recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Standardni arapski** (al-’arabiyya, al-fusha; ISO 639-3: arb Arhivirano 2010-10-13 na Wayback Machine-u), arapski jezik (semitska porodica) kojim kao prvim jezikom govori 206,000,000 ljudi i (Wiesenfeld 1999) i 246,000,000 (Wiesenfeld 1999) kao drugim jezikom kod govornika svih arapskih varijanti.

Raširen je po arapdkom govornom području Azije i sjeverne Afrike. Koristi se u obrazovanju, literalne radove i službene svrhe. Postoje dva osnovna oblika, klasični arapski (kuranski), koji se rabi za religiozne i ceremonijalne svrhe i moderni standardni arapski, koji je modernizirana varijanta klasičnog arapskog.

Standardni arapski službeni je jezik u državama Alžir, Čad, Komori, Džibuti, Egipat, Eritreja, Jordan, Katar, Kuvajt, Libanon, Maroko, Oman, Sudan, Sirija, Tunis i UAE. 

Kao nacionalni jezik u Bahreinu, Iraku, Izraelu, Jemenu, Libiji, Palestinskoj Zapadnoj Obali i Gazi, Saudijskoj Arabiji i Somaliji.

Izvori
------

1. ↑  Arabic, Standard

Vanjske veze
------------

* Arabic, Standard (14th)
* Arabic, Standard (15th)
U analitičkoj hemiji, **standardni rastvor** je rastvor koji sadrži precizno poznatu koncentraciju elementa ili supstance, i.e. poznatu težinu rastvoraka rastvorenu u specifičnoj zapremini. On se priprema koristeći standardne supstance, kao što su primarni standardi. Standardni rastvori se koriste za određivanje koncentracije drugih supstanci, npr. putem titracije. Koncentracije standardnih rastvora se normalno izražavaju u jedinicama mol po litru (mol/L, što se često skraćuje na M za molarnost), mol po kubnom decimetru (mol/dm3), kilomol por kubnom metru (kmol/m3).

Upotrebe
--------

Rastvor kiseline se može standardizovati titracijom sa rastvorom alkalije poznate koncentracije. Nakon određivanja njegove koncentracije, on se može koristiti kao standardni rastvor za određivanje koncenracija rastvora alkalija.

Standardni rastvori se takođe često koriste za određivanje koncentracije analitičkih supstanci. Putem poređenja apsorbancija uzorka na specifičnoj talasnoj dužini sa serijom standardnih rastvora različitih poznatih koncentracija analiziranog materijala, koncentracija uzorka se može odrediti koristeći Birov zakon. Više formi spektroskopije se može koristiti na ovaj način dokle god analizirani materijal znatno apsorbuje u datom delu spektra. Standardni rastvori se takođe koriste kao reference i pri određivanju koncentracije nepoznate materije.

Literatura
----------

* Freiser, Henry; Nancollas, George H (1987). *Compendium of Analytical Nomenclature: Definitive Rules 1987*. Oxford: Blackwell Scientific Publications. str. 48. ISBN 0-632-01907-7.
**South Downs** (što prevedeno znači Južna brda, jer *downs* potječe od staroengleskog - **dūn** = brdo) je ime za niz vapnenačkih brda na jugoistoku Engleske.

Karakteristika
--------------

South Downs se prostire na površini od oko 670 km² duž čitave jugoistočne obale, od doline rijeke Itchen u Grofoviji Hampshire na zapadu do klifova Beachy Head, pored Eastbourna u Grofoviji East Sussex na istoku.

Bijele stijene South Downsa sastavljene su vapnenačkog pješčenjaka, mekog kamena, formiranog od fosiliziranih kostura morskih organizama, koji su živjeli u pradavnom oceanu prije gotovo 100 milijuna godina.
Na pojedinim mjestima još ima vidljivih ostataka amonita, ježinaca, spužvi i drugih drevnih stvorenja. Sjajni bijeli kamen je najizraženiji na lokalitetu *Seven Sisters* (Sedam sestara).

Snažno djelovanje oceana, svake godine otkine po 25 do 30 cm od stijena klifova.

Zaobljeni brežuljci Downsa su najčešće pokriveni samo travom, nekad su bili dobro pošumljeni, ali ih je djelovanje ljudi i intenzivno ovčarstvo ogolilo.

Nacionalni park South Downs osnovan je 2010 na puno većoj površini od 1,648 km².

Duž parka vodi staza duga 160 km, koja se proteže od Winchestera do klifova Beachy Head.

Iako je Nacionalni park South Downs tek nedavno otvoren, nevjerojatno je popularan, to je zbog toga jer je udaljen svega sat vožnje od Londona, pa ga godišnje posjeti do 39 milijuna ljudi.

Povezano
--------

* North Downs
* Downs
* Weald

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Downs*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 08. 12. 2016.
2. 1 2  „*South Downs*" (engleski). Latitude. Pristupljeno 08. 12. 2016.
3. 1 2 3 4 5 6  „*South Downs National Park, England*" (engleski). National Geographic Society. Pristupljeno 08. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***South Downs*** na Wikimedijinoj ostavi

* *South Downs*(`en`)
**Vladavina terora** ili **strahovlada** je izraz kojim se opisuje kampanja kojom vlast u nekoj državi sistematski i masovno koristi nasilje kako bi fizički eliminirala ili zastrašila svoje političke protivnike, odnosno obeshrabrila njihove simpatizere i potencijalne istomišljenike. Ona se može javljati u raznim oblicima - od premlaćivanja i hapšenja bez osnove do masovnih fizičkih likvidacija i prisilnih nestanaka; počinitelji nasilja mogu sami organi vlasti neke države - vojska, policija, sigurnosne službe - ili uz njih vezane milicije, paravojne formacije i eskadroni smrti. U suvremenom svijetu se obično vladavina terora provodi pod krinkom izvanrednog stanja i uz njih vezanih institucija kao što su prijeki sudovi.

Strahovlada je fenomen koji se obično javlja u periodima političke nestabilnosti - za vrijeme građanskih ratova, poslije državnih udara i revolucija ili kod režima kojima prijeti svrgavanje. Karakteristična je i za autoritarne i autokratske države, gdje često može biti posljedica intriga među vlastodršcima, odnosno njihove paranoje.

Jedan od najčešće spominjanih strahovlada jest Teror (francuski: ) u post-Francuskoj 1793-1794. a koji je poslije poslužio kao uzor mnogim kasnijim revolucionarima. Za teror koji vrše revolucionari se tradicionalno koristi izraz crveni teror, a za teror koji vrše kontrarevolucionari se koristi izraz bijeli teror.

V. također
----------

* Revolucionarni teror
* Državni terorizam
Ovo je članak o o brodvejskim zabavljačicama.  Za za film, v. Ziegfeld Girl (film).  
**Ziegfeldove djevojke** (engleski: ) je naziv za plesačice iz zbora koje su nastupale u znamenitim zabavnim revijama Ziegfeld Follies, koje je na Broadwayu impresario Florenz Ziegfeld postavljao od 1907. do 1931. S obzirom da je Ziegfeld pri izboru za svoj zbor inzistirao ne samo ne plesačkim sposobnostima, nego i na ljepoti, među Ziegfeldovim djevojakama su bile mnoge buduće hollywoodske zvijezde, ali i pripadnice otmjenog društva koje su među muškim članovima publike pronašle muževe i ljubavnike. Među najpoznatijim Ziegfeldovim djevojkama su Lillian Lorraine, Marion Davies, Paulette Goddard, Joan Blondell,Olive Thomas, Barbara Stanwyck, Billie Dove, Louise Brooks, Nita Naldi, Mae Murray, Bessie Love, Dorothy Mackaill, Odette Myrtil, Lilyan Tashman, Claire Dodd, Cecile Arnold i Iris Adrian.

