recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinate: 32°17′N 48°31′E﻿ / ﻿32.283°N 48.517°E﻿ / 32.283; 48.517

Gundeshapur na karti Irana  
GundeshapurGundeshapurLokacija Gundešapura u Iranu
Ostaci Gundešapura
**Gundešapur** (perzijski گندی‌شاپور,**↓**N1 dosl. "vojska Šapurova", srijski: **Beth Lapat**, grčki **Bendosabora**) je bilo intelektualno središte Sasanidske Monarhije u kome se nalazila Akademija u Gundišapuru.

Godine 271. grad je osnovao sasanidski kralj Šapur I, te dio historičara vjeruje da je u Gundešapuru postojala najstarija bolnica za podučavanje, pored koje se nalazila biblioteka i univerziteta. Povezuje se sa ruševinama kraj Shahabada, sela 14 km jugoistočno od Dezfula u današnjoj provinciji Kuzistan na jugozapadu Irana.

Gundešapur ili Jondi Shapour se prema tim navodima smatra jednim od najstarijih univerziteta svijeta koji je nudio poduke iz medicine, filozofije, teologije i prirodnih nauka. U njemu su osim iranskih, boravili i grčki, indijski i rimski učenjaci, te su se osim zoroastričkih i perzijskih prenosile i grčke i indijske tradicije. Prema *The Cambridge History of Iran*, grad se smatrao najvažnijim medicinskim središtem tadašnjeg svijeta u 6. i 7. vijeku.

Dio historičara u posljednje vrijeme počinje dovoditi u sumnju značaj univerziteta, a posebno bolnice.

Povezano
--------

* Škola u Nisibisu

Napomene
--------

1. **↑**N1  U literaturi se javlja i kao *Gundeshapur*, *Gund-ī Shāh Pūr*, *Gondeshapur'*, *Jondishapoor*, *Jondishapur*, *Jondishapour*, *Gundishapur*, *Gondêšâpur*, *Jund-e Shapur*, *Jundê-Shâpûr*, itd.

Izvori
------

1. ↑  Dols, Michael (1987). „The Origins of the Islamic Hospital: Myth and Reality". *Bulletin of the History of Medicine* **61**: 367–91.

Literatura
----------

* Dols, Michael W. (1987). „The Origins of the Islamic Hospital: Myth and Reality". *Bulletin of the History of Medicine* **61**: 367–91.
* Elgood, Cyril. *A Medical History of Persia*. Cambridge: Cambridge University Press, 1951.
* Frye, Richard Nelson. *The Golden Age of Persia*. London: Weidenfeld & Nicolson, 1975.
* Frye, Richard Nelson, ed. *The Cambridge History of Iran*. Cambridge: Cambridge University Press, 1975.
* Hau, Friedrun R. (1979). „Gondeschapur: eine Medizinschule aus dem 6. Jahrhundert n. Chr". *Gesnerus* **XXXVI**: 98–115.
* Piyrnia, Mansoureh. *Salar Zanana Iran*. Maryland: Mehran Iran Publishing, 1995.
* Hill, Donald. *Islamic Science and Engineering*. Edinburgh: Edinburgh University Press, 1993.

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Gundešapur** |
**Hodilje** je naselje u Dubrovačko-neretvanskoj županiji u općini Ston.

Zemljopisni položaj
-------------------

Hodilje se nalazi na sjevernoj obali Pelješca u Malostonskom zaljevu, dva kilometra sjeverozapadno od Stona, nasuprot Otoku života. Do njega vodi županijska cesta 6231.

Gospodarstvo
------------

Stanovnici Hodilja se bave uzgojem školjki kamenica i dagnji te ribolovom i poljodjelstvom, a u manjoj mjeri i turizmom. Turističke kapacitete ovog mjesta čine tridesetak privatnih kuća i mali kamp.

