recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
U nuklearnoj strategiji, **sposobnost drugog udara** predstavlja garantovanu sposobnost neke zemlje da na nuklearni napad odgovori snažnom nuklearnom odmazdom. Posedovanje ove sposobnosti (i ubeđivanje neprijatelja da je ona stvarna) se smatra ključnim za nuklearno odvraćanje, jer bi u suprotnom druga strana mogla da pokuša da pobedi u nuklearnom ratu sprovevši masivni prvi udar protiv protivnikovih nuklearnih snaga.

Teorija
-------

Posedovanje sposobnosti drugog udara smanjuje pretnju od prvog udara, i podržava strategiju da druga strana neće prva da upotrebi nuklearno oružje.

Recipročna sposobnost drugog udara obično dovodi do strategije osiguranog uzajamnog uništenja.

Primena
-------

Ključni cilj u održavanju sposobnosti drugog udara je sprečavanje da neprijateljski prvi udar uništi nuklearni arsenal zemlje, kako bi se omogućila nuklearna odmazda. Nuklearna trijada je princip po kome nuklearne sile diversifikuju svoje nuklearne arsenale kako bi što bolje osigurale sposobnost drugog udara.

Balističke rakete lansirane iz podmornica su klasičan, ali vrlo skup način za omogućavanje sposobnosti drugog udara. Međutim one moraju da budu podržane vrlo pouzdanim sistemom za identifikovanje neprijatelja. Ovo je ozbiljan problem, jer bi odmazda preko interkontinentalnih balističkih raketa, ukoliko je usmerena protiv pogrešne zemlje dovela do eskalacije sukoba.

Vidi još
--------

* Osigurano uzajamno uništenje
* Prvi udar
* Nuklearna trijada
**Grodno** (bjeloruski: *Гро́дна*, litavski: *Gardinas*, njemački: *Garten*) je grad u zapadnoj Bjelorusiji u blizini granice sa Poljskom i Litvom, upravno je središte Grodnenske oblast. 2005. godine grad je imao 317.366 stanovnika.

Zemljopis
---------

Grad se nalazi u zapadnoj Bjelorusiji na rijeci Njemen, od granice sa Litvom i Poljskom udaljen je 20-30 km.

Stanovništvo
------------

Godine 2005. u gradu je živjelo 317.366 stanovnika, dok je prosječna gustoća naseljenosti 2.382 stan./km2

Po nacionalnosti gradsko stanovništvo čine Bjelorusi 62,3%, najveća manjina su u gradu Poljaci kojih ima 78.707 stanovnika što je 24,8% od ukupnoga broja stanovništva, ostale manjine su Rusi 10,1%, Ukrajinci 1,8%, i Gruzijci 0,4% , Litavci 0,2%, Tatari 0,2 % i ostali 0,4%.

Prema Paktu Ribbentrop-Molotov grad je postao dio Sovjetskoga Saveza nakon sovjetske invazije Poljske 1939. te je nekoliko tisuća poljskoga stanovništva napustilo grad, odnosno bilo nasilno premješteno u udaljene krajeve Sovjetskoga Saveza. Dok je za vrijeme Drugoga svjetskoga rata grad bio dio Njemačke i zvao se Garten, u to vrijeme veliki broj Židova deportiran u nacističke logore.

Poznate osobe
-------------

* Olga Korbut je umirovljena gimnastičarka bjeloruskog podrijetla koja je svoje medalje osvajala pod zastavom SSSR-a. Korbut je bila prava zvijezda na Olimpijskim igrama u Minhenu 1972. godine kada je osvojila tri zlatne medalje.

Izvor
-----

1. ↑  „Nacionalni statistički zavod Republike Bjelorusije". Arhivirano iz originala na datum 2009-07-11. Pristupljeno 2009-07-11.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica grada

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Grodno** |
**Drugi šumadijski narodnooslobodilački partizanski (NOP) odred** formiran je 7. jula 1941. godine u okolini Smederevske Palanke.

Prvi komandant odreda je bio Bogosav Marković, a politički komesar Tanasije Mladenović.

Odred su sačinjavale četiri čete: palanačka, oraška, resavska i račanska. Međutim već početkom septembra 1941. godine odred je narastao na osam četa, pošto su bile formirane još i druga oraška, resavska, moravska i azanjska četa.

Drugi šumadijski odred bio je nadaleko poznat po svojim akcijama na komunikaciji Beograd-Niš, Lapovo-Kragujevac i Mala Krsna-Velika Plana, kojima su prolazili vozovi krcati okupatorskim trupama i ratnim materijalom. Za više od tri meseca svaki noćni saobraćaj na svim relacijama bio je obustavljen, a ni danju nije bio siguran usled stalnih napada na železničke stanice i stalnog razaranja puta.

Čuvenu akciju predstavlja sudar vozova sa nemačkim trupama kod Bagrdana, koji su organizovali partizani ovog odreda. Zatim razoružavanje velikog broja žandarmerijskih stanica na teritoriji lepeničkog sreza. Veštu akciju partizana Drugog šumadijskog odreda predstavlja zaplenjivanje lokomotive u Miloševcu, sa kojom su partizani došli u Veliko Orašje, izvršili napad na nedićevce i železničku stanicu i lokomotivom produžili dalje.

Pored uspešnih akcija na komunikacijama, Drugi šumadijski odred je oslbodio noću između 9. i 10. jula 1941. godine Raču Kragujevačku i izvršio uspešne napade na Žabare i Svilajnac. Lepenički srez, sve do povlačenja odreda na užičku slobodnu teritoriju, bio je stalno sa Račom u rukama partizana i predstavljao bazu za širenje ustanka u čitavom ovom kraju. Od značajnih borbi sa Nemcima je i borba u Azanji, u kojoj su Nemci samo u mrtvima imali 80 vojnika, više oficira, a među njima i zamenik komandanta u Smederevskoj Palanci.

Na dan 25. oktobra 1941. godine bila je teritorija lepeničkog sreza napadnuta sa svih strana, od Lapova, Kragujevca, Palnke i Topole, od strane Nemaca, ljotićevaca, četnika i dr. Na svim mestima partizani su primili borbu, a naročito teške i žestoke su bile borbe u Rači, Viševcu i drugim mestima. Neprijatelj je bio u ogromnoj nadmoćnosti, tako da su borci Drugog šumadijskog odreda morali da se povuku preko Jarušca za Rudnik, a zatim dalje za Sandžak i Bosnu.

Posle odlaska Drugog šumadijskog odreda, na terenu lepeničkog sreza ostale su manje grupe "terenaca", koje su vršile manje akcije i ulivale strah neprijatelju i domaćim izdajnicima.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Partizanska spomenica 1941. | Portal NOBSegment isključivo posvećen **Narodnooslobodilačkoj borbi.** |

* **Pregled Narodnooslobodilačke borbe u Srbiji**, Moma Marković, Beograd 1947. godina
Kordeljerski samostan, slika iz 1793. godine.
**Kordeljeri** su bili članovi populističkog kluba tijekom Francuske revolucije. Ime su uzeli prema Samostanu kordeljera, redovnika franjevačkog reda. Tu su u travnju 1790. tiskar Antoine-François Momoro, liječnik Saintex i inženjer Dufourny osnovali udrugu pod imenom *Société des amis des droits de l'homme* (sh. *Društvo prijatelja ljudskih prava*). Klub je imao utjecaj na Vladu i Skupštinu kao i na javna događanja. Pokret je imao i potporu novinara, među kojima je bio i Jean-Paul Marat. Nakon Maratove smrti u srpnju 1793. zaoštravanje terora i rat stvorili su među Kordeljerima raskol na struju "*popustljivih*" (Danton i Desmoulins) i "*bijesnih*" (Hébert i Chaumette). Maximilien Robespierre se odlučio suprotstaviti obima strujama što je uzrokovalo pad, najprije hebertista, a zatim i dantonista. Klub je službeno ukinut 1794. godine.

