bogat naftno- plinskim bušotinama. Pripadajući poštanski broj je 31542 Magadenovac, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Malinovac je 7,12 km2.

Povijest
--------

Malinovac je najmanje naselje u Općini Magadenovac. Naselje se nalazi između staroga i novoga korita rijeke Vučice. Usmenom predajom starijih stanovnika zabilježeno da je selo dobio naziv jer su potkućnice za gradnju kuća kupovale za "mali novac".

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

  

Iskazivano od 1948. do 1961. kao dio naselja, a od 1971. kao samostalno naselje nastalo izdvajanjem dijela iz naselja Beničanci. U 1971. sadrži dio podataka za naselja Beničanci i Kućanci.

Crkva
-----

Od 2012. u izgradnji je rimokatolička crkva Snježne Gospe.

Izvori
------

1. ↑  Stanovništvo prema spolu i starosti, po naseljima, Popis 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema članova, po naseljima, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjska poveznica
-----------------

* 
* 

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Malinovac** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Magadenovac |
| --- |
| Beničanci • Kućanci • Lacići • Magadenovac • Malinovac • Šljivoševci |
**Maliseet** (Malecite, Malécites, Skicin, St. John's Indijanci), pleme Algonquian Indijanaca u 17 stoljeću naseljeno u dolini rijeke St. John u kanadskoj provinciji New Brunswick, gdje ih prvi nalazi Samuel de Champlain. Malecite su bili članovi plemenskog saveza Abenaki i prijatelji sa Francuzima koje su podržavali u borbi protiv Engleza tijekom kolonijalnih ratova. Njihovi potomci organizirani su danas u sedam bandi koje žive po rezervatima u kanadskim provincijama New Brunswick (3,000) i Québec (200), i jedna (Houlton Band of Maliseet Indians) (600) u američkoj saveznoj državi Maine.
Kanadske bande Maliseeta u New Brunswicku su: Madawaska Maliseet First Nation, Tobique Band, Woodstock First Nation, Kingsclear First Nation, St. Mary's First Nation i Oromocto First Nation. Na području Québeca živi banda Malécite de Viger First Nation.

Ime
---

Ime Maleseet dolazi iz jezika Micmac Indijanaca u obliku "malisit" i znači "*talks imperfectly*," ili "*broken talker*," dok su sami sebe nazivaju *Wolastoqiyik* ili "*Wulastegniak*" ("*good river people*; Sultzman")

Sela
----

Devon, Kingsclear, Madawaska, Mary's, Medoctec (Medoktek, Meductic), Okpaak, Oromocto, St. Anne, St. Basile, The Brothers (Micmac), Tobique, Viger i Woodstock.

Jezik
-----

Jezik Maliseeta (skicinuwatuwewakon.), član porodice Algonquian, isti je kao i kod Passamaquoddy Indijanaca, te je nazivan maliseet-passamaquoddy. Smatra se da su oba plemena izvorno bila jedan narod koji se ponekad nazivao imenom Skicinuwok.

Život i običaji Maliseeta
-------------------------

Maliseeti su stanovnici Sjeveroistočnih šuma (vidi Arhivirano 2007-07-21 na Wayback Machine-u), slični susjednim skupinama Micmaca i Abenaka, ali veoma dugo kulturno vezani uz rijeku St. Croix po kojoj ih ponekad nazivaju i St. Croix Indijanci. Brezova kora i ovdje ima važnu ulogu u materijalnoj kulturi Indijanaca, pa se od nje proizvode kanui, po kojima su Maliseeti poznati, i wigwami, oblika stošca, koji dolaskom Europljana mjesto ustupaju brvnari. Krplje su glavno pomagalo za kretanja zimi po snijegu, a glavna im je zadaća da zaustave propadanje noge u snijeg. 
Maliseeti žive od riječnog ribolova u koji se išlo kanuom a koristila su se koplja kojim je ribu trebalo pogoditi. Ribolov je i danas ostao omiljen i među muškarcima, i među ženama. U lov na jelena i losa su išli zbog mesa, a koristili su se kopljem i lukom strijelom.

Vanjske poveznice
-----------------

* Maliseet Indian Fact Sheet
* Houlton Band of Maliseet Indians
* Maliseet Indians
**Departman Madriz** (španjolski: *Departamento de Madriz*) je jedan od 15 departmana i dvije autonomne regije na koji je Nikaragva podjeljena.

Karakteristike
--------------

Madriz se nalazi na brdovitom sjeverozapadu zemlje, kraju poznatom po dva arheološka nalazišta sa petroglifima iz 
predkolumbovskih vremena.

Sa sjevera graniči sa Departmanom Nueva Segovia, sa juga sa departmanima Estelí i 
Chinandega, sa istoka sa Departmanom Jinotega i sa zapada sa Republikom Honduras.

Departman ima površinu od 1,708 km², na kojoj je 2021. živilo 176,920 stanovnika.

Administrativna podjela
-----------------------

Departman je podjeljen na 9 općina (španjolski: *municipalities*), to su; Somoto, San Lucas, Las Sabanas, San José de Cusmapa, Yalagüina, Palacagüina, Telpaneca, San Juan Del Rio Coco i Totogalpa.

Administrativni centar departmana je grad Somoto koji ima 21,117 stanovnika.

Historija
---------

Departman Madriz je osnovan 1936. od dijela dotadašnjeg Departmana Nueva Segovia.

