**Theodoor "Theo" van Gogh** (Den Haag, 23. 7. 1957. – Amsterdam, 2. 11. 2004) bio je nizozemski novinar, kolumnist, autor, aktivist, filmski režiser, producent i glumac. Praunuk je Thea van Gogha, brata slikara Vincenta van Gogha. Poznatim je postao zahvaljujući kontroverznim ispadima na račun manjina, osobito kratkom filmu *Podčinjenost* koji je svojim tumačenjem islama izazvao žustre javne polemike. Godine 2004. ubijen je u atentatu koji je duboko potresao nizozemsku, ali i svjetsku javnost.

Biografija
----------

### Rani život

Theo van Gogh se rodio u Den Haagu kao dijete Anneke i Johana van Gogh. Otac mu je neko vrijeme služio u nizozemskoj obavještajnoj službi ('AIVD', tada zavnoj 'BVD'). Ime je dobio po svom strucu Theu, koji je za vrijeme Drugog svjetskog rata kao pripadnik pokreta otpora uhvaćen i pogubljen.

### Kolumnist

Tokom 1980-ih van Gogh je radio kao novinar i rabio je kolumne kako bi iskazao svoje neslaganje s političarima, glumcima, filmskim režiserima, piscima i ostalima koje je smatrao da su dijelom "sistema". Time je dobio status kontroverzne ličnosti koja uživa u provokacijama.

### Filmski rad

Van Gogh je prije bavljenja glumom i režijom neko vrijeme studirao pravo na Amsterdamskom univerzetu. Studije je napustio kako bi postao direktor jednog teatra, a potom svoja iskustva predočio u filmski debi pod naslovom *Luger* (1981). Od 1990-ih je uglavnom radio na televiziji. Godine 1996. je za svoj film *Blind Date* dobio nagradu Gouden Kalf, a 1997. i za film *In het belang van de staat*.

Van Gogh je radio sa somalskom aktivistkinjom Ayaan Hirsi Ali na produkciji 10-minutnog filma *Podčinjenost* (2004), koji prikazuje stihove Kurana na golom ženskom tijelu i optužuje islam za promociju nasilja protiv žena. Analitičari su film opisali žestoko islamofobnim, navodeći da prezentira muslimanske muškarce kao životinje koje oplođuju, tuku i napuštaju žene. Posljednji film koji je van Gogh dovršio prije smrti je *06/05*, izmišljena priča o ubojstvu političara Pima Fortuyna.

### Politički aktivizam

Van Gogh je bio član republikanske organizacije *Republikeins Genootschap*, koja se zalaže za ukidanje monarhije u Nizozemskoj. Također je bio blizak prijatelj i pristaša kontroverznog političara Pima Fortuyna, koji je, kao i on, postao žrtvom atentata. Fortuynu je posvetio svoj pretposljednji film *06/05*.

### Ksenofobni ispadi

Van Gogh je popularnost izgradio na raznim ksenofobnim ispadima, počevši od 1980-ih kada se orijentirao na lokalnu jevrejsku zajednicu. U ovo doba, historijski dojmovi i kolektivno sjećanje na Drugi svjetski rat među Nizozemcima su bili bitno erodirani, što je van Goghu otvorilo prostor za teške uvrede na račun žrtava Holokausta i Jevreja. U eseju objavljenom 1988. godine, van Gogh se obrušio na jevrejskog autora Leona de Wintera, prozivajući ga da se "bogati na jevrejskoj patnji", i priloživši crtež s dvije isparavajuće žute značke uz sarkastičan tekst "Zašto ovdje miriše na karamelu? Zato jer danas spaljuju samo dijabetičarske Jevreje!". Na drugim mjestima Jevreje je nazivao Gestapovim "sapunima" i "abažurima" (izrađivani u konc-logorima od jevrejskog sala i kože), pravio je pornografske crteže sa spolnim organima omotanim bodljikavom žicom u logoru Treblinka, a omiljene su mu bile i šale na račun "jevrejskog plina". Svoje kritičare, najčešće jevrejske, van Gogh je nazivao "članovima NSB-a" (nacističkog pokreta).

