recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nekropola stećaka u Zabrđu**, nalazi se opštini Kiseljak, Bosna i Hercegovina. Nekropola je nacionalni spomenik BiH.

Lokacija
--------

Selo Zabrđe se nalazi u gornjem toku rijeke Lepenice, na južnom dijelu područja koje se danas naziva Lepenica. Ono obuhvata dio sliva te rijeke od Kiseljaka, na sjeveru, do sastavaka Crne Rijeke i Bioče, koje je formiraju. Samo selo nalazi se u dolini uz rijeku, a iznad je brdo Brdanjak. Na Brdnjaku, koji se nalazi između sela Zabrđa i Toplice, na aktivnom katoličkom groblju je nekropola stećaka.

Istorija
--------

Predio u kojem su sela Zabrđe i Toplica nalazi se na južnom rubu područja Lepenice. U ranom srednjem vijeku pa sve do XIV stoljeća postojala je velika župa Lepenica, koja se prostirala na području današnjih općina Fojnica, Kreševo i Kiseljak. Bila je jedna od sedam župa u srednjoj ili gornjoj Bosni. Najstariji historijski podatak o župi Lepenici nalazi se u povelji ugarsko-hrvatskog kralja Bele IV iz 1244. godine, u kojoj se, između ostalog, potvrđuje bosanskom biskupu posjed "Rozil in supa Lepeniza, apud ecclesiam s. Michaelis". Rotilj se nalazi oko 1,5 km zapadno od Kiseljaka. U to vrijeme bila je ova župa u direktnom posjedu bosanskih banova, a do 1463. godine u direktnom posjedu dinastije Kotromanića.

Opis
----

Prije 40-ak godina na groblju se nalazilo 17 stećaka. Danas ih ima 14 cijelih i jedan razbijen i pomjeren. Na spomeniku br. 2, sljemenjak sa postoljem, dimenzija 2x1,1x1,2 m; je grb i natpis velikog kneza bosanskog Radoja Radosalića Pribinića.

Sve prelomne linije na sarkofagu su ukrašene reljefno izvedenom tordiranom trakom. Na površini krova je osmokraka rozeta koja je inače sastavni dio heraldičke kompozicije na pečatnjaku sa grbom Pribinića, nađenim u grobu kralja Tvrtka I u Milima. Grb je na zapadnoj čeonoj strani, a natpis na južnoj bočnoj strani. Iznad grba je dio natpisa sa tri riječi (SE ZALMENIJE KNEZA). Grb je optočen vijugavom trakom na kojoj iz udubljenih preloma niču po tri listića. U krugu su prikazani, okrenuti na lijevo, gornji dio tijela i glava vuka sa rastvorenaim ustima u kojima je isklesan donji red zuba, i snažno isplažen dugačak jezik. Prednje noge su snažne i ispružene. Ispod tijela je "jastučić" u vidu tordirane trake, a ispod njega je dio kacige ili dio grba sa plaštom čiji je kraj kitnjast i izvijen nagore. 
Natpis je pisan bosanskom ćirilicom. Počinje u polukrugu iznad grba na zapadnoj, a nastavlja se na južnoj podužnoj strani. Integralni tekst glasi:

 Wikiquote
*„[S]E ZALMENIJE KNEZA RADOJA, VELIKOG KNEZA BOSANSKOG, A POSTAVI JEGA SIN NJEGOV KNEZ RADIČ Z BOŽJOM POMOĆU i SVOJIH VJERNIH A S INOM NIJEDNOM POMOĆU NEGO SAM ON "*
U drugom redu teksta između riječi urezane su tri osmokrake rozete. Stećak je postavljen između 1408. i 1417. godine

Literatura
----------

* Šefik Bešlagić, Sarajevo: "Veselin Masleša", 1982. STEĆCI – KULTURA I UMJETNOST
**Amina Abdalah Araf al-Omari** je izmišljena osoba i prevara koju je kreirao i održavao Amerikanac Tom Makmaster. Identitet je prezentovan kao sirijsko-američki bloger, identifikujući se kao lezbijka na svom blogu „Lezbijka u Damasku", podržavajući proteste i pobunu u Siriji. Tokom Pobune u Siriji, predstavljajući se kao Aminina rođakinja, tvrdila je da je Amina oteta 6. juna 2011. Ovo je izazvalo burnu reakciju u okviru LGBT zajednice i bilo je široko korišćeno u masovnim medijima.

Nakon izveštaja, postavljana su pitanja koja su sumnjala u postojanje Araf al-Omari. Dana 7. juna 2011, bloger Liz Henri, Endi Karvin (novinar Naconalnog javnog radija iz Vašingtona) i drugi su izneli sumnju o identitutu blogera. Ispostavilo se da je navodno njena fotografija zapravo građanka Britanije bez ikakvih veza sa Sirijom i pobunom. Dana 12. juna, Ali Abunimah i Bendžamin Doherti sa sajta Elektronik Intifada sproveli su istragu koja je ukazala da je Amina zapravo Mekmaster, Amerikanac koji živi u Edinburgu. Sat vremena kasnije, Tom Mekmaster je postavio na Amininom blogu da preuzima odgovornost za celi blog i lažne izveštaje o hapšenju.
**Abū’l-‘Abbās al-Faḍl ibn Ḥātim al-Nairīzī** (perz. ابوالعباس فضل بن حاتم نیریزی, latinski: , 865–922) bio je perzijski matematičar i astronom rodom iz grada Najriza u iranskoj pokrajini Fars (po kome je dobio nadimak). Djelovao je za vrijeme abasidskog kalifa al-Mu'tadida kome je napisao knjigu posvećenu atmosferskim fenomenima. Napisao je komentar Ptolomeja i Euklida; matematička djela mu je kasnije preveo Gerard iz Cremone.

Pri komentarisanju Euklidovih *Postulata*, Najrizi je ponajviše koristio njegov arapski prijevod koje je sačinio Hadžadž ibn Jusuf ibn Matar. Taj komentar sadrži brojne inovativne rezultate Fadlovog briljantnog truda koje će znatno uticati na cjelokupan proces procvata matematičkih nauka u istoriji islamske civilizacije. Upravo je to razlog što je njegov komentar kasnije preveden i na latinski jezik kako bi ga lakše koristili i evropski naučnici i istraživači istorije matematike. Naučno i istorijsko bogatstvo ovog grandioznog dijela znatno je zapaženije i zbog toga što Fadl u njemu prenosi neke drevne spise Herona Aleksandrijskog i Antemija iz Trala. Ovaj komentar nije jedino Fadlovo dijelo. Između ostalih spisa, ovdje treba spomenuti njegove bilješke o Euklidovim inovacijama u geometriji. Najrizi je o njima pisao u traktatu koji je nazvao *Risalatun fi bajan al-musadira al-mašhura li Uklidus* [Poslanica u kojoj se obrazlažu čuveni Euklidovi izvori].

Izvori
------

1. ↑  Ali Akbar Velajati (2016). *Istorija kulture i civilizacije islama i Irana* (Preveo s persijskog dr Muamer Halilović). Centar za religijske nauke „Kom". Beograd (стр. 214.)