Poznati članovi
---------------

* Buirette de Verrières
* Pierre-Gaspard Chaumette
* Marie-Joseph Chénier
* Georges Danton
* Camille Desmoulins
* Fabre d'Églantine
* Jacques-René Hébert
* Jean-Paul Marat
* Théroigne de Méricourt
* Antoine-François Momoro
* Pierre-François-Joseph Robert

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  Povijest, 12. svezak, hrvatsko izdanje, 2008. , Europapress holding, ISBN 978-953-300-046-6, stranica 576
***Korczak*** je poljsko-zapadnonjemačko-britanski crno-bijeli biografski film snimljen 1990. u režiji Andrzeja Wajde. Naslovni protagonist, koga tumači Wojciech Pszoniak, je Janusz Korczak, znameniti jevrejsko-poljski ljekar, dječji pisac i pedagog. Radnja je smještena u Varšavski geto za vrijeme njemačke okupacije u Drugom svjetskom ratu i prikazuje kako se Korczak do posljednjeg trenutka nastoji brinuti za štićenike svog sirotišta, čak i ako će zbog toga zajedno sa njima završiti u logoru smrti Majdanek.

Film je izazvao dosta pažnje zbog za tadašnje vrijeme neobičnog korištenja crno-bijele biografije, kao i sličnosti s teme sa hvaljenim filmom *Au revoir les enfants* snimljenim nekoliko godina ranije. Ipak, najviše pažnje je izazvala posljednja, simbolička sekvenca, u kojoj vlak sa Korczakom i djecom umjesto u logor ulazi u oblak, iza koga će izaći u simboličko polje. Usprkos Wajdinog ugleda, sve reakcije nisu bile pozitivne, pri čemu se, nakon prikazivanja u Cannesu, najviše istakao Claude Lanzmann, autor *Shoaha*, znamenitog dokumentarca o Holokaustu, koji je Wajdu optužio da nastoji "izbrisati" antisemitizam kod Poljaka i njegov doprinos tim događajima. *Korczak* je nekoliko godina kasnije poslužio Stevenu Spielbergu kao inspiracija za njegov tematski srodni, ali daleko uspješniji i poznatiji film *Schindlerova lista*, te mu je eksplicitno odao priznanje zahvalom Wajdi na odjavnoj špici.

Istom temom se godine 1975. pozabavio zapadnonjemačko-izraelski biografski film *Sind sie frei, Doktor Korczak* u režiji Aleksandera Forda.

Vanjske veze
------------

* *Korczak* na IMDb-u (`en`)
* *Korczak (film)* na filmportal.de (`de`)
* *Korczak* auf filmpolski.pl mit Fotos (polnisch)

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Andrzej Wajda |
| --- |
| 
* *Pokolenie* (1955)
* *Towards the Sun* (1955)
* *Kanał* (1956)
* *Pepeo i dijamanti* (1958)
* *Lotna* (1959)
* *Innocent Sorcerers* (1960)
* *Samson* (1961)
* *Sibirska Ledi Magbet* (1962)
* *Love at Twenty* (1962)
* *The Ashes* (1965)
* *Gates to Paradise* (1968)
* *Everything for Sale* (1969)
* *Polowanie na muchy* (1969)
* *The Birch Wood* (1970)
* *Landscape After the Battle* (1970)
* *Pilate and Others* (1972)
* *The Wedding* (1972)
* *The Promised Land* (1975)
* *Čovjek od mramora* (1976)
* *Bez narkoze* (1978)
* *The Maids of Wilko* (1979)
* *The Orchestra Conductor* (1980)
* *Čovjek od željeza* (1981)
* *Danton* (1983)
* *A Love in Germany* (1983)
* *The Possessed* (1988)
* *Korczak* (1990)
* *Prsten sa orlom u kruni* (1993)
* *Nastazja* (1994)
* *Holy Week* (1995)
* *Miss Nobody* (1996)
* *Pan Tadeusz* (1999)
* *The Revenge* (2002)
* *Katyń* (2007)
* *Sweet Rush* (2009)
* *Walesa. Man of Hope* (2013)

 |
„Gazija" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Gazija (razvrstavanje).
**Gazi** ili **Gazija** (u množini **Gazije**) je izraz koji je upotrebljavan kao počasna titula u Osmanskom carstvu, i u tom smislu znači pobednik, a koristi se za vojskovođe koje su se istakle u borbi na bojnom polju protiv nemuslimanskih neprijatelja.

Etimologija
-----------

Porijeklo riječi *gazi* je iz arapskog jezika (arap. ) što znači pretendovati, težiti, stremiti, nameravati, izvršiti...

Različita značenja
------------------

Izraz Gazi je pored označavanja počasne titule u Osmanskom carstvu bio interpretiran na različite načine, u zavisnosti od konkretnih historijskih okolnosti i područja. Prvih devet sultana Osmanskog carstva su upotrebljavali izraz gazi kao deo svoje titule.

Ovaj izraz potiče iz perioda iranske dinastije Samanida u 9. i 10. vijeku i označavao je plaćenike i borce na granici u Horasana i Transoksijanije. Gazije su u periodima mira svoj opstanak bazirale na pljačkanju i odavale se odmetništvu i hajdučiji. Grupe gazija su bile tako organizovane da su privlačile avanturiste i različite religiozne i političke otpadnike svih nacionalnosti. Tokom vremena su većinu počeli da čine Turci. Na zapadu su Turci gazije u kontinuitetu preduzimali pohode duž linije fronta sa istočnorimskom državom. Posle bitke kod Manckirta ovi pohodi su se intenzivirali. Osnovne karakteristike gazija su bili bijela kapa i štap. Svoj vrhunac su gazije doživjele tokom Mongolskih osvajanja kada su mnogi od njih pobegli iz Irana i Centralne Azije u Anadoliju. Upravo iz ovih teritorija Anadolije koje su osvojile gazije je nastalo Osmansko carstvo i njegova legendarna tradicija. Titulu gazije je nosio i Mustafa Kemal Ataturk.

Osman I, osnivač Osmanskog Carstva je imao titulu *Gazi*, te je u više navrata bio poznat kao "Osman Gazi".

Veze
----

* Gazi Husrev-beg
* Gazi Isa-beg
Arhanđeo Gabrijel pred Djevicom Marijom
**Gabrijel**, **Gabriel** ili **Gavrilo** (heb. *Gavriʼel*; lat. *Gabriel*; grč. Γαβριήλ; arap. جبريل *Jibrīl*, *Džibril*, a znači "moja je moć Bog", "moj je ratnik Bog"), u judeo-kršćanskoj i islamskoj tradiciji, ime je jednoga od arkanđela.

