recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Sunčev medvjed** (lat. *Helarctos malayanus*) je vrsta zvijeri iz porodice medvjeda koji živi u tropskim kišnim šumama jugoistočne Azije.

Izgled
------

Sunčev medvjed
Za razliku od drugih članova svoje porodice, sunčev medvjed ima kratko i glatko krzno, koje je tamnosmeđe ili potpuno crne boje. Na prsima se nalazi žuto-narančasta mrlja u obliku polumjeseca. Područja oko očiju i njuške također su žuto-narančasta. Ima srpaste kandže. Šape su velike i imaju gole tabane, što mu pomaže u penjanju. Uši su male i okrugle, a njuška je crna. Rep je dug 3-7 centimetara. Unatoč tome što je malih dimenzija, sunčev medvjed ima vrlo dug jezik (20-25 centimetara), koji mu služi za uzimanje meda iz košnica. 

Sunčev medvjed dug je 120-150 centimetara, a to ga čini najmanjim članom porodice medvjeda. Mužjaci su 10-45% veći od ženki. Težina varira između 30 i 70 kilograma, dok je visina ramena 60-78 centimetara.

Ishrana
-------

Ishranu sunčeva medvjeda uglavnom čine beskralježnjaci i plodovi biljaka. Ipak, on je svežder, pa mu je izbor hrane raznovrstan. Jede male kralježnjake, kao što su gušteri, ptice i jaja kornjača. Hrani se također i mladim vrhovima palmi, gnijezdima pčela, bobicama, korijenjem, itd. Ustvari, ovaj medvjed voli jesti preko 100 vrsta kukaca i preko 50 biljnih vrsta. Moćnim kandžama razbija orašaste plodove. Njih koristi i za traženje hrane u drvećima, npr. med, ličinke i termiti. Ima slabo razvijen vid, te hranu otkriva osjetilom njuha.

Način života i razmnožavanje
----------------------------

Ne hibernira, pa može dobivati potomke tijekom cijele godine. Spolno zrel postaje s 3-4 godine i u zatočeništvu može doživjeti 30 godina. Ženka okoti jednog ili dva mala medvjeda godišnje. Gestacija traje 96 dana. Mladi medvjed nakon rođenja je težak 300-400 grama, slijepi je i nema krzna. Majka o njemu brine oko godinu i pol. Nakon 1-3 mjeseca može trčati i tragati za hranom u blizini majke. 

Noćna je životinja. Danju vrijeme provodi odmarajući na drvećima oko 2-9 metara iznad zemlje. Upravo zato što previše vremena provodi na njima, može uzrokovati ozbiljnu štetu. Poznat je po uništavanju stabala kokosa i kakaovca.

Vanjske poveznice
-----------------

***Sunčev medvjed*** na Wikimedijinoj ostavi

Wikivrste ima informacije vezane uz:
***Helarctos malayanus***

* ARKive – Slike i videozapisi Arhivirano 2006-05-07 na Wayback Machine-u
* sunbears.wildlifedirect.org Arhivirano 2014-02-18 na Wayback Machine-u

Izvori
------

1. 1 2  Brown, Gary (1996). *Great Bear Almanac*. str. 340. ISBN 1-55821-474-7.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2007-08-11. Pristupljeno 2014-12-29.
5. ↑
6. ↑  Frediksson Gabriella, 2001; "Beruang madu." "Sahabat Alam, LORIES. Jan 2001:3–6."
**Sunčeva radijacija** (tkđ. i **sunčevo zračenje**, **solarna radijacija**, **solarno zračenje**) je jedan od glavnih klimatskih elemenata i predstavlja elektomagnetno i korpuskularno zračenje Sunca. Elektromagnetna radijacija se prostire brzinom od 300.000 kilometara u sekundi i oko 48% te energije otpada na vidljivi deo spektra, 45% na infracrvene zrake, a 7% na ultravioletno zračenje. Korpuskularna radijacija se sastoji od protona čije brzine kretanja dostižu 300 do 1500 km/č, a upija ih Zemljina magnetosfera.

Solarno zračenje je jedinstven izvor energije koja je potrebna za egzogene procese koji se odvijaju na Zemljinoj površini i u samoj atmosferi. Ukupno govoreći, solarna radijacija je prenošenje energije sa Sunca ka svim stranama u svemirskom prostranstvu.

Vidi još
--------

* Sunčeva energija
* Sunčeva svetlost
* Sunce
* Radijacija

Literatura
----------

* Mastilo, Natalija (2005): *Rečnik savremene srpske geografske terminologije*, Geografski fakultet, Beograd.
* Ducić, Vladan i Anđelković, Goran (2007): *Klimatologija - praktikum*, Geografski fakultet, Beograd.

***Sunčeva radijacija*** na Wikimedijinoj ostavi
"**Strabo**" ("razrok") je naziv kojim su Rimljani označavali osobu čije su oči bile iskrivljene ili izobličene. Pompejev otac se zvao "Pompeius Strabo." Osoba rodom sa Sicilije koja je imala jasan vid kojim je mogla vidjeti stvari na velikoj daljini kao da su blizu također je nazivana "Strabo."

Strabon prikazan na gravuri iz 16. stoljeća.
Najznačajnija ličnost po tom imenu bio je **Strabon** (grčki Στράβων; rođen 63. pne. ili 64. pne. umro o. 24. po. Kr.), grčki povjesničar, geograf i filozof. U današnje vrijeme Strabon je uglavnom slavan po svojoj *Geografiji* (grčki *Γεωγραφικά*), djelu u 17 knjiga koje sadrže povijest i opise ljudi i mjesta diljem njemu poznatog svijeta.

Strabon je rođen u imućnoj obitelji iz Amaseje (današnja Amasya, Turska) na Pontu, koji je postao dijelom Rimskog Carstva upravo u vrijeme oko njegova rođenja. Učio je pod vodstvom mnogih geografa i filozofa, prvo u vlastitom kraju, a kasnije i u Rimu. U filozofiji je bio stoik, a u politici zagovornik rimskog imperijalizma. Kasnije je poduzeo znatna putovanja, među ostalim u Egipat i Etiopiju. Nije poznato kada je napisao *Geografiju* iako naznake u njoj smještaju završnu verziju u vrijeme vladavine cara Tiberija. Neki smještaju njegove prve skice oko 7. po. Kr. drugi pak oko 18. po. Kr. Spominje se smrt mauretanijskoga kralja Jube koja se dogodila 23. po. Kr.

Strabonova *Historia* je izgubljena: sam ju Strabon navodi, a i ostali stari pisci spominju da je postojala. Sve što je ostalo od nje jest fragmenat papirusa koji se danas čuva na Milanskom sveučilištu (prenumeriran P[apirus] 46).

Za Strabonovu smrt je predloženo nekoliko različitih datuma, većinom smještenih ubrzo nakon 23. po. Kr.