Stanovništvo
------------

Hodilje u velikoj većini nastanjuju Hrvati katoličke vjeroispovjesti, a prema popisu stanovništva iz 2001. godine u mjestu živi 214 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

Napomena: U 1981. smanjeno izdvajanjem dijela naselja koji je pripojen naselju Stupa općina Dubrovačko primorje. U 1857. i 1869. sadrži podatke za naselje Luka.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjske poveznice
-----------------

***Hodilje*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Ston |
| --- |
| Boljenovići • Brijesta • Broce • Česvinica • Dančanje • Duba Stonska • Dubrava • Hodilje • Luka • Mali Ston • Metohija • Putniković • Sparagovići • Ston • Tomislavovac • Zabrđe • Zaton Doli • Žuljana |
Grb Poljske
**Grb Poljske** čini ovjenčani bijeli nagorušeni orao na crvenom (gules) štitu.

Bijela boja ne postoji u heraldici i umjesto nje koristi se izraz "srebrna" (argent) boja, ali se za orla na poljskom grbu kaže da je bijel, a ne srebrn.

Povijest
--------

Bijeli orao prvi put kao simbol se pojavljuje za kraljevanja Boleslava Hrabrog (992. - 1025.) na novčićima. Predstavljao je znak Pjastovića. Kao simbol Poljske biva uveden od strane Pšemisla II.

Današnji izgled grb je dobio 1927. kada je amandmanom postao dio Ustava. Tijekom komunističke vladavine kruna je uklonjena, a rozete na vrhu krila zamijenjene petokrakama. Nakon pada željezne zavjese godine 1990. vraćena je kruna kralja Poljske.

Legenda
-------

Prema legendi bijeli orao vuče korijene iz priče o Lehu, legendarnom poljskom osvajaču. On je vidio gnijezdo bijelog orla, što mu je izgledalo kao dobar znak i odlučio na tom mjestu osnovati grad Gnjezno. Kada je bijeli orao raširio krila i uzletio ka nebesima, jedan sunčani znak pao je na njegova krila, obojivši vrh zlatnom bojom, dok je ostatak bio čisto bijel. Taj sunčani znak ranije je postojao na raznim grbovima, ali se vremenom izgubio.

***Grb Poljske*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Grbovi država i teritorija Evrope |
| --- |
| Afrika • Azija • Južna Amerika • Oceanija • Sjeverna Amerika |
| Samostalne države | 
* Albanija
* Andora
* Armenija2
* Austrija
* Azerbejdžan1
* Belgija
* Belorusija
* Bosna i Hercegovina
* Bugarska
* Crna Gora
* Češka
* Danska3
* Estonija
* Finska
* Francuska3
* Gruzija1
* Grčka
* Hrvatska
* Irska
* Island
* Italija
* Kazahstan1
* Kipar2
* Latvija
* Lihtenštajn
* Litvanija
* Luksemburg
* Mađarska
* Malta
* Moldavija
* Monako
* Nizozemska3
* Norveška3
* Njemačka
* Poljska
* Portugal3
* Rumunija
* Rusija1
* San Marino
* Severna Makedonija
* Slovačka
* Slovenija
* Srbija
* Španija3
* Švedska
* Švicarska
* Turska1
* Ujedinjeno Kraljevstvo3
	+ Engleska
	+ Sjeverna Irska
	+ Škotska
	+ Wales
* Ukrajina
* Vatikan

 |
| Nepriznate ilidjelomično priznate države | 
* Abhazija
* Južna Osetija
* Kosovo
* Pridnjestrovlje
* Republika Arcah2
* Sjeverni Kipar2

 |
| Zavisni teritoriji | 

|  |  |
| --- | --- |
| Danska | Farski otoci |
| Finska | Åland |
| Ujedinjeno Kraljevstvo | 
* Gibraltar
* Guernsey
	+ Alderney
	+ Herm
	+ Sark
* Jersey
* otok Man

 |

 |
| 1 Značajan dio teritorija se nalazi u Aziji. • 2 U potpunosti u Aziji, ali ima društvene i političke veze s Evropom. • 3 Posjeduje zavisne ili slične teritorije izvan Evrope. |
**Hatross** je bio pulski thrash/death metal sastav.