Literatura
----------

* H. Suter: Die Mathematiker und Astronomen der Araber (45, 1900)
* Nachtrage (164, 1902).
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. „Abu'l Abbas al-Fadl ibn Hatim Al-Nayrizi". *MacTutor History of Mathematics archive*.  (`en`)

Primarni izvori
* *The (fragmentary) text of Nairizi's commentary on Euclid I. PDF scans from the edition of Codex Leidensis 399* (klasični arapski)

Vanjske veze
------------

* Sabra, A. I. (2008) [1970-80]. „Al-Nayrīzī, Abu’l-‘Abbās Al-Faḍl Ibn Ḥātim". *Complete Dictionary of Scientific Biography*. Encyclopedia.com.
* DeYoung, Gregg (2007). „Nayrīzī: Abū al‐ʿAbbās al‐Faḍl ibn Ḥātim al‐Nayrīzī". u: Thomas Hockey et al. *The Biographical Encyclopedia of Astronomers*. New York: Springer. p. 823. ISBN 9780387310220.  (PDF version)
**Puni** je izraz koji od latinske riječi *punicus* koja je označavala Feničane, a pod kojim se podrazumijeva drevni narod semitskog porijekla koji je živio na zapadnim obalama Mediterana u antičko doba. Puni su bili porijeklom iz Fenicije, odnosno potomci feničanskih kolonista iz Levanta i Cipra koji su početkom 1. milenijuma pne. osnovali niz novih gradova na obalama Sjeverne Afrike, Siciliji, Sardiniji, Korzici, Balearima, Malti i obalama današnje Španije. Od svih tih kolonija najuspješnija je bila Kartagina, koja je s vremenom postala dominatna država Zapadnog Mediterana, pa je izraz "Puni" s vremenom postao sinonim za Kartaginjane. 

Puni su se stopili s lokalnim stanovništvom, pogotovo Berberima u Sjevernoj Africi, što je dovelo do stvaranja nove, punske, kulture. Ona je pretrpila težak udarac uništenjem Kartagine u trećem punskom ratu, ali je punski identitet očuvan sve do Velike seobe naroda kada su tamošnja područja naselili Vandali, a iza njih i Arapi.

Puni su govorili punskim jezikom, koji je danas poznat samo po nekoliko riječi.
**Puno** (španjolski: *Departamento de Puno*) je jedan od 24 departmana na koji je Peru podjeljen.

Karakteristike
--------------

Smješten na jugoistoku zemlje, sa sjevera graniči sa Departmanom Madre de Dios, na istoku sa Bolivijom, na jugozapadu sa departmanima Tacna i Moquegua i sa zapada sa departmanima Arequipa i Cuzco.

Puno ima površinu od 71,999 km² (po tom je 5 peruanski departman), na kojoj živi 1,238,000 stanovnika.

Administrativni centar departmana je grad Puno koji ima 128,195 stanovnika.

Departman je administrativno podjeljen na 13 provincije to su; Azángaro (112,149), Carabaya (78,873), Chucuito (88,112), El Collao (66,287), Huancané (58,957), Lampa (42,549), Melgar (69,693), Moho (19,190), Puno (230,219), San Antonio de Putina (34,734), Sandia (56,088), San Román (344,030) i Yunguyo (37,116) i 110 distrikta.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Puno Region*" (engleski). City population. Pristupljeno 1.06.2023.
2. ↑  „*Puno in Puno (Puno Region)*" (engleski). City population. Pristupljeno 1.06.2023.

Vanjske veze
------------

***Puno (departman)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobierno Regional Puno* (službene stranice) (`es`)

| * p
* r
* u
Departmani Perua |
| --- |
| 
* Amazonas
* Áncash
* Apurímac
* Arequipa
* Ayacucho
* Cajamarca
* Callao
* Cuzco
* Huancavelica
* Huánuco
* Ica
* Junín
* La Libertad
* Lambayeque
* Provincija Lima
* Loreto
* Madre de Dios
* Moquegua
* Pasco
* Piura
* Puno
* San Martín
* Tacna
* Tumbes
* Ucayali

 | Zastava Perua |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Puerto Cabello** je lučki grad od 186,500 stanovnika.na sjeverozapadu Venecuele.

Geografske karakteristike
-------------------------

Puerto Cabello leži na sjeveru savezne države Cojedes, smješten duž obale Karipskog mora.

Historija
---------

Grad je svoje neobično ime **cabello** (vlat kose) stekao za kolonijalnih vremena. Njegova odlična prirodna luka, tako je dobro zaštićena, da uvijek ima mirno more, zbog tog su tadašnji pomorci u šali rekli, da bi se u njoj dalo sigurno usidriti i vlat kose. Od samih početaka smatrana je jednom od najboljih luka u Novom svijetu, pa se iz nje izvozilo kakao, kavu, pamuk i indigo u Evropu. Puerto Cabello igrao je važnu ulogu u historiji Venezuele, jedno vrijeme kao meta piratskih napada, nakon tog kao švercerski centar i bojno polje tokom Venezuelanskog rata za nezavisnost.

Privreda i transport
--------------------

Današnji Puerto Cabello lučko - trgovački centar, njegova duboka luka, odlično je opremljena najsuvremenijim sredsvima za pretovar, pa trgovina dominira privredom grada. Pored tog ima i nešto manjih pogona lake industrije, a u neposrednoj okolici pogone petrokemije.

Grad je autoputom povezan sa administrativnim centrom države - Valencijom, a time i sa bogatim poljoprivrednim zaleđem i ekonomski snažnim bazenom grada Valencia.u zemlji.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 12. 10. 2017.
2. 1 2 3 4 5  „*Puerto Cabello*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 12. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

***Puerto Cabello*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Puerto Cabello* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)
Reagensi, poput sumpora (na slici), su početni materijali za hemijske reakcije.
**Reagens** je supstanca ili jedinjenje koje se dodaje to sistem da bi se izazvala hemijska reakcija." Termini reaktant i reagens se često koriste kao sinonimi. Rastvarači i katalizatori učestvuju u reakciji, ali se ne nazivaju reaktantima.

U organskoj hemiji, reagensi su jedinjenja ili smese, koje se obično sastoje od neorganskih ili malih organskih molekula, koja se koriste za transformisanje organskih supstrata. Primeri organskih reagenasa su Kolinsov reagens, Fentonov reagens, i Grignardov reagens. Takođe postoje *analitički reagensi* koji se koriste za potvrđivanje prisustva druge supstance. Primeri takvih reagenasa su Felingov reagens, Milonov reagens i Tolensov reagens.

Literatura
----------

1. ↑  Međunarodna unija za čistu i primenjenu hemiju (1996). "Reactant". *Kompendijum Hemijske Terminologije* Internet edition.
2. ↑  Clayden Jonathan, Nick Greeves, Stuart Warren, Peter Wothers (2001). *Organic chemistry*. Oxford, Oxfordshire: Oxford University Press. ISBN 0-19-850346-6.

Vidi još
--------

* Produkt
* Analit
**Readme** (ili **read me**) je tekstualna datoteka koja ima informacije o ostalim datotekama u direktoriju ili arhivi, te koja se često distribuira sa softverom. Obično je riječ o `README.TXT`, `README.1ST`, `READ.ME` ili jednostavno `README` datoteci. U pojedinim slučajevima readme datoteka ima nastavak .doc, .wri ili .rtf.