Neke od budućih zvijezda su, s druge strane, bez uspjeha pokušale proći Ziegfeldovu audiciju. Među njima su najpoznatije Norma Shearer (1919), Alice Faye (1927), Joan Crawford (1924), Gypsy Rose Lee (1927), Lucille Ball (1931), Phyllis Haver (1915), Eleanor Powell (1927), Dolores Costello (1919), Ruby Keeler (1924), Hedda Hopper (1913) i June Havoc (1931).

Ziegfeldove djevojke su se nastavljale okupljati na Ziegfeldovom balu, jednom od najvažnijih društvenih događaja New Yorka, godinama nakon završetka revije i Ziegefeldove smrti.

Posljednja Ziegfeldova djevojka je bila Doris Eaton Travis, koja je 2010. umrla u dobi od 106 godina.
Tadeusz Wolanski
**Tadeusz Wolański** ili **Tadeuš Volanjski**/**Тадеуш Волањски** (\* 17. 10. 1785, † 16. 2. 1865) je poljski arheolog, slavenofil, autor je hipoteze o slavenskomu postanku Etruščana.

Stavovi
-------

Tadeusz Wolański je istražio arheološke spomenike Evrope i Severne Afrike. On je pretpostavio, da su u razdoblju od 7. do 4. veka pne. postojali trgovački odnosi između Drevnog Egipta i slavenskim zemljama.

Wolański je tvrdio da je pomoću slavenskih jezika dešifrirao većinu etruščanskih natpisa, uključujući spomenik kod Kreccia Arhivirano 2007-09-26 na Wayback Machine-u. Njegove knjige su bile unešene u Index Librorum Prohibitorum i osuđeni na spaljivanje. Naučnici su njegove teze odbacili.

Sada istraživanje runske pismenosti nastavlja ruski naučnik Valerij Čudinov.

Povezano
--------

* Alternativne teorije slavenske povijesti

Vanjske veze
------------

* Joachim Śliwa, Tadeusz Wolański (1785-1865) Arhivirano 2007-07-03 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 3359971
* LCCN: nr90017735
* ISNI: 0000 0000 8083 2528
* GND: 12265515X
* RSL: 000112024
* CiNii: DA12956535

 |
**Consolidated B-24 Liberator** (*Liberator*-oslobodilac) je odgovor firme Consolidated (*kasnije Convair*) na potražnju USAAC (*United States Army Air Command*) iz 1939 godine za jednim teškim bombarderom veće snage nego Boeing B-17. Za samo nekoliko mjeseci je razrađen plan B-24 i već u decembru polijeće prototip.

Krila su montirana na ramenima trupa što omogućava skoro potpuno okrugli trup i tako veći kapacitet tereta. Kao uslov od USAAC su postavljeni visina leta od 10.670 m, brzina od 480km/h i dužina leta od 4800 km. Iako ti uslovi nisu dostignuti (*pogledajte tehničke podatke*), B-24 zadovoljava i počinje prelaziti u serijsku proizvodnju. Pored toga što je B-17 bio poznatiji avion, tehničke mogućnosti B-24 su bilo puno bolje. Najviši broj komada ovog aviona koji se istakao u pacifičkim borbama Drugog svjetskog rata, je napravljeno u seriji *B-24J* (6678 komada).

Još uvijek velik broj ovih aviona leti u privatnom vlasništvu (*oko 70*) i može se vidjeti na historijskim izložbama širom svjeta.

Tehnički podaci (Consolidated B-24 Liberator)
---------------------------------------------

| Podaci | Jedinice |
| --- | --- |
| Godina produkcije | 1939-1943 |
| Firma | Boeing
 |
| Raspon krila | 33,53 m |
| Dužina | 20,47 m |
| Visina | 5,49 m |
| površina krila | 97,36 m² |
| Težina (prazan) | 16.556 kg |
| Mogući tovar | - |
| Težina (maksimalna pri startu) | 32.296 kg |
| Putnici | - |
| Posada | 8-10 |
| Brzina | 467km/h |
| Visina leta | 8.535 m |
| Dužina leta | 3.380 km |
| Pogon | 4x Pratt & Whitney R-1830-65 Twin-Wasp zvjezdasti motori sa zračnim hlađenjem |
| Snaga | 4x 895 kW (1.217 KS) |
| Naoružanje | Do 5.800 kg bombi i 10\* mitraljez u kalibru 12,7mm |

Vanjske veze
------------

***Consolidated B-24*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica Arhivirano 2010-02-13 na Wayback Machine-u
**Constantine** (kornvolski: *Lann Gostentin*) je selo i parohija od 868 stanovnika na jugozapadu Engleske u Grofoviji Cornwall.

Geografske karakteristike
-------------------------

Constantine leži u unutrašnjosti Grofovije Cornwall, udaljen nekih osam kilometara jugozapadno od Falmoutha.

Historija
---------

Constantine je naselje iz ranog srednjeg vijeka, koje je ime dobilo po ranokršćanskom kornvalskom svecu iz 6. vijeka Constantinu. Novim arheološkim iskapanjima na lokalitetu Trewardreva pronađeno je naselje iz željeznog doba.

Današnji Constantine je čuven po svojoj normanskoj crkvi koja je restaurirana tokom 15. vijeka, i po feudalnoj palači Trewardreva podignutoj oko 1600.

Tokom 19. vijeka stanovnici Constantina živjeli su od poljoprivrede, iskapanja olova, bakra, željezne rude i granita. Danas većina prihoda dolazi od turizma i starog uzgajališta oštriga kod Port Navasa.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: South West England" (engleski). City population. Pristupljeno 02. 01. 2018.
2. 1 2 3 4  „*Constantine*" (engleski). Cornwalls. Pristupljeno 02. 01. 2018.

Vanjske veze
------------

***Constantine, Cornwall*** na Wikimedijinoj ostavi

* Constantine (`en`)
Omot partiture za "Coon Coon Coon", pjesmu iz 1901. koju je izvodio Lew Dockstalder u blackfaceu.
**Coon song** je naziv za muzički žanr, odnosno vrstu pjesama koje su bile popularne u SAD od 1880-ih do 1920-ih, karakteristične po tome što su za temu imale život crnaca prikazujući ih na stereotipan način. Riječ "coon" u američkom žargonu uvredljiv izraz za crnca, a neki autori smatraju da su upravo te pjesme zaslužne kako za uvođenje tog izraza tako i za opravdavanje rasne segregacije. Coon pjesme su predstavljale dio repertoara minstrel šoua, ali ponekad su ih koristili i "obični" vodvilji, pa i "legitimne" teatarske kuće i predstave. Uglavnom su ih pisali i izvodili bijeli izvođači, ali se među piscima našlo i nešto crnaca, uključujući Ernesta Hogana. Danas se zbog svog eksplicitno rasističkog sadržaja smatraju kontroverznim dijelom američke kulturne historije, iako se priznaje da su posredno popularizirali ragtime, a preko njega i kasnije oblike afroameričke muzike.