Povijest sastava
----------------

Sastav su osnovala braća Aleksandar i Kristijan Bijažić nakon raspada njihovog prijašnjeg sastava Devastation. Ubrzo nakon osnutka, nakratko su prestali s radom zbog odsluženja vojnog roka, no sastav se ponovno okuplja te u prosincu 1991. snimaju spot za pjesmu "Bigmouth Sucks", koju su preuzali od Devastationa. Spot se prikazivao na hrvatskoj televiziji, u TV-showu Metalmania. Iduće godine snimaju svoj prvi album nazvan *A Look At Tomorrow*, nazvanog prema pjesmi Dischargeda. Sviraju na mnogo koncerata, te 1993. objavljuju kompilaciju istog naziva kao i prethodni album. Članovi sastava su u to vrijeme svirali i u drugim projektima, punk sastavu Antitodor i grindcore sastavu Lekkemiaa. Posljednji neimenovani demo snimaju 1996. a posljednji nastup održali su 13. svibnja 1997. u Rijeci, na istom mjestu gdje je i Devastation imao prvi nastup.

Diskografija
------------

* *A Look At Tomorrow* (1992.)
* *A Look At Tomorrow* (kompilacija, 1993.)
* *Demo* (1996.)

Vanjske poveznice
-----------------

* MySpace stranica
**Haddington** (škotsko-gelski: *Baile Adainn*, škotski: *Haidintoun*) je grad jugoistoku Škotske od 
9,064 stanovnika, on je i administrativni centar područnog savjeta
Istočni Lothian, nekadašnji kraljevski grad historijske grofovije Haddingtonshire.

Geografske karakteristike
-------------------------

Haddington leži duž lijeve obale rijeke Tyne, udaljen 32 km istočno od Edinburgha.

Historija
---------

Haddington je dobio status kraljevskog grada 1130. ali kako je ležao na direktnoj ruti engleskih osvajača s juga, 
puno je pretrpio. Prvi put su ga spalili 1216. a zatim još jednom 1244. Tako da mu je od starijih građevina ostala jedino 
opatijska crkva iz 14. vijeka, građena od granita koja se danas koristi kao parohijska
crkva.

Za Haddington je bio osobito značajan arhitekt Robert Adam koji je tokom 18. vijeka podigao brojne građevine u gradu.

Privreda
--------

Okolica grada je plodan poljoprivredni kraj pa je Haddington u prvom redu trgovački centar.
Pored toga grad ima i nešto industrije; mlinovi, pivovara, proizvodnja alata i poljoprivrednih mašina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: Major Cities of Scotland" (engleski). City population. Pristupljeno 03. 12. 2014.
2. 1 2 3 4 5 6   „*Haddington*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 03. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

***Haddington, Škotska*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Haddington* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Great Yarmouth** (čita se *Grejt Jarmut*) pojedostavljeno samo **Yarmouth** je lučki grad od 39,595 i borough od 97.277 stanovnika na istoku Engleske u Grofoviji Norfolk.

Geografske karakteristike
-------------------------

Yarmouth leži na krajnjem jugoistoka Norfolka u regiji Istočna Engleska.

Borough Yarmouth proteže se nekih 24 km duž Sjevernog mora, a dalje od obale po unutrašnjosti smjenjuju se zone oranica i močvara.

Sam grad Great Yarmouth koji je administrativni centar borougha leži na piješčanoj sprudi duž obale estuarija Breydon, kog formiraju rijeke - Yare, Waveney i Bure. Grad i dio borougha koji leži sjeverno od Breydona administrativno podpada pod Grofoviju Norfolk, dok područje južno od Breydona podpada pod Grofoviju Suffolk.

Historija
---------

Za antike je teren današnjeg spruda (na kom leži grad) bio more, u to vrijeme su rimske utvrde kod Caister-on-Sea (kao i ona kod sela Burgh Castle), bile na morskoj obali - danas se nalaze nekoliko kilometara u unutrašnjosti. Već je za anglosaksonskih vremena sprud bio formiran i nastanjen. Kralj John je 1208. svojom poveljom dodjelio je Yarmouthu status grada. Grad je do kraja 13. vijeka bio je opasan bedemima.

Historijski centar grada uskih uličica koje vode prema estuariju, razvio se oko stare luke.
Sprud se nastavio širiti prema jugu, pa je 1567. angažiran nizozemski inženjer, koji je problem riješio tako da je smanjio ušće i današnji ulaz u luku.

Od historijskih građevina Yarmouth ima srednjovjekovnu parohijsku crkvu i zgradu carinarnice.