Sadržaj readme datoteke tipično uključuje neke ili sve navedene stavke:

* upute za instalaciju softvera
* upute za konfiguraciju
* popis datoteka u direktoriju ili arhivi (*file manifesto*)
* informacije o licenciranju i autorskim pravima
* kontaktne informacije distributera ili programera
* poznate bugove
* autori i priznanja
* zapis o promjenama (*changelog*)
* rješavanje problema (*troubleshooting*)

Kod brojnih besplatnih programa, posebno onih koji slijede Gnit standarde ili su napravljeni s GNU Autotoolsima, često uključuju set datoteka, koje, premda nemaju ime readme, se smatraju vrstom readme datoteka:

|  |  |
| --- | --- |
| README | Općenite informacije |
| AUTHORS | Autori koji su napravili program |
| THANKS | Priznanja i zahvale |
| ChangeLog | Detaljni zapis promjena namijenjen programerima |
| NEWS | Općeniti zapis promjena, tj. novosti u programu, namijenjen općim korisnicima |
| INSTALL | Upute za instalaciju |
| COPYING / LICENSE | Informacije o licenciranju i autorskim pravima |
| BUGS | Poznati bugovi i upute kako prijaviti nove |
|

Ostale datoteke koje često dolaze sa softverom su FAQ (Frequently Asked Questions - Često postavljena pitanja) i TODO za moguće promjene u budućnosti.
**Rade Janjanin** (Donje Dubrave, kraj Ogulina, 7. travnja 1919. — Kordun, svibanj 1943.) bio je sudionik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

Životopis
---------

Rođen je 7. travnja 1919. godine u selu Donje Dubrave kraj Ogulina, u siromašnoj seljačkoj obitelji.

Godine 1939. postao je student Šumarskog fakulteta u Zagrebu. Tamo se uključio u revolucionarni studentski pokret i sudjelovao u nizu akcija i radničkih štrajkova.

Sudionik Narodnooslobodilačke borbe bio je od 1941. godine. Već u travnju se povezao s komunistima i radio na pripremanju oružanog ustanka. Član Komunističke partije Jugoslavije postao je 27. travnja 1941. godine. Od kolovoza je bio tajnik u Dubravskom partizanskom odredu, u čijem je formiranju i sam sudjelovao.

Bio je ranjen u diverzantskoj akciji na željezničkoj pruzi kod Tounja. Nakon što je prizdravio, po zadatku KPJ, otišao je za političkog komesara Plaščanskog odreda. Rujna 1942. bio je postavljen za zamjenika političkog komesara Druge kordunaške brigade. Bio je i tajnik divizijskog komiteta KPH Osme kordunaške udarne divizije.

Obolio je od tifusa i umro u svibnju 1943. godine.

Ukazom predsjednika FNRJ Josipa Broza Tita, 27. studenog 1953. godine, proglašen je za narodnog heroja.

Literatura
----------

* *Narodni heroji Jugoslavije*. Mladost, Beograd 1975.
Ne poistovijećivati sa Leopold II, sveti rimski car.

**Leopold II** (1050 – 12. oktobar 1095), također poznat i kao **Leopold Lijepi**, bio je markgrof Austrije iz Kuće Babenbergovaca Margrave koji je vladao od 1075. Rodio se kao sin markgrofa Ernsta Hrabrog i Adelaide od Eilenburga, kćeri markgrofa Dedoa II od Meissena.

Godine 1065. se oženio za Idu, groficu Chama (1060–1101),u Oberpfalzu u Bavarskoj. Sa njom je imao sina i nasljednika Leopolda III, kao i šest kćeri koje su se udale za vojvode i grofove iz Koruške, Češke i Njemačke.

U sporu o investituri je prvo stao na stranu cara Heinricha IV, ali je potom 1081. na skupštini na Tullnu, pod uticajem svoje supruge Ide od Formbach-Ratelnberga i biskupa Altmanna od Passaua, promijenio stav i stao na stranu pape. Zbog toga je car formalno smijenio i njegovo leno dao knezu Vratislavu II od Češke. To je dovelo do bitke kod Mailberga u kojoj je Leopold poražen; na kraju je uspio sačuvati mjesto markgrofa, ali je izgubio dio teritorija u južnoj Moravskoj. Leopoldovo sjedište je tada bio Gars am Kamp.

Godine 1089. je Leopold platio izgradnju Opatije Melk u istočnoj Austriji, nedaleko o zamka Thunau a Kamp, koja mu je bila ljetna rezidencija Leopold.

Literatura
----------

* *The Royal Ancestry Bible, Royal Ancestors of 300 Colonial American Families* Vol. 3 (chart 2180) by Michel L. Call ISBN 1-933194-22-7
* Medieval Lands Project on Leopold II, Margraf of Ostmark

|  |
| --- |
| Leopold II od Austrije **Kuća Babenberg****Rođen/a:** 1050  **Umro/la:** 1095 |
| Njemačka kraljevska porodica |
| Prethodi:**Ernst** | **Markgrof AUSTRIJE**1075–1095 | Slijedi:**Leopold III** |
Za ostala značenja, v. Nimrod (razvrstavanje).
 Kula Babilonska Pietera Bruegela prikazuje Nimroda kako nadgleda zidare.
**Nimrod** (hebrejski: **נִמְרוֹד**, moderni: *Nimrod* tiberijski: *נִמְרֹד* ; Nimrōḏ) je mezopotamski vladar koji se spominje u Knjizi postanka, a također je junak mnogih legendi. U Bibliji je prikazan kao moćni vladar i graditelj države koji je osnovao mnoge gradove uključujući moćni Babel ili Babilon. Iako je bio moćan vladar, reputacija mu je narušena tradicionalnim povezivanjem s Kulom Babilonskom. Izvan Biblije, Nimrodovo ime se spominje na nekoliko ruševina, a spominje se i u *midrašu*.

Napomene
--------

1. ↑  Harris, Stephen L. Understanding the Bible. Palo Alto: Mayfield. 1985.

Eksterni linkovi
----------------

***Nimrod*** na Wikimedijinoj ostavi

* Nimrod, entry in the Jewish Encyclopedia
* WebBible entry
* *Against World Powers: A Study of the Judeo-Christian Struggle in History and Prophecy* - Modern Christian writings, redolent of apocalypticism, which follow David Rohl's view on the legends of Nimrod, but add the theory that he was an agent of Satan. Another page from this site summarizes Rohl's theory of Nimrod and Enmerkar
**Leopard mačka** (lat. *Prionailurus bengalensis*) je divlja mala mačka južne i istočne Azije.

Nije ugrožena, jer je široko rasprostranjena, ali prijete joj lov i gubitak staništa u nekim dijelovima njenog rasprostiranja. Postoji dvanaest podvrsti leopard mačke, koje se razlikuju po izgledu. Ime „leopard mačka" dolazi od krzna sličnog leopardu, ali nije u bliskom srodstvu s leopardom.