Jedan od najpoznatijih primjera žanra je *Every Race Has a Flag but the Coon* iz 1900. godine koja je posredno zalužna za stvaranje panafričke zastave.

Literatura
----------

* Abbott, Lynn, & Doug Seroff. *Ragged But Right: Black Traveling Shows, Coon Songs, and the Dark Pathway to Blues and Jazz.* Jackson: University Press of Mississippi (2007). ISBN 1-57806-901-7.
* Dormon, James M. *Shaping the Popular Image of Post-Reconstruction American Blacks: The 'Coon Song' Phenomenon of the Gilded Age.* American Quarterly 40: 450-471 (1988).
* Hamm, Charles. *Genre, Performance and Ideology in the Early Songs of Irving Berlin.* Popular Music 13: 143-150 (1994).
* Knickerbocker, William Skinkle, *"Designations for Colored Folk by H.L. Mencken" in Twentieth Century English* Ayer Publishing, 1970.
* Lemons, J. Stanley. *Black Stereotypes as Reflected in Popular Culture, 1880-1920.* American Quarterly 29: 102-116 (1977).
* Peress, Maurice. *Dvorak to Duke Ellington: A Conductor Explores America's Music and Its African American Roots* Oxford University Press, 2003.
* Reublin, Richard A. and Robert L. Maine. "Question of the Month: What Were Coon Songs Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u?" Jim Crow Museum of Racist Memorabilia website, Ferris State University (May 2005).
*Historia universalis breviter ac perspicue exposita, in antiquam, et medii aevi ac novam divisa, cum notis perpetuis.*
**Christoph (Keller) Cellarius** (Schmalkalden, 22. novembar 1638. – Halle 4. juni 1707.), njemački klasični filolog i učenjak iz Schmalkaldena. 

Bio je rektor univerziteta u Weimaru, kasnije profesor retorike i historije u Halleu. Mada je podjela historije na stari, srednji i novi vijek već bila prisutna u djelima starijih autora italijanske renesanse kao što su Leonardo Bruni i Flavio Biondo, tek je Cellariusovo djelo *Opća historija podijeljena na antički, srednjovjekovni i novi period* bila odlučujuća u popularizaciji ove podjele. Nakon njegovog djela, tripartitna podjela postaje standard.

Biblioteka Univerziteta primijenjenih nauka u Schmalkaldenu njemu u čast nosi njegovo ime, zove se "Cellarius Bibliothek".

Veze
----

* Univerzalna istorija
* Periodizacija

Izvori
------

1. ↑  Heuß: *Einleitung.* u *Propyläen-Weltgeschichte.* 1962. str. 18. i Beck: *Cellarius, Christophorus.* u *Der Neue Pauly.* 2012. str. 210.–212.

Bibliografija
-------------

* Johann Wolfgang von Goethe, *Memoirs of Goethe*, *Cellarius*, Štampano za Henry Colburn (London), 1824.
***Welwitschia***, jedini rod *gnetophyta* u razredu *Welwitschiopsida* sa svega jednom vrstom *Welwitschia mirabilis* koja raste u suhim krajevima na malenom obalnom i priobalnom području Angole i Namibije, u pustinji Namib.

Rod je dobio ime po austrijskom botaničaru Friedrichu Welwitschu. Biljka se satoji od korijenja, niske stabljike i dva stalna kožasta lista koji se kako rastu pružaju po tlu i s vremenom trgaju na uže trake. 

Najveći primjerak zabilježen je u planinama Messum visok 1.8 metara, a drugi na Welwitschia Flatsu kod rijeke Swakop, visok 1.2 metara i širok 8.7 metara. Životni vijeke biljke je između 400 i 1,500 godina.

Vernakularni i narodni nazivi
-----------------------------

Neki korišteni nazivi su: welwitschia, tumboa, n'tumbo, tweeblaarkanniedood, !kharos, nyanka, khurub, onyanga (na jeziku Herero)

Galerija
--------

* Welwitschia mirabilis i čovjek u usporedbiWelwitschia mirabilis i čovjek u usporedbi
* 
* u pšrirodnom staništuu pšrirodnom staništu
* mlada biljkamlada biljka
* u botaničkom vrtu u Poznańu,u botaničkom vrtu u Poznańu,
* 
* sjemesjeme
* Welwitschia mirabilis - muzejski primjerakWelwitschia mirabilis - muzejski primjerak

Izvori
------

1. ↑  „Welwitschia mirabilis". Arhivirano iz originala na datum 2008-02-19. Pristupljeno 2016-03-12.
**Wels** je grad u austrijskoj pokrajini Gornjoj Austriji.

Geografija
----------

Wels nalazi se u Hausruckviertelu na nadmorskoj visini od 317 metara. Od sjevera do juga proteže se 9,5 km, od zapada prema istoku preko 9,6 km. 3,4% površine je prekriveno šumom, 23,5% se koristi za poljoprivredu.

Historija
---------

Područje Welsa je bilo naseljeno još u neolitiku, a dobilo je na važnosti u rimsko doba, jer se nalazilo u središnjem dijelu pokrajine Noricum. Oko 120. godine Wels je dobio prava rimskog grada pod imenom *Municipium Ovilava*. Oko 215. car Karakala ga je nazvao *Colonia Aurelia Antoniana Ovilabis*, u to vrijeme, u gradu već živi 18.000 stanovnika. Međutim potpuno je izgubio svoju važnost s krajem rimske vladavine.
Bio je manje trgovačko središte u srednjem vijeku. 1222. za vrijeme vladavine obitelji Babenbergera, ponovno je dobio gradska prava. car Maximilian I umro je u Welsu 12. januara 1519. nakon što su mu građani zabranili pristup u Innsbruck. Tijekom Drugog svjetskog rata, u gradu je postojao koncentracijski logor. 18. siječnja 1964. postao je statutarni grad.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2011. godine u gradu živi 58.713 stanovnika, dok je prosječna gustoća naseljenosti 1279 stan./km²

### Hrvati u Welsu

U Welsu i okolici nastanjena je značajna hrvatska manjina. Čine ju pretežito doseljenici iz Bugojna i Kotor Varoša, ali i iseljenici iz drugih krajeva RH i BiH. Prema popisu iz 2001. u samom gradu Welsu nastanjeno je 3.297 osoba koje navode hrvatski kao svoj materinji jezik (5,8% ukupnog stanovništva). Okupljaju se oko Hrvatskog doma u Welsu koji je učlanjen u Zajednicu hrvatskih udruga u Gornjoj Austriji. Dom ima kulturno-umjetničke i športske sekcije. Najpoznatija je Hrvatica u Welsu Ivona Dadić.