Arkanđeo Gabrijel u Bibliji
---------------------------

U Bibliji se prvi puta pojavljuje u Starom zavjetu u knjizi proroka Daniela, gdje dolazi Danijelu kako bi mu objasnio viziju ovna i koze i priopćio mu pretkazanje sedamdeset tjedana. Također, on je taj koji je pomogao Mojsiju da razdvoji Crveno more u trenutku kada su Židovi bježali pred Egipćanima. U Novom zavjetu Gabriel je taj koji navješćuje Zahariji da će mu se roditi sin, Ivan Krstitelj, a Djevici Mariji da će roditi Isusa.

Ponekad se spominje kao arkanđeo koji puše u rog nagovještajući time "Sudnji dan".

Arkanđeo Gabrijel u Kuranu
--------------------------

Muslimani vjeruju kako je on bio medij preko kojeg je Muhammedu Bog otkrio Qur'an, a nazivaju ga Džibril.

Štovanje
--------

Gabrijela povezuju s emocijama i srcem. Kao zaštitnika štuju ga glasonoše i pismonoše. Papa Pio XII. proglasio ga je 1951. godine zaštitnikom telekomunikacija: telegrafa, telefona, radija i televizije.

Vidi još
--------

* Džibril

Bilješke
--------

1. 1 2  Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, str. 78.
2. ↑  Biblija, Sveto pismo Staroga i Novoga zavjeta, str. 1034.-1036.
3. ↑  „angels-hr.com". Arhivirano iz originala na datum 2008-09-17. Pristupljeno 2011-08-22.
4. ↑  Biblija, Sveto pismo Staroga i Novoga zavjeta, str. 1156.

Literatura
----------

* *Biblija, Sveto pismo Staroga i Novoga zavjeta, Hrvatsko biblijsko društvo, Zagreb, 2007.* ISBN 978-953-6709-48-9
* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. VII, Zagreb, 2005.*  ISBN 953-7224-07-4

Vanjske veze
------------

***Gabrijel*** na Wikimedijinoj ostavi

* Catholic Encyclopedia - St Gabriel the Archangel (`en`)

| * p
* r
* u
Arhanđeli |
| --- |
| Jegudil • Varahil • Mihail • Gavril • Rafail • Salatail • Sihail • Uril • Samuil • Jeremil • Jofil • Zadkil |
**Gavun** (lat. *Atherina hepsetus*) vrlo je poznata riba u Jadranskom moru. Ima mnoštvo narodnih imena kao što su: veliki gavun, agun, girica, barfun, batača, batelj, brofun, čiga, gaun, brfun,... Vrlo je cijenjena riba za jelo, ali i kao mamac udičarima koji love veće ribe. Živi u jatima duž naše obale, u uvalama, na otvorenim obalama, te na ušćima rijeka, na manjim dubinama, obično uz samu površinu. Vitkog je, duguljastog tijela, prekrivenog ljuskama, sivozelene ili sivomodre je boje odozgo, a trbuh mu je srebrenkast. Naraste do 20 cm duljine, a hrani se planktonskim životinjicama, kao i algama. Mrijesti se zimi, a jaja odlaže u travi u plitkom moru.

Rasprostranjenost
-----------------

Stanište gavuna je Mediteran, uključujući Crno more, te mali dio Atlantika od Španjolske do Maroka, kao i oko Kanarskih otoka i Madeire.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Najslabija karika[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Mediterranean sand smelt (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Gavun** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Gavun** |

  


***Gavun*** na Wikimedijinoj ostavi
Tropokolagen
**Kolagena vlakna** su vrsta vlakana u vanćelijskom matriksu vezivnih tkiva izgrađena od fibrilarnog proteina kolagena. U vanćelijskom matriksu ima najviše ovih vezivnih vlakana. Imaju prečnik od 50 do 150 nm i mogu se organizovati u snopove različite debljine.

Sinteza kolagenih vlakana
-------------------------

Sinteza kolagenih vlakana odvija se u dve faze:

* sinteza prokolagena u ćelijama vezivnih tkiva, a i u mnogim drugim vrstama ćelija
* fibrilogeneza u vanćelijskom matriksu.

### Sinteza prokolagena

Kolageni fibrili nastaju polimerizacijom molekula kolagena u paralelne nizove (polipeptidne lance). Susedni paralelni nizovi povezani su kovalentnim vezama. Za čvrsto povezivanje polipeptidnih lanaca neophodna je aktivnost određenih enzima koji zahtevaju prisustvo vitamina C kao kofaktora. Nedostatak ovog vitamina, koji se javlja pri oboljenju skorbut, ispoljava se u stvaranju nedovoljno čvrstih kolagenih vlakana. 

Polipeptidni lanci kolagena tipa I (predstavljaju oko 90% telesnih kolagena) sintetišu se na ribozomima hrapavog endoplazmatičnog retikuluma i ubacuju u šupljine njegovih cisterni, gde se tri lanca međusobno povezuju čime nastaje protokolagen. Protokolagen se pomoću transportnih vezikula prenosi do Goldžijevog aparata. Polipeptidni lanci protokolagena u njegovom centralnom, najvećem delu su raspoređeni u obliku trostrukog heliksa, dok na krajevima to nije slučaj. Procesom egzocitoze molekuli protokolagena se oslobađaju u vanćelijski matriks.

### Fibrilogeneza

Obuhvata skraćivanje molekula protokolagena tako što se njihovi krajevi dejstvom enzima, protokolagen peptidaza, cepaju i svode na dužinu koja omogućava njihovo lateralno povezivanje i obrazovanje kolagenih fibrila. Skraćeni molekuli su sada molekuli zrelog kolagena, tropokolagena. Posle toga dolazi do obrazovanja poprečnih kovalentnih veza između fibrila što im daje čvrstinu pa se uspešno mogu suprotstaviti silama istezanja.

* Videti još:
* kolagen
* elastična vlakna
* retikularna vlakna

Literatura
----------

* Guyton,A. C, Hall, J. E:*Medicinska fiziologija*, Savremena administracija, Beograd, 1999.
* Davidović, Vukosava: Uporedna fiziologija, ZUNS, Beograd, 2003.
* *Pantić, V:Biologija ćelije, Univerzitet u Beogradu, Beograd, 1997.*
* *Pantić, V: Embriologija, Naučna knjiga, Beograd, 1989.*
* Petrović, V. M, Radojčić, R, M: Uporedna fiziologija (drugi deo), ZUNS, Beograd, 1994.
* *Popović S: Embriologija čoveka, Dečje novine, Beograd, 1990.*
* *Trpinac, D: Histologija, Kuća štampe, Beograd, 2001.*
* Šerban, M, Nada: Pokretne i nepokretne ćelije - uvod u histologiju, Savremena administracija, Beograd, 1995.