Izvori
------

1. 1 2  „*Madriz, Department, Capital: Madriz*" (engleski). City population. Pristupljeno 02.05.2023.
2. 1 2  „*Madriz*" (španjolski). Visita Nicaragua. Pristupljeno 02.05.2023.
3. 1 2  „*Departamento de Madriz*" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 02.05.2023.
4. ↑  „*Somoto in Madriz*" (engleski). City population. Pristupljeno 02.05.2023.

Vanjske veze
------------

***Madriz (departman)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Madriz* (`es`)

| * p
* r
* u
Departmani i autonomne regije Nikaragve |
| --- |
| Zastava NikaragveZastava Nikaragve | 
Boaco • Carazo • Chinandega • Chontales • Estelí • 
Granada • Jinotega • León • Madriz • Managua • Masaya • Matagalpa • Nueva Segovia • Río San Juan • Rivas • Autonomna regija Sjeverni Atlantik • Autonomna regija Južni Atlantik
 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Obsko-ugarski jezici** su dio porodice ugro-finskih jezika, pri čemu se naziv posebno koristi za hantijski (Ostkak) i mansijski (Vogul) jezik. Oni, zajedno s mađarskim, čine ugarsko granu ugro-finskih jezika. Ti se jezici govore u oblasti između Urala i Oba i Irtiša u današnjem centralnom dijelu Rusije. Šume i šumske stepe južnog Urala se smatraju originalnom pradomovinom ugarske grane. Prije nekih 500 godina dolazak Rusa je govornike tih jezika potisnuo na istok prema Obu i Irtišu. Neki govornici obsko-ugarskih jezika su preživjeli zapadno od Urala sve do ranog 20. vijeka. Mađarski se, pak, od tih jezika odvojio za vrijeme 11. vijeka pne. Iako su jezici srodnim mađarskom, veza je labava te s radikalno razlikuju u foologiji, sintaksi i vokabularu. Hantijski i mansijski su, s druge strane, srodni ali se njihovi govornici ne mogu sporazumijevati. Na obsko-ugarske jezike su kasnije snažno utjecali Turski jezici, posebno zatarski. Sve do 1930. godine ti jezici nisu imali pismo ni književnost, ali se od 1937. koristi modificirana ćirilica. Međutim, još nje stvoreno neko značajnije pisano djelo na tom jeziku, a malo se koristi u službene svrhe.

Izvori
------

1. ↑  Hajdú, Péter. *Az uráli nyelvészet alapkérdései.* Tankönyvkiadó, Budapest, 1981. ('Primarna pitanja uralske lingvistike', mađarski) ISBN 963-17-4219-9
2. ↑  Jászó, Anna. *A magyar nyelv könyve*, 2nd edition. Trezor Kiadó, Budapest, 1994. ('Knjiga o mađarskom jeziku.', mađarski) ISBN 963-7685-42-1
3. ↑  Greller, Wolfgang (1.4. 2000). *Encyclopedia of the Languages of Europe*. Blackwell Publishing. ISBN 0-631-22039-9. Page 478.
4. ↑  Encyclopædia Britannica. Ob-Ugric languages. Pristup 22.6. 2006.
**Opći izbori u Ujedinjenom Kraljevstvu 1970. godine** su održani u četvrtak 18. juna 1970. godine, kada je izabrano 630 članova Doma komuna, odnosno donjeg doma Parlamenta. Na njima je, na veliko iznenađenje, vladajuća Laburistička stranka premijera Harolda Wilsona poražena od strane opozicijske Konzervativne stranke koju je vodio Edward Heath, i koji je nakon izbora postao novi premijer. Izbori su imali dalekosežne posljedice, jer je Heath njih protumačio kao mandat da započne pregovore o pristupanju UK Evropskoj ekonomskoj zajednici, preteči današnje Evropske unije, a koji će biti završeni 1973. godine. 

Izbori 1970. godine su bili prvi na kojima su mogli glasati 18-godišnjaci, a što je omogućio Zakon o predstavništvu naroda donesen prethodne godine, a kojima je najniža dob za glasanje snižena sa 21 godinu.

Vanjske veze
------------

* United Kingdom election results—summary results 1885–1979 Arhivirano 2012-01-30 na Wayback Machine-u

### Manifesti

* *A Better Tomorrow*, 1970 Conservative Party manifesto
* *Now Britain's strong – let's make it great to live in*, 1970 Labour Party manifesto
* *What a Life!*, 1970 Liberal Party manifesto
*Za ostala značenja, v. Nikta (razvrstavanje).*

Nikta s noćnim rubcem, pariški psaltir
**Nikta** (**Νýξ**, *Nýx* = noć) je grčka božica noći i primordijalno božanstvo. Njezin je pandan u rimskoj mitologiji Nox (lat. "noć"; Vergilije). Niktu je rodio Kaos, a i sama ima brojne potomke. Brat joj je Ereb. Satelit Plutona je nazvan po njoj.

Kult
----

U staroj Grčkoj je Nikta rijetko štovana. Prema Pauzaniju, imala je proročište u megarskoj akropoli. Često je stajala iza većine drugih kultova. Zbog toga je postojao kip zvana Noć u Artemidinim hramovima u Efezu. Spartanci su imali kult Sna i Smrti, koje su smatrali blizancima, a Niktu su smatrali njihovom majkom. Naziv kulta sastojao se od sloga *nyx-* , a mnogi bogovi imaju taj slog u pridjevu koji ih opisuje, npr. Dioniz *Nyktelios* ("noćni") i Afrodita *Philopannyx* ("ona koja voli čitavu noć").