*Geografija*
------------

***Geographia*** je sveobuhvatno djelo na grčkome, obuhvaća 17 knjiga, te se može smatrati enciklopedijom geografskog znanja Strabonova vremena. Sačuvana je u cijelosti, osim nekih dijelova iz knjige 7. Iako pokriva u ono vrijeme cijeli svijet poznat Grcima i Rimljanima, pati od nekoliko većih pogrešaka: stalna i jako nametljiva obrana pjesnika Homera kao geografskog izvora vodila ga je ispuštanju suvremenijih pisaca, kao što je Herodot koji je zajedno sa Strabonom često bio svjedokom onoga što je izvještavao; zaokupljenost zapisnikom često s varavim zaključcima, te kritika drugih pisaca; naročito grčki apriorni stav prema činjenicama tražeći da ih se izvodi uz čistu primjenu razuma. Ukratko, netko bi volio više geografije, a manje zaključivanja. Ta slabije poznata područja ipak su opskrbila moderne znanstvenike vrijednim povijesnim informacijama o metodama antičke geografije i o mnogim starijim geografima čija djela se nisu uspjela sačuvati.

Tridesetak rukopisa *Geografije* ili njenih dijelova je sačuvano, većina njih su srednjovjekovni prijepisi prijepisa, iako postoje fragmenti s papirusnih svitaka koji su prepisani oko 100. - 300. po. Kr. Znanstvenici su se mučili stoljeće i po kako bi napravili pouzdano izdanje slično onome što ga je Strabon napisao. Završno izdanje izdano je 2002. pojavljujući se po jednom svesku godišnje.

***Strabon*** na Wikimedijinoj ostavi
**Elizabeth Donnelly** je sporedni fiktivni lik iz serije *Zakon i red: Odjel za žrtve*, koju od 2002. igra Judith Light.

Iako je u početku bila Šef biroa/IPOT, tijekom 7. sezone unaprijeđena je u sutkinju. Dok je radila u Uredu javnog tužioca u Manhattanu, bila je nadglednica Alexandre Cabot i njezine nasljednice Casey Novak. Donnelly je sudila u mnogo slučajeva u kojima je sudjelovala Casey.

Iako je bila sutkinja, zastupala je i Casey i det. Stablera u slučaju u kojem ih je jedan čovjek tužio zbog urote i napada. Sve optužbe su odbačene.

Elizabeth Donnelly je nastupila ukupno u 25 epizodi (13 kao sutkinja i 12 kao IPOT). Znakovito pojavljivanje bilo je u 10. sezoni kada je privremeno napustila mjesto sutkinje i vratila se tužiteljstvu kako bi riješila stari slučaj iz 1970-ih kojeg tada, zbog svog neiskustva, nije uspjela riješiti. U finalu iste sezone, *Zebras*, sutkinja Donnelly je otrovana injekcijom koju joj je podmetnuo tehničar Dale Stuckey (Noel Fisher), zbog čega je hospitalizirana. Do kraja epizode se opravlja i vraća na posao.

| * p
* r
* u
*Law & Order: Special Victims Unit* |
| --- |
| Franšiza *Law & Order* |
| Likovi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Detektivi | 
* Elliot Stabler
* Olivia Benson
* John Munch
* Monique Jeffries
* Fin Tutuola
* Chester Lake
* Nick Amaro
* Amanda Rollins
* Dominick Carisi Jr.

 |
| Načelnici | 
* Donald Cragen
* Olivia Benson

 |
| Pomoćnici tužitelja (ADA) | 
* Alexandra Cabot
* Casey Novak
* Kim Greylek
* Rafael Barba
* Peter Stone
* Dominick Carisi Jr.

 |
| Liječnici | 
* George Huang

 |
| Ostali likovi | 
* Brian Cassidy
* Emil Skoda
* Elizabeth Donnelly
* Michael Cutter
* Jack McCoy
* Erin Lindsay
* Hank Voight

 |

 |
| Sezone | 

|  |  |
| --- | --- |
| Sezone 1–19 | 
* 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* 10
* 11
* 12
* 13
* 14
* 15
* 16
* 17
* 18
* 19

 |
| Sezone 20–22 | 
* 20
* 21
* 22

 |

 |
| Vidi i | 
* Nagrade i nominacije
* Franšiza *Chicago*

 |
| Category **Kategorija** |
**Elizabeth Howard** (kasnije **Elizabeth Boleyn**; 1480 - 3. april 1538), grofica od Wiltshirea i Ormonda, vikontica Rochford, bila je engleska plemkinja poznata kao majka engleske kraljice Anne Boleyn i nana engleske monarhinje Elizabete I.

Elizabeth je bila kćerka Thomasa Howarda, 2. vojvode od Norfolka, i Elizabeth Tilney. Rođena je u najmoćnijoj aristokratkskoj porodici u Engleskoj. Njena porodica je u Ratovima dviju ruža podržavala kralja Rikarda III, ali je ostala u kraljevskoj milosti i nakon što je Rikarda svrgnuo i ubio Henrik Tudor, koji je vladao kao Henrik VII. Elizabeth je kao dvorjanka Elizabeti od Yorka, supruzi Henrika VII (i kasnije Katarini Aragonskoj, supruzi Henrika VIII), živjela na kraljevom dvoru, gdje je upoznala Thomasa Boleyna, za kojeg se udala prije 1500. godine. Thomasu su kasnije date titule grofa od Wiltshirea i Ormonda, te titulu vikonta Rochforda.

Thomas i Elizabeth su imali petero djece, od kojih je troje preživjelo do punoljetnosti:

* Mary Boleyn (?-19. juli 1543), prvim brakom ledi Carey, drugim brakom ledi Mary Stafford
* Anne Boleyn, 1. markiza od Pemrbokea (? - 19. maj 1536), brakom kraljica Engleske
* George Boleyn (1504 - 17. maj 1536)

Elizabeth je bila u boljem odnosu sa mlađom kćerkom, Anne, nego sa starijom, Mary. Elizabeth se posvetila Anninom ranom obrazovanju i podučavala ju je muzici, čitanju, i pisanju. Anne se udala za kralja Henrika VIII 1533. godine i bila okrunjena za kraljicu 1. juna iste godine. Elizabeth je ostala na dvoru svoje kćerke za vrijeme njenog braka sa kraljem. 

Godine 1536. Elizabethina kćerka i sin, George Boleyn, pogubljeni su na osnovu optužbi za preljub, incest, vještičarenje i veleizdaju. Očito je da je Anne zapravo pogubljena zato što Henriku nije uspjela roditi sina, a on je želio oženiti svoju ljubavnicu Jane Seymour. Nakon ovoga skandala Elizabeth je protjerana sa dvora i povukla se na seosoko imanje svoje porodice. Umrla je dvije godine kasnije.
**Stadtholder** (nizozemski: *stadhouder*) je ime za provincijalne funkcionere izvršne vlasti u Niskim Zemljama (Nizozemskoj), od 15 do 18. vijeka.