Vanjski linkovi
---------------

* BioNet škola
**"Gloria al Bravo Pueblo"** (srpskohrvatski: *Slava hrabrom narodu*), znana i kao "Venezuelanska Marseljeza" (španjolski: *La Marsellesa Venezolana*), državna je himna Venezuele od 25. svibnja 1881. godine, kada ju je u tom svojstvu usvojio predsjednik Antonio Guzmán Blanco. Radi se o patriotskoj pjesmi koju još 1810. godine napisao liječnik i novinar Vicente Salias, a koju je uglazbio Juan José Landaeta; prema predaji, pjesma je od 1840. godine dobila nadimak "Venezuelanska Marseljeza" zbog sličnosti s francuskom himnom. Osim za uobičajene svrhe državnog protokola i tokom sportskih natjecanja, venezuelanska hima se svakodnevno pušta na svim radio i televizijskim prijenosima u zemlju i to čak tri puta, u 06:00, 12:00 i 00:00. 

U novije vrijeme su se pojavile teze kako su stvarni autori himne Andrés Bello (tekst) i Lino Gallardo (muzika), međutim za to ne postoje nikakvi konkretni dokazi, a teze nisu naišle na odjek među narodom i venezualanskim historičarima.

***Gloria al Bravo Pueblo*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Himne država i teritorija Južne Amerike |
| --- |
| Afrika • Azija • Evropa • Oceanija • Sjeverna Amerika |
| Državne himne | 
* Argentina
* Bolivija
* Brazil
* Čile
* Ekvador
* Gvajana
* Kolumbija
* Paragvaj
* Peru
* Surinam
* Urugvaj
* Venezuela

 |
| Zavisni teritoriji | 
* Falklandski otoci
* Francuska Gvajana
* Južna Georgia i arhipelag Južni Sandwich

 |
| Bivše himne | 
* Brazil (1822–1831)
* Čile (1819–1847)

 |
**Kostrići** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Majur, Sisačko-moslavačka županija.

Stanovništvo
------------

*Glavni članak: Pokolj u Kostrićima 15. studenoga 1991.*
U studenome 1991. godine četnici su pobili sve stanovnike Kostrića. Ubili su u kućama, na spavanju svih 16 stanovnika toga mjesta, među njima i dvoje djece koji su imali tri odnosno pet godina. 

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 4 stanovnika te 3 obiteljskih kućanstava.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** Iskazuje se kao naselje od 1948.

Spomenici
---------

Dana 18. svibnja 2011. u Kostrićima je otkriveno spomen oblježje masovne grobnice kojim se odaje počast svim mučki ubijenim mještanima Kostrića. Ovo je spomen obilježje 16. obilježje masovne grobnice u Sisačko-moslavačkoj županiji.

Izvori
------

1. 1 2   Arhivirano 2014-08-15 na Wayback Machine-u (autor:Mate Piškor, objavljeno 18.05.2011. | 14:31, pristupljeno 19. svibnja 2011.)
2. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
4. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Kostrići** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Majur |
| --- |
| Gornja Meminska • Gornji Hrastovac • Graboštani • Kostrići • Majur • Malo Krčevo • Mračaj • Srednja Meminska • Stubalj • Svinica • Veliko Krčevo |
**Georgije Aleksandrovič Ostrogorski** (ruski: ; Sankt Peterburg, 19. januar 1902 – Beograd, 24. oktobar 1976) bio je dugogodišnji profesor vizantijske istorije na Beogradskom univerzitetu i osnivač Vizantološkog instituta SANU, jedan od najvećih vizantologa dvadesetog veka i dobitnik mnogih domaćih i stranih naučnih priznanja.

Biografija
----------

Rođen je u Sankt Peterburgu, školovao se u velikim univerzitetskim centrima Nemačke i Francuske. Georgije Ostrogorski se 1933. godine, posle odbranjene doktorske disertacije 1927. i nekoliko godina profesure na univerzitetu u Vroclavu, doselio u tadašnju Jugoslaviju. Dobio je mesto na Beogradskom univerzitetu, na Filozofskom fakultetu, Odeljenje za istoriju, gde je na predmetu *Istorija Vizantije* radio čitavog života. Osnovao je Vizantološki institut SANU, koji je, zahvaljujući njegovom ugledu, postao važna institucija svetske vizantologije.

Georgije Ostrogorski je napisao *Istoriju Vizantije* (I izdanje Beograd 1947.) koja je na nemačkom jeziku izašla u čuvenoj Milerovoj seriji „" 1965. godine. Ovo delo ima sedam srpskih izdanja, a prevedeno je i na sve svetske jezike i danas se još uvek smatra jednim od najsveobuhvatnijih jednotomnih pregleda vizantijske istorije. U svojim mnogobrojnim delima proučavao je gotovo sve vidove života Vizantije: političku istoriju, socijalno-ekonomsku istoriju, istoriju ideja, odnose sa slovenskim svetom.

Vanjske veze
------------

* Biografija na sajtu SANU[*mrtav link*]
* Georgije Ostrogorski na Istorijskoj biblioteci

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 61550369
* LCCN: n98006538
* ISNI: 0000 0001 0906 9213
* GND: 122112881
* SELIBR: 196379
* SUDOC: 027054128
* BNF: cb11918254g (podaci)
* BIBSYS: 90283061
* NLA: 35402739
* NDL: 00841586
* NKC: js2008439236
* BNE: XX1387682
* CiNii: DA01109468
* CONOR.SI: 8300131
* NSK: 000181488

 |
**Georgije Zubković** (Budimpešta, 1878 — Budimpešta, 1951) je bio episkop Eparhije budimske.

Biografija
----------

Georgije Zubković je rođen u uglednoj srpskoj porodici 23. aprila 1878. godine u Budimpešti. Njegov otac Arsen Zubković bio je sudija kraljevsko-ugarskog upravnog sudišta, a bio je i predsednik Crkvene opštine u Budimu. Georgije Zubković je svoje školovanje započeo u budimskoj srpskoj veroispovednoj školi, a nastavio je u gimnaziji, gde je 1898. maturirao.

Bogoslovski fakultet i doktorat je stekao 1903. godine u Černovicama. Iste godine se i zamonašio u manastiru Bezdinu. Godine 1911. postaje arhimandrit manastira. U periodu između 1903-1911. službovao je u Episkopiji temišvarskoj.

Za episkopa Eparhije budimske hirotonisan je 18. februara 1913. godine u Budimu, a sledećeg dana je ustoličen u Sentandreji, nasledivši presto svoga prethodnika, episkopa Lukijana Bogdanovića, koji je 22. septembra 1908. godine izabran za srpskog patrijarha.

Georgije Zubković je na čelu Eparhije budimske ostao sve do svoje smrti 11. aprila 1951. godine.

Episkop Zubković je nakon Prvog svetskog rata i raspada Austrougarske monarhije, pod uticajem Vlade u Beogradu bio pristalica i zagovornik „optiranja" (dobrovoljnog iseljavanja) Srba iz Mađarske u Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca. Tako je pisao pisma svojim vernicima u kojima je propagirao da se Srbi u što većem broju presele u Kraljevinu SHS. Posledica toga poduhvata čak 70% mađarskih Srba je napustilo svoja vekovna ognjišta u Mađarskoj i preselilo se u maticu. 

Druga velika neprilika sa kojim se suočavao tokom svoje službe bila je pojava tzv. Mađarske pravoslavne crkve, čiji je cilj bio da se Eparhija budimska odvoji od patrijaršije Srpske pravoslavne crkve. Posebno veliki pritisak bio je tokom Drugog svetskog rata.