Privreda
--------

Yarmouth je poznat kao tradicionalna luka za ribolov na haringe i po specijalitetu od sušenih haringa - Bloater.. Danas je međutim njegova luka prvenstveno poznata kao logistička baza za plinske i naftne platforme po Sjevernom moru.

Pored toga lokalna privreda bazira se na elektronici, injženjerstvu i proizvodnji piva i namještaja.

Great Yarmouth je također i turističko mjesto, centar iz kog se kreće na krstarenje brodicama po Broadsu, s kojim je povezan estuarijem Breydon.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska, Rambouillet

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: East of England" (engleski). City population. Pristupljeno 06. 11. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „*Great Yarmouth*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 08. 11. 2016.

Vanjske veze
------------

***Great Yarmouth*** na Wikimedijinoj ostavi

* Great Yarmouth Borough Council (`en`)
**La Güera** (španjolski), poznata i pod francuskim imenom **Lagouira** (arapski: الكويرة), danas je grad duhova odnosno mjesto kog su njegovi stanovnici napustili, a još 2004 imalo je 3726 stanovnika. La Güera se nalazi na krajnjem jugozapadu Saharske Arapske Demokratske Republike, udaljena samo oko 3 kilometara od mauritanske granice. Oko nje se i danas spore Maroko, Polisario i Mauritanija čija vojska kontrolira taj kraj.

Geografija
----------

Güera leži na jugozapadnom kraju poluotoka Ras Nouadhibou, udaljena oko 7 kilometara od mauritanskog grada Nouadhiboua, koji leži na suprotnoj istočnoj obali poluotoka.

Historija
---------

Güera je osnovana 1920. kao španjolska vojna baza, a vremenom su se uz vojsku naselili i ribari tako da je 1974. u njoj živjelo 1200 stanovnika. U to vrijeme Güera je imala i aerodrom (IATA: ZLG) sa pistom dugom 1300 metara.

Nevolje Güere počele su 1975. kad su je Španjolci napustili, a na njihovo mjesto došli borci Polisarija, koje je istjerala 
mauritanska vojska. Silne borbe ostavile su traga na svakoj kući pa se je stanovništvo od 2004. počelo seliti, danas je napušteno, povremeno u njemu boravi nešto mauritanske vojske i poneki ribari.

Pobratimski gradovi
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Španija Crevillent, Španjolska
* Španija Górliz, Španjolska
* Španija Guadix, Španjolska
* Španija Leganés, Španjolska
* Italija Monteriggioni, Italija
 | * Italija Piteglio, Italija
* Španija El Puerto de Santa María, Španjolska
* Španija Santa Lucía de Tirajana, Španjolska
* Španija Valle de Yerri, Španjolska
* Španija Vitoria-Gasteiz, Španjolska
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Western Sahara*" (engleski). City population. Pristupljeno 6. 11. 2018.
2. 1 2 3  „*The Virtually Abandoned Ruins of La Güera*" (engleski). Between 10 and 5. Arhivirano iz originala na datum 2020-05-12. Pristupljeno 6. 11. 2014.
3. ↑  „*El Gouera Airport*" (engleski). Altius Directory. Arhivirano iz originala na datum 2014-03-21. Pristupljeno 6. 11. 2014.

Vanjske veze
------------

***La Güera*** na Wikimedijinoj ostavi

* *The Virtually Abandoned Ruins of La Güera Photographed by Angus MacKinno* Arhivirano 2020-05-12 na Wayback Machine-u (`en`)
Dva glumca u teatarskoj predstavi
**Glumac** ili **glumica** je osoba koja glumi ili igra ulogu u nekoj umjetničkoj izvedbi. Taj se izraz obično odnosi na ljude koji glume u filmskoj industriji, na televiziji, u kazalištu ili na radiju, a ponekad se koristi i za ulične zabavljače. Osim igranja dramskih uloga, glumci mogu i pjevati, plesati, raditi samo, na radiju ili "posuđivati glas".

Vidi: *Popis filmskih glumaca*, *Popis kazališnih glumaca*.

Istorija
--------

Prvim zabeleženim glumcem se smatra Grk Tespis, koji je 530. pne. izašao na scenu Dionisovog Teatra i postao prva osoba koja je izgovorila tekst kao lik u predstavi. Zbog Tespisa, glumci su u to doba nazivani *tespijanci*.