Djeca
-----

Nikta ima djecu sa Erebom, a neku je rodila sama od sebe. Ovo su joj djeca:

* sa Erebom:
	+ Eter (atmosfera)
	+ Hemera (dan)
	+ Mom (krivnja)
	+ Pon (umor)
	+ Mor (sudbina)
	+ Tanatos (smrt)
	+ Hipno (san)
	+ Hesperide
	+ Kere
	+ Mojre (Suđenice)
	+ Apatija (izdaja)
	+ Filot (prijateljstvo)

Luca Giordano: Haronova barka, Nikta je na oblaku s Morfejem
* + Gera (vrijeme)
	+ Erida (razdor)
	+ Geja (Majka Zemlja)
	+ Uran (Otac Nebo)
	+ Eros (ljubav)
	+ Haron
	+ Fton

Orfičko pjesništvo i drugi grčki zapisi
---------------------------------------

Nikta je imala važniju ulogu u nekoliko pjesama posvećenih Orfeju. U njima je Nikta, umjesto Kaosa, prvotno božanstvo iz kojeg su kasnije nastajali bogovi i Titani. Nikta se nalazi u pećini, u kojoj daje proročanstva. Kron, kojega je kastrirao Zeus, je unutra vezan, uspavan i opijen medom, a sanja i proriče. Izvan pećine, Adrasteja udara u svoje timpane, pomičući cijeli svemir u ekstatičan ples, u ritmu Niktina čaranja. Niktu spominju Aristofan (*Ptice*), Heziod (*Teogonija*) i Parmenid, koji smatra da Nika živi ispod mora, u ledenoj pećini.

Eksterni linkovi
----------------

***Nikta*** na Wikimedijinoj ostavi

* 21. lipnja 2006. Međunarodna astronomska unija preimenovala je novootkriveni Plutonov satelit (S/2005 P 2) u Niktino ime i u njezinu čast. (`en`)
* Nikta u grčkoj mitologiji (`en`)
**Izraelski prepad na Libanon 1973. godine**, također poznat i kao **Operacija Izvor mladosti** je naziv za seriju prepada koje su specijalne snage Izraelskih obrambenih snaga (IDF) u noći 9/10. aprila 1973. godine izvele protiv palestinskih ciljeva u Bejrutu i Sidonu. Glavna meta su bila trojica vodećih funkcionara Palestinske oslobodilačke organizacije (PLO) - Muhammad Youssef al-Najjar, Kamal Adwan i Kamal Nasser - koji su živjeli u Zapadnom Bejrutu. Vjeruje se kako je prepad bio dio šire kampanje, poznate kao Operacija Božji gnjev, prilikom koje su izraelske vojne snage i obavještajni operativci fizički likvidirali vodeće palestinske militante, prvenstveno one koje se, poput al-Najjara, držalo odgovornima za Münchenski masakr. Prepad je izveden uz pomoć agenata Mossada na terenu, pri čemu su se specijalci u Zapadni Bejrut infiltirali u civilnoj odjeći, a neki, poput budućeg premijera Ehuda Baraka, bili prerušeni u žensku odjeću. Sva tri funkcionara PLO su ubijeni, a izraelski specijalci su se kasnije evakuirali helikopterom. Prilikom operacije je poginulo nekoliko desetaka palestinskih militanata, nekoliko libanonskih policajaca, dva izraelska specijalca, al-Najjarova supruga kao i jedna italijanska turistkinja.

Prepad je godine 2005. prikazan u američkom igranom filmu *Munich*.

Vanjske veze
------------

* Bregman, Ahron (2002). *Israel's Wars: A History Since 1947*. London: Routledge. ISBN 0-415-28716-2
* *Journal of Counterterrorism & Security International* Arhivirano 2005-03-24 na Wayback Machine-u: Includes background material on the 1972 Munich Olympic Massacre and Israel's hunt for its perpetrators.
* Simon, Bob. "An Eye For An Eye: Should The U.S. Use This As A Model?", *CBS News*, November 21, 2001. Includes short testimonies by Barak and Adwan's daughter.
* *Encyclopedia of the Palestine Problem* Arhivirano 2005-01-03 na Wayback Machine-u: History of IDF operations vs. Palestinians from a Palestinian viewpoint, including this operation.
*Za ostala značenja, v. Konfederacija (razvrstavanje).*
**Konfederacija** (ili **savez država**, **državni savez**) je naziv za političku uniju, odnosno zajednicu dviju ili više država koja ima vlastite institucije i međunarodnopravni subjektivitet, ali čije članice zadržavaju puni suverenitet.

Ustrojstvo, odnosno institucije konfederacije se propisuju temeljem međunarodnog sporazuma, a rjeđe ustava. Te institucije se obično svode na izvršne organe u oblastima kao što su obrana, vanjski poslovi i financije, odnosno institucije kao što su vojska, diplomatska predstavništva i carina. Uz izvršnu vlast može postojati i zakonodavna vlast, najčešće u obliku posebne skupštine (za koju se često koristi izraz dijeta) čiji su članovi odgovorni zakonodavnim i izvršnim organima državam-članica umjesto građanima. Sastav svih organa je obično po načelu ravnopravnosti svih država-članica, a odluke se u pravilu donose konsenzusom.