Posle završetka Drugog svetskog rata episkop Zubković je živeo skromno u Sentandreji.

Ostavio je za sobom vrednu biblioteku koja sadrži više od 4.300 knjiga. Ona se danas čuva u Eparhijskom dvoru u Sentandreji i čini dagocenu kolekciju Arhiva Srpske pravoslavne Eparhije budimske.

Literarura
----------

* Uspomene prote Stevana Čampraga (Sentandreja, 2001)
* SSB
* Larev
Maske u grčkoj komediji
**Komedija** je vrsta drame koju odlikuju duhoviti detalji, crtanje smiješne strane ljudskog života i ljudi, ismijavanje njihovih nedostataka i mana. Komedija se, kao i tragedija, razvila u antičkoj Grčkoj. U početku je označavala pjesmu komosa, tj. grupe mladića koji su na otvorenim prostorima izvodili šale na račun svojih sugrađana.

Tematiku i likove uzima iz svakodnevnog života. Završava pobjedom razumnog principa u životu, tj. pobjeđuje razum, pravda i poštenje.

Prema temi koju obrađuje komediju dijelimo na:

* Komediju karaktera koja ismijava mane pojedinca (škrtost, lažljivost...),
* Komediju intrige koja se zasniva na nesporazumima,
* Društvenu komediju koja ismijava mane čitavog društva.

Vrste smijeha u komediji s obzirom na pristup pisca predmetu ili osobi koju ismijava:

* Humor je najblaži oblik smijeha, a karakterizira ga osjećaj simpatije (smijeh kroz suze),
* Ironija je smijeh s jakom oštricom i boli onoga kome je namijenjen,
* Satira je smijeh koji se upotrebljava u situacijama kada su negativne crte neke ličnosti toliko jake da uništavaju ljudskost u čovjeku, pa koristeći ovaj oblik smijeha autor u potpunosti negira lik koji ismijava.

Neki od poznatih komediografa: Aristofan, Jean-Baptiste Poquelin Molière, Marin Držić

***Komedija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Georgije** (*Đokić*; Gornje Crnjelovo kod Bijeljine, 6. maj 1949) je episkop Srpske pravoslavne crkve.

Život
-----

Vladika Georgije (Đokić) rođen je na Đurđevdan, 6. maja u selu Gornje Crnjelovo kod Bijeljine od oca hadži-Krsta i majke Krunije, koji su svoju decu podarili crkvi. Vladičin brat Konstantin je vladika srednjoevropski, brat Ljubomir sveštenik u Vršanima kod Bijeljine, a sestra Nadežda monahinja u manastiru Tavni.

Episkop Georgije izabran je za episkopa kanadskog 16. maja 1984. godine, a ustoličen na dan Pokrova Presvete Bogorodice 14. oktobra iste godine u Eparhiji kanadskoj, koja se prostire od Atlantskog do Tihog okeana. Pod njegovim rukovodstvom osvećeno je 11 novih crkava i kapela i prvi srpski manastir Svetog Preobraženja Gospodnjeg u Miltonu, koji je kruna graditeljskog rada vladike Georgija. Vladika je i osnivač Saveznog Kola srpskih sestara, doveo je u Kanadu 15 novih sveštenika, pokrenuo eparhijski list „Istočnik" i izdavačku delatnost eparhije, osnovao biblioteku „Svetog Preobraženja Gospodnjeg". Neumorno radi na prevladavanju raskola i njegovih posledica u SPC i vodi brojne akcije za pomoć Srbima u otadžbini.

Posle brojnih pritužbi od strane sveštenstva i vernika, Sveti Arhijerejski Sinod SPC, razrešio je episkopa Georgija 28. aprila 2015 sa trona Kanadskog episkopa. Optužbe su se ticale njegovog moralnog života i finansijskih zloupotreba sa svećama.

Na redovnom zasedanju Svetog arhijerejskog sabora 20. maja 2015 Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u. godine episkop Georgije (Đokić),trajno je razresen upravljanja kanadske eparhije. U sporu sa eparhijom kanadskom zbog kuće u kojoj stanuje kupljene od eparhijskog novca neriješenog imovinsko pravnog odnosa. Čest gost Bijeljini i penzionisanom Vasiliju Kacavendi.

Izvori
------

1. ↑  „SPC-Saopštenje za javnost". Arhivirano iz originala na datum 2015-05-05. Pristupljeno 2015-05-05.

Spoljašnje veze
---------------

* Predstavljen Kovčežić uspomena Vladike kanadskog Georgija (SPC, 8. septembar 2011) Arhivirano 2011-12-28 na Wayback Machine-u
* „Glas sa Cera"-Intervju

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Hristofor (Kovačević)** | **Episkop kanadski1984—2015** | Nasljednik:**- Njegova Svetost Patrijarh srpski G.G. Irinej, Administrator Eparhije Kanadske**
pre2= - |
Za album Trans Ama, v. Futureworld (album).

***Futureworld*** (sh. *Svijet budućnosti*) je američki science fiction film snimljen 1976. godine u režiji Richarda T. Heffrona. Predstavlja nastavak filma *Westworld* snimljenog tri godine ranije. Radnja započinje dvije godine nakon događaja u prethodnom filmu, kada korporacija Delos ponovno otvara kompleks tematskih parkova u kojima humanoidni roboti (androidi) gostima služe za ostvarenje seksualnih i svakih drugih želja. Protagonisti, koje tumače Peter Fonda i Blythe Danner, su dvoje novinara koji su zajedno sa nekoliko svjetskih moćnika pozvani od strane korporacije da iskušaju novi park i uvjere javnost da je potpuno siguran, ali koji tokom boravka otkrivaju da je istina mnogo mračnija.

*Futureworld* je originalno, kao i prethodni film, namjeravao proizvesti i distribuirati MGM, ali je na kraju odlučeno da se prikupljena sredstva ulože u drugi SF-spektakl koji će postati poznat kao *Logan's Run*. Umjesto toga je produkciju preuzeo nezavisni studio American International Pictures. Usprkos toga se *Futureworld* odlikovao daleko ambicioznijom razinom produkcije, a predstavljao je i prvi film koji je koristio 3D kompjutersku grafiku u svrhu stvaranja specijalnih efekata. Kritičari mu, pak, nisu bili skloni, dok ga je publika prigrlila. Tri godine kasnije je postao prvi moderni američki film prikazan u komunističkoj Kini.

Godine 1980. je dobio nastavak u obliku TV-serije *Beyond Westworld*, koja je, međutim, brzo skinuta sa programa.

Izvori
------

1. ↑  „Futureworld (1976) - Trivia". *The Internet Movie Database*. IMDb.com, Inc.. Pristupljeno 2. I 2009.
2. ↑  AMERICAN INTERNATIONAL EPIC: CHINESE BOOK U.S. FILM 'FUTUREWORLD'
Bry, Barbara. Los Angeles Times (1923-Current File) [Los Angeles, Calif] 05 Jan 1979: d16.