Do 17. veka samo su se muškarci bavili glumom. U starom i srednjem veku, smatralo se nedostojnim i sramotnim da žena izađe na pozornicu. Prva žena je glumila u predstavi u Veneciji u 17. veku.

Glumačke nagrade u svetu
------------------------

***Glumci*** na Wikimedijinoj ostavi

***Glumci*** na Wikimedijinoj ostavi

* Oskar (nagrada)
* Zlatni globus
* Emi (nagrada)
* BAFTA
**Great Kei** (afrikaans: **Groot-Keirivier**) je jedna od većih rijeka Južnoafričke Republike u provinciji Eastern Cape, duga 520 km (računajući od izvora White Keia). Po rijeci Great Kei nazvani su nekadašnji bantustani Transkei i Ciskei.

Hidrografija
------------

Great Kei nastaje spajanjem rijeka White Kei (afrikaans: *Wit Kei*, hrvatskosrpski: *Bijeli Kei*) i Black Kei (*Swart Kei*, *Crni Kei*), istočno od grada grada Cathcarta na nadmorskoj visini od 700 m. Black Kei izvire zapadno od grada Loudon, na nadmorskoj visini od 1200 m, a istočni White Kei na visini od 1300 m. Od svog formiranja rijeka teče 225 km u smjeru jugoistoka, praveći velike meandre sve do svog ušća u Indijski ocean, kod gradića Kei Mouth. Najveća pritoka je rijeka Tsomo sa sjevera.

Sliv
----

Ukupni sliv rijeke Great Kei ima 20.566 km², od čega je oko 10 %, obradivo, oko 14 % degradirano i erodirano tlo obraslo travom, a oko 75 % je prirodni južnoafrički bush obrastao travom i niskim grmljem. Na rijeci White Kei izgrađena je brana Xonxa s velikim akomulacionim jezerom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Great Kei Catchment*" (engleski). South African Department of Environmental Affairs and Tourism. Arhivirano iz originala na datum 2004-12-27. Pristupljeno 11. 3. 2012.
2. 1 2  „*Great Kei River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 15. 2. 2012.

Vanjske veze
------------

***Great Kei*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Great Kei River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
* *Great Kei Catchment* na portalu South African Department of Environmental Affairs and Tourism Arhivirano 2004-12-27 na Wayback Machine-u (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 315531175

 |
**Grupe za pritisak** (pressure groups) ili interesne grupe su grupe (nevladine organizacije) koje ne žele da postanu vlada već žele da utječu na vladu-zastupnike (u donošenju odluka itd.). Postoje dvije vrste grupa za pritisak: promotivne (cause groups) i protektive (promotional groups) grupe.

**Protektivne grupe** su grupe koje se bore za samo jedan segment društva. To mogu biti udruge doktora ili udruge profesora ili udruge ratnih vojnih invalida itd. Članstvo u te grupe je rezervisano samo za pripadnike tih grupa. Ove grupe su najčešće insajderi.

**Promotivne grupe**, kao što sam naziv kaže, bore se za promociju nekog većeg cilja. Oni ne promovišu interese samo jednog segmenta društva nego čovječanstva u cjelini. Takve grupe su npr: Greenpeace, Friends of the Earth itd. Ovo su ekološke grupe koje se bore za korist svih ljudi na planeti. Njihovo članstvo je otvoreno za sve ljude svih uzrasta i radi toga su mnogo brojnije of protektivnih grupa-Kraljevska udruga za očuvanje ptica (The Royal Society for the protection of birds) je najveća interesna grupa sa oko milion članova (to je više od članova sve tri britanske nacionalne stranke zajedno). Ove grupe su najčešće autsajderi.

Nekada je teško otkriti razliku između ove dvije vrste grupa zato što ponekad one čine stvari koje su karakteristične za druge grupe. Na primjer BMA (British Medical Association-Britanska medicinska udruga) u posljednje vrijeme podržava akciju protiv pušenja koja je u krist svih ljudi a ne samo doktora. Slično tome BDA (Britich Dental Association- Britanska zubarska udruga) podržava fluorizaciju vode koja je ponovo u korist svih ljudi a ne samo stomatologa.