Zbog inzistiranja na konsenzusu konfederacija se kroz historiju, pogotovo u 19. i 20. vijeku, u pravilu pokazala prilično neefikasnim oblikom državne organizacije, pa se danas obično smatra prijelaznim oblikom ili prema jačanju centralnih institucija, odnosno stvaranju federacije ili prema raspadu na potpuno samostalne i suverene države. Kao primjeri za prvo se navode SAD do donošenja Ustava 1787. godine i Njemački savez u prvoj polovici 19. vijeka, a kao primjeri za drugo Jugoslavija nakon Ustava 1974. godine odnosno Državna zajednica Srbije i Crne Gore.

Razlikovanje konfederacije od federacije je ponekad otežano zbog toga što pojedine države (Švicarska i Kanada), usprkos federalnog uređenja, koriste izraz konfederacija u svom nazivu, kao što se federacije znaju prilično razlikovati po organizaciji i ovlastima država-članica, odnosno mogu biti uređene kao tzv. asimetrične federacije.
Krov s crijepom iz Dubrovnika.
Krovovi starog grada Lijanga u Kini.
**Krov** je gornji, završni dio građevine, koji je štiti od atmosferskih utjecaja;
arhitekturi je jedan od elemenata konstrukcije koji spada u terete. Sastoji se od *krovne konstrukcije* (krovište) koja može biti od drva, opeke, kamena, čelika i armiranog betona, te od *pokrova* od daščica, šindre, trske, slame, keramičkog ili betonskog crijepa, plosnatih kamenih ploča, plastičnih prozirnih ploča ili kupola i dr. Gornja horizontalna linija krova je *sljeme*, a donja *streha* ili *okap*.

Krov je prema obliku: *jednoslivni, dvoslivni (dvostrešan ili na kanat) ili višeslivni; kos (skošen) , polu-kos, složen, šatorast, stožast, ljuskast, kupolast, toranjski, ravan, mansardni, ovješen* i sl.

Nagib krova i njegova konstrukcija uvjetovani su vrstom pokrovnog materijala, klimatskim uvjetima (npr. u sjevernim krajevima krov je strm zbog velikih količina snijega), namjenom tavanskog prostora i estetskim mjerilima.

Povijest
--------

U Mezopotamiji i Egiptu krov je bio ravan, položen na ravne grede koje su nosili zidovi i stupovi.
U grčkoj, etrurskoj i rimskoj arhitekturi redovito prevladava strmi krov. Krovnu konstrukciju je skrivao kasetirani strop koji se poslije primjenjivao od romanike do renesanse. 
Kao bitan arhitektonski element krov je davao pojedinim europskim stilovima glavne oznake (strmi krovovi davali su gotici vitkost), a na Dalekom istoku redovito je bio bogato oblikovan, osobito na budističkim hramovima, pagodama i palačama u Kini i Japanu.

Danas se pomoću laganih i različitih građevinskih materijala (aluminij, čelične i armiranobetonske ljuske) mogu podići najmaštovitije krovne konstrukcije.

### Galerija krovova

* Krovna konstrukcija dvoslivnog krova, Milly la Forêt, Francuska.Krovna konstrukcija dvoslivnog krova, Milly la Forêt, Francuska.
* Mramorni krov Taj Mahala.Mramorni krov Taj Mahala.
* Krovovi dvorca Chenonceau.Krovovi dvorca Chenonceau.
* Polikromni crijep, Hospice Beaune, Francuska.Polikromni crijep, Hospice Beaune, Francuska.
* Brončani krov katedrale u Speyeru, Njemačka. photo Wolfi.Brončani krov katedrale u Speyeru, Njemačka. photo Wolfi.
* Olovni krov kapele, King's College, Engleska.Olovni krov kapele, King's College, Engleska.
* Stakleni krov, Grand Palais, Pariz.Stakleni krov, Grand Palais, Pariz.
* Keramički crijep armiranobetonskog krova Opera Sydney.Keramički crijep armiranobetonskog krova Opera Sydney.

Eksterni linkovi
----------------

***Krov*** na Wikimedijinoj ostavi

* Inovacije i patenti krovova. Arhivirano 2009-04-14 na Wayback Machine-u
Koordinate: 41° 20′ 10" SGŠ, 21° 19′ 59" IGD

**Krivogaštani** (mak. *Кривогаштани*) su naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Krivogaštani je sedište i najveće naselje istoimene opštine Krivogaštani.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Krivogaštani je smešteno u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Prilepa, naselje je udaljeno 20 km zapadno. Kroz naselje vodi put od Prilepa ka Kruševu.

Krivogaštani se nalaze u zapadnom delu Pelagonije, najveće visoravni Republike Makedonije. Naseljski atar je mahom ravničarski, bez većih vodotoka, dok se dalje ka zapadu izdižu prva brda planine Baba. Nadmorska visina naselja je približno 610 metara.

Klima u naselju je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine, Krivogaštani su imali 1.870 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u etnički Makedonci (99%), a ostalo su mahom Cigani.

Većinska veroispovest u naselju je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Krivogaštani

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Krivogaštani*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.krivogastani.gov.mk Zvanična stranica opštine Krivogaštani Arhivirano 2015-03-21 na Wayback Machine-u

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Krivogaštani |
| --- |
| **Krivogaštani** • 
Bela Crkva • 
Borotino • 
Vođani • 
Vrbljani • 
Godivlje • 
Korenica • 
Krušejani • 
Mirče Acev • 
Obršani • 
Pašini Ruvci • 
Podvis • 
Slavej |  |
Prikaz demonstracija na *Place de la Concorde* od 7. veljače 1934. godine.
**Kriza 6. veljače 1934.** (francuski: *Crise du 6 février 1934*) godine je naziv za antiparlamentarnu uličnu demonstraciju u Parizu koju je organizirao ultradesničarski blok, a koja je ubrzo kulminirala bunom na *Place de la Concorde*, nedaleko od zgrade Narodne skupštine. Bila je do jedna od velikih političkih kriza Treće Republike koja je u svijesti francuskog naroda, posebice ljevice, ostala urezana kao pokušaj fašističkog državnog udara u Francuskoj. 