Opis
----

Leopard mačka je veličine domaće mačke, ali vitkija s dužim nogama. Na maloj glavi ima dvije istaknute tamne pruge. Kratka i uska njuška je bijela. Krzno tijela i udova ima crne točke različitih veličina i boja. Rep je oko pola duljine tijela i poprskan s nekoliko nejasnih prstenova u blizini crnog vrha. Krzno je žućkasto-smeđe boje kod južnih populacija leopard mačke, a blijedo srebrno-sive kod sjevernih populacija. 

U tropima, leopard mačke teže 0,5-3,8 kg, imaju duljinu tijela 38-66 cm s 17-31 cm dugim repom. U sjevernoj Kini i Sibiru, teže do 7 kg, a dužina tijela je do 75 cm. Općenito, dobivaju na težini prije zime, a mršave do proljeća. Ramena visina je oko 41 cm.

Rasprostiranje
--------------

Leopard mačke su najviše rasprostranjene azijske male mačke. Njihov raspon se proteže od Amurske oblasti u ruskom Dalekoistočnom saveznnom okrugu preko Korejskog poluotoka, Kine, Indokine, indijskog potkontinenta, na zapadu do sjevernog Pakistana, a na jugu do Filipina i Sundskih otoka u Indoneziji. 

Najradije žive u šumskim staništima, ali i na poljoprivrednim površinama. Žive u tropskim prašumama, u suptropskim listopadnim i crnogoričnim šumama u podnožju Himalaje na visinama iznad 1000 m. 

Leopard mačke su mesojedi. Hrane se: raznim malim sisavcima, gušterima, vodozemcima, pticama i kukcima. Najviše se hrane miševima i štakorima. Za razliku od drugih mačaka, ne igraju se s plijenom. Jedan od razloga je što se više hrane pticama, nego druge mačke pa se ne igraju s pticama, koje ulove, kako im ne bi odletjele.

Izvori
------

1. ↑   Preuzeto 6. veljače 2013.
2. ↑   Preuzeto 6. veljače 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Leopard mačka** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Leopard mačka** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Leopard mačka** |

| * p
* r
* u
Male mačke |
| --- |
| *Acinonyx* | Gepard |
| *Caracal* | Karakal |
| *Felis* | Domaća mačka • Divlja mačka • Pustinjska mačka • Kineska planinska mačka • Tropska mačka • Pallasova mačka • Crnonožna mačka |
| *Leopardus* | Pampaska mačka • Pantanalska mačka • Kolokolo • Geoffroyeva mačka • Kodkod • Andska planinska mačka • Oncila • Margaj • Ocelot |
| *Leptailurus* | Serval |
| *Lynx* | Obični ris • Kanadski ris • Crveni ris • Iberijski ris |
| *Pardofelis* | Mramorna mačka • Bornejska mačka • Azijska zlatna mačka |
| *Prionailurus* | Leopard mačka • Iriomote mačka • Ravnoglava mačka • Pjegava mačka • Mačka ribič |
| *Profelis* | Afrička zlatna mačka |
| *Puma* | Puma • Jaguarundi |
**Leopold V** (?, 1157. - Graz, Štajerska, 31. decembar 1194.), bio je od 1177. austrijski vojvoda, a od 1192. nakon sklapanja Sporazuma iz Georgenbergera i štajerski vojvoda sve do svoje smrti 1194.

Biografija
----------

Leopold je bio sin austrijskog vojvode Heinricha II iz Dinastije Babenberg.
Nastavio je vladati kao njegov otac, i bio vjerni vazal cara Svetog Rimskog Carstva Friedricha I Barbarosse. Tako je uspio učvrstiti granice svog vojvodstva prema Češkoj i dokinuti sva feudalna prava Bavarskog Vojvodstva na Gornju Austriju.

Leopold je 1186. sklopio sporazum sa štajerskim markgrofom Otokarom IV, da će ga nakon njegove smrti na štajerskom tronu naslijediti Leopoldov najstariji sin Friedrich I.
Otokar IV je nakon povratka iz Trećeg križarskog rata obolio od lepre i bio praktički na umoru, a kako nije imao djece pristao je na tu ponudu o ujedinjenju dviju susjednih vojvodstva.

Na tadašnjoj granici između štajerskog i Austrijkog vojvodstva dao je podići novi grad Wiener Neustadt. Za svoje vladavine dao je podići brojne zamkove i pogranične utvrde. 
Pored toga pomagao je i u osnivanju i podizanju romaničkih samostana u Heiligenkreuzu, Zwettlu i Schottena u Beču.

Leopold je od 1191. sudjelovao u Trećem križarskom ratu i zauzimanju utvrde Ako, pri tom se 
teško posvadio sa engleskim kraljem Richardom Lavljeg Srca koji ga je teško uvrijedio 
time što nije dozvolio da se istakne i Leopoldova zastava nad osvojenom utvrdom.

Osvetio mu se tako što ga je zarabio na njegovom povratku u Englesku u decembru između 21 - 22 kod Erdberga (danas dio Beča) i predao njegovom neprijatelju caru Heinrichu VI.

Zajedno su uspjeli iskamčiti pozamašnu otkupninu za njegovo oslobođenje, svoj dio Leopold je iskoristio za gradnju po svom vojvodstvu.

Zbog tog čina ga je papa Celestin III ekskomunicirao, život je skončao nakon pada s konja nakon kog je dobio gangrenu od koje je umro.

Pokopan je u cistercitskoj Opatiji Heiligenkreuz.

Leopold je imao dva sina Friedricha I i Leopolda VI, nakon smrti naslijedio ga je stariji 
Friedrich I

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Leopold V. Herzog, geb. 1157*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 12. 03. 2016.

Vanjske veze
------------

***Leopold V od Austrije*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Leopold V. Herzog, geb. 1157* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Austrijski vojvoda** | Nasljednik: |
| **Heinrich II** | **Friedrich I** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Štajerski vojvoda** | Nasljednik: |
| **Otokar IV** | **Friedrich I** |
**Mísquito** (Mískitu, Mísquito, Mískito; Moskito, Mosquito), indijanski narod jezične porodice Misuluan, nastanjen u močvarnim džunglama Nikaragve i Hondurasa. Sastoje se od više srodnih plemena koja govore srodnim jezicima i dijalektima (miskitoan), viz.: Mam, Wangki ili Wanki, Baldam, Kabo, Tawira, Baymunana i Miskito. Populacija im iznosi najmanje oko 200,000, što je broj govornika miskito-jezika. a treba im pridodati i 100,000 ljudi koji govore jezikom miskito kreolski engleski. Ekonomija Miskita počiva na lovu, ribolovu, sakupljanju i agrikulturi, a posebno su poznati po tome što se bave lovom na kornjače Chelonia mydas, porodica Cheloniidae.

Ime i porijeklo
---------------

Ime miskito nije u vezi sa nazivom za moskito-komarce (mosquito), nego dolazi po imenu poglavice Miskuta, koga je slijedio jedan dio plemena. Ovi ljudi što su ga slijedili dobili su od autsajdera ime Miskut uplikanani, što su Sumo Indijanci pojednostavili u Miskitu. Drugi naziv Moskito, dobili su od Williama Dampiera, koji je vidio nekoliko pripadnika ovog plemena na obali Paname, tada nazivane Darien, gdje su bili u ribolovu ili lovu na kornjače .