Nekada interesne grupe postanu političke stranke. Tako je u Velikoj Britaniji (a i drugim zemljama svijeta) ekološka udruga postala Green Party. Da bi razumjeli razlog za to morat ćemo pogledati razlike između interesnih grupa i političkih stranaka. Nekada političke stranke liče više na interesne grupe nego na stranke. Na primjer stranka penzionera očito želi da unaprijedi život upravo tog segmenta društva ali često nemaju mnogo zastupnika u parlamentu pa više izgledaju na grupu nego na stranku. To su takozvani hibridi (između grupa i stranaka).

Glavni zadatak interesnih grupa je, kao što je već rečeno, da utiče na vladu. To one čine kroz svoje razne akcije- akcije interesnih grupa.
**Grofovija Gävleborg** (švedski: *Gävleborg län*) je jedna od 21 grofovije na koji je Švedska
administrativno podjeljena, koja leži na istoku zemlje duž Baltičkog mora.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grofovija Gävleborg se prostire po teritoriju tradicionalnih pokrajina Gästrikland, dobrom dijelu Hälsinglanda, i vrlo malom 
dijelu Dalarne.

Gävleborg graniči sa grofovijama Uppsala, Västmanland, 
Dalarna, Jämtland i Västernorrland. 

Gävleborg ima površinu od 18,200 km² u kojoj živi 276,508 stanovnika.

Teren Gävleborga je generalno nizinski, iako se od obalne ravnice uzdiže do šumovite visoravni. 
Najveće rijeke grofovije su Ljusnan, Voxnan, Jädraån, Gävleån i Dalälven, na kojima su izgrađene 
hidroelektrane..

Historija
---------

.

Privreda
--------

Poljoprivreda nije osobito razvijena, iako se uzgaja nešto žitarica, krumpir i krave. 
Industrija je koncentrirana u naseljima duž obale, naročito oko administrativnog centra Gävlea. Tu se proizvodi papir, tekstil, 
celuloza i obrađuje drvo.

Grad Sandviken u kom djeluje čeličana od 1860. poznat je po svojim pilama.  
Pored Gävlea, ostali veći centri su Söderhamn, Bollnäs i Hudiksvall.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Gävleborg*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 26. 04. 2015.
2. 1 2  „Sweden: Gävleborg" (engleski). City population. Pristupljeno 26. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Gävleborg (grofovija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice Grofovije Gävleborg (`sv`)
* *Gävleborg* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

 p • r • u  **Švedske grofovije** 

Zastava ŠvedskeZastava Švedske
Blekinge • Dalarna • Gävleborg • Gotland • 
Halland • Jämtland • Jönköping • Kalmar • Kronoberg • 
Norrbotten • Örebro • Östergötland • Skåne • 
Södermanland • Stockholm • Uppsala • Värmland • 
Västerbotten • Västernorrland • Västmanland • 
Västra Götaland
**Greater Manchester** (prevedeno *Veliki Manchester*) je metropolitanska grofovija na sjeverozapadu Engleske od 2,682,528 stanovnika, koji žive na 
površini od 1,276 km².

Između 1974. - 1986. Greater Manchester je bio administrativna jedinica, ali je 1986 izgubio tu funkciju, jer su njegovi konstitutivni okruzi postali samostalne administrativne jedinice. Tako da je danas Greater Manchester ceremonijalna grofovija i geografski pojam bez administrativnih organa.

Geografske karakteristike
-------------------------

Greater Manchester leži u regiji Severozapadna Engleska, na istoku leži masiv Pennines, presjecan dubokim dolinama, dok se na zapadu proteže ravnica pokrivena glacijalnom glinom koju presjeca rijeka Mersey.

Greater Manchester se sastoji od 10 metropolitanskih okruga: Bolton, Bury, Oldham, 
Rochdale, Stockport, Tameside, Trafford, Wigan i dva grada Salford i Manchester.

Najveći dio countya, uključujući i centre Manchestera i Salforda, bili su dio historijskog
Lancashire countya.