Kriza je izbila u periodu kada je Francuska bila pogođena Velikom depresijom, koja se u toj zemlji javila nešto kasnije nego u ostalima - 1931. godine. Došlo je do serije financijskih skandala, poput afere Marthe Hanau, Oustricove afere i afere Stavisky. Potonja je poslužila kao direktni katalizator, posebice nakon što je njezin glavni lik, Alexandre Stavisky, umro pod sumnjivim okolnostima. Vlada Camillea Chautempsa je pala, no i njegov nasljednik, Édouard Daladier, našao se u problemima. Od 9. siječnja 1934. u Parizu je organizirano čak 13 demonstracija od strane radikalne desnice, a istima su dominirale fašističke ideje poput ksenofobije i antisemitizma. Masoni su također bili meta napada. Iako je Stavisky bio katalizator, konačni povod za masovne demonstracije koje su izbile 6. veljače bila je smjena policijskog prefekta Jeana Chiappea, koji je bio deklarirani desničar. 

Ultradesničarska organizacija *Action Française* bila je najzaslužnija za pokretanje i vođenje demonstracija koje su izbile u utorak, 6. veljače. Policija i straža uspjela je obraniti strateški važan most Concorde, iako su bili meta raznoraznih projektila. Nemiri su trajali do nekih 2:30 u srijedu ujutro, 7. veljače. Ubijeno je 16, a ranjeno oko 2,000 ljudi, mahom članova *Action Française*. 

Pobuna je imala cijelu seriju posljedica. Kao reakcija na jačanje radikalne desnice u Francuskoj, dolazi do osnivanja serije antifašističkih organizacija poput *Comité de vigilance des intellectuels antifascistes*. Također, izrazito popularni premijer, Édouard Daladier, bio je prisiljen dati ostavku, a zamijenio ga je konzervativni Gaston Doumergue, koji je uspio smiriti situaciju, ali ne i stabilizirati istu. Bio je ovo prvi put u historiji Francuske da je vlada pala zbog uličnih demonstracija. 

Vrijeme je pokazalo kako profašističke demonstracije ipak nisu bile dio veće fašističke zavjere i kako dugoročna opasnost ipak nije bila prisutna, što je posljedica serije faktora. Ipak, desnica u Francuskoj se dodatno radikalizirala i, iako većih incidenata nije bilo, Francuska se sve do početka Drugog svjetskog rata nalazila u periodu stalne političke nestabilnosti koji je kulminirao podjelom zemlje nakon njemačke okupacije i osnivanja profašističkog režima u Vichyju.
**José María Castro Madriz** (San José, 1. rujna 1818. - San José, 4. travnja 1892.) je bio kostarikanski advokat, akademik, diplomat i političar, obnašatelj dužnosti prvog predsjednika Kostarike (dotad je titula bila ona šefa države). Castro Madriz je u dva navrata služio kao predsjednik Kostarike, prvi put od 1847. do 1849. a drugi put od 1866. do 1868. godine. Oba njegova mandata prekinuo je vojni puč. Kao šef države, Castro Madriz je 31. kolovoza 1848. svečano proglasio nezavisnost Kostarike i tako konačno dokinuo sve veze s bivšom državnom zajednicom Savezne Republike Centralne Amerike. 

Castro Madriz je rođen u San Joséu, 1. rujna 1818. godine. Školovao se na Sveučilištu u Leónu, u Nikaragvi, gdje je diplomirao filozofiju i doktorirao pravo. Prije i nakon što je služio kao predsjednik, Castro Madriz je obavljao brojne javne funkcije - ukupno 16 godina bio je rektor nacionalnog Sveučilišta, u nekoliko je navrata bio ministar te ambasador. Od 1860. do 1866. te opet od 1870. do 1873. Castro Madriz je služio i kao predsjednik Vrhovnog suda, a u dva je navrata predsjedavao i zakonodavnim tijelima. Castro Madriz je tako jedini političar u povijesti Kostarike, uz Ricarda Jiméneza Oreamuna, koji je vodio sve tri grane vlasti. 

Castro Madriz je često javno istupao protiv utjecaja Katoličke crkve, a bio je i aktivan mason. Također, u vrijeme kada su mnoge kostarikanske vlade prakticirale cenzuru, Castro Madriz je oštro branio slobodu tiska. Ipak, njegova ustavna reforma iz 1848. uvela je najograničenije pravo glasa u povijesti nezavisne Kostarike. Kao osoba bez jasne stranačke podrške, Casrto Madriz je bio laka meta vojnih pučista. Castro Madriz je bio izrazito utjecajan u kabinet predsjednika Próspera Fernándeza Oreamuna te je glavni odgovorni za usvajanje antiklerikalnih zakona njegove vlade.