Lokalne skupine
---------------

Miskito se sastoje od nekoliko srodnih skupina naseljenih na obali Srednje Amerike poznatoj kao Mosquitia. Skupina Wanki živi oko Puerto Cabezasa, i govori posebnim dijalektom; skupine ili plemena Tawira, Baymunana i Cabo ili Kabo žive u selima u Nikaragvi. Peta skupina, Mam, ili Honduraški Miskiti, također govore posebnim dijalektom i jedini su Miskiti porijeklom iz Hondurasa.

Kultura
-------

Jedan od prvih opisa Miskito Indijanaca dao je William Dampier, britanski istraživač, pomorski kapetan i kartograf, koji već tada opaža veliki značaj kornjače u miskito-kulturi. Sandra Carolina Rojas također govori o velikom značaju koji je imao lov na kornjače kod Miskito Indijanaca, koje su nekoć bile veoma brojne na tom dijelui obale Srednje Amerike. Danas se ekonomija donekle izmijenila, pa tehnikama posijeci-i-spali bave uzgojem kasave, banana, plantain-banana, graha i drugog, na krčevinama u džungli. lov, ribolov i sakupljanje divljeg voća, također je i danas veoma značajno. Nietschmann (1973:299) opaža i životnu ovisnost o poznavanju navigacije i jedrenju na dori ili dory-kanuima sa jedrima.

Izvori
------

1. ↑  Sandra Carolina Rojas, Justice Administration based on Indigenous Law in the Miskito Community of Karata,North Atlantic Coast of Nicaragua
2. ↑  „The Miskito Indians, described by William Dampier". Arhivirano iz originala na datum 2006-02-18. Pristupljeno 2014-08-06.

Vanjske poveznice
-----------------

* Miskitos of Honduras
**Akreditiv** ili **dokumentarni akreditiv** je jedan od najsigurnijih (zbog toga i najviše uporabljavanih) instrumenata plaćanja u međunarodnim razmjerima, a posebice u vanjskotrgovinskoj razmeni. Plaćanja dokumentarnim akreditivom smatraju se sigurnim i prihvatljivim za sudionike u platnom prometu je pružaju zaštitu interesa i kupcu i prodavaču, veću nego drugi instrumenti plaćanja.

Načelo naplate akreditivom
--------------------------

Kao i bilo koji drugi instrument plaćanja akreditiv se najprije treba dogovoriti i naznačiti u ugovoru kao sredstvo osiguranja i plaćanja. Osobe koje se pojavljuju u ovom poslu su kupac, banka i prodavač. Kupac prije izvršenja ugovora stavlja na raspolaganje svojoj banci ugovoreni iznos novce i daje nalog za otvaranje akreditiva u korist svog poslovnog partnera, prodavača. Poslije otvaranja akreditiva banka kupca dostavlja prodavaču, isporučitelju robe, izvozniku ili njegovoj poslovnoj banci obavijest o otvaranju akreditiva, što ujedno znači da će sredstva iz akreditiva staviti na raspolaganje prodavaču pošto ispuni svoje ugovorom preuzete obveze, tj. isporuči robu i dostavi dokumente.
**Oklopljeni krokodil** (lat. *Crocodylus cataphractus*) je vrsta gmaza iz reda krokodila. Staništa su mu jezera i jezerski ekosustavi, riječni ekosustavi i slatkovodna područja.

Opis
----

Ovaj krokodil je male do srednje veličine, običnom oko 2,5 metra duljine, s maksimalnom duljinom tijela 4,2 metra. Ima usku, specijaliziranu njušku, po kojoj nalikuje orinoškom krokodilu. Broj zubi varira mu između 64 i 70.

Način života
------------

Ishrana mu se prvenstveno sastoji od ribe, malih vodenih beskralježnjaka, zmija i žaba. Kao i ostali krokodili, mogu jesti i veći plijen, naravno, ako je on dostupan. 

Utvrđeno je da sezona parenja traje od ožujka do srpnja. Jaja se polažu u gomile biljnog materijala na obalama malih šumskih potoka, koji su redovito poplavljeni. U biljnom gnijezdu nalazi se 13-27 jaja, koja se izlegnu tijekom takvih poplava, što im omogućuje direktan pristup vodi. U zatočeništvu je uočeno da majka brani gnijezdo. O roditeljskoj skrbi za mladunce nema puno podataka.

Rasprostranjenost
-----------------

Vrsta ima stanište u DR Kongu, Republici Kongo, Mauretaniji, Maliju, Nigeriji, Kamerunu, Zambiji, Angoli, Tanzaniji, Beninu, Burkini Faso, Srednjoafričkoj Republici, Čadu, Obali Slonovače, Ekvatorijalnoj Gvineji, Gabonu, Gani, Gvineji, Liberiji, Sijera Leoneu i Togu. Vrsta je možda izumrla u Gambiji, Gvineji Bisao i Senegalu. Podaci o rasprostranjenosti ove vrste su nedovoljni, pa se još ne zna status zaštite.

Izvori
------

* www.iucnredlist.org
* www.flmnh.ufl.edu
* McAliley, Willis, Ray, White, Brochu & Densmore (2006). Are crocodiles really monophyletic?—Evidence for subdivisions from sequence and morphological data. Molecular Phylogenetics and Evolution 39: 16-32.
**Märsta** (čita se je *Mersta*) je grad od 24,068 stanovnika na jugoistoku Švedske, on je i administrativni centar
Općine Sigtuna od 39,990 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Märsta leži u Grofoviji Stockholm, nedaleko od zaljeva Skarven na Jezeru Mälaren, udaljena oko 37 km sjeverno od Stockholma i oko 33 km južno od Uppsale. Ona je danas zapravo samo predgrađe metropolitanskog Stockholma, u kom se nalazi i glavni stockholmski aerodrom Arlanda (4 km od centra).

Historija
---------

Märsta se prvi put spominje tek 1636. i to kao svarište za kočije na putu iz Stockholma za Uppsalu.

Märsta je poznata u Švedskoj po tome što je upravo u njoj 1853.započeo s radom prvi telegraf, koji je 16. jula te iste godine inauguriran na 
liniji Stockholm - Uppsala.

Grad je počeo izrastati tek nakon 1866. kad je do njega stigla željeznička pruga na pravcu prema Uppsali. Nakon tog 
otvorena je prva pilana, koja je na tom mjestu radila sve do 1962.

Od 1971. kad je formirana Općina Sigtuna, ujedinjenjem Märste i Sigtune - Märsta je postala i administrativni centar te općine.

Privreda
--------

Märsta je danas industrijski grad u kom je najveći pogon tvornica boja Becker.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „Sweden: Stockholm" (engleski). City population. Pristupljeno 12. 07. 2015.
2. 1 2 3  „*Märstas historia*" (švedski). Urbanhistory. Pristupljeno 12. 07. 2015. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Märsta*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Sigtuna* (`sv`)
**Akreditacija institucija za visoko obrazovanje u SAD-u** je proces stručne recenzije institucija koje pružaju visoko obrazovanje od strane priznatih regionalnih i nacionalnih agencija za akreditaciju. Proces recenzija je inicijalno započet u 19. vijeku kroz dobrovoljnu suradnju obrazovnih institucija. Od 1952. Federalna vlada SAD-a ima znatno ograničeniju ulogu u akreditiranju univerziteta i drugih institucija visokog obrazovanja. Te je godine donešen federalni zakon koji je postojeći proces međuinstitucionalnih recenzija proglasio temeljem za vrednovanje kvalitete rada američkih univerziteta od strane neke od agencija kojima je federalna vlada dala pravo dodjele akreditacija.