Vanjske veze
------------

* *Futureworld* na IMDb-u (`en`)
* *Futureworld* na filmskoj bazi podataka TCM
* *Futureworld* na AllRovi-u
* *Futureworld* na Rotten Tomatoes-u (`en`)

| * p
* r
* u
*Westworld* |
| --- |
| Filmovi | 
* *Westworld* (1973)
* *Futureworld* (1976)

 |
| Televizijske serije | 
* *Beyond Westworld* (1980)
* *Westworld* (2016–)

 |

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Richard T. Heffron |
| --- |
| 
* *Fillmore* (1972)
* *The Morning After* (1974)
* *Newman's Law* (1974)
* *The California Kid* (1974)
* *I Will Fight No More Forever* (1975)
* *Death Scream* (1975)
* *Trackdown* (1976)
* *Futureworld* (1976)
* *Outlaw Blues* (1977)
* *Young Joe, the Forgotten Kennedy* (1977)
* *True Grit: A Further Adventure* (1978)
* *Foolin' Around* (1980)
* *I, the Jury* (1982)
* *Pancho Barnes* (1988)
* *Tagget* (1991)
* *No Greater Love* (1996)

 |
*Za ostale upotrebe, v. Košarka.*

  
Koordinate: 41° 25′ 28" SGŠ, 22° 16′ 43" IGD

**Košarka** (mak. *Кошарка*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Košarka je naselje u okviru opštine Demir Kapija.

Prirodni uslovi
---------------

Košarka je smeštena u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kavadaraca, selo je udaljeno 35 kilometara istočno.

Selo Košarka se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je smešteno na južnim planina Konečke planine, dok južno od naselja protiče Vardar, koji je u ovom delu klisurast (klisura Gvozdena Kapija). Nadmorska visina sela je približno 480 metara nadmorske visine.

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Košarka je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 22 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Turci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je islam.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* opstinademirkapija.gov.mk Zvanična stranica opštine Demir Kapija

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Demir Kapija |
| --- |
| **Demir Kapija** • 
Barovo •
Besvica •
Bistrenci •
Dračevica •
Dren •
Iberlija •
Klisura •
Košarka •
Koprišnica •
Korešnica •
Prždevo •
Strmaševo •
Čelevec •
Čiflik |
**Kosore** je naselje (selo) koje se nalazi 3 kilometara sjeverno od grada Vrlike.

Zemljopisni položaj
-------------------

Naselje Kosore se nalazi na rubu Vrličkog polja između planine Dinare i Svilaje na otprilike 400 metara nadmorske visine. Uz samo naselje prolazi D1 cestovni pravac koji veže obližnji Knin sa Vrlikom.

Naselje Kosore se sastoji od zaselaka:

* Lelasi,
* Ercezi,
* Lakići,
* Lisičari,
* Klepići,
* Mišine,
* Radnići,
* Mučale,
* Arnauti,
* Jovići,
* Kosorčići,
* Bodrožinci,
* Medići,
* Utrženi i
* Ivančići.

Stanovništvo
------------

Kao i većina naselja ovog dijela Dalmatinske Zagore broj stanovnika je u opadanju najviše zbog Domovinskog rata i dostupnosti osnovnih civilizacijskih dostignuća kao što su visoko školovanje, bolnice, vodovod, telefonija i električna energija.

***Kretanje broja stanovnika naselja Kosore za razdoblje od 1857. do 2001. godine***

Povijest
--------

U NOB-u tijekom Drugog svjetskog rata sudjelovala su 64 stanovnika.

Gospodarstvo
------------

Na području naselja Kosore nalazi se gospodarska zona  u kojoj je uz neke olakšice omogućeno investitorima pogodniji uvjeti rada a lokalno stanovništvo pronašlo stalan posao i izvor prihoda. Zbog iznimnog zanimanja investitora za ovu gospodarsku zonu grad Vrlika je namjerava proširiti  za dodatnih 28 hektara.

Preostalo stanovništvo naselja Koljane bavi se uzgojem ovaca i krava te poljoprivredom za vlastite potrebe.

Vanjske poveznice
-----------------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr[*mrtav link*]
2. ↑  Iz povijesti Dalmacije (str. 122) - Bernard Stulli ISBN 86-7397-073-3
3. ↑  „Gospodarska zona Kosore". Arhivirano iz originala na datum 2009-03-02. Pristupljeno 2014-07-26.
4. ↑  „Vijest o proširenju gospodarske zone". Arhivirano iz originala na datum 2010-02-06. Pristupljeno 2014-07-26.

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Vrlike |
| --- |
| Garjak • Ježević • Koljane • Kosore • Maovice • Otišić • Podosoje • Vinalić • Vrlika |

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Kosore** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Konzorcij** (od latinskog: *consortium*=udruženje, od *consort*=suradnik, partner) je udruženje dvije ili više osoba, organizacija, vlada ili više kompanija (najčešće) radi ostvarenja nekog zajedničkog cilja (poslovnog pothvata).

Konzorcije osnivaju i naučnici i njihove institucije radi istraživanja neke nepoznate pojave ili materije, kao što je genom pčele.

Karakteristike
--------------

Konzorcij je forma ugovornoga povezivanja, - konzorcijskim ugovorom utvrđuju se prava i obaveze članova konzorcija; od podjele poslova, rokova za izvođenje, udjela u troškovima, načina odlučivanja u konzorciju do odgovornosti za neizvršavanje radova, kazni za probijanje zadanih rokova i regresnih prava i drugih relevatnih odnosa.

Tim ugovorom se utvrđuje i odnos konzorcija prema investitoru. Članovi konzorcija mogu jednog između sebe odrediti kao lidera i ovlastiti ga da zastupa konzorcij u odnosu prema trećima, no u odnosu prema investitoru oni načelno nastupaju kao solidarni vjerovnici, odnosno solidarni dužnici.

Konzorcij može biti osnovan za obavljanje jednog vremenski točno određenog posla, ali može biti i trajan, ukoliko se radi o dugoročnim ciljevima, kao što je slučaj kod vjerojatno najpoznatijeg evropskog konzorcija - Airbusa.

Što se tiče njegove strukture, on može biti otvorenog ili zatvorenog tipa, - otvoren je ukoliko mu mogu pristupiti novi članovi, a zatvoren ukoliko to nije moguće. Udruživanjem u konzorcij ne nastaje pravno lice, jer se na konzorcij primjenjuju odredbe ugovora o partnerstvu (ukoliko ugovorom nije određeno drugačije).

Specijalna forma konzorcija je - Konzorcij banaka koje se udružuju kad treba dati izuzetno velik kredit. Na taj način banke dijele rizik velikog posla između sebe, pa smanjuju eventualni udar na samo jednog člana.
U praksi se takav kredit zove - *sindicirani kredit*.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*consortium*" (engleski). Merriam Webster. Pristupljeno 5. 11. 2018.
2. 1 2 3 4  „*konzorcij*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 5. 11. 2018.
3. ↑  „*Early days (1967)*" (engleski). Airbus. Pristupljeno 5. 11. 2018.

Vanjske veze
------------

* *Konzorcij* (`sh`)
**Konzularni zbor** (fran. ***corps consulaire***) je skup svih šefova konzularnih ureda sa sjedištem u istom mjestu (gradu) države primateljice. U širem smislu, konzularni zbor uključuje i druge konzularne dužnosnike. Za razliku od diplomatskog zbora, koji je jedinstven i postoji samo u glavnom gradu države primateljice, konzularni zbor može postojati u svakom mjestu u kojem postoje više konzularnih ureda.