Karakteristike i historija
--------------------------

Stadholdere su uveli tada vladajući burgundski vojvode u 15. vijeku, a nakon njih koristili su ih u istoj funkciji i slijedeći habsburški vladari. 
Prve stadtholdere postavljala je centralna vlada iz redova plemstva.

Za vrijeme Nizozemske Republike stadholderi su dobili znatno veće prerogative.

Dužnosti stadtholdera uključivale su predsjedanje provincijalnim skupštinama), kontrolu i zapovijedanje provincijalnim vojskama te postavljanje ljudi na određene položaje.

Za vrijeme Nizozemske revolucije protiv španjolskih Habsburgovaca (od 1568.), stadtholdere je isprva birala Generalna skupština, a nakon tog skupštine pojedinih provincija.
Ta procedura ostala trajna za sedam sjevernih provincija koje su izborile svoju nezavisna od Španjolske i formirale Nizozemsku Republiku. U provincijama koje su se vratile pod španjolsku vlast, stadtholdere je ponovno postavljao španjolski kralj pa su izgubili na važnosti. Funkcija nizozemskih stadholdera ubrzo je postala isključivo povezana sa Dinastijom Oranje-Nassau. Tako je Willem I, vođa pobune, bio je nositelj te funkcije u četiri provincije, njegov sin je izabran na tu dužnost u pet provincija, a bratić iz Nassaua u preostale dvije; ovaj obrazac je trajao do 1747. kad je jedan od oranjskih prinčeva izabran na sve službe.

Za vrijeme postojanja Nizozemske Republike oranjski stadtholderi su bili u gotovo kontinuiranom sukobu sa liderima dominantne Holandske provincije, natječući se za njima za vodstvo u zemlji. Iako je teoretski bio podređen svojoj provinciji, stadtholder je u vremenima unutarnje ili vanjske krize, uz podršku manjih provincija i nižih klasa mogao smjeniti holandske lidere svojim saveznicima i tako prigrabiti gotovo svu vlast. Na taj su način stadtholderi stekli prevlast 1619.–50, 1672.–1702. i 1747.–95. Nakon izbora princa Willema IV na sve stadtholderate, ta funkcija je postala nasljedna.
Republika je doživjela dva perioda bez stadtholdera (1650.–72. i 1702.–47.) kada su smrću dominantnih prinčeva iz Dinastije Oranje-Nassau, te funkcije u pet vodećih provincija ostale upražnjene. Za to vrijeme su holandski lideri kontrolirali sudbinu republike.

Stadtholderat je nestao 1795. zajedno sa Nizozemskom Republikom. Posljednji stadoholder pobjegao je u Veliku Britaniju dok je francuska revolucionarna vojska zajedno sa nizozemskim simpatizerima slamala Nizozemsku Republiku.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   „Stadtholder, historical Dutch official" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 1.08.2022.

Vanjske veze
------------

***Stadtholder*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Stadtholder, historical Dutch official* (`en`)
**Elqui** (španjolski: *Río Elqui*) je rijeka na sjeveru Čilea duga 75 km, koja oplakuje sušnu Regiju Coquimbo.

Hidrologija
-----------

Elqui se formira od sutokom dvije glavne pritoke; Turbio i Claro na nadmorskoj visini od 815, kod grada Vicuñe.
Danas se na tom mjestu nalazi akumulaciono jezero Puciaro.

Lijeva pritoka Turbio, ima sliv od 3.895 km², i prosječni protok od 6,48 m³/s, a desna Claro, sliv od 1.515 km², i protok od 3,9 m m³/s. Obadvije izviru u planinama Anda.

Od akumulacionog jezera rijeka teče prema zapadu, do ušća kod La Serene u Zaljev Coquimbo.

Sliv rijeke velik je 9.826 km² i proteže se po Rediji Coquimbo.

Prosječna količina padavina je mala (120 mm) i vrlo neujednačena po godinima, sa jasnim gradijentom nadmorske visine od svega 83 mm na obali do 200 mm na 3 750 m. n. s. prema statističkim podacima posljednjih 50 godina.

Prosječni nagib sliva rijeke i njenih pritoka je vrlo strm, u manje od 150 km zračne linije, od 0 m. n. s. na ušću kod La Serene do 4.800 m. n. s. u planinama Anda kod argenitske granice.

Dolina rijeke u svom donjem dijelu na južnom rubu Atacame danas je poznat vinogradarski kraj.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6   „Cuenca Del Rio Elqui" (španjolski). Ministerio de Obras Públicas. Pristupljeno 20.10. 2020.
2. 1 2 3 4   „Description of the Elqui River Basin" (engleski). Universidad de La Serena. Pristupljeno 19.10. 2020.
3. ↑   „Elqui Valley Wine" (engleski). Wine Searcher. Pristupljeno 20.10. 2020.

Vanjske veze
------------

***Elqui (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Río Elqui: Mapa, desembocadura y todo lo que necesita saber* (`es`)
**Sjeverni morski slon** (lat. *Mirounga angustirostris*), morski sisavac iz porodice pravih tuljana.

Nastanjuje obalno područje od Aljaske do Baja Californije. Živi u grupama, a ime je dobio zbog svoje veličine. 

Sjeverni morski slon je žućkaste ili sivo-smeđe boje. Mužjaci dosegnu duljinu od 4-6 metara i težinu od 2,4 do 3,7 tone. Najveći poznati mužjak morskoga slona težio je 5 tona i bio je dug 6,9 metra. Ženke su puno manje, mogu dostići duljinu do 3,5 m, a težinu od 900 kg.

Mužjak
Hrane se uglavnom ribom i glavonošcima. Razmožavaju se na [kopno|[kopnu]] s činjenicom da zimu provedi na moru, vjerojatno u blizini santa leda. Sjeverni morski slon provede 80% svog životau vodi, a može izdržati bez unosa zraka više od 80 minuta, dulje nego bilo koji drugi morski sisavac. Sposoban je zaroniti na dubinu do 1500 m. Na kopnu, unatoč svojoj veličini kreće se brže od čovjeka. Tijekom sezone parenja mužjaci postaju izuzetno agresivni. Međusobno se bore za teritorij i ženke, koje svake godine okote samo jedno mladunče. Trudnoća traje oko 11 mjeseci. Ženke žive oko 20 godina, a mužjaci oko 14 godina.

Zbog lova radi kvalitetne masti, bio je u 19. stoljeću na rubu izumiranja. U 20. stoljeću, kao rezultat zaštite tih sisavaca, njihov broj znatno je porastao i njihova egzistencija više nije ugrožena.

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2012-11-11 na Wayback Machine-u Preuzeto 24. lipnja 2013.
***Cross Purposes*** je sedamnaesti studijski album britanskog heavy metal sastava Black Sabbath. Album 31. siječnja 1994. objavljuje izdavačka kuća I.R.S. Records.

Pozadina
--------

Na *Dehumanizeru*, sastavovom šesnaestom studijskom albumu, ponovno se okuplja postava grupe koja je bila prisutna u doba albuma *Mob Rules*, no nakon turneje iz sastava izlaze i Ronnie James Dio (pjevač) i Vinny Appice (bubnjar). Njih zamjenjuju bivši Black Sabbathov vokalist Tony Martin te bivši bubnjar grupe Rainbow Bobby Rondinelli. Geezer Butler ostaje član grupe, iako će napustiti sastav krajem 1994. godine prije početka snimanja albuma *Forbidden*.

Pjesma "Cardinal Sin" u početku je bila nazvana "Sin Cardinal Sin" (ili "Sin, Cardinal Sin"), ali je tiskarskom greškom na stražnjoj strani albuma uklonjena prva riječ naziva pjesme. Black Sabbath je povodom toga prigrlio novi naziv "Cardinal Sin" kao ime pjesme.

Za pjesmu "The Hand That Rocks the Cradle" snimljen je glazbeni spot u crno-bijeloj tehnici (u spotu je pjesma nazvana "Hand That Rocks the Cradle").

Pjesma "What's the Use?" objavljena je samo u japanskoj verziji albuma *Cross Purposes* te je ta verzija sadržavala i besplatnu naljepnicu naslovnice albuma. Gotovo identična verzija slike "gorućeg anđela" iskorištena je tri godine ranije za singl Send Me an Angel grupe Scorpions.

Recenzije
---------

Album je dosegao 122. mjesto na ljestvici albuma *Billboard* 200.

U srpnju 2014. časopis *Guitar World* postavio je *Cross Purposes* na šesto mjesto u svojoj listi "Superunknown: 50 Iconic Albums That Defined 1994".

Popis pjesama
-------------

Tekstovi i glazba: Geezer Butler, Tony Iommi i Tony Martin, osim pjesme "Evil Eye" koju su napisali Butler, Iommi, Martin i Eddie Van Halen (koji nije spomenut u knjižici albuma zbog zabrane svoje izdavačke kuće Warner Bros. Records.). 

1. *I Witness* – 4:56
2. *Cross of Thorns* – 4:32
3. *Psychophobia* – 3:15
4. *Virtual Death* – 5:49
5. *Immaculate Deception* – 4:15
6. *Dying for Love* – 5:53
7. *Back to Eden* – 3:57
8. *The Hand That Rocks the Cradle* – 4:30
9. *Cardinal Sin* – 4:21
10. *Evil Eye* – 5:58 (Tony Iommi, Tony Martin, Geezer Butler, Eddie Van Halen)

Osoblje
-------

* Tony Iommi – gitara

* Geezer Butler – bas-gitara
* Tony Martin – vokali
* Bobby Rondinelli – bubnjevi
* Geoff Nicholls – klavijature

Izvori
------

1. ↑  „*Billboard* album chart history-Black Sabbath". Pristupljeno 15. veljače 2009.
2. ↑  „Superunknown: 50 Iconic Albums That Defined 1994". *GuitarWorld.com*. 14. srpnja 2014.. Pristupljeno 14. srpnja 2014.
**Cerron Grande** (španjolski: *Embalse Cerrón Grande* ili *Lago Suchitlán*) je akumulaciono jezero na Rijeci Lempa u Salvadoru, koje se nalazi na granici departmana Cuscatlán i Cabañas.

To je najveće jezero u zemlji, koje leži na nadmorskoj visini od 240 metara, 50 km sjeveroistočno od glavnog grada San Salvadora, .

Karakteristike i historija
--------------------------

Cerrón Grande ima površinu od 135 km², maksimalno je duboko 52, a prosječno 2 metara.
Dugo je oko 40 (sjeverozapad-jugoistok) i široko do 10 km (sjever-jug). Na jezeru ima 21 otoka, prosječna temperatura vode varira između 18º do 27 ºC.

Jezero je nastalo 1973. nakon izgradnje brane visoke 90 duge 800 metara, sa hidroelektranom snage 135 MW.

Cerrón Grande je 2005. uvršten na ramsarsku listu vlažnih područja zbog 12 (od 14) vrsta endemskih riba u Salvadoru.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Embalse Cerrón Grande*" (španjolski). Ospesca. Arhivirano iz originala na datum 2023-04-01. Pristupljeno 29.3.2023.
2. ↑  „*Central Hidroeléctrica Cerrón Grande*" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 29.3. 2023.
3. ↑  „*Embalse Cerrón Grande*" (engleski). Ramsar organisation. Pristupljeno 29.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Cerron Grande*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Embalse Cerrón Grande* Arhivirano 2023-04-01 na Wayback Machine-u (`es`)
**South Shields** (izgovor: [Saut Šilds]) je lučki grad od 75,592 stanovnika na sjeveroistoku Engleske.

Geografske karakteristike
-------------------------

South Shields leži u Grofoviji Tyne and Wear, na ušću rijeke Tyne u Sjeverno more udaljen 16 km istočno od Newcastla.

Historija
---------

Za rimskih vremena na mjestu današnjeg grada nalazila se utvrda Arbeia.

Srednjovjekovni grad osnovala je skupština Grofovije Durham u 13. vijeku.

Tokom 17. i 18. vijeka South Shields je bio centar staklarstva i solana. U njegovoj luci je 1790. proradila prva britanska dizalica za podizanje brodova. Rast grada u 19. vijeku bazirao se na transportu ugljena i brodogradnji.

Krajem 20. vijeka zamrle su obadvije industrije, tako da se danas privreda grada bazira na elektronici i uslugama.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: North East England" (engleski). City population. Pristupljeno 22. 12. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6  „*South Shields*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 22. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***South Shields*** na Wikimedijinoj ostavi

* Visit South Tyneside (`en`)
**Sjeverni prolaz** (engleski: *North Channel*, irski: *Sruth na Maoile*) je morski tjesnac između Škotske i Sjeverne Irske, odnosno između Irskog mora i Atlanskog oceana.

Geografija
----------

Sjeverni prolaz je na svom najužem dijelu između rta Mull of Kintyre na poluotoku Kintyre (Škotska) i rta Torr Head u Irskoj širok 21 km, a na najširem dijelu 40 km. Dug je nekih 170 km, vrlo je dubok i ima snažne plime i oseke tako da njegovi valovi dostižu brzinu od 12 km/h.

Obale Sjevernog prolaza vrlo su razvedene, naročito sa škotske strane gdje se nalaze brojni tjesnaci, zaljevi i estuariji kao Kanal Jura, Kilbrannan, Firth of Clyde, uz otoke Arran, Gigha i Ailsa Craig, dok je s irske strane to veliki Belfast Lough.

Izvori
------

1. 1 2 3   „*North Channel*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

* *North Channel* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh97007716
* GND: 4294927-0

 |
**Suryavarman I** (poznat po posthumnom imenu *Narvanapala la*; ? – cca. 1050) bio je kralj Kmerskog Carstva koji je vladao od oko 1010. do 1050. godine. Njegov prethodnik je bio kralj Udayadityavarman I, koji je 1001. umro bez nasljednika. Zbog toga su se stvorila dva pretendenta za prijestolje – Jayaviravarman i Suryavarman. Nakon devet godina borbe je pobijedio Suryavarman i preuzeo prijestolje. Tokom četrdeset godina vladavine je najveći dio vremena proveo braneći se od vanjskih napadača, ali je stekao i nadimak "Kralj pravednih zakona". Bio je budist, ali je svojim podanicima dozvolio da slobodno ispovjedaju hindusku vjeru. Uspio je teritorije proširiti na područje današnjeg Tajlanda i Laosa, ali je bio prvi kmerski vladar koji je palaču u Angkor Thomu opasao zidom. Najpoznatija građevina iz njegovog perioda je Hram Preah Vihear. Sagradio je i veliki rezervoar Zapadni Baray, koji se i dan-danas koristi.

Dva njegova sina, stariji Udayadityavarman i mlađi Harshavarman, naslijedili su ga na prijestolju.

Vanjske veze
------------

* 
* Arhivirano 2005-04-24 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2006-08-25 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Jayaviravarman**  |  **Car Angkora** 1006–1050 | Slijedi: **Udayadityavarman II**  |
Strom Thurmond
**James Strom Thurmond** (5.12. 1902 – 26.6. 2003) bio je američki političar poznat kao guverner Južne Karoline i senator iz iste države. Također se natjecao za njesto predsjednika SAD na 1948. godine kao kadidat segregacionističke Demokratske stranke državnih prava. Na tim izborima je dobio 39 elektorskih glasova, odnosno bio prvi predsjednički kandidat treće stranke kome je uspjelo dobiti elektorske glasove u SAD nakon Roberta LaFollettea na izborima 1924. godine. Kasnije je zastupao Južnu Karolinu u Senatu od 1954 do aprila 1956. te od novembra 1956. do 1964. kao demokrat i od 1964. do 2003. kao republikanac. Služio je sve do 90-ih godina životga te napustio položaj u dobi od 100 godina kao senator s najdužim stažom (iako ga je kasnije pretekao Robert C. Byrd). Thurmond trenutno duži rekord kao najdugovječniji senatski doajen u historiji s 14 godina staža. Thurmond je poznat i po najudžoj senatskoj opstrukciji (*filibuster*) u historiji američkog Senata, kada je pokušao zaustaviti donošenje Zakona o građanskim pravima 1957. godine. Thurmond je kasnije promijenio svoje mišljenje o rasnim odnosima, ali je svoje segregacionističke kampanje s početka karijere branio pravdajući ih državnim pravima.

Izvori
------

1. ↑  „Robert Byrd to Become Longest-Serving Senator in History". Associated Press. 11. 06. 2006.. Pristupljeno 24. 12. 2006.
2. ↑  Noah, Timothy. „The Legend of Strom's Remorse: a Washington Lie is Laid to Rest". *Slate*. Pristupljeno 07. 11. 2006.

Vanjski linkovi
---------------

* The Strom Thurmond Institute at Clemson University Arhivirano 2010-04-01 na Wayback Machine-u
* U.S. Senate historical page on Strom Thurmond

**Articles**

* Strom Thurmond's family confirms paternity claim, By David Mattingly, CNN.com, December 15, 2003

**Osmrtnice**

* Tribute to Strom Thurmond from *The State*—June 26, 2003
* Strom Thurmond dead at 100 Arhivirano 2003-06-29 na Wayback Machine-u, CNN, June 26, 2003
* Strom Thurmond Dead at 100, By James Di Liberto Jr. Fox News, June 26, 2003
* , Findagrave memorial.

* 

***Strom Thurmond*** na Wikimedijinoj ostavi
**Windsor i Maidenhead** je kraljevski borough i unitarna jedinica od 144,560 stanovnika na jugu Engleske u Grofoviji Berkshire.

Geografske karakteristike
-------------------------

Windsor i Maidenhead je udaljen od centra Londona oko 48 km, prostire se po terenu koji je najvećim dijelom pripadao historijskom Berkshiru, ali kraj sjeverno od rijeke Temze nekad je pripadao Grofoviji Buckinghamshire.

Najveći urbani centri su Windsor, Ascot i Maidenhead koji je i administrativni centar te unitarne jedinice. Temza je nekad bila žila kucavica toga kraja, koja je služila za transport, jer je povezivala sve veće gradove i gotovo sva sela.

Windsor i Maidenhead je sa sjeverozapada ograničen Temzom, koja dijeli njen sjeveroistok na dva dijela. To je uglavnom ravničarski kraj, sa vapnenačkim brdašcima duž granice na sjeverozapadu.

Zemljište oko Windsora i Maidenheada nije baš pogodno za ratarstvo, a niti pjeskovito i glineno tlo uz Temzu po kojem zbog tog ima šuma i parkova, od kojih su Windsorski veliki park i Windsorska šuma najveći i najpoznatiji.
Pored tih parkova, turiste u taj kraj privlači i Zamak Windsor, poznat kao jedna od vijekovnih rezidencija britanske monarhije ali i drevni gradovi Windsor i Maidenhead. Tu je i gradić Eton, poznat po istoimenom koledžu, koji leži nasuprot Windsora na južnoj obali Temze, tako da su svi oni predmet posebne zaštite. Jedna od velikih prednosti te unitarne jedinice danas je i njezina gotovo netaknuta priroda, jer 2000 hektara zemljišta pripada monarhiji a 400 hektara Nacionalnoj zakladi za očuvanje baštine.

Windsor i Maidenhead je premrežen brojnim autoputevima i željezničkim prugama, a veliki londonski aerodromi Heathrow i Gatwick leže relativno blizu.

Historija
---------

Historija te administrativne jedinice, koja je danas jedini kraljevski borough izvan Velikog Londona počela je 1. aprila 1974. Tad je nakon usvajanja Zakona o lokalnoj upravi iz 1972. osnovan [Borough]] Windsor i Maidenhead, kao nasljednik kraljevskog borougha Windsor, na dijelu terena bivših grofovija Berkshire i Buckinghamshire. Iz Berkshira su u tu novu administrativnu jedinicu ušli boroughzi Maidenhead i Windsor i ruralni distrikti Cookham i Windsor, a iz Buckinghamshira gradski distrikt Eton i parohije Datchet, Horton i Wraysbury. 

Windsor i Maidenhead postao je unitarna jedinica 1. aprila 1998. kad je ukinut savjet Grofovije Berkshire.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Windsor and Maidenhead*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 01. 2018.

Vanjske veze
------------

* *The Royal Borough of Windsor and Maidenhead* Arhivirano 2018-01-27 na Wayback Machine-u (`en`)
Wolofi 1902.
**Wolof** je naziv za etničku skupinu koja živi u Senegalu, Gambiji i Mauritaniji. Njihov jezik se također zove "wolof" (v. wolof jezik).

U Senegalu Wolofi čine najbrojniju etničku skupinu. Oko 40% (cca. 4,5 miliona ljudi) stanovništva Senegala su Wolofi. U regiji od Dakara do Saint-Louisa, te zapadno i jugozapadno od Kaolacka, Wolofi čine većinu stanovništva. U Casamanceu i zapadu Senegala, pak, Wolofa skoro da i nema. No, s obzirom da 80% senegalskog stanovništva govori Wolof jezik, njihova kultura i jezik su prilično utjecajni.

U Gambiji, oko 15% (cca 200.000 ljudi) stanovništva su Wolofi. Ovdje su oni manjinau odnosu na Mandinke koji čine 40% stanovništva. Ali Wolof jezik i kultura i ovdje imaju veliki utjecaj zbog snažne prisutnosti u Banjulu, glavnom gradu Gambije, gdje su 50% stanovnika Wolofi.

U Mauritaniji manjina od 7% (cca. 185.000 ljudi) stanovništva su Wolofi te su uglavnom smješteni na južnim obalnim područjima države.

U starijim francuskim izvorima se ponekad koristi izraz "**Ouolof**" umjesto "Wolof". Potonji izraz se proširio zbog engleskog izraza za gambijske Wolofe. U izvorima iz 19. vijeka se ponekad koriste izrazi "Volof" ili "Olof".Volofi su uglavnom muslimani oko 90%, islam su primili od jedanaestog vijeka.Ima ih nesto animista i katolika

***Wolof (narod)*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85147250
* SUDOC: 027304922
* BNF: cb11937593c (podaci)
* NDL: 00574034

 |
**Selfoss** je Islandski grad od 6 510 stanovnika , on je i sjedište općine Árborg i regije Suðurland, i najveći grad na jugu Islanda.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Selfoss* leži na jugu Islanda, duž obala rijeke Ölfusá, udaljen 57 km jugoistočno od Rejkjavika. 

U općini Árborg su i relativno udaljena naselja Hveragerði (14 km) i Hella (37 km).

Historija
---------

Još ni danas nije potpuno jasno kad je prvo naselje osnovano, po jednoj od islandskih saga tu je proveo zimu 873. / 874. - Ingólfur Arnarson (jer se u njoj spominje rijeka Ölfusá i planine iznad nje). Ipak je puno vjerojatnije da je naselje osnovao oko 1000 - Þórir Ásason. U svakom slučaju to je bilo selo, jer je još 1900. u njemu živjelo samo 40 stanovnika.  
Prvi most na rijeci izgrađen je 1891. ali se urušio 1944. pa je 1946. izgrađen novi dug 132 metara. 

*Selfoss* leži na seizmički trusnom području, pa su česti potresi, posljednji se dogodio 2008. tad je ozljeđeno 20 stanovnika, ali nitko nije poginuo.

Znamenitosti
------------

Najveća atrakcija je Rezervat prirode - Flói koji se nalazi u estuariju rijeke Ölfusá.

Privreda i transport
--------------------

Glavna ekonomska aktivnost u okolici je uzgoj krava, tako da proizvodnja mlijeka i mliječnih prerađevina uz trgovinu i turizam koji se razvija u posljednje vrijeme, zapošljava najviše ljudi. Mljekara Mjólkurbú Flóamanna i trgovački lanac mješovite robe Kaupfélag Árnesinga bili su glavni poslodavci u gradu, od kad su osnovani 1930. U gradu djeluje je i koledž Fjölbrautaskóli Suðurlands (FSU) koji je također veliki poslodavac, tako da Selfoss ima jednu od najnižih stopa nezaposlenosti u cijeloj zemlji. 

Do grada vodi otočna magistrala, pa je lako dostupan automobilima i autobusima.
Grad ima i mali privatni aerodrom (IATA: BISF, ICAO: BISF)

Izvori
------

1. 1 2  „Iceland: Municipalites and Urban Settlements" (engleski). City population. Pristupljeno 21. 02. 2014.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Selfoss*" (engleski). Icelandic-Traveller. Arhivirano iz originala na datum 2013-07-10. Pristupljeno 21. 02. 2014.
3. ↑  „*Ölfusá*" (engleski). Nat.is. Arhivirano iz originala na datum 2016-04-15. Pristupljeno 21. 02. 2014.

Vanjske veze
------------

***Selfoss*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice općine Selfoss
* *Selfoss* na portalu Icelandic-Traveller[*mrtav link*] (`en`)
Kristalna rešetka teseralne sisteme okarakterisana je sa tri vektora elementarne translacije pa kristalografski osni krst ima tri ose (x,y,z) iste dužine i međusobno upravne.

a = b = c , α = β = γ = 90°

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| *prosta rešetka* | *unutrašnje centrirana rešetka* | *površinski centrirana rešetka* |

Kristalna rešetka je sa tri ose četvrtog stepena i moguće su tri Braveove rešetke: prosta, unutrašnje cenrirana i površinski centrirana.

Ukoliko se na kristalu javlja potpuni broj elemenata simetrije koji je karakterističan za taj vid kristalne rešetke tada taj kristal ima holoedrijski oblik. Ukoliko postoji redukcija u broju nekih elemenata reč je o parahemijedriji a ukoliko nedostaje centar simetrije reč je o antihemijedriji.

Teseralna holoedrija
--------------------

Prosti oblici u teseralnoj holoedriji su: 

* Kocka ili heksaedar {001},
* Rombododekaedar {011},
* Ikositetraedar {hhl},
* Heksaoktaedar {hkl},
* Oktaedar {111},
* Tetraheksaedar {0kl},
* Trioktaedar {hll}.

Ove proste forme u procesu kristalizacije mogu se međusobno kombinovati i graditi različite kristalne kombinacije.

Pored holoedrije u teseralnoj sistemi kristali se javljaju i u parahemijedriji i antihemijedriji.

Teseralna parahemijedrija
-------------------------

Prosti oblici teseralne parahemijedrije su: 

* pentagondodekaedar {210} i
* dijakizdodekaedar {132}.

I u teseralnoj parahemijedriji u toku kristalizacije moguć je nastanak kristalnih kombinacija.

Kristali pirita FeS2 i Katijerita CoS2 mogu biti oblika pentagondodekaedra a pirit može imati kristale oblika dijakizdodekaedra.

Teseralna antihemijedrija
-------------------------

Prosti oblici teseralne antihemijedrije su: 

* tetraedar {111},
* trigondodekaedar {211},
* deltoiddodekaedar {221},
* hemiheksaoktaedar {132}.

Spoljašnje veze
---------------

* The Isometric Crystal System

Vidi još
--------

* Kristalne sisteme

***Teseralna kristalna sistema*** na Wikimedijinoj ostavi
**Coroados** (='okrunjeni', od *corona* = kruna) -Pleme američkih Indijanaca nastanjeno prije u dolinama rijeka Paraíba, Pomba i Preto u južnom Brazilu. Podijeljeni bijahu na više lokalnih grupa: Maritong, Tamprum i Sasaricon. Drugi autori spominju plemena: Ocauan, Caraia, Ouanem, Sacarus, Papana i Guarus i Guarulhos. Ova dva posljednja možda su identični. Ime su Coroadi dobili po običaju nošenja tonzure. Jezično su pripadali Velikoj porodici Macro-Ge, porodica Purian i srodni grupama Coropó i Puri. 
Prije kontakta sa bijelim naseljenicima prije kraja 18. stoljeća i Puri i Coroado bijahu lovci i sakupljači šumovitog planinskog područja istočnog Brazila u blizini obale, navodno bez agrikulture. Bijahu organizirani po malenim bandama koje su se sastojale od jedne ili dvije proširene obitelji, to jest nekih 40 ljudi, svaka sa svojim vođom.
Grupe Purian Indijanaca nazivane su u ranim putopisnim izvorima 'primitive savages'. U kasnom 20. stoljeću preostalo je oko 1,000 Coroado Indijanaca.
Coroado Indijance ne smije se pobrkati sa plemenom Coroado Caingang, koji se služe sa barem 3 razna Caingang jezika. Također se ne smiju pobrkati sa plemenom Coronado iz grupe Záparo, koje inače živi u Peruu, niti sa nestalim plemenom Boróro Coroado iz zapadnog Brazila, koje nije nosilo tonzuru nego su ime dobili po pernatim ukrasima na glavi što je nalikovalo tonzuri katoličkih monaha.

Vanjske poveznice
-----------------

* Village of the Coroados, 1824.
Rekonstrukcija: rimski legionar na konju. (Obratiti pažnju na nedostatak uzengija.)
**Equites** je bio naziv za konjicu u vrijeme Antičkog Rima. Konjica je prvobitno bila prestižna jedinica u kojoj su rimski mladići mogli pokazati i dokazati svoje vještine i snagu i možda tako otvoriti sebi put za eventualnu političku karijeru. Svaki je konjanik nabavljao svoju opremu, i to: okrugli štit, šljem, oklop, mač i jedno ili više kopalja. U legijama nije bilo mnogo konjanika. U prvim legijama koje su ukupno brojale oko 3000 ratnika (4200 ako uračunamo i laku pješadiju, *velites*) konjanika je bilo samo oko 300, podijeljenih u 10 jedinica od po 30 ljudi. 

Pored teške konjice, bila je tu i laka konjica koju su činili siromašniji građani i bogati momci koji nisu bili dovoljno stari da bi bili *hastati* ili equites. Njihova uloga u borbi bila je ometanje, razbijanje i obilaženje neprijateljskih jedinica pješadije kao i borba protiv protivničke konjice. U nastavku borbe često su silazili s konja i nastavljali borbu na nogama, na prvi pogled čudan izbor ali sasvim logičan, jer prije nego što su izumljene uzengije nije bilo lako održavati ravnotežu u borbi na konju.

Napomena
--------

Rimski konjanici pripadali su nižoj od dvije aristokratske klase, iznad njih bili su senatori. Riječ *eques* (equites je množina) je na latinskom jeziku označavala bilo kojeg jahača na konju (*equs* - konj), ali u kontekstu o kojem ovdje govorimo ova riječ je značila "vitez".
Koordinate: 41° 45′ 31" SGŠ, 21° 56′ 28" IGD

**Ćoselari** (mak. *Ćoselari*) su naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Ćoselari su selo u sastavu opštine Lozovo.

Prirodni uslovi
---------------

Ćoselari su smešteni u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Velesa, naselje je udaljeno 20 kilometara istočno.

Naselje Ćoselari se nalazi u jugozapadnom delu istorijske oblasti Ovče polje. Ono je smešteno u ravničarskom predelu, koji je dobro obrađen. Nadmorska visina naselja je približno 250 metara.

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Ćoselari su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 88 stanovnika.

Većinsko stanovništvo su Vlasi (53%), a manjine su etnički Makedonci (47%). Do početka 20. veka isključivo stanovništvo u selu bili su Turci.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinalozovo.gov.mk Zvanična stranica opštine Lozovo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Lozovo |
| --- |
| **Lozovo** • 
Adžibegovo •
Adžimatovo •
Bekirlija •
Dorfulija •
Đuzemelci •
Karatmanovo •
Kišino •
Milino •
Saramzalino •
Ćoselari |
**Volinska oblast** (ukrajinski:*Волинська область*, *Volyns’ka oblast’*, *Volyn’*) je oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajine na granici sa Poljskom i Bjelorusijom. Upravno središte oblasti je grad Luck.

Zemljopis
---------

Volinska oblast ima ukupnu površinu 20.144 km2 te je 20 oblast po veličini, u njoj živi 1.060.700 stanovnika te je prema broju stanovnika 24 oblast po veličini u Ukrajini. 533.200 (50,3%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 527.500 (49,7%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Volinska oblast graniči na jugu sa Lavovskom oblasti, na istoku graniči sa Rivanjskom oblasti, na sjeveru sa Bjelorusijom, a na zapadu sa Poljskom.

Stanovništvo
------------

Karta Volinske oblasti
Ukrajinci su najbrojniji narod u oblasti i ima ih 1.025.000 što je 96,9% od ukupnoga stanovništva oblasti

* Ukrajinci: 96,9%
* Rusi: 2,4%
* Bjelorusi: 0,3%
* Poljaci: 0,1%

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 97,3% stanovništva , dok ruskim jezikom kao materinjim govori 2,5% stanovništva.

Administrativna podjela
-----------------------

Volinska oblast dijeli sa na 16 rajona, i 11 gradova od kojih njih četiri imaju viši administrativni stupanj, također oblast ima i 22 mala grada i 1.053 naselja.

Izvor
-----

1. ↑  „Statistički podaci za Volinsku oblast". Arhivirano iz originala na datum 2008-09-14. Pristupljeno 2010-04-10.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica oblasti

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Volyn Oblast** |

| * p
* r
* u
Oblasti u Ukrajini |
| --- |
| Čerkaška • Černigivska • Černivačka • Dnjipropetrovska • Donečka • Ivano-Frankivska • Harkivska • Hersonska • Hmeljnička • Kijevska • Kirovogradska • Luganska • Lavovska • Mikolajivska • Odeška • Poltavska • Rivanjska • Sumska • Ternopiljska • Vinička • Volinjska • Zakarpatska • Zaporiška • Žitomirska |  |

  


***Volinska oblast*** na Wikimedijinoj ostavi
**Grofovija Västernorrland** (švedski: *Västernorrland län*) je jedna od 21 grofovije na koji je Švedska
administrativno podjeljena, koja se prostire na sjeveru zemlje.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grofovija Västernorrland proteže se duž Botnijskog zaljeva, a administrativni centar mu je Härnösand.

Västernorrland ima površinu od 23,107 km² u kojoj živi 242,625 stanovnika.
Teren grofovije je postepeno se uzdiže od obalne nizine do šumom obrasle visoravni.

Västernorrland graniči sa grofovijama Gävleborg, Jämtland i 
Västerbotten a sa istoka sa Botnijskim zaljevom. 

Grofovija Västernorrland obuhvaća dijelove tradicionalnih pokrajina Medelpad i Ångermanland.