Ministarstvo obrazovanja SAD-a i nevladina organizacija Vijeće za akreditaciju visokog obrazovanja priznaju agencije koje ispunjavaju standarde kvalitete i pružaju im smjernice za rad. Niti ministarstvo niti vijeće ne dodjeljuju akreditacije pojedinačnim univerzitetima nego je to zadatak agencija.

Na osnovu Zakona o visokom obrazovanju iz 1965 Vijeće za akreditaciju visokog obrazovanja dužno je objaviti listu priznatih regionalnih i nacionalnih agencija i kontrolirati kvalitetu njihova rada. Regionalne agencije vrše širu kontrolu rada institucija i dodjeljuju akreditacije isključivo institucijama u određenom dijelu SAD-a dok nacionalne agencije vrše užu kontrolu i dodjeljuju akreditacije institucijama širom SAD-a, te izvan SAD-a. U američkom kontekstu, za regionalne agencije se općenito vjeruje da imaju više standarde rada iako univerziteti mogu odabrati bilo koju priznatu agenciju kako bi akreditirali svoj rad.

Institucije visokog obrazovanja nisu dužne osigurati akreditaciju kako bi pružale obrazovanje u SAD-u. Studenti koji završe ove institucije u pravilu imaju znatno ograničenije mogućnosti zapošljavanja budući da javne vlasti ne priznaju ove diplome i u pravilu ih se ne priznaje niti izvan SAD-a. Također, u SAD-u djeluje i određeni broj agencija za akreditaciju koje nisu priznate od strane ministarstva i vijeća. Iz toga su razloga studenti sami dužni da provjere akreditaciju univerziteta i agenciju koja mu je tu akreditaciju dodijelila.

Vidi još
--------

* Visoko obrazovanje u Sjedinjenim Američkim Državama
**Radnovac** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu općine Jakšić.

Zemljopis
---------

Radnovac se nalaze istočno od Jakšića, na magistralnoj cesti Požega - Našice.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine Radnovac je imao 220 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

* **Napomena**: Radnovac se iskazuje kao naselje od 1931.

Zanimljivosti
-------------

Do 2008. godine naselje je bilo poznato po staroj lipi koja je rasla u središtu sela,kraj starog seoskog križa, srušena iz razloga što je postala opasnost za promet. Stablo je zasađeno 1942. godine. Mjesto susreta mladih. Uz lipu je bio i stari križ koji je iste godine kad je lipa srušena zamjenjen novim lijepšim i većim. Stari križ ima dugu i mučnu povijest. Mnogi režimi su ga pokušali maknuti, bio je rušen, bacan po jarcima, bunarima, skrivan, uništavan, ali seljani su ga uvijek uspijevali pronaći i popraviti.

Izvor
-----

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Radnovac** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Jakšić |
| --- |
| Bertelovci • Cerovac • Eminovci • Granje • Jakšić • Radnovac • Rajsavac • Svetinja • Tekić • Treštanovci |
**Norrie Paramor** (15. maj, 1914. - 9. septembar 1979.) bio je poznati britanski muzički producent, kompozitor, aranžer i dirigent. 

U vrijeme kad je 1952. Paramor počeo raditi kao direktor snimanja za britansku diskografsku kuću *EMI*, termin - muzički pruducent nije postojao. On je svojim radom stvorio 26 # 1 hitova na britanskim pop listama. Po tom kriteriju je uz George Martina (producent većine beatlesovih hitova) jedan od najusješnijih muzičkih producenata na svijetu, i pionir u tom poslu.

Norrie Paramor je producirao prvi britanski rock singl - *Teach You to Rock* u izvedbi Tonya Crombia i njegovog pratećeg sastava Rockets.

Paramor se proslavio, produkcijom hit singlova za Cliff Richarda, i njegov prateći sastav The Shadows, Helen Shapiro i brojne manje poznate britanske muzičke zvijezde 1960-ih.

Paramor je i komponirao muziku za filmove, između ostalog za; *Serious Charge*, i kultne tinejdžerske filmove *The Young Ones*, *Expresso Bongo* i *The Frightened City*.

Norrie Paramor je 1968. dirigirao izvedbu britanske pjesme - **Congratulations** na Natjecanju za pjesmu Eurovizije, koje se održalo u londonskom Royal Albert Hallu, prvom televizijskom. prijenosu u koloru, koju je otpjevao Cliff Richard. Pjesma je završila na 2 mjestu, ali je postala veliki hit.

Njegov pristup muzici, bio je po mnogo čemu konzervativan i tradicionalan, ali se on prvi prihvatio rada sa sastavima od tri gitare i bubnjevima, i stvorio od toga ugođaj velikog orkestra.

Izvori
------

1. 1 2  „*Norrie Paramor*" (engleski). Discogs. Pristupljeno 27. 10. 2015.
2. 1 2 3  „*Norrie Paramor*" (engleski). Space Age Pop Music. Pristupljeno 27. 10. 2015.
3. ↑  „*CONCOURS EUROVISION DE LA CHANSON 1968*" (francuski). EUROVISION-INFO. Pristupljeno 27. 10. 2015.

Vanjske veze
------------

* *Norrie Paramor* na portalu Discogs (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 104817493
* LCCN: n91098900
* ISNI: 0000 0001 1479 3150
* GND: 134682513
* BNF: cb14055186s (podaci)
* BIBSYS: 7002421
* MusicBrainz: 33d03c1a-77ce-4ada-bed2-7dfbd312c21b
* NLA: 55087600
* NDL: 001153388
* NKC: xx0057411
* BNE: XX938761

 |
**Anicije Faust Albin Bazilije** (latinski: , 6. vijek) bio je istočnorimski velikodostojnik poznat prije svega kao posljednja ličnost koja je formalno vršila dužnost rimskog konzula.

Njegovo porijeklo nije poznato, ali se na temelju imena pretpostavlja da je bio rodom iz Rima te poticao od drevnih rimskih porodica Decii i Anicii, odnosno da je bio unuk ili u rodu sa Cecinom Decijem Maksimom Bazilijem, rimskim plemićem koji je godine 480. vršio dužnost konzula pod vlašću germanskog kralja Odoakra, odnosno konzula Albina koji je tu dužnost vršio 493. pod vlašću Ostrogota.

Dužnost je preuzeo 1. januara 451. u Konstantinopolu, kada je njegova rodna Italija za vrijeme gotskog rata došla pod vlast Istočnog Rimskog Carstva. Nije imao kolega, a nakon isteka mandata tadašnji spisi više ne bilježe nove konzule. Bazilije se sljedeći put spominje kada je 17. decembra 546. pobjegao iz Rima, nedugo nakon što će ostrogotski kralj Totila preoteti grad Bizantincima.