Na udaru mu se našao i Job Cohen, jevrejski gradonačelnik Amsterdama (2001–2010), kojeg je opisivao "odrazom odvratnog multikulturalizma", "članom NSB-a", "muslimanskim kolaboratorom i petokolonašem", "Alahovim koljačem" i "Jevrejom za prljavi posao". Stručnjaci ističu da je van Gogh ovim ispadima reproducirao razne stereotipove, uključujući srednjovjekovne o "udruženom jevrejsko-muslimanskom rovarenju protiv kršćanskog Zapada", te one o "jevrejskim urotnicima" iz *Protokola sionskih mudraca*. Također, njegove uvrede na račun žrtava genocida svrstavaju se u domenu sekundarnog antisemitizma (koncept Petera Schönbacha), postratne pojave da se Jevreje napada ne usprkos već upravo na temelju Holokausta. Zbog navedenih kleveta i uvreda, van Gogh je zasut serijskim tužbama od strane jevrejske zajednice, a na sudu se branio pravom na slobodu izražavanja. Određene prijave nisu urodile plodom, dok je zbog nekih osuđen na 20 dana zatvora.

Sredinom 1990-ih van Gogh je pronašao novu metu, obrušivši se na muslimane. Oslovljavao ih je "petokolonašima" odnosno raznim pogrdnim i vulgarnim imenima, najčešće "kozojebima" (niz. *geitenneuker*). Na novinarske upite zašto ih oslovljava tim terminom, van Gogh se pozvao na tobožnju Homeinijevu preporuku da se "muškarac velike seksualne potrebe treba okrenuti kozi", što je u stvarnosti izmišljeni citat iz *Male zelene knjige* – monarhističkog falsifikata izdanog uoči revolucije 1979. i korištenog za sekularističku propagandu, u novije vrijeme rasprostranjenog na brojnim islamofobnim web-sajtovima. Na razvoj van Goghovih antimuslimanskih stavova jako je utjecao Pim Fortuyn, populistički političar i aktivist protiv imigracije, koji je također islamsku kulturu nazivao "nazadnom" i "prijetnjom" za nizozemsko društvo. *Podčinjenost* i islamofobija, najčešće u vidu pozivanja na rodne stereotipove, pretvorili su van Gogha u istaknutu javnu ličnost.

Van Goghove pobude za antisemitske i islamofobne ispade predmetom su različitih tumačenja – neki ga opisuju ksenofobom i šovinistom, a drugi pak tvrde da je prije svega satiričar i da svojom pojavom (namjerno raščupan debeljko), anti-autoritarnim stavom i neumjerenim izražavanjem (niz. *scheldkritieken*) predstavlja personifikaciju nizozemskog društva od 1970-ih nadalje. Neovisno o motivima, u dugoročnom smislu van Goghovi incidenti imali su višestruke negativne posljedice: demagogiju o "islamskoj mizoginiji" kasnije su preuzeli i vješto iskorištavali desničarski populisti iz Stranke za slobodu (PVV), teorije zavjere o "jevrejsko-muslimanskom savezu protiv Zapada" postale su omiljenom temom na ultranacionalističkim internetskim forumima, a neslane šale o Holokaustu inspirirale su lokalne huligane na skandiranje sličnih antijevrejskih parola.

### Atentat

Dana 2. 11. 2004. pištoljem HS2000 ubio ga je Muhamed Bujeri, 26-godišnji nizozemski državljanin marokanskog porijekla. Počinitelj se potom upustio u sraz s policijom, ali je brzo svladan i uhapšen. Interpretacije motiva napada se razlikuju – prvi navode vjerski radikalizam, drugi socio-ekonomske faktore tj. Bujerijevu kriminalnu prošlost i van Goghova vrijeđanja na etničkoj osnovi, a treći jedno i drugo. Ubojstvo je duboko šokiralo nizozemsku javnost, uključujući muslimansku zajednicu, a na ulicama Amsterdama i drugih nizozemskih gradova organizirani su bučni prosvjedi. Mnogi političari i komentatori nedvosmisleno su osudili napad. Gerrit Zalm, tadašnji potpredsjednik vlade i ministar financija, atentat je opisao "objavom rata" i pozvao se na "civilizacijski sukob islama i Zapada".