Historija
---------

Antički Mamucium (Manchester) bio je važna raskrsnica rimskih puteva. Od kad se pamuk sredinom 17. vijeka, počeo 
koristiti za tkanine - Manchester je postao važan centar za trgovinu tom robom. Krajem 18. vijeka, nakon 
unapređenja tkanja i predenje, taj kraj postao je lider za obradu pamuka. Gradovi kao što su Bolton, Bury, Rochdale i
Oldham, specijalizirani za predenje pamuka, narasli su preko noći, a Manchester je postao glavni trgovački centar. 
Povećana potražnja za ugljenom u 18. i 19. vijeku, rezultirala je otvaranjem brojnih rudnika i rudarskih naselja sjeverno i istočno od Manchestera.

Izgradnja Manchesterskog kanala 1894. pretvorila je Manchester u luku, pa je kraj postao važan centar industrije metala.
U drugoj polovici 20. vijeka, kraj je privukao brojne kompanije lake industrije, transporta i logistike, a sam Manchester izrastao je u važan 
financijski i administrativni centar.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Greater Manchester*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 14. 09. 2016.

Vanjske veze
------------

***Greater Manchester*** na Wikimedijinoj ostavi

* GMCA Arhivirano 2016-10-13 na Wayback Machine-u (`en`)
* *Greater Manchester* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

| * p
* r
* u
1974–1996 ←   Engleske ceremonijalne grofovije   → trenutne |
| --- |
| 
Bedfordshire •
Berkshire •
City of Bristol •
Buckinghamshire •
Cambridgeshire •
Cheshire •
Cornwall •
Cumbria •
Derbyshire •
Devon •
Dorset •
Durham •
East Riding of Yorkshire •
East Sussex •
Essex •
Gloucestershire •
Greater London •
Greater Manchester •
Hampshire •
Herefordshire •
Hertfordshire •
Isle of Wight •
Kent •
Lancashire •
Leicestershire •
Lincolnshire •
City of London •
Merseyside •
Norfolk •
Northamptonshire •
Northumberland •
North Yorkshire •
Nottinghamshire •
Oxfordshire •
Rutland •
Shropshire •
Somerset •
South Yorkshire •
Staffordshire •
Suffolk •
Surrey •
Tyne and Wear •
Warwickshire •
West Midlands •
West Sussex •
West Yorkshire •
Wiltshire •
Worcestershire
 |
**La Victoria** je grad od 112,100 stanovnika u saveznoj državi Aragua na sjeveru Venecuele. 

On je i administrativni centar Općine José Félix Ribas.

Geografske i klimatske karakteristike
-------------------------------------

La Victoria leži u kotlini Jezera Valencia duž rijeke Aragua, na nadmorskoj visini od 550 metara, istočno od Turmera i Maracaya.

Historija
---------

La Victoria je službeno osnovana 18. novembra 1620. kad je dobila ime **Pueblo de Nuestra Senora de La Victoria**. To ime bilo je odabir španjolskog kralja, koji je htio da novosnovana naselja u Americi nose neku uspomenu na slavnu Bitku kod Lepanta. U to vrijeme čvrsto su vjerovali da je pobjeda izvojevana uz pomoć Svete Marije, pa su je i nazvali Naša gospođa od pobjede.

Kod grada se 1812. u vrijeme Venezuelanskog rata za nezavisnost odigrala Bitka u kojoj su pobjedu odnjele venecuelanske snage.

La Victoria je status grada dobila 1814. zahvaljujući tome što je bila sjedište biskupije za dolinu rijeke Aragua. Tokom 19. vijeka glavna privredna aktivnost bila je poljoprivreda, na velikim hacijendama na kojima se uzgajala šećerna trska, kukuruz i voće.
Sve do 1917. La Victoria je bila glavni grad Države Aragua, tad je administracija prebačena u Maracay.

Nakon 1960- ih grad je počeo eksplozivno rasti zahvaljujući rastu industrije, tad su progutana prigradska naselja Las Tejerías, El Consejo i San Mateo.

Današna La Victoria je grad metalne i prehrambene industrije.

Izvori
------

1. 1 2  „*Somos La Victoria*" (španjolski). Alcaldía del Municipio José Félix Ribas. Arhivirano iz originala na datum 2015-11-05. Pristupljeno 31. 10. 2017.
2. 1 2 3 4  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 31. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

***La Victoria, Venezuela*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Somos La Victoria* Arhivirano 2015-11-05 na Wayback Machine-u (`es`)
**Hebridi** (engl. , gelski: *Innse Gall*) je arhipelag dug oko 200 kilometara pored zapadne obale Škotske u Hebridskom moru. Ponekad ga se zove **Zapadni otoci** (West islands). 