Vanjske veze
------------

* Službene stranice grada

Izvori
------

1. ↑  Christine O'Keefe.*Concentration Camps.*
2. ↑  Volkszählung vom 15. Mai 2001 Demografische Daten
3. ↑  www.kroat.at

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Wels** |
*Za ostale upotrebe, v. Bitka kod Port-Saint-Pèrea.*

**Druga bitka kod Port-Saint-Pèrea** se odigrala 12. maja 1793. godine na zapadu Francuske za vrijeme Rata u Vendéeu između snaga republikanske vlade na jednoj, i vandejskih kontrarevolucionarnih pobunjenika na drugoj strani. Do nje je došlo kada je strateški važno mjesto Port-Saint-Père, koje je držao republikanski garnizon, napalo, prema republikanskim izvorima, od 3000 do 4000 pobunjenika iz oblasti Paydrets na čelu sa La Cathelinièreom. Garnizon je brojao oko 100 lokalnih pro-republikanskih dobrovoljaca, te oko 300 pripadnika redovne vojske. Prema memoarima pobunjeničkog oficira Lucasa de La Championnièrea većina vojnika su po nacionalnosti bili Nijemci. Iako su imali izrazitu brojčanu nadmoć, pobunjenici je nisu iskoristili zbog slabe koordinacije, omogućivši da braniteljima stigne značajno pojačanje od 800 ljudi i 4 topa pod vodstvom generala Canclauxa, a nakon čega je napad obustavljen. Canclaux je nakon toga neko vrijeme pretraživao okolne šume, nastojeći bez uspjeha uhvatiti zaostale pobunjenike..

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  Jean Julien Michel Savary, *Guerres des Vendéens et des Chouans contre la République*, tome I: str. 188-189 harvnb error: no target: CITEREFJean\_Julien\_Michel\_Savary,\_Guerres\_des\_Vendéens\_et\_des\_Chouans\_contre\_la\_République,\_tome\_I (help)
2. 1 2  Mémoires de Lucas de La Championnière: str. 23-24 harvnb error: no target: CITEREFMémoires\_de\_Lucas\_de\_La\_Championnière (help)

Literatura
----------

* Jean Julien Michel Savary (1824). Savary. , p. 188-189. tekst na Google Books.
* Pierre-Suzanne Lucas de La Championnière (1994). *Lucas de La Championnière, Mémoires d'un officier vendéen 1793-1796*. Lucas. , p. 23-24.
**Pokret nacionalnog oslobođenja - Tupamaros** (šp. *Movimiento de Liberación Nacional-Tupamaros*; skr. **MNL-T**) bila je urugvajska radikalno lijeva teroristička organizacija koja je djelovala krajem 1960-ih i 1970-ih. Ime je dobila po Tupac Amaruu II, mestičkom vođi koji je u 18. vijeku digao veliki ustanak protiv španskog Potkraljevstva Peru. Osnovao ju je advokat Raúl Sendic, u ideološkom smislu je bila temeljena na marksizmu, a kao strategiju je koristila koncept urbane gerile. Početne aktivnosti su bile pljačke banaka i streljačkih klubova (kako bi se nabavio novac i oružje), da bi se pretom prešlo na otmice stranih diplomata i službenika. Vrhunac aktivnosti se zbio 1970. i 1971. kada su Tupamarosi oteli britanskog Geoffreya Jacksona i držali ga osam mjeseci u zatočeništvu. Tupamarosi su nedugo potom postali dio transnacionalne južnoameričke Revolucionarne koordinacijske hunte, ali su njihove aktivnosti za nekoliko godina izazvali brutalnu reakciju vlasti, koja je 1973. pučem u Urugvaju prešla na stranu vojske. Do godine 1989. je većina Tupamarosa odbacila nasilje i prihvatila mirne metode političke borbe, uključivši se u ljevičarsku stranku Frente Amplio. Bivši urugvajski predsjednik Jose Mujica je bivši tupamaros.

Vanjske veze
------------

***Tupamaros*** na Wikimedijinoj ostavi

* Página oficial del MLN-T
Chumashan.
**Chumashan** je porodica američkih indijanskih jezika sa obale Santa Barbare na južnom primorju Kalifornije. Ova porodica obuhvaća jezike Indijanaca Chumash, koji se dalje dijele na više plemena, od kojih svako govori vlastitim dijalektom. Pripada Velikoj porodoci Hokan a predstavnici su: Barbareño (dijalekt jezika central chumash), Canaleño, Cruzeño (Island Chumash, Ysleño, Isleño), Ineseño (Inezeño, Ynezeño; dijalekt jezika central chumash)), Obispeño (northern chumash), Purisimeño (dijalekt jezika central chumash), Ventureño (dijalekt jezika central chumash)

Jezici
------

Obuhvaća (7) jezika u SAD-u: barbareño [boi], †; chumash [chs], nema poznatih govornika; cruzeño [crz], †; ineseño [inz], †; obispeño [obi], †; purisimeño [puy], †; ventureño [veo]†

Izvori
------

1. ↑  Chumash (16th)

Vanjske veze
------------

* Chumash (14th)
* Chumash (15th)
* Chumashan Family

| * p
* r
* u
Indijanci :: Hoka |
| --- |
| 
Chimarikan • Chumashan • Esselenian • Guaycuran • Jicaquean • Kulanapan • Palaihnihan • Quoratean • Salinan • Sastean • Serian • Tequistlatecan • Tlapanecan • Yanan • Yuman • Washoan • Yurumanguí
 |

| * p
* r
* u
Hokan :: Chumashan |
| --- |
| Chumash • Barbareño • Cuyama • Emigdiano • Obispeño • Purisimeño • Ventureño • Ynezeño • Ysleño |
**Citoplazma** je homogena, najčešće transparentna materija u obliku želatina, koja popunjava unutrašnjost ćelije. Citoplazma se sastoji od citozola i ćelijskih organela, osim nukleusa. Citozol se sastoji od vode, soli, organskih molekula i mnogih enzima koji su katalizatori u određenim reakcijama. Citoplazma ima veliku ulogu u ćelijama, i služi kao molekularna supa, u kojoj su sve ćelijske organele potpoljene i koje su ograničene ćelijskom membranom. Citoplazma se nalazi između plazma membrane i nuklearne koverte.

Vodeni sastav citoplazme (80 %) je izgrađen od jona i rastvorljivih makromolekula kao što su enzimi, karbohidrati, soli i proteini, kao i veliki broj RNK molekula. Vodeni sastav citoplazme može da bude ili u obliku želatina ili u obliku tečnosti, u zavisnosti u kojoj fazi aktivnosti se nalazu ćelija. U prvom slučaju, kada je u obliku želatina, naziva se **citogel**, a kada je u tečnom stanju onda se naziva **citozol**.

Nerastvorljivi delovi citoplazme su ćelijske organele, kao što su mitohondrije, hloroplast, lizozomi, ribozomi, endoplazmatični retikulum i dr.

Sve ćelije bez obzira kom organizmu pripadaju imaju citoplazmu i u tom smislu sve ćelije su iste. Međutim, ćelije iz različitih bioloških grupa i porodica se razlikuju po svojim karakteristikama. Na primer, kod životinja, citoplazma zauzima gotovo polovinu ćelijske zapremine, dok kod biljaka citoplazma zauzima mnogo manje prostora usled prisustva vakuole.

Citoplazma ima mehaničku ulogu, to jest, ima ulogu da održi oblik i formu ćelije, kao i da služi kao jastuk u slučaju da dođe do naglog udara ćelije i na taj način zaštiti ćelijske organele. Citoplazma je takođe i mesto vitalnih reakcija neophodne za život, kao što su metabolizam, glikoliza i sinteza proteina.

| * p
* r
* u
Stanične ili ćelijske strukture i organele |
| --- |
| 
Akrozom • Apoptozom • Bičevi/Treplje • Blefaroplast • Centrozom (MTOC) • Citoplazma • Citoskelet • Ćelijska membrana • Ćelijske depozicije i inkluzije • Ćelijski zid • Endoplazmatični retikulum • Endozom • Goldžijev aparat • Hloroplast • Hromatofor • Jedarce • Jedro • Lizozom • Mezozom • Mitohondrija • Nukleoid • Nukleomorf • Peroksizom • Pirenoid • Plastid • Plazmid • Proteazom • Pseudopodije • Rezidualna tela • Ribozom • Tilakoidi • Vakuola • Vezikula
 |

***Citoplazma*** na Wikimedijinoj ostavi
**Druga bitka kod Corona** se odigrala 19. septembra 1793. godine na zapadu Francuske za vrijeme Rata u Vendéeu između snaga republikanske vlade na jednoj, i vandejskih kontrarevolucionarnih pobunjenika na drugoj strani. Do nje je došlo za vrijeme velike ofanzive koju su republikanci bili pokrenuli u zapadnim područjima Vandeje, a koje su nastojali podržati republikanski generali Rossignol i Santerre nastupajući sa svojim trupama iz Angersa. Santerreov prvi cilj je bilo mjesto Coron, koga je branilo oko 12000 pobunjenika pod Pironom de La Varenneom; Santerre je raspolagao sa oko 17000 ljudi, ali se samo 7000 moglo smatrati obučenim ili iskusnim vojnicima, a ostalo su bili neiskusni regruti. Santerreov napad je ispočetka dobro išao, ali mu je artiljerija zapela u pozadini, te su taj zastoj iskoristili pobunjenici pokrenuvši iznenadni kontranapad koje je potpuno demoralizirao republikance i natjerao ih u bijeg prema Saumuru. Piron de la Varenne je sljedeći dan porazio republikanskog generala Duhouxa u bitci kod Pont-Barréa.

Literatura
----------

* Jean Tabeur, *Paris contre la Province, les guerres de l'Ouest*, éditions Economica, 2008, p.133.
* Yves Gras, *La Guerre de Vendée*, éditions Economica, 1994, p.71.
Kemijski elementi koji se nazivaju "sintetskim" su nestabilni, s vremenom poluraspada toliko kratkim (do miliseknude pa do nekoliko milijuna godina) prema zemljinoj starosti da bilo koji atom tih elemenata koji je stvoren pri nastanku Zemlje više na postoji. Elementi postoje samo kao proizvodi nuklearnih reaktora i akceleratora. 

Prvi sintetski element koji je proizveden je tehnecij i on je popunio prazan prostor u periodnom sustavu. Otkriće da nema stabilnih izotopa tehnecija dokazuje njegovu odsutnost sa Zemlje: 4.2 milijuna godina poluživota znači da nema više takvih elemenata od stvaranje zemlje.

| Popis sintetskih elemenata u periodnom sustavu: |
| --- |
| Redni broj | Kemijski element | Kemijski simbol |
| 95 | Americij | Am |
| 107 | Bohrij | Bh |
| 97 | Berkelij | Bk |
| 96 | Kurij | Cm |
| 98 | Kalifornij | Cf |
| 105 | Dubnij | Db |
| 99 | Einsteinij | Es |
| 104 | Rutherfordij | Rf |
| 100 | Fermij | Fm |
| 108 | Hassij | Hs |
| 102 | Nobelij | No |
| 103 | Lavrencij | Lr |
| 101 | Mendelevij | Md |
| 109 | Meitnerij | Mt |
| 93 | Neptunij | Np |
| 106 | Seaborgij | Sg |
| 110 | Darmstadij | Ds |
| 111 | Roentgenij | Rg |

| Popis potencijalnih sintetskih elemenata u periodnom sustavu: |
| --- |
| Redni broj | Kemijski element | Kemijski simbol |
| 116 | Ununheksij | Uuh |
| 115 | Ununpentij | Uup |
| 113 | Ununtrij | Uut |
**Ximena Duque** (30. siječnja 1985. Cali, Kolumbija) kolumbijska je glumica.

Privatni život
--------------

Kada su joj se roditelji rastali, Ximena se preselila s majkom iz Kolumbije u Miami. Ondje se školovala te sudjelovala u meksičkoj emisiji *Protagonistas de novela*, u kojoj je upoznala glumca Christiana Carabíasa s kojim je dobila sina nakon što se emisija više nije emitirala. Nazvali su dijete Christian Jr. Nedugo zatim, rastali su se, ali su ostali u kontaktu zbog sina. Zapravo, Christian je glumio Tonyja koji je bio zaljubljen u Ximenin lik Anu Lucíu u telenoveli *Valeria*. Ximena se ponovno preselila, ovaj put natrag u Kolumbiju zbog snimanja telenovele *Los Victorinos*, ali nakon završetka tog projekta vraća se natrag u Miami. Ipak, jedna od njenih najvažnijih uloga bila je Camila Moncda u meksičkoj telenoveli *Drugo lice* (*El rostro de Analía*).

Uloge
-----

### Telenovele

* *Santa Diabla* kao / Ines Robledo(2013.-2014.)
* *La casa de al lado* kao Karola Konde (2012.-2013.)
* *Corazón valiente* kao Samanta Sandoval Navaro (2011.)
* *La casa de al lado* kao Karola Konde (2011.)
* *Neko te posmatra* kao Kamila Vud (2010.)
* *Sacrificio de mujer* kao Maria Gracia (2010.)
* *Najljepši urok* kao Angelina (2009.-2010.) (*Bella calamidades* )
* *Los Victorinos* kao Diana Gallardo (2009.-2010.)
* *Drugo lice* kao Camila Moncada (2008.-2009.)
* *Valeria (telenovela)* kao Ana Lucía Hidalgo (2008.-2009.)
* *Pecados ajenos* kao María Aguílar (2007.-2008.)
* *El amor no tiene precio* (2005.-2006.)

### Televizijske serije

* *Decisiones* kao nekoliko likova (2005.-2007.)

### Reality show

* *Protagonistas de novela* kao Ximena Duque (2003.)

### Filmovi

* *Soñar no cuesta nada*, 2006. (crna komedija)

Izvori
------
**Sheppey** (engleski: *Isle of Sheppey*) je otok na ušću rijeke Temze na jugoistoku Engleske, udaljen sedamdesetak km istočno od Londona.

Karakteristike
--------------

Sheppey leži u Grofoviji Kent a administrativno podpada pod distrikt Swale.

Obuhvaća 91 km² izuzetno plodne ravnice po kojoj se uzgaja žito, povrće i ovce. Iako je fizički odvojen od kopna samo uskim kanalima, do njega se može doći samo jednim kombiniranim cestovno i željezničkim mostom - Kingsferry.

Lučki dokovi postoje u Sheernessu i Queenboroughu, u kom je tokom 17. vijeka djelovalo i brodogradilište. 
Naselja Leysdown i Minster od kraja 20. vijeka izrastaju u ljetovališta.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Isle of Sheppey*" (engleski). National Park Service. Pristupljeno 09. 03. 2017.

Vanjske veze
------------

***Sheppey (otok)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *The Sheppey Website* Arhivirano 2020-03-20 na Wayback Machine-u (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Ksi Jun** (uprošć. kin. , trad. kin. , pinjin: ; Peking, (30. oktobar 1970) je šahistkinja iz Pekinga, Kina. Šahovsku karijeru u kineskom šahu započela je sa 6 godina. U desetoj postala je prvakinja Kine za devojčice. Pošto su je nagovorili da igra zapadnjački šah, postala je prvakinja Kine za devojčice 1984. godine. 

Bila je osma i deseta ženska šampionka u šahu, prvi put od 1991. do 1996, i ponovo od 1999. do 2001, i bila je tek druga žena koja je titulu osvajala dva puta.

Godine 1991. Ksi Jun je osvojila svetsku šahovsku titulu za žene, pobedivši u meču Maju Čiburdanidze, koja je držala titulu od 1978, rezultatom 8½:6½. Godine 1993. uspešno je odbranila titulu protiv Nane Joseliani (pobedivši sa 8½:2½). Izgubila je titulu 1996. od Žuže Polgar (8½:4½). Povratila je titulu 1999. kada je pobedila Alisu Galjamovu (8½:6½), pošto je FIDE na čudan način oduzela titulu Žuži Polgar. Godine 2000. FIDE je promenila način igranja i uvela nok-aut sustem. Ksi je ponovo osvojila titulu, pobedivši svoju zemljakinju Ćin Kanjuing rezultatom 2½:1½ u finalu.

Uprkos ovom uspehu, Ksi Jun nikada nije bila prvorangirana šahistkinja. Judit Polgar, koja odbija da igra na ženskim turnirima, držala je to mesto sve vreme dok je Ksi bila na vrhuncu igračke karijere.

Ksi Jun je najjača od brojnih kineskih šahistkinja, između ostalih od Cu Čen, Juhua Ksu i Lei Vang. Odigrala je ključnu ulogu kao član kineskog šahovskog tima koja je osvojila zlatnu medalju 1998. na šahovskoj olimpijadi u Elisti u Kalmikiji, Rusija.

Krajem devedesetih godina prošlog veka Ksi Jun je odbranila doktorat iz psihologije.

Spoljašnje veze
---------------

***Xie Jun*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kratka biografija i intervju s Arvindom Aronom Arhivirano 2003-04-15 na Wayback Machine-u
* (`en`) Šahistkinja: Xie Jun, rejting-kartica FIDE
* 20 kritičnih pozicija iz njenih partija

  


| * p
* r
* u
Svjetski prvaci u šahu |
| --- |
| 
* Spisak Svjetskih šahovskih prvenstava
* Interregnum
* Izbacivanje (1998–2004)

 |
| Pred-FIDE | 
* Wilhelm Steinitz
* Emanuel Lasker
* José Raúl Capablanca
* Aleksandar Aljehin
* Max Euwe
* Aleksandar Aljehin

 |
| FIDE | 
* Mihail Botvinjik
* Vasilij Smislov
* Mihail Botvinjik
* Mihail Talj
* Mihail Botvinjik
* Tigran Petrosjan
* Boris Spaski
* Bobby Fischer
* Anatolij Karpov
* Gari Kasparov

 |
| Podijeljena | 

|  |  |
| --- | --- |
| PCA/Klasični | 
* Gari Kasparov
* Vladimir Kramnjik

 |
| FIDE | 
* Anatolij Karpov
* Aleksandar Haljifman
* Višvanatan Anand
* Ruslan Ponomarjov
* Rustam Kasimdžanov
* Veselin Topalov

 |

 |
| FIDE | 
* Vladimir Kramnjik
* Višvanatan Anand
* Magnus Carlsen

 |
| 
* Category Kategorija

 |
**Sió** (čita se *Šio*) je kanalizirana rijeka u Mađarskoj duga 120,8 km.

Karakteristike
--------------

Još su Rimljani za cara Galerija prije 2000 godina, poduzeli velike melioracione radove, da isuše močvarni kraj oko Balatona, ali i da bi mogli doploviti do njega. Koristili su postojeće 
vodotoke i prokopali samo one dionice koje su im nedostajale.

Današnji Sió je rezultat radova napravljenih od sredine 18. do sredine 19. vijeka.

Tako da Sió izvire iz Balatona kod grada Siófoka, od tamo teče prema jugoistoku do ušća u Dunav kod Szekszárda. Širina mu varira od 20 do 30 metara, a dubina od 0 do 8,8 m, što zavisi koliko se vode u njega pušta iz Balatona preko ustave.

Sliv rijeke velik je 9216 km² i proteže se preko županija; Somogy, Tolna i Fejér.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Alles über den Plattensee*" (njemački). Ungarn tourist. Pristupljeno 18. 04. 2016.
2. 1 2  „*A Sió-csatorna*" (mađarski). Termeszet. Pristupljeno 18. 04. 2016.

Vanjske veze
------------

***Sió*** na Wikimedijinoj ostavi

+ A Sió-csatorna (`hu`)
**Sjeverni Vijetnam**, službeno **Demokratska Republika Vijetnam** (**DRV**) (vijetnamski: ), bila je komunistička država koja je vladala sjevernim dijelom Vijetnama od 1954. do 1976.

Nastala je nakon Drugog svjetskog rata, tokom koga je Vijetnam bio francuska kolonija pod japanskom okupacijom. Nedugo nakon što se Japan predao 1945. godine, DRV je proglašena u Hanoju. Šef vlade je postao vođa Vietminha Hồ Chí Minh dok je bivši vijetnamski car Bảo Đại postao "vrhovni savjetnik." Francuska je u martu 1946. priznala Hồovu vladu, ali je istovremeno u južnom dijelu zemlje formirala marionetsku vladu u Saigonu. 30. oktobra 1946. su ne-komunistički političari izbačeni iz DRV te našli utočište na jugu. U novembru su francuske snage okupirale Hanoi te je tada započeo Francusko-indokineski rat. Bảo Đại je godine 1949. godine postao poglavar južne države, koja je preimenovana u Država Vijetnam. Na temelju Ženevskih sporazuma 1954. godine Vijetnam je podijeljen duž 17. paralele. DRV je postala vlast u Sjevernom Vijetnamu, dok je Država Vijetnam postala vlast u Južnom Vijetnamu.

Ženevski sporazumi su predvidjeli nacionalne izbore za 1956. Iako su se s tim složili Francuska i Sjeverni Vijetnam, to je odbacio Južni Vijetnam. Zbog toga je izbio vijetnamski rat (1959–1975), tokom koga se Sjeverni Vijetnam borio protiv Južnog Vijetnama i njegovih antikomunističkih saveznika na čelu sa SAD. Na kraju rata je sjeverovijetnamska vojska, odnosno Narodna armija Vijetnama (PAVN) uspjela zauzeti Južni Vijetnam. Dvije države su se nakon toga 1976. formalno spojile u Socijalističku Republiku Vijetnam.

Eksterni linkovi
----------------

* Declaration of Independence of the Democratic Republic of Vietnam Arhivirano 2006-02-11 na Wayback Machine-u
* recorded sound of that declaration
* video of this ceremony

|
|  |
| Prethodi:**Francuska Indokina** | **Sjeverni Vijetnam**1954–1976 | Slijedi:**Vijetnam** |

***Sjeverni Vijetnam*** na Wikimedijinoj ostavi
Severna teritorija - Australija
**Sjeverna teritorija** (engl. ) je federalni teritorij Australije. Jednim dijelom pripada centralnoj a drugim sjevernoj Australiji. Glavni i najveći grad je Darwin koji je leži na sjeverozapadu poluotoka Arnhemova zemlja.

Turizam
-------

Turizam je jedna od osnovnih grana privrede toga kraja. Najpoznatije internacionalne destinacije su Kakadu i Ulura. Raznovrsni pejzaž, spektakularni vodopadi, prostrani pogled, aboridžinska kultura, divljina i brojne egzotične životinje su glavne atrakcije *Sjeverne teritorije*.

Demografija
-----------

Na ogrnomnoj površini *Sjeverne teritorije* živi svega 201 800 stanovnika, što predstavlja oko 1% ukupnog australijskog stanovništva. Najveći grad je Darwin, koji sa svojim predgrađima ima 109 478 stanovnika,  nakon njega slijedi Alice Springs sa 28 000 stanovnika.

Alkohol
-------

Sjeverna teritorija je jedna od vodećih zemalja u potrošnji alkohola po glavi stanovnika i prednjači u Australiji. Naime, prema podacima iz 2001. godine, po glavi stanovnika se godišnje popije više od 1 120 pića. Ovaj broj raste iz godinu u godinu.

Izvori
------

1. ↑   „*Darwin*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 23. 01. 2013.

| * p
* r
* u
Države i teritorije Australije |
| --- |
| Države imatične teritorije | Teritorija glavnog grada Australije • Novi Južni Wales • Sjeverna teritorija • Queensland • Južna Australija • Tasmania • Victoria • Zapadna Australija • Teritorija Jervis Bay | Zastava Australije |
| Vanjske teritorije | Otoci Ashmore i Cartier • Australijska Antarktička Teritorija • Božićni Otok • Kokosovi (Keeling) Otoci • Otoci Koraljnog Mora • Otok Heard i Otoci McDonald • Otok Norfolk  |

***Sjeverna teritorija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Sjeverni Kartum** (arapski: الخرطوم بحري/ *Al-Kharṭūm Baḥrī*) kog njegovi stanovnici zovu **Bari** je grad od 1,012,211 stanovnika u centru Sudana u Vilajetu Kartum.

Sjeverni Kartum je zapravo samo predgrađe glavnog grada Kartuma, pa ako se pribroje Kartum i Omdurman onda je to jedna konurbacija od 7,993,900 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Sjeverni Kartum leži na sjevernoj obali Plavog Nila i duž istočne obale Nila nedaleko od ušća Bijelog u Plavi Nil. Mostovima je povezan sa Kartumom na jugu i Omdurmanom na zapadu.

Historija
---------

Sjeverni Kartum je nastao kao kao industrijsko predgrađe Kartuma, i to vrlo stihihijski još 1973. imao je samo 150,989 stanovnika, da bi se u samo jednu dekadu njihov broj povećao više od dvaput na 340,857.

Danas je najveći industrijski centar u zemlji i velika luka.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Sudan*" (engleski). City population. Pristupljeno 3.9. 2020.
2. 1 2 3  „*Khartoum North*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 3.9.2020.

Vanjske veze
------------

***Sjeverni Kartum*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Khartoum North* (`en`)
**Muhafaza Sjeverni Sinaj** (arapski: محافظة شمال سيناء / *Muḥāfāzah Shamāl Saīnā*), je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Muhafaza Sjeverni Sinaj* se nalazi na sjeveroistoku Egipta, na sjevernoj polovici Sinajskog poluotoka.
U njoj živi 460,174 stanovnika na površini od 27,564 km²

Sjevernom polovicom Sinajskog poluotoka dominira široka visoravan *El Tīh*, koja se proteže od južne granice muhafaze prema sjeveru do obalne ravnice Sredozemnog mora. Na sjevernom rubu muhafaze obalna ravnica širi se prema zapadu prema Sueskom kanalu, do velikog pojasa pješčanih dina. 
Najveći (povremeni) vodotok je *Vadi Ariš* dug 250 km, na sjeveroistoku muhafaze, koji se uljeva u more kod grada Ariša. Tu se nalazi i velika bočata laguna Bardavil površine 690 km², koju od mora razdvaja uska sprud.

### Administrativna podjela

Muhafaza Sjeverni Sinaj je administrativno podjeljena na 10 distrikta; Ariš 1, Ariš 2, Ariš 3, Ariš 4, Hasana, Šeik Zuvejd, Bir el Abd, Nahl, Rafah, Šurtet el Kasima i Šurtet Rumana.

Administrativni centar muhafaze je grad Ariš.

Historija, privreda i transport
-------------------------------

Muhafaza Sjeverni Sinaj formirana je krajem 1978. nakon prve faze izraelskog povlačenja sa Sinajskog poluotoka.

Nešto oranica pogodnih za poljoprivredu dobijeno je melioracijom kod Ariša. Po navodnjavanim oranicama uzgaja se ječam, voće (datulje), masline i povrće. 
Poduzeti su i drugi veliki zahvati uz jugozapadni rub Lagune Bardavil, gdje su posađena stabla voćaka i nešto povrća.

Većina stanovnika živi u obalnom pojasu. Najveći grad muhafaze i najveća luka je Ariš, ostali veći gradovi su Rafah i Nahl.

Autoput duž obale nalazi se na trasi puta, koji je još od Antike bio glavni pravac za trgovinu sa Palestinom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Shamāl Sīnāʾ governorate, Egypt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 24.07.2020.
2. ↑  „*Egypt, Arab Republic of Egypt*" (engleski). City population. Pristupljeno 24. 07. 2020.

Vanjske veze
------------

***Sjeverni Sinaj (muhafaza)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice* (`en`)
* *Shamāl Sīnāʾ governorate, Egypt* (`en`)

| * p
* r
* u
Egipat Egipatske muhafaze |
| --- |
| Urbane | 
* Kairo
* Aleksandrija
* Port Said
* Suez

 | Flag of Egypt |
| Donji Egipat | 
* Ismailia
* Kafr eš Šejk
* Garbija
* Dakahlija
* Šarkija
* Minufija
* Kaljubija
* Dumjat
* Beheira

 |
| Gornji Egipat | 
* Giza
* Fajum
* Beni Suejf
* Minja
* Asjut
* Sohag
* Kena
* Asuan
* Luksor

 |
| Pogranične | 
* Crveno more
* Vadi al Džadid
* Matruh
* Sjeverni Sinaj
* Južni Sinaj

 |
**Yatasi**, pleme porodice caddoan s Red Rivera blizu Shreveporta u Louisiani. Jedan dio njih (Upper Yatasi) se kasnije priključio savezu Kadohadacho. Bili su članovi plemenskog saveza Natchitoches.

Po jeziku Yatasi su srodni pelemenu Natchitoches. Prvi puta spominje ih Tonti koji navodi da 1690. žive u jednom selu na obali Red Rivera n.w. od Natchitochesa, zajedno s plemenima Natasi i Choye. Bienville i St Denys za vrijeme svog puta Red Riverom 1701. čine savez s njima, a blizu njihovog sela prolazio je tada prometni put iz španjolske provincije prema francuskim naseljima na Red Riveru i New Orleansu. Desetak godina kasnije, negdje 1712. pleme Chickasaw zaratilo je Red Riverom. Najviše su stradali Yatasi koji su potražili zaštitu među plemenima Kadohadacho, Nanatsoho i Nasoni. Ratovi i bolesti koje su donesli naseljenici smanjio im je broj, prema Sibleyu, na 8 muškaraca i 25 žena i djece. Tada su živjeli u jednom selu između Kadohadacho i Natchitoch Indijanaca, okruženi francuskim naseljima. Godine 1826. preostalo ih je 26. Njihovi potomci smješteni su s Caddo Indijancima na rezervat Wichita u Oklahomi.

Literatura
----------

Frederick Webb Hodge, ed. Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols. Washington: GPO, 1907, 1910; rpt. New York: Pageant, 1959).

Izvori
------

1. ↑  Yatasi Indian Tribe
**Christine Chubbuck** (24. august 1944 – 15. jul 1974) bila je američka televizijska novinarka, najpoznatija po tome što je počinila samoubistvo uživo na televiziji prilikom emitiranja vlastitog programa.

Rodom iz Ohioa, Chubbuck je 1965. diplomirala radio-difuznu djelatnost prije nego što se zaposlila na WXLT-TV (Channel 40), lokalnoj stanici (afiliranoj sa mrežom ABC) u gradu Sarasota na Floridi. Tamo je radila kao TV-repoter, a vlasnik ju je, zadovoljan njenim radom, promovirao u voditeljicu *Suncoast Digest*, talk show emisije posvećene lokalnim pitanjima koja se emitirala svakog jutra. 

Na tom mjestu je 15. jula 1974. godine oko 9 sati ujutro pročitala jutarnje vijesti, a potom rekla "U skladu s politikom Channel 40 donošenja najsvježijih vijesti 'krvlju i iznutricama', i u boji, vidjet ćete prvi pokušaj samoubistva'. Nakon toga je izvadila revolver i sebi ispalila metak iza uha. Kada se srušila, osoblje je odmah zatamnilo ekran i pustilo telop. Chubbuck je odvedena u bolnicu gdje je 14 sati kasnije proglašena mrtvom.

U popularnoj kulturi
--------------------

Jedan od najmorbidnijih i najmračnijih događaja u historiji televizije je postao predmetom brojnih referenci u popularnoj kulturi, kao i navoda da je bio jedna od glavnih inspiracija Paddyju Chayeffskom za scenarij znamenitog filma *TV-mreža* iz 1976. godine, čiji je lik poludjeli TV-voditelj koji najavljuje vlastito samoubistvo u eteru. Chayefsky je, međutimn, tvrdio da je scenarij počeo pisati prije tog događaja.

O Christine Chubbuck je snimljen biografski film *Christine*, premijerno prikazan 2016. godine, a u kome njen lik tumači Rebecca Hall.

Napomene
--------

1. ↑  Često se pogrešno navodi kao "Hubbock" u nekim izvorima.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Christine Chubbuck na IMDb-u (`en`)
* Christine Chubbuck na Find a Grave
* Christine Chubbuck: Tragedy In The News (2012)
* Christine Chubbuck: The Saga Continues (2016)
*Ovo je članak o državi Sjeverni Han u periodu Pet dinastija i Deset kraljevstava. Za raniju državu Sjeverni Han iz perioda Šesnaset kraljevstava v. Han Zhao.*

Kraljevstvo **Sjeverni Han** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Běi Hàn*) je bila država u sjevernoj Kini koja je postojala od 951. do 979. Teritorija joj je obuhvaćala današnju provinciju Shanxi, a sjedište bio Taiyuan; područje je u 10. vijeku predstavljalo glavno uporište Shatuo (Turaka), nomadskog naroda čiji su pripadnici osnovali tri od tzv. Pet dinastija koje su se izredale kao nominalni carevi Kine nakon propasti dinastije Tang. Kada je 951. posljednju od njih, dinastiju Kasniji Han svrgnula Han (kineska) dinastija Kasniji Zhou, tamošnji velmoža Liu Min se proglasio legitimnim nasljednikom svrgnute dinastije i stvorio nezavisno kraljevstvo. Njegova država je bila relativno malena, i svoj je opstanak dugovala čvrstom savezu sa sjevernim nomadima iz Kitanskog Carstva (dinastija Liao). Uz njihovu podršku se uspjela othrvati pokušajima Kasnijeg Zhoua da je osvoje. Kada je 960. dinastiju Kasniji Zhou smijenila dinastija Song, njen osnivač car Taizu je ispočetka Sjeverni Han ostavio na miru, orijentiravši se na pripajanje odmetnutih kraljevstava na jugu. Kada je taj proces dovršen, godine 979. je njegov brat i nasljednik car Taizong pokrenuo veliki pohod na Sjeverni Han. Iako je došla pomoć od Kitana, ona je razbijena i država Sjeverni Han je prisiljena na predaju. Aneksija Sjevernog Hana i pripajanje novoujedinjenoj Kini je događaj koji se u tradicionalnoj kineskoj histografiji uzima kao kraj perioda Pet dinastija i Deset kraljevstava.

Vladari
-------

**Suvereni** Kraljevstva Sjeveri Han 951-979| Hramska imena ( Miao Hao 廟號 ) | Posthumna imena ( Shi Hao 諡號 ) | Lična imena | Periodi vladavine | Imena era (Nian Hao 年號) i njihovi periodi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|
| 世祖 Shìzǔ | 神武帝 Shénwǔdì | 劉旻 Liú Mín | 951-954 | Qiányòu (乾祐) 951-954 |
| 睿宗 Ruìzōng | 孝和帝 Xiàohédì | 劉承鈞 Liú Chéngjūn | 954-968 | Qiányòu (乾祐) 954-957
Tiānhuì (天會) 957-968 |
| 少主 Shàozhǔ | nije postojalo | 劉繼恩 Liu Jì'ēn | 968 | nije postojalo |
| nije postojalo | 英武帝 Yīngwǔdì | 劉繼元 Liú Jìyuán | 968-979 | Guǎngyùn (廣運) 968-979 |
|

Literatura
----------

* Mote, F.W. (1999). *Imperial China: 900-1800*. Harvard University Press. str. 16, 106–108. ISBN 0-674-01212-7.

| * p
* r
* u
Pet dinastija i Deset kraljevstava |
| --- |
| Pet dinastija | Dinastija Kasniji Liang • Dinastija Kasniji Tang• Dinastija Kasniji Jin• Dinastija Kasniji Han • Dinastija Kasniji Zhou |
| Deset kraljevstava | Wu • Wuyue • Min • Nanping • Chu • Južni Tang • Južni Han • Sjeverni Han • Raniji Shu • Kasniji Shu |
| Ostalo | Yan • Qi • Zhao (Chengde) • Yiwu Jiedushi • Dingnan Jiedushi • Qingyuan Jiedushi • Wuping Jiedushi • Yin |