Njegova supruga bila je Pacífica Fernández Oreamuno, najpoznatija po tome što je 1848. dizajnirala zastavu Kostarike. Castro Madriz je, sa samo 29 godina, bio najmlađa osoba u povijesti koja je obnašala funkciju predsjednika Kostarike.

| * p
* r
* u
Šefovi države i predsjednici Kostarike |
| --- |
| 
* Juan Mora Fernández
* Gallegos
* Carrillo
* Joaquín Mora
* Aguilar
* Carrillo
* Morazán
* Pinto
* Alfaro
* Oreamuno
* Gallegos
* Alfaro
* Castro
* Miguel Mora
* Juan Mora Porras
* Montealegre
* Jiménez Zamora
* Castro
* Jiménez Zamora
* Carranza
* Guardia
* Esquivel Sáenz
* Herrera
* Guardia
* Lizano
* Fernández
* Soto
* Rodríguez Zeledón
* Yglesias
* Esquivel Ibarra
* González Víquez
* Jiménez Oreamuno
* González Flores
* Tinoco
* Quirós
* Aguilar
* Acosta
* Jiménez Oreamuno
* González Víquez
* Jiménez Oreamuno
* Cortés
* Calderón Guardia
* Picado
* Figueres Ferrer
* Ulate
* Figueres Ferrer
* Echandi
* Orlich
* Trejos
* Figueres Ferrer
* Oduber
* Carazo
* Monge
* Arias
* Calderón Fournier
* Figueres Olsen
* Rodríguez Echeverría
* Pacheco
* Arias
* Chinchilla
* Solís
* Alvarado

 | State flag of Costa Rica |
**Olt** (njemački: *Alt*, latinski: *Aluta* ili *Alutus*, starogrčki:Ἄλυτος - *Alitos*) je 
rijeka u centralnoj Rumunjskoj duga oko 670 km, lijeva pritoka
Dunava.

Olt je najduža rijeka, koja svojom cijelom dužinom teče kroz Rumunjsku.

Geografske karakteristike
-------------------------

Olt izvire u Istočnim Karpatima u depresiji Cuc na nadmorskoj visini 
od 1.800 metara. Nedaleko izvire i rijeka Moriš, od tamo teče uglavnom prema jugu 
do ušća u Dunav kod grada Turnu Măgurele.

Rijeka izlazi iz depresije Ciuc kroz planine kod Tușnada, isklesavši kotlinu u kojoj leži nekoliko
naselja i lječilišta. Nakon toga teče kroz doline Bârsei i Făgăraş prije nego što probije kanjon kroz Transilvanijske Alpe. Nakon kanjona teče prema jugu kroz dunavsku ravnicu. Kotlina rijeke u Transilvanijskim Alpama i prijevoj - Turnu Roşu su najvažniji prometni pravci, jer povezuje Transilvaniju i Vlašku.

U svom donjem toku ispod grada Slatine rijeka je plovna za manje brodove.

Olt ima sliva velik oko 24.050 km².

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Olt River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 24. 02. 2015.

Vanjske veze
------------

***Olt (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Olt River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Konferencija o svjetskom stanovništu** (engleski *World Population Conference*) bio je niz konferencija održanih na temu porasta svijetskog stanovništva.
Eksplozivni nekontrolirani rast stanovništva u 19. vijeku, izazvao je zabrinutost naučnika i državnika, pa je nakon Prvog svjetskog rata pod pokroviteljstvom Lige naroda 1927. u Genevi održana konferencija na tu temu.

Nakon Drugog svjetskog rata održano je 5 konferencija na tu temu u organizaciji Ujedinjenih nacija.;

Prva konferencija o svjetskom stanovništu održana je u Rimu, Italija 1954.  

Druga konferencija o svjetskom stanovništu održana je u Beogradu, Jugoslavija 1965.  

Treća konferencija o svjetskom stanovništu održana je u Bukureštu, Rumunjska 1974.  

Četvrta konferencija o svjetskom stanovništu održana je u Ciudad de Mexicu, Meksiko 1984.  

Peta konferencija o svjetskom stanovništu održana je u Kairu, Egipat 1994.

Izvori
------

1. 1 2  „*Outcomes on Population*" (engleski). United Nations. Pristupljeno 26. 9. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Outcomes on Population* (`en`)
Kovanica poreza na bradu iz 1705. koja sadrži Ѧ
**Veliki** i **mali jus** su dva nazalna samoglasnika staroslovenske azbuke (i ćirilice i glagoljice). To su samoglasnici pri čijem se izgovoru vazduh istovremeno ispušta kroz usta i kroz nos.

Ovi samoglasnici su, već od 10. veka, izgubili nazalnost u većini slovenskih jezika. Dosledno čuvanje i pravilna upotreba nosnih samoglasnika jedna je od karakterističnih crta po kojima se staroslovenski kanonski spomenici lako razlikuju od kasnijih redakcija.

Pretpostavlja se da oba ćirilična jusa dolaze ili od posebnog znaka za grčko slovo alfa Ѧ, karakterističnog za natpise u periodu od IX do XI veka, ili, prema drugoj verziji, od na 90° okrenutog glagoljskog malog jusa.

Ovo nazalni samoglasnici sačuvani su u poljskom jeziku. Takođe se koriste u međuslovenskom za etimološki zapis.

Jus mali
--------

**Jus mali** (ćir. **Ѧ ѧ**, glag. **Ⱔ**) označava nazalni samoglasnik [ɛ̃]. U srpskom jeziku se menja u e: pѧtь — pet.

Mali jus se u savremenom poljskom jeziku označava slovima *ę* i *ą* posle mekih suglasnika (polj. *pięć, piąty*, sh. *pet, peti* < praslov. *\*rętь*). Nazalni izgovor se čuva, osim kad je *ę* na kraju reči.