Bibliografija
-------------

* Martindale, John Robert, John Morris, and Arnold Hugh Martin Jones, *The Prosopography of the Later Roman Empire*, Volume 3, Cambridge University Press, 1971, ISBN 0-521-20160-8, str. 174-175.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Fl. Mar. Petrus Theodorus Valentinus Rusticius Boraides Germanus Iustinus** | **Konzul Rimskog Carstva**541 | Slijedi:**Imp. Caesar Flavius Iustinus Augustus in 566** |
|  |  |
| --- | --- |
| **ULAZ**A   B | **IZLAZ** A NI B |
| 0 | 0 | 1 |
| 0 | 1 | 1 |
| 1 | 0 | 1 |
| 1 | 1 | 0 |

**NI kapija** (engl. ) je digitalna logička kapija čiji izlaz prati tablicu istine pokazanu na lijevoj strani. Logička nula „0" se pojavljuje samo ako su oba ulaza u stanju logičke jedinice „1".

NI vrata su univerzalna (uz NILI vrata) jer sve funkcije Bulove algebre mogu biti izvršene sa NI vratima. Kao primjer, logička I funkcija se postiže spajanjem drugih NI vrata kojima su kratko spojeni ulazi (pa rade kao NE vrata (inverter)) na izlaz prvih NI logičkih vrata.

Simboli
-------

Postoje 2 simbola za NI kolo, obični („vojni", „američki") i četvrtasti (IEC).

Obični NI simbol
Četvrtasti NI simbol

Hardverski opis i raspored pinova
---------------------------------

NI vrata su osnovna logička vrata i kao takva postoje u TTL i CMOS izvedbi kao integralna kola.

Primjer četvorostrukih NI vrata u digitalnom CMOS kolu se vidi na slici. Dva slobodna pina se koriste za napajanje integralnog kola.

Ova slika pokazuje NI vrata u sklopu CMOS 4011 integralnog kola.

Vidi još
--------

* I vrata
* ILI vrata
* NILI vrata
* EKSILI vrata
* EKSNILI vrata
* NE vrata
* Logičko kolo
* Logičko NI

Spoljašnje veze
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Informatika***  |

* Raspored pinova za razna digitalna kola sa logičkim vratima
Shematski prikaz kružnih putanja koje trasiraju rupe u Nipkowljevom disk
**Nipkowljev disk**, također poznat kao **skanirajući disk**, je mehanički uređaj za skeniranje slika koga je izmuio Paul Gottlieb Nipkow. Patentiran je godine 1884. a predstavljao je ključnu kompopnentu u razvoju mehaničke televizije 1920-ih.

Uređaj je u susštini mehanički disk na okretanje (koji može biti izrađen od bilo kakvog materijala kao što je metal, plastika, karton i sl.), a u kome su u jednakim razmacima izbušene rupe istog promjera. Te rupe su postavljene tako da u jednom okretu čine spiralu poput gramofonske ploče. 

Leća projicira sliku ispred neposredno na disk. Svaka rupa u spiralu uzima "komadić" slike koji je od senzora prepoznat kao svjetlo ili tama. Ako je senzor napravljen tako da kontrolira svjetlo iza drugog Nipkowljevog diska koji se rotira istom brzinom i u istom smjeru, slika će biti reproducirana liniju po liniju. Veličinu reproducirane slike određuje veličina diska; što je veći disk, bit će veća slika.

Nipkowljev disk je omogućio korištenje relativno jednostavnih senzora u obliku jedne fotoćelije ili fotodiode, ali su nedostaci bili u ograničenom broju skaniranih linija (30 - 100, vrlo rijetko 200), ne-linearnoj geometriji skeniranih slika (koje su bile "iskrivljene"), te, konačno veličini uređaja nasuprot kojoj su slike bile malene (i zahtjevale mnogo rasvjete).

Izvori
------

1. ↑  „The Nipkow disk". Users.swing.be. Arhivirano iz originala na datum 2012-10-18. Pristupljeno 2. III 2010.

Vanjske veze
------------

* , Introduction Article to Spinning Disk Microscopy\*Paul Nipkow[*mrtav link*], biography includes a description and drawing of the Nipkow disc.
* The Invention of Television: Early Pioneers Arhivirano 2017-08-02 na Wayback Machine-u
* Nipkov disc, instructions on creating a cardboard Nipkov disc for experimentation.
* "Will 'camera-boxes' help catch Whitechapel Ripper?" A fictional piece about the use of Nipkow Disks in 1888 London, at Skeptic Friends Network.
**Pridvorje** je naselje smješteno u centralnom dijelu općine Konavle, pod padinama planine Sniježnica.

Zemljopisni položaj
-------------------

Pridvorje je smješteno pod planinom Sniježnica uz rub Konavoskog polja, 3 km istočno od dubrovačke zračne luke Čilipi.

Naziv
-----

U Pridvorju je za vrijeme Dubrovačke Republike bilo sjedište kneza i knežev dvor, pa je mjesto zbog blizine dvora nazvano Pridvorje (pri dvoru).

Povijest
--------

Dubrovačka Republika kupuje 1419. Gornje Konavle (istočni dio Konavala) od Sandalja Hranića a 1426. Donje (zapadni dio) od Radoslava Pavlovića. Stanovništvo je bilo dijelom bogumilsko, pa je Republika pozvala franjevce iz Bosne radi propovijedanja i 1429. godine im odlučila graditi samostan u Popovićima, a malo kasnije dala lokaciju uz crkvicu sv. Martina u Pridvorju (sjedištu kneza) i dodijelila materijalna sredstva. Ovaj najveći građevinski pothvat u Konavlima završen je 1438. a 1464. samostan je pod upravom Provincije sv. Frana u Dubrovniku. Građevina je klaustralnog tipa s crkvom kao južnim krilom. Ostala tri krila su stambena (jednokatna). Crkva je obnovljena i posvećena 1822. godine. Istočno krilo datira iz 1894. godine.

Tijekom rata u Hrvatskoj Pridvorje je okupirano od strane JNA postrojbi te je mjesto skoro u potpunosti bilo uništeno, popljačkano i popaljeno. Crkva i samostan su 1991. također spaljeni i uništeni, pa su nakon rata temeljito obnovljeni.

Gospodarstvo
------------

Gospodarstvo u Pridvorju se zasniva na poljodjeljstvu.

Stanovništvo
------------

U Pridvorju prema popisu stanovnika iz 2011. godine živi 236 stanovnika uglavnom Hrvata katoličke vjeroispovjesti.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***

Izvori
------

1. ↑  DZS - Popis stanovništva 2011. godine
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjske poveznice
-----------------

Pridvorje - samostan

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Konavle |
| --- |
| Brotnice • Cavtat • Čilipi • Drvenik • Duba Konavoska • Dubravka • Dunave • Đurinići • Gabrili • Gruda • Jasenice • Komaji • Kuna Konavoska • Lovorno • Ljuta • Mihanići • Mikulići • Močići • Molunat • Obod • Palje Brdo • Pločice • Poljice • Popovići • Pridvorje • Radovčići • Stravča • Šilješki • Uskoplje • Vitaljina • Vodovađa • Zastolje • Zvekovica |
Nintendo Wii konzola
**Wii** je ime najnovije Nintendove konzole koja je nasljednice konzole GameCube. Radno ime je bilo Revolution, izabrano zbog toga što je Nintendo uveo nove koncepte koji su po mišljenju Nintenda stvorili revoluciju u industriji video igara. Na primjer upravljač, Wii Remote zna svoju točnu poziciju u tri dimenzije, što je inovativni koncept u konzolama. Tvrtka Nintendo pustila je ovu konzolu u prodaju 9. svibnja 2006. i do tada su samo šturi podaci bili objavljeni. Prema onome što je bilo dotada rečeno mikroprocesor za Wii izradila će američka tvrtka IBM, dok će kanadska tvrtka ATI Technologies izraditi grafički mikroprocesor. Isto je tako poznato da će konzola imati bežični ethernet Wi-Fi, te USB međuspojnik. Nintendo je također obećao da će nova konzola biti kompatibilna sa GameCube, tako da će Wii moći korisiti već postojeću biblioteku softvera kao i hardverske dodatke za GameCube.