Na čelu konzularnog zbora nalazi se **dojen konzularnog zbora** (od franc. *doyen* - dekan, najstariji član). Doajen je najviši po razredu šef konzularnog ureda koji je ujedno i najstariji o datumu izdavanja egzekvature, pri čemu karijerni šefovi konularnih ureda imaju prvenstvo u odnosu na počasne konzularne dužnosnike istog razreda.

Doajen obavlja uglavnom protokolarne i druge poslove u ime konzularnog zbora, kao što su čestitanja, intervencije kod mjesnih tijela u pogledu prava konzularnih dužnosika. Novopridošli šef konzularog ureda pojetit će doajena konzularnog zbora prigodom dolaska i odlaska iz države primateljice.

Kratica **CC** (od *corps consulaire*) uobičajna je, primjerice, kao oznaka za registarske tablice automobila konzularnih djelatnika, i sl.

Poveznice
---------

* Diplomatski zbor
*Aptenodytes patagonicus*
**Kraljevski pingvin** (lat. *Aptenodytes patagonicus*) predstavlja drugu najveću vrstu pingvina poslije carskih pingvina. Ova vrsta sadrži dvije podvrste: *Aptenodytes patagonicus patagonicus* i *Aptenodytes patagonicus halli*.

Opis
----

Kraljevski pingvini narastu do visine od oko 90 cm i težine od 11 do 16 kg. Izgledom nalikuju carskim pingvinima, ali se lako raspoznaju po jasno izraženoj narančastoj šari u gornjem dijelu grudi. Također, imaju duži kljun i vitkiji stas od carskih pingvina.

Kraljevski pingvini se hrane sitnom ribom i lignjama, ponajmanje krilom i rakovima.

U lovu, ovi pingvini rone u dubine od preko 100 metara, često i preko 200 metara.

Kraljevski pingvini hrane svoje mladunce tako što pojedu ribu, djelomično je probave, a zatim je povrate.

Kao i većina pingvina, kraljevski pingvini imaju takozvanu slanu žlijezdu, preko koje izbacuju višak soli iz organizma. Ta žlijezda nalazi im se iznad očiju. U vodi, prirodni neprijatelji kraljevskih pingvina su kitovi ubojice (orke). Na kopnu, najveća opasnost dolazi od ptica grabljivica, čiji glavni plijen predstavljaju jaja i mladunci ovih pingvina.

Razmnožavanje
-------------

Mladunci moraju biti stari 14-16 mjeseci prije nego što se nauče plivanju. Kraljevski pingvini pažljivo odabiraju vrijeme parenja, u studenom ili prosincu, tako da se mladunci razviju tijekom najvećeg nedostatka hrane. Na taj način, u vrijeme kad su već spremni da samostalno krenu u lov, bit će ljeto i more će obilovati hranom, a temperatura će biti mnogo blaža.

Nakon parenja, pingvini griju jaja ponekad i preko 35 dana. Do travnja, mladunci su već skoro potpuno odrasli, ali tijekom ovog perioda izgube težinu zbog nedostatka hrane. Povećaju težinu tijekom proljeća, a zatim se potpuno osamostaljuju na granici između proljeća i ljeta. Kad napune 4 godine ili više, kraljevski pingvini spremni su na parenje.

Izvori
------

1. 1 2  „, „Kraljevski pingvini"". Arhivirano iz originala na datum 2009-02-21. Pristupljeno 2013-11-20.
Uredi kenijskog nacionalnog muzeja Koobi Fora, smješteni na samom arheološkom lokalitetu, u sklopu nacionalnog parka Sibiloi.
**Koobi Fora** (/kubi fɔrə/) je prapovijesni arheološki lokalitet i pokrajina koja je nalazi u sjevernoj Keniji, na istočnoj obali jezera Turkana, 746 kilometara udaljena od glavnog grada Nairobija, gdje su otkriveni fosilni nalazi hominida. Koobi Fora obuhvaća površinu od oko 700 kvadratnih milja.

Povijest istraživanja
---------------------

Istraživanje lokaliteta započelo je 1968. godine kada su otkriveni fosilni ostaci hominida iz doba pliocena i pleistocena (otkriveno je 70 fosilnih nalaza). Pronađeni fosili australopiteka datirani su na oko 2 milijuna godina starosti. Između 1968. i 1972. godine otkriveno je 87 ostataka hominida, kao i kameni alati i fosilizirane kosti životinja.

Prvu lubanju australopiteka na lokalitetu otkrio je paleontolog Richard Leakey, a kasnije su okriveni ostaci *homo habilisa* i *homo erectusa*. Do 1994. godine na lokalitetu je otkriveno 200 fosilnih ostataka hominida među kojima su najznačajniji oni iz porodice australopiteka i porodice *Homo*:

* *Australopithecus anamensis*
* *Australopithecus boisei*
* *Homo habilis*
* *Homo rudolfensis*
* *Homo ergaster*

Izvori
------

1. ↑   www.dictionary.com, pristupljeno 4. ožujka 2014.
2. ↑  Nacionalni muzej Kenije Arhivirano 2016-03-07 na Wayback Machine-u, pristupljeno, 4. ožujka 2014.
3. ↑  Nacionalni muzej Kenije Arhivirano 2011-07-20 na Wayback Machine-u, pristupljeno 4. ožujka 2014.

Vanjske poveznice
-----------------

* Projekt Koobi Fora, pristupljeno 4. ožujka 2014.

Literatura
----------

* Richard E. Leakey, Roger Lewin, People of the Lake, sidro Press/Doubleday, Book Club edition (1978.)
**Eisenwurzen** je regija sjeverno od štajerskih Ennstalskih Alpi.

Karakteristike
--------------

On se proteže preko dijelova Austrijskih saveznih zemalja Štajerske, 
Donje i Gornje Austrije, i otprilike se poklapa s područjem koje oplakuju rijeke
Enns, Ybbs i Erlauf i njihove pritoke.

Taj kraj je još od 15. vijeka postao centar proizvodnje željeza i alata od njega, zbog brojnih kovačnica, koje su koristile bogatsvo 
okolnih šuma za gorivo, snagu vode za pokretanje, ugljen (rudnici kod Grestena i Lunza) i 
željeznu rudu iz Erzberga.

Nakon 1860. za Druge industrijske revolucije sve male manufakturne željezare su propale pa su ih 
zamijenjenile velike željezare u dolinama Ybbstal (Boehlerwerke) i Erlauftal (željezara A. Toeppera). 
Ova posljednja je zatvorena 1872. i pretvorena u tvornicu papira i kartona.

Danas se ekonomija Eisenwurzena bazira na poljoprivredi, trgovini i turizmu (skijalište Hochkar).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Eisenwurzen*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 25. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Eisenwurzen*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Eisenwurzen* (`en`)
Koordinate: 44°51′29″N, 13°50′8″E

**Dom sportova "Mate Parlov"** je naziv za višenamjensku sportsku dvoranu u Puli s pratećim sadržajima, predviđenu za održavanje sportskih, kulturnih, poslovnih i zabavnih manifestacija. Dom je izgrađen 1978. a rekonstruiran i dograđen 2003. godine. Nalazi se u vlasništvu Grada Pule, a njime upravlja Javna ustanova Pula Sport. Ime "Mate Parlov" nosi od kolovoza 2008. u spomen na slavnog hrvatskog boksača i osvajača zlatne medalje na Olimpijskim igrama 1972.