Jus veliki
----------

**Jus veliki** (ćir. **Ѫ ѫ**, glag. **Ⱘ**) označava nazalni samoglasnik [ɔ̃]. U srpskom jeziku se menja u *u*: *rѫka — ruka.*

U bugarskoj azbuci je veliki jus («голям юс», «широко ъ») postojao do jezičke reforme 1945. godine, mada je samoglasnik u to doba već davno prestao da bude nazalan i izgovarao se isto kao *ъ*.

Veliki jus se u poljskom jeziku označava slovima *ę* i *ą* posle tvrdih suglasnika (polj. *ręce, rąk*, sh. *ruce, ruku* < praslov. *\*rǫka*; polj. *pąć,* sh. *put* < praslov. *\*pǫtь*), i sačuvan je nazalni izgovor.

Jotovani jusi
-------------

U ćirilici i glagoljici su postojala i slova za označavanje jotovanih jusa: 

* malog Ѩ ѩ (glag. Ⱗ) i
* velikog Ѭ ѭ (glag. Ⱙ).

Jotovani veliki jus se koristio u bugarskoj azbuci do prve decenije dvadesetog veka.

Brojno značenje
---------------

Smatra se da jusi nemaju značenje broja ni u ćirilici ni u glagoljici, mada se mali jus ponekad koristio kao oznaka broja 900 zbog toga što je pomalo sličan arhaičnom (ne pripada klasičnoj grčkoj azbuci) starogrčkom slovu sampi, koje je takođe imalo značenje broja.

Literatura
----------

* Рассуждение о славянском языке (1820) // Филологические наблюдения А. Х. Востокова. — СПб. 1865. — С. 8—12.
* Мейе, Антуан.. Фонетика // Общеславянский язык = Le slave commun (1924, 1934) / Пер. с франц. и примеч. П. С. Кузнецова; общ. ред. С. Б. Бернштейна. — 2-е изд. — М.: Прогресс, 2000, 2001. — 500 с. — 1000 экз. — ISBN 5-01004712-8, 5-01-004660-1, 978-5-397-01978-1. — С. 49—54.
* Карский Е. Ф.. Славянская кирриловская палеграфия. — 2-е изд. факсимильное. — Л. М.(факс.): Изд-во АН СССР; Наука (факс.), 1928, 1979 (факс.). — С. 167—168, 207—209.

Izvori
------

1. 1 2  Nikolić, Svetozar (1989). *Staroslovenski jezik: Pravopis, glasovi, oblici*. Beograd. str. 55.
2. ↑  Vostokov, 1820, s. 8—12.
3. ↑  Meйe, 1924, s. 49—54.
4. ↑  Karskiй, 1928, s. 166—167.
5. ↑  Karskiй, 1928, s. 216—217.

Vidi još
--------

* Staroslovenski jezik
**Juršići** su mjesto na jugozapadu poluotoka Istre. Nalaze se u općini Svetvinčenat u Istarskoj županiji. U Juršićima je djelovala katedra Čakavskog sabora. Juršići imaju i osnovnu školu, a u obližnjoj je napuštenoj zgradi školovanje na materinjem jeziku započelo davne 1876, kad je svećenik Josip Velikanje u svom župnom stanu organizirao nastavu na hrvatskom jeziku. Posljednji učitelj hrvatske škole u selu Juršići bio je Jakša Brdar 1925. godine kada je škola nasilno ukinuta. Godine 1976, narod Roverije postavio je spomen-ploču na tu zgradu za 100. obljetnicu početka školovanja na materinjem jeziku u Istri.

U Juršićima se također nalazi i crkva sv. Franje Asiškog, izgrađena 1874. godine. Crkva je dobro očuvana, a u njoj se svake godine slavi blagdan sv. Franje, 4. listopada. U župnom dvoru kraj crkve, koji je 20 godina bio i samostan karmelićanki, nalazi se restauratorska radionica u kojoj se obrađuju slike na platnu i pozlaćena drvena skulptura. 

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Svetvinčenat |
| --- |
| Bibići • Bokordići • Boškari • Bričanci • Butkovići • Cukrići • Čabrunići • Foli • Juršići • Kranjčići • Pajkovići • Peresiji • Pusti • Raponji • Režanci • Salambati • Smoljanci • Svetvinčenat • Štokovci |
**Kasniji Yan** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Hòuyàn*; 383-407 ili 409) bila je Xianbei država iz doba Šesnaest Kraljevstava čiji su vladari pripadali klanu/plemenu Murong, a koje je postojalo području današnje sjeveroistočne Kine. Njena preteča je bila velika država Raniji Yan, koju je, dijelom zahvaljujući izdaji princa Murong Chuija 370. godine pokorila država Raniji Qin i njen car Fu Jiān. Međutim, kada je država Raniji Qin naglo oslabila poslije bitke na rijeci Fei, godine 384. se Murong Chui odmetnuo od svog bivšeg gospodara i proglasio carem nove države Yan. Njegova nastojanja da obnovi nekadašnju državu Yan su uglavnom bila uspješna sve dok 398. nije teško poražen u sukobu sa suparničkom Xianbei državom Sjeverni Wei. Murong Chuijev brat Murong De je na to reagirao samoinicijativnim egzodusom svojih pristaša na jug gdje su osnovali još jednu državu pod nazivom Južni Yan. Kasniji Yan se uspjela održati neko vrijeme, iako su je mučili stalni dinastijski sukobi. O datumu njenog prestanka ne postoji konsenzus među historičarima - prema jednima to predstavlja godina 407. kada je ubijen posljednji legitimni vladar Murong Xi, a prema drugima 409. kada je ubijen Gao Yun, usvojeni sin cara Murong Baoa. U svakom slučaju, Gao Yunov nasljednik Feng Ba se smatra vladarom nove države koju su historičari nazvali Sjeverni Yan.