Grofovija Västernorrland osnovana je 1634. od tada je doživjela brojne transformacije

Privreda
--------

Ekonomija Västernorrlanda koncentrirana je oko obrade drvne industrije. Nakad su se trupci sa visoravni transportirali
rijekom Ångerman i njenim pritokama do Botnijskog zaljeva, odnosno do luka u Härnösandu, Sundsvallu i Örnsköldsviku. Danas se ono transportira kamionima i željeznicom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Västernorrland County*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 14. 04. 2015.
2. 1 2  „Sweden: Västernorrland" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Västernorrland (grofovija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice Grofovije Västernorrland (`sv`)
* *Västernorrland County* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

 p • r • u  **Švedske grofovije** 

Zastava ŠvedskeZastava Švedske
Blekinge • Dalarna • Gävleborg • Gotland • 
Halland • Jämtland • Jönköping • Kalmar • Kronoberg • 
Norrbotten • Örebro • Östergötland • Skåne • 
Södermanland • Stockholm • Uppsala • Värmland • 
Västerbotten • Västernorrland • Västmanland • 
Västra Götaland
**Grofovija Västra Götaland** (švedski: *Västra Götaland län*) je jedna od 21 
grofovije na koji je Švedska administrativno podjeljena, koja se prostire na jugozapadu 
zemlje.

Geografske karakteristike
-------------------------

Västra Götaland ima površinu od 23,956 km² u kojoj živi 1,580,297 stanovnika.

Grofovija Västra Götaland graniči na zapadu sa Norveškom i tjesnacem Skagerrak i sjevernim krajičkom Kattegata. 
Ona se prostire na istok do zapadne obale jezera Vänern na sjeveru i na kraj između jezera Vänern i Vättern na jugu i obuhvaća teren 
tradicionalnih pokrajina Bohuslän, Dalsland i Västergötland. 
Raznoliki teren grofovije varira od brdovitog sjevera, ravnica i nizina oko jezera Vänern, do brdovitog terenazapadno i jugozapadno od jezera Vättern, koja ponekad imaju i više od 300 metara pored zapadne obale jezera.

Västra Götaland graniči sa grofovijama Värmland, Örebro, Östergötland, Jönköping i Halland. Administrativni centri grofovije su 
Göteborg i Vänersborg (sjedište Vijeća grofovije).

Grofovija Västra Götaland formirana je 1998. spajanjem dotadašnjih grofovija Älvsborg, Göteborg, Bohus i Skaraborg.

Najveća rijeka grofovije je Göta älv koja teče od jezera Vättern do Göteborga.
Ona je sa svojim velikim padom i brzacima važan izvor energije pa su na njoj podignute brojne hidroelektrane, od kojih je najveća ona kod Trollhättana.

Privreda
--------

Tlo je siromašno u brdovitim područjima, ono je i danas u najvećoj mjeri pod šumama, ali depoziti sa dna drevnog mora - Yoldia, produžetku Baltičkog mora za koje se drži da se prije 7500. pne. pokrivalo taj kraj, vrlo su plodni. Tako da se u tom dijelu uzgaja pšenica, raž i zob, a i stočarstvo je dobro razvijeno (muzne krave).

Industrija grofovije koncentrirana je oko Göteborga i Boråsa, proizvode se automobili, cement šibice i eksploatira kamen.

Brojni primorski gradići duž obale, danas su postali turističke destinacije.

Drevni grad Falköping je u velikoj mjeri pridonio razvoju švedske kulture i zakonodavstva, a Skara koja je bila vjerski centar još od 
predkršćanskih vremena, bila je sjedište prvog švedskog biskupa od 1015 i važan centar za srednjega vijeka.

Ostali veći gradovi grofovije su Lidköping, Skövde i Vänersborg.

Izvori
------

1. 1 2  „Sweden: Västra Götaland" (engleski). City population. Pristupljeno 17. 04. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Västra Götaland*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Västra Götaland (grofovija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Götaland/Sv/Pages/default.aspx Službene stranice Grofovije Västra Götaland (`sv`)
* *Västra Götaland* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

 p • r • u  **Švedske grofovije** 

Zastava ŠvedskeZastava Švedske
Blekinge • Dalarna • Gävleborg • Gotland • 
Halland • Jämtland • Jönköping • Kalmar • Kronoberg • 
Norrbotten • Örebro • Östergötland • Skåne • 
Södermanland • Stockholm • Uppsala • Värmland • 
Västerbotten • Västernorrland • Västmanland • 
Västra Götaland
**Västmanland** je jedna od 25 švedskih historijskih pokrajina (švedski: 
*landskap*) u centru zemlje, koja danas više nema nikakvu administrativnu funkciju, ali se njeni stanovnici još uvijek identificiraju sa njom.

Geografske karakteristike
-------------------------

Västmanland se prostire sjeverno od Jezera Mälaren prema unutrašnjosti, graniči sa pokrajinama Södermanland, Närke, Värmland, Dalarna i Uppland.

Pokrajina Västmanland ima površinu od 8 363 km² na kojoj živi 303,895 stanovnika.

Danas administrativno podpada najvećim dijelom pod istoimenu grofoviju Västmanland (istok) i manjim zapadnim dijelom pod Örebro.

Teren Västmanlanda se od plodne ravnice na jugoistoku uzdiže se prema sjeveru do ruba brdovite regije Bergslagen. 
Tamo se uzdiže najviše brdo pokrajine - Fjällberget visoko 466 metara.

Historija
---------

Ime Västmanland (Zemlja zapadnih ljudi) nastalo je za srednjeg vijeka, najvjerojatnije da se ukaže na razliku od Upplanda, 
koji je u to vrijeme bio centar Švedske.

Västmanland je bio dio Dalarne sve do 1647. kad je i on postao samostalna administrativna jedinica.

Privreda
--------

Västmanland je poljoprivredno rudarski kraj poznat po povrtlarstvu i uzgoju krava.
Rudarstvo je razvijeno oko Fagersta u regiji Bergslagen. Blizina željezne rude, i manjih količina bakra, olova 
i cinka, utjecala je na razvoj metalurške industrije u Västeråsu i Köpingu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Västmanland*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 21. 04. 2015.
2. 1 2  „*Västmanland*" (švedski). Johmenvisst. Pristupljeno 21. 04. 2015.
3. 1 2  „*Dalarna och Västmanland*" (švedska). Tacitus. Pristupljeno 21. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Västmanland*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Dalarna och Västmanland* na portalu Tacitus (`sv`)

 p • r • u  **Historijske pokrajine Švedske** 

Flag of SwedenFlag of Sweden
Ångermanland • Bohuslän • Blekinge • Dalarna • Dalsland • Gästrikland • Gotland • Halland • Hälsingland • Härjedalen • Jämtland • Lappland • Medelpad • Norrbotten • Närke • Öland • Östergötland • Skanija • Småland • Södermanland • Uppland • Värmland • Västmanland • Västerbotten • Västergötland