Svjetska prodaja Wii konzole premašila je 50 milijuna primjeraka.

Izvori
------

1. ↑  gamespot.com 25. ožujka 2009. datum pristupa: 10. rujna 2009.

Vanjske poveznice
-----------------

* Hrvatski Wii portal

  


***Nintendo Wii*** na Wikimedijinoj ostavi
**Prospero Antichi** (Rim, oko 1555./1556. - Rim, 1592.) poznat po nadimku **Bresciano** bio je talijanski barokni skulptor, poznat po djelovanju u Rimu tokom 16. vijeka.

Ne treba ga brkati sa jednim drugim Prosperom (**Prospero Scavezzi**), kog su također zvali *Bresciano*, venecijanskim slikarom iz druge polovice 16.vijeka, vjerojatnim autorom gravure klečećeg pape Siksta V.. Kako je većinu svojih djela izveo u terakoti ili štuku, od njegova opusa nije ostalo gotovo ništa.

Biografija
----------

Za Prospera se zna da je oblikovao prvu grobnicu pape Grgura XIII. (umro 1585.) u Bazilici sv. Petra (*Kapela Gregoriana*), od koje nije ostalo ništa. Isto tako se zna da je zajedno sa grupom drugih skulptora - 1587. radio na dekoraciji Sikstinske kapele u Bazilici Santa Maria Maggiore, a 1591. zajedno sa milanskim skulptorm Pietrom Bordoneom isklesao jednog anđela za Utvrdu Sant'Angelo.

Ali jedini njegov rad po kom je poznat, jer je ostao sačuvan do danas, za kog mnogi misle ne nije bog zna što, zbog nezgrapnih dimenzija je skulptura Mojsija za centralnu nišu Fontane Acqua Felice, podignutu po nalogu pape Siksta V. (1585.-1590.)

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*PROSPERO Antichi detto Bresciano*" (talijanski). Info Roma. Pristupljeno 6. 10. 2018.

Vanjske veze
------------

***Prospero Antichi*** na Wikimedijinoj ostavi

* *PROSPERO Antichi detto Bresciano* (`it`)
**Okunšćak** je naselje u općini Rugvica u Zagrebačkoj županiji.

Zemljopis
---------

Naselje je smješteno na lijevoj obali rijeke Save 2 km sjeverozapadno od Rugvice, i 6 km jugozapadno od Dugog Sela, na odvojku županijske ceste Dugo Selo-Rugvica-Ivanja Reka.

Stanovništvo
------------

U naselju živi 442 stanovnika (2001.) u 116 kućanstava. Prosječna godišnja stopa rasta je 7,37% (1991.-2001.)

Broj stanovnika: 

* 1981.: 178 (46 kućanstava)
* 1991.: 217
* 2001.: 442 (116 kućanstava)

Povijest
--------

Naselje se prvi puta spominje 1217. godine. Ime dobiva od posjednika Okuna i ribe okun (grgeč). Od 1850. godine je u sastavu Kotara Dugo Selo, od pedesetih prošlog stoljeća u općini Dugo Selo, a od 1993. u sastavu je općine Rugvica. Nekada je na Savi pokraj Okunšćaka bilo 10 mlinova koje su koristili stanovnici šireg područja. Naselje od osamdesetih godina prošlog stoljeća, zahvaljujući blizini Zagreba i Dugog Sela, ima veliku prosječnu stopu rasta stanovništva, posebice tijekom i nakon Domovinskog rata. Naselje su u velikom broju naselili Hrvati iz Bosanske Posavine. Pripada rimokatoličkoj župi Uznesenja Blažene Djevice Marije  iz Narta Savskog, dugoselski dekanat Zagrebačke nadbiskupije.

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Rugvica |
| --- |
| Čista Mlaka • Črnec Dugoselski • Črnec Rugvički • Donja Greda • Dragošička • Hrušćica • Jalševec Nartski • Ježevo • Nart Savski • Novaki Nartski • Novaki Oborovski • Obedišće Ježevsko • Oborovo • Okunšćak • Otok Nartski • Otok Svibovski • Preseka Oborovska • Prevlaka • Rugvica • Sop • Struga Nartska • Svibje • Trstenik Nartski |
**Anica Nonveje** (rođena **Lazin**, Kikinda, 1957) je novinarka, spisateljica i teatarska producentica iz Srbije, koja živi u Kanadi, sestra pozorišnog reditelja Miloša Lazina. Poznata je po tome što je 1991. otpuštena s Radio Beograda zato što je pustila u etar pesmu *E, moj druže beogradski*. Nakon pretnji smrću 1992. otišla je u Francusku i kasnije emigrirala u Kanadu. Od 1996. bavi se publicistikom, a objavila je i autobiografski roman *Tisa*. Osnovala je produkcijsku kuću "Aria", sa sedištem u Montrealu.

Biografija
----------

Nonveje se rodila u Kikindi, od majke polu-Nemice, Rakile Blat, i oca Srbina, Davida Lazina. Odrasla je u Beogradu. U doba SFRJ otac joj je iz političkih razloga proveo dve godine u zatvoru. Anica Nonveje je 1979. stekla diplomu iz klasičnog pevanja i zaposlila se kao muzička urednica u Radio Beogradu. Osvojila je dve nagrade, 1985. za radio dramu o Marleni Dietrich i 1987. o antistaljinisti Bulatu Okudžavi, koja je bila cenzurisana, ali je zahvaljujući tome Nonveje stekla ugled u beogradskoj supkulturi.

Godine 1991. Nonveje je, kao muzička urednica Radio Beograda, pustila u etar pesmu *E, moj druže beogradski* Jura Stublića, nakon čega je odmah suspendovana. Izgubila je sudsku parnicu protiv te odluke. Početkom 1990-ih pojavljivala se na televiziji, objavljivala članke u opozicionoj *Borbi* i pridružila se antiratnom pokretu u Beogradu. Godine 1992. saznala je da se navodno nalazi na "listi za likvidaciju" te je dobila politički azil u Francuskoj. Decembra 1992. preselila se u Francusku s majkom i decom, i kasnije sa porodicom emigrirala u Montreal u Kanadi.

Eksterni linkovi
----------------

* Teofil Pančić, *Ljudski gubici: O nekome ko se 'vratio' samo zato da bi zauvek otišao*, "Vreme", No. 542, 24. maj 2001 (o poseti Anice Nonveje Beogradu 2001).