Izvori
------

1. ↑
2. 1 2  *Zizhi Tongjian*, vol. 106.
3. ↑
4. ↑
5. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 109.
6. ↑
7. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 114.
8. ↑
9. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 115.

| * p
* r
* u
Šesnaest kraljevstava |
| --- |
| 16 kraljevstava | Cheng Han • Han Zhao• Kasniji Zhao • Raniji Liang • Kasniji Liang • Zapadni Liang • Sjeverni Liang • Južni Liang • Raniji Qin • Kasniji Qin • Zapadni Qin • Raniji Yan • Kasniji Yan • Sjeverni Yan • Južni Yan • Xia |
| nisu uključeni u 16 kraljevstava | Ran Wei • Zapadni Shu • Zapadni Yan • Duan • Yuwen • Chouchi • Wei (Dingling) • Dai • Huan Chu |
**Kapuvár** (njemački: *Kobrunn*) je grad na zapadu Mađarske od 10.393 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Győr-Moson-Sopron.

Geografija
----------

Kapuvár leži na rijeci Rabi, udaljen 10 km od austrijske granice.

Historija
---------

Najstarije naselje preteča današnjeg grada je prvi put dokumentirano 1162. godine. Kralj Sigismund je 1387. poklonio Kapuvár kao feud porodici Kanizsai, za podršku koju su mu dali. Nakon tog je Kapuvár ženidbom 1532. došao u ruke porodice Nadasdy. Mjesto je 1558. dobilo status trgovišta, u to vrijeme mu je ojačan zamak zbog osmanske prijetnje, koji je tako pretvoren u graničnu utvrdu. Ipak je grad (zajedno sa zamkom) 1594. pao nakratko pod osmansku vlast. Pravi razvoj mjesta počeo je sredinom 19. vijeka razvojem industrije. Kapuvár je 1969. dobio status grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary:Győr-Moson-Sopron" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 5. 2016.

Vanjske veze
------------

***Kapuvár*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Kapuvára* (`hu`)
**Josef Radetzky** (Sedlčany, 2. novembar, 1766. – Milano, 5. januar, 1858), punim imenom *Johann Josef Wenzel Anton Franz Karl Graf Radetzky von Radetz*, bio je grof i najslavniji austrijski vojskovođa prve polovice 19. vijeka, kojemu je Franz Grillparzer posvetio svoju poemu *U njegovu logoru je Austrija* (In deinem Lager ist Österreich) a Johann Strauss stariji svoj slavni *Radetzky marš*.

Biografija
----------

Rođen je u porodičnom dvorcu Trebnitz (danas Trebnice) kao plemićko dijete, zarana je ostao bez oca, pa je brigu o njemu preuzeo djed koji ga je mladića poslao na školovanje u vojnu akademiju - Theresianum u Beč. Kao mladi poručnik istakao se u napoleonskim bitkama po Sjevernoj Italiji pa je 1801. kao mladi pukovnik proglašen je vitezom i odlikovan ordenom Marije Terezije. Između 1809. i 1812. kao general-potpukovnik bio je načelnik generalštaba, ali je zbog neslaganja sa financiranjem podnio ostavku.

Kao Schwarzenbergov načelnik generalštaba 1813. bio je jedan od kreatora plana Bitke kod Leipziga koja je označila početak Napoleonovog kraja. Nakon Napoleonskih ratova između 1818. i 1828. bio je savjetnik nadvojvode Ferdinanda Karla u Ugarskoj.

Od 1831. do 1. marta 1857. bio je komandant austrijskih trupa u Sjevernoj Italiji, točnije u marionetskom Kraljevstvu Lombardija-Venecija u kom se proslavio nakon izbijanja Ustanka - 1848. 

Radezky je u više bitaka porazio vojsku Kraljevine Pijemonta i Sardinije i Lombardskih ustanika. I to redom prvo kod Verone (6. maj 1848.) zatim kod Vicenze (10. jun 1848.) i na kraju kod Custoze (24. jul 1848.) i ponovno zauzeo Milano 6. augusta 1848. i tako ponovno vratio kontrolu nad cijelom Lombardijom. 

Zatim ih je ponovno porazio 1849. i to u martu kod Mortare i na kraju u Bitci kod Novare 23. marta nakon tog je i Venecija ponovo pala u austrijske ruke 24. augusta 1849. i tako je ponovno obnovio *Kraljevstvo Lombardija-Venecija*, u kom je od 1848. do 1857. bio i podkralj.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Radetzky, Johann Josef Wenzel Graf*" (engleski). Encyclopedia of Austria. Pristupljeno 5. 10. 2014.

Vanjske veze
------------

***Josef Radetzky*** na Wikimedijinoj ostavi

* Radetzky, Johann Josef Wenzel Graf (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 5723425
* LCCN: n82094980
* ISNI: 0000 0000 8085 4911
* GND: 118597647
* SUDOC: 050556738
* BNF: cb165357954 (podaci)
* BIBSYS: 9056046
* MusicBrainz: b00ae8eb-7fba-4994-b605-2d53eda978c2
* NKC: jn20000720238
* CiNii: DA11808419
* CONOR.SI: 28622691

 |