Hebridi se dijele na dvije otočke skupine;

* **Unutrašnji Hebridi**: Islay, Jura, Skye, Mull, Raasay, Tiree i Mali otoci
* **Vanjski Hebridi**: Barra, Berneray, Lewis i Harris, Sjeverni Uist, Južni Uist i Sv. Kilda

Arhipelag formira oko 500 otoka ukupne površine 7.285 km². Naseljeno je samo 70 do 80 otoka. Broj stanovnika je oko 44.600 (podaci iz 2001). U geološkom smislu, stene Hebrida su najstarije stene Britanskih ostrva. Najviši vrh leži na otoku Skye, visok 993 metra. 

Većina govornika škotskog gelskog jezika živi na Hebridima, ili je poreklom sa ovih ostrva. Otuda je neobično da gelsko ime ovih ostrva (*Innse Gall*) znači „ostrva ne-gela" ili „ostrva stranaca". Ovaj naziv potiče iz vremena vikinške vladavine.

Klima
-----

Na arhipelagu vlada blaga klima zbog utjecaja Golfske struje. Januarske temperature su oko 4-5 °C, a 12-16 °C leti. Kiše su česte, a godišnja količina padavina je 1.000-1.200 milimetara. Hebridi su stalno izloženi jakim vetrovima. Prosečna brzina vetrova je preko 20 km/h, a često dostižu brzinu od 50-85 km/h.

Istorija
--------

U najvećem delu istorija Hebrida se poklapa sa istorijom Škotske. U vreme kraljevine Dalriada ostrva su pripadala Irskoj. Od 572. do 1266. bila su posed Norvežana. U 10. i 11. veku ovde se stvorila mešana gelsko-nordijska kultura. Od 13. veka Herbidi su bili centralni deo poseda klana Donald. To je bila škotska potkraljevina koja je na vrhuncu moći obuhvatala severnu Irsku i zapadnu obalu Škotske. Malo ostrvo Jona je bilo centar ove teritorije i tradicionalno duhovno središte Škotske. Hrišćanstvo se iz Irske širilo na Škotsku preko ovog ostrva, počev od 563.

Povezano
--------

* Novi Hebridi
* Uvertira Hebridi

Spoljašnje veze
---------------

***Hebridi*** na Wikimedijinoj ostavi

* Veće Zapadnih ostrva
* Vodič po ostrvima

  
Koordinate: 57° 50' sgš, 7° 00' zgd
María Ignacia Melina snimljena 1892. u u Loretu, u 85.-toj godini života. Jedna od 4 posljednjih Guaycura Indijanaca. Njezin otac bio je polukrvni, a majka punokrva Guaycura (Waicuri). Ne postoji nijedna fotografija njima srodnih Pericu Indijanaca. Foto: León Diguet. **Guaycuran** (često nazivana i Waicuri-Pericu).- jedna od problematičnih porodica indijanskih jezika, danas izumrlih, koji su se govorili do uništenja domorodaca na poluotoku California u Meksiku. -Porodica je po staroj klasifikaciji uključivana u Veliku porodicu Hokan-Siouan. jezici plemena koji nose njihovo ime gotovo su potpuno nepoznati zbog neistraženosti, etnički su također slabo poznati. Nekada, do naseljavanja bijelog čovjeka, bijahu brojno stanovništvo današnje meksičke države Baja California Sur. Prema oskudnim podacima predstavnici bi mogli biti: Aripa (Aripe), Cora, Didu, Edu, Ika (Ica), Monqui, Pericu, Uchita, Waicuri i vjerojatno još poneka skupina.

Eksterni linkovi
----------------

* An Expedition to the Guaycura Nation in the Californias: The Guaycuran Language

| * p
* r
* u
Indijanci :: Hoka |
| --- |
| 
Chimarikan • Chumashan • Esselenian • Guaycuran • Jicaquean • Kulanapan • Palaihnihan • Quoratean • Salinan • Sastