**Miljenko Smoje** (Split, 14. veljače 1923. – Split, 25. listopada 1995.), jugoslavenski novinar i književnik.

Smoje se rodio u siromašnoj porodici težaka u Splitu. Odrastao je u četvrti Varoš tradicionalno poznatoj po simpatijama za anarhizam, socijalizam, komunizam i druge lijeve političke pokrete. To će imati snažan utjecaj na Smojin opus stvorivši kod njega simpatije za malog čovjeka i krajnji prezir prema svakom autoritetu.

Smoje je 1941. završio gimnaziju, a nedugo potom je u aprilskom ratu pala Kraljevina Jugoslavija, a Split i okupiran i anektiran od fašističke Italije. Smoje se nakon toga priključio antifašističkom pokretu otpora, kao i Komunističkoj partiji Jugoslavije. Međutim, njegova buntovna priroda ga je dovela do toga da vrlo brzo bude isključen iz Partije. Smoje je to svejedno preživio, isto kao i kraće pritvaranje od strane fašističkih vlasti.

Nakon rata je Smoje kraće vrijeme radio kao učitelj, da bi od 1950. godine počeo raditi kao novinar u splitskom dnevnom listu *Slobodna Dalmacija*. Vrlo brzo je otkrio svoj talent za pisanje reportaža u kojima bi, uz veliku dozu humora, i vješto korištenje čakavskog dijalekta, opisivao život malog čovjeka u Dalmaciji.

Smoje je postao jedan od najuglednijih novinara tadašnje Hrvatske i Jugoslavije, ali je njegovoj slavi ipak najviše doprinio rad na humorističkoj TV-seriji *Naše malo misto* iz 1970. godine, koja je burne ekonomske, političke i kulturne promjene prije, za vrijeme i poslije drugog svjetskog rata pokazala kroz prizmu malih ljudi u dalmatinskom gradiću. Serija je 1982. godine dobila i filmski nastavak u obliku igranog filma *Servantes iz Malog mista*.

Smoje je 1979. godine otišao u mirovinu, ali je za Slobodnu Dalmaciju nastavio pisati kolumnu *Dnevnik jednog penzionera*.

Dvije godine kasnije je prema vlastitoj knjizi napisao scenarij za *Velo misto*, TV-seriju koja je obrađivala historiju Splita iz 1910. do 1947. godine, a koja se ponekad koristi i kao neslužbena historija prvih godina nogometnog kluba *Hajduk*. Iako je serija bila predmetom snažne cenzure od tadašnjih komunističkih vlasti, doživjela je veliku popularnost i kult-status koji traje i danas.

Za vrijeme raspada Jugoslavije Miljenko Smoje se postavio kao žestoki protivnik hrvatskog nacionalizma, i kao takav je nakon dolaska Franje Tuđmana i HDZ-a postao nepoćudna osoba, a njegov opus skinut s programa državne televizije. Nakon što je *Slobodna Dalmacija* godine 1993. kontroverznom privatizacijom prešla u ruke Tuđmanovog pristaše Miroslava Kutle, Smoje je postao kolumnist satiričnog tjednika *Feral Tribune* gdje je pisao sve do svoje smrti.

Smoje je nepoćudnim prestao biti tek 1998. godine kada je Hrvatska televizija konačno odlučila reprizirati Velo misto, a nakon višegodišnjih napora su splitske gradske vlasti odlučile da se Smoji podigne spomenik.

Bibliografija
-------------

* Hajdučka legenda (1971.)
* Kronika o našem Malom mistu (1971.)
* Dalmatinska pisma (1976.)
* Velo Misto (1981.)
* Dnevnik jednog penzionera (1981.)
* Libar Miljenka Smoje (1981.)
* Pasje novelete (1995.).

Vanjske veze
------------

* Miljenko Smoje na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 91413836
* LCCN: n82119276
* ISNI: 0000 0000 7887 5844
* GND: 138890285
* SUDOC: 223411892
* NKC: js20020925429

 |