Površina građevine iznosi 13.274,90 m2 koji su podijeljeni na Veliku dvoranu površine 1090,20 m2 sa 2312 sjedećih mjesta, boksačko-džudo dvoranu površine 411,00 m2, stolnotenisku dvoranu površine 158,60 m2, polivalentnu dvoranu od 274,85 m2 sa 100 sjedećih mjesta, te četverostaznu kuglanu površine 305,50 m2.

Odmah uz Dom sportova Mate Parlova nalazi se parkiralište površine 5.977,30 m2 sa 234 parkirnih mjesta.

Korisnici objekta su razni sportski klubovi: ŽRK Arena; MRK Arena, OK Pula, BK Pula, HK Istarski borac, STK Pula, KK Uljanik i drugi. 

U Domu sportova Mate Parlova svoje sjedište imaju Javna ustanova Pula Sport, Savez sportova Istarske županije, Rukometni savez Istarske županije, Odbojkaški savez Istarske županije, te većina navedenih korisnika.

Neki od važnijih sportskih događaja održanih u Domu sportova Mate Parlova jesu:

* Europsko seniorsko prvenstvo u boksu 2004. godine,
* Europsko prvenstvo u ženskoj odbojci 2005. godine,
* Croatia Cup u rukometu
* Svjetsko prvenstvo u rukometu - Hrvatska 2009. (razigravanje 12.-24. mjesta)

Vanjske veze
------------

***Dom sportova Mate Parlov*** na Wikimedijinoj ostavi

* Dom sportova Mate Parlov Arhivirano 2009-01-22 na Wayback Machine-u
Dravidski jezici
**Dravidski jezici** jezična porodica iz Indije. Obuhvaćala je (75), a po novijim klasifikacijama 73, odnosno (**85**) jezika

**A) Središnji** (5)
a1 Kolami-Naiki (2): kolami (sjeverozapadni, jugoistočni)
a2 Parji-Gadaba (3): duruwa, gadaba (2 jezika: mudhili, pottangi ollar).
**B) sjeverni** (5): brahui, kumarbhag paharia, kurux, nepalski kurux, sauria paharia.
**C) središnji jug/South-Central** (21); po novijoj klasifikaciji (**22**) 
c1 Gondi-Kui (16); po novijoj klasifikaciji (**17**) 
Gondi (10): gondi (dva jezika: sjeverni i južni), khirwar, maria (2 jezika: dandami i maria), muria (3 jezika: istočni, daleki zapad/far western i zapadni), nagarchal, pardhan.
Konda-Kui (6); po novijoj klasifikaciji (**7**): konda-dora, koya, kui, kuvi, manda, pengo; mukha-dora [mmk]
c2 Telugu (5): chenchu jezik, manna-dora, savara, telugu, waddar.
**D) južni** (34); po novijoj klasifikaciji (**47**) 
d1 Tamil-Kannada (28); po novijoj klasifikaciji (**31**) 
Kannada (4): badaga, holiya, kannada, urali.
Tamil-Kodagu (24); po novijoj klasifikaciji (**26**) : aranadan, irula , kadar , kaikadi, kanikkaran, kodagu, kota, kurumba (5 jezika, alu, kurumba, jennu, mullu, betta), malapandaram, malaryan, malavedan, malayalam, mannan, muthuvan, paliyan, paniya, ravula, sholaga, tamil, toda, yerukula. **Novopriznat**: eravallan [era].
neklasificirani: **Novopriznat**: wayanad chetti [ctt].
d2 Tulu (5): bellari, koraga (2 jezika: korra, mudu), kudiya, tulu.
d3 neklasificirani (**4**; prije 1): mala malasar [ima]; malasar [ymr]; thachanadan [thn]; ullatan [ull].
d4: Kalanadi [wkl], Kumbaran [wkb], Kunduvadi [wku], Kurichiya [kfh], Attapady Kurumba [pkr], Muduga [udg], Pathiya [pty].
**E) neklasificirani** (8); po novijoj klasifikaciji (**6**): allar, bazigar, bharia, kamar, malankuravan, vishavan; kanikkaran (uklopljen u tamilsku skupinu), kurichiya (uklopljen u južnodravidsku skupinu),

Izvori
------

1. ↑  Ethnologue (14th)
2. ↑  Ethnologue (15th)
3. ↑  Ethnologue (16th)

Vanjske veze
------------

* Familia Dravídica
Za istoimenu filmsku adaptaciju iz 1978. godine, v. Grease (film).

***Grease*** (sh. *Briljantin*) je mjuzikl za koji su muziku, stihove i scenarij napisali Jim Jacobs i Warren Casey i koji je premijerno izveden u Chicagu 1971. godine. Radnja se odvija krajem 1950-ih u fiktivnoj gimnaziji Rydell High, a protagonisti su dvoje njenih učenika - "dobra djevojka" Sandy Dombrowski i Danny Zuko "zločesti" član greaserske bande. Mjuzikl, dijelom inspiriranim Jacobsovim iskustvima odrastanja, je prikazivao život tinejdžera krajem 1950-ih kombinirajući satiru i nostalgiju za tadašnjom popularnom kulturom, dok su muzički brojevi bili temeljeni na rock'n'rollu. *Grease* se također bavio nekim za mjuzikl dotada neobičnim motivima kao što su tinejdžerska trudnoća, maloljetnički kriminal i drugi oblici društvene patologije, a tekst je također, u nastoajnju za što većim realizmom, sadržavao eksplicitne psovke. Usprkos toga, nakon što je 1972. godine doživio premijeru na Broadwayu, *Grease* je postao veliki hit koji se počeo izvoditi širom svijeta i po SAD. Njegova popularnost je bila tolika, da su Jacobs i Casey pristali napisati tzv. "školsku verziju" iz koje su izbacili sve "problematične" sadržaje te tako omogućili da se izvodi po američkim osnovnim i srednjim školama. 

Godine 1978. je *Grease* dobio adaptaciju u obliku istoimenog filma sa Johnom Travoltom i Olivijom Newton-John u glavnim ulogama, koji je postao jednim od najvećih hitova svog vremena.

Vanjske veze
------------

* *Grease* na Internet Broadway Database
* Grease
* Official website for Australian production
* Official website for Spanish production Arhivirano 2015-04-26 na Wayback Machine-u
* Official website for 2011 remake of original Kingston Mines production
* Ovrtur page for original Kingston Mines production
* Ovrtur page for 2011 remake of original Kingston Mines production Arhivirano 2012-09-08 na Wayback Machine-u
* New York Times review, August 20, 2007
* Grease on Floormic.com Arhivirano 2021-04-14 na Wayback Machine-u
* Longest-running plays on Broadway, Off-Broadway, London, Toronto, Melbourne, Paris, Vienna, and Berlin

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: ***Fiddler on the Roof***  |  **najduže izvođena predstava na Broadwayu** 1979–1983 | Slijedi: ***A Chorus Line***  |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 300645813

 |