Slučaj je poljuljao povjerenje u multikulturalizam u Nizozemskoj i doveo do jaza između Nizozemaca i Marokanaca. Ipak, brojne javne ličnosti suprostavile su se pretjeranom idealiziranju njegovog lika i djela, navodeći da se radi o iznimno problematičnoj ličnosti čiji su konstantni napadi na manjine iritirali i šokirali mnoge, te da ga ne treba slaviti kao "heroja slobode izražavanja" jer je zabrazdio u govor mržnje. Theo van Gogh uživa reputaciju u antireligioznim krugovima gdje ga se doživljava kao kritičara religije, kao i među nizozemskim ultradesničarima koji ga slave kao junačkog mučenika, zaštitnika zapadnjačkih vrijednosti i borca za "istinu" o islamu, muslimanima i imigraciji.

Djela
-----

### Knjige

* *Engel* (1990)
* *Er gebeurt nooit iets* (1993)
* *Sla ik mijn vrouw wel hard genoeg?* (1996)
* *De gezonde roker* (2000)
* *Allah weet het beter* (2003)
* *De tranen van Mabel* (ko-autor: Tomas Ross, 2004)

### Filmografija

* *Luger* (1982)
* *Een dagje naar het strand* ("A Day at the Beach", 1984)
* *Charley* (1986)
* *Terug naar Oegstgeest* ("Back to Oegstgeest", 1987)
* *Loos* ("Wild", 1989)
* *Vals licht* ("False Light", 1993)
* *Ilse verandert de geschiedenis* ("Ilse Changes History", 1993)
* *1-900* (1994)
* *Reunie* ("Reunion", 1994)
* *Eva* (1994)
* *Een galerij: De wanhoop van de sirene* ("A Gallery: The Siren's Despair", 1994)
* *De eenzame oorlog van Koos Tak* ("Koos Tak's Lonely War", 1995)
* *Blind Date* (1996)
* *Hoe ik mijn moeder vermoordde* ("How I Murdered My Mother", 1996)
* *In het belang van de staat* ("In the Interest of the State", 1997)
* *Au* ("Ouch", 1997)
* *De Pijnbank* ("The Rack", 1998)
* *Baby Blue* (2001)
* *De nacht van Aalbers* ("Aalbers's Night", 2001)
* *Najib en Julia* (2002), TV-drama temeljena na Shakespeareovom *Romeu i Juliji* u kojoj se prikazuje ljubav između bjelkinje iz više klase i mladog dostavljača pica marokanskog porijekla.
* *Interview* (2003), film u kome cinični novinar intervjuira glumicu iz otmjenog društva.
* *Zien* ("Seeing", 2004)
* *Submission* (2004)
* *Cool* (2004), film o mladim prijestupnicima, nekim od njih marokanskog porijekla, koji tumače sami sebe.
* *06/05* (2004), igrani film posvećen atentatu na Pima Fortuyna.
* *Medea* (2005), moderna adaptacija Medjhe.

#### Nedovršeni projekti

* *Bad*, opisan kao "lezbijski film ceste" koji se trebao početi snimati 2005. godine.
* *Duizend en één dag* ("A Thousand and One Days"), dramska serija o mladim muslimanima koji se bore sa svojom vjerom. Iako nije počela ni predprodukcija, Van Gogh je osigirao distributera u obliku Nizozemske muslimanske radio-televizije (NMO).

Izvori
------

1. ↑  (`nl`) Butter, Jan-Cees; Houtman, Joost (2013). [*De foute ster: Moord en doodslag in de showbusiness* na Google knjigama *De foute ster: Moord en doodslag in de showbusiness [The Faulty Star: Murder and Manslaughter in Show Business]*]. Lebowski Publishers. str. 117. ISBN 9789048816989.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  (`en`) (van der) Veer, Peter (2006). „Pim Fortuyn, Theo van Gogh, and the politics of tolerance in the Netherlands". u: (de) Vries, Hent; Sullivan, Lawrence Eugene. *Political Theologies: Public Religions in a Post-secular World*. New York: Fordham University Press. str. 527-528. i 537. DOI:10.5422/fso/9780823226443.003.0027. ISBN 9780823226450. OCLC 318399272.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19  (`en`) Korteweg, Anna C. (2006). „7. The Murder of Theo van Gogh: Gender, Religion, and the Struggle over Immigrant Integration in the Netherlands". u: Bodemann, Y. Michal; Yurdakul, Gökçe. *Migration, Citizenship, Ethnos*. New York: Palgrave Macmillan. str. 150-156. DOI:10.1057/9781403984678\_8. ISBN 9781403971029. OCLC 61285772.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  (`en`) Werdmölder, Hans (2006). „7. Moroccan Delinquent Boys in Dutch Society". u: Iram, Yaacov; Wahrman, Hillel; Gross, Zehavit. *Educating Toward a Culture of Peace*. Greenwich, Connecticut: Information Age Publishing. str. 100. ISBN 9781593114831. OCLC 64288988.
5. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  (`en`) Halliday, Fred (2011). „6. Images of Muslims: Stereotypes, Insults, Self-Perceptions". *Shocked and Awed: How the War on Terror and Jihad Have Changed the English Language*. London: I.B. Tauris. str. 184. ISBN 9781848850316. OCLC 780882781.
6. 1 2 3 4 5  (`en`) Sheehi, Stephen (2011). *Islamophobia: The Ideological Campaign Against Muslims*. Atlanta: Clarity Press. ISBN 9780932863676. OCLC 449891976.
7. 1 2 3 4  (`en`) Taras, Raymond (2012). *Xenophobia and Islamophobia in Europe*. Edinburgh: Edinburgh University Press. str. 134. ISBN 9780748650729. OCLC 769744422.
8. ↑  Eyerman, Ron (2011). [*The Cultural Sociology of Political Assassination* na Google knjigama „The Murder of Van Gogh"]. *The Cultural Sociology of Political Assassination: From MLK and RFK to Fortuyn and van Gogh*. Palgrave Macmillan. str. 164. ISBN 9780230118232.
9. 1 2  (`en`) Larsson, Göran (2013). „Geert Wilders and the Anti-Muslim Movie Fitna". u: Hoffmann, Thomas; Larsson, Göran. *Muslims and the New Information and Communication Technologies: Notes from an Emerging and Infinite Field*. Muslims in Global Societies Series. **7**. Dordrecht: Springer. str. 150. DOI:10.1007/978-94-007-7247-2\_9. ISBN 9789400772465. OCLC 870257622.
10. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21  (`en`) Gans, Evelien (2013). „'Hamas, Hamas, All Jews to the Gas': The History and Significance of an Antisemitic Slogan in the Netherlands, 1945–2010". u: Jikeli, Günther; Allouche-Benayoun, Joëlle. *Perceptions of the Holocaust in Europe and Muslim Communities: Sources, Comparisons and Educational Challenges*. Muslims in Global Societies Series. **5**. Dordrecht; New York: Springer. str. 90-96. i 98. DOI:10.1007/978-94-007-5307-5\_8. ISBN 9789400753068. OCLC 820566211.
11. ↑  (`en`) Mir-Hosseini, Ziba (2004). „8. Sexuality, Rights and Islam: Competing Gender Discourses in Postrevolutionary Iran". u: Beck, Lois; Nashat, Guity. *Women in Iran from 1800 to the Islamic Republic*. Urbana, Illinois: University of Illinois Press. str. 216, ref. 12. ISBN 9780252071898. OCLC 53356655.

Vanjske veze
------------

***Theo van Gogh*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice Thea van Gogha (`nl`)
* Theo van Gogh na IMDb-u (`en`)
* Theo van Gogh na Allmovieu

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 69226208
* LCCN: n93019081
* ISNI: 0000 0000 5945 5836
* GND: 129658545
* SELIBR: 315568
* SUDOC: 111190215
* BNF: cb15105022j (podaci)
* MusicBrainz: c32f9415-b47a-4b7e-b39e-13cebe02faa6
* NKC: js20050718028
* BNE: XX1796236
* CONOR.SI: 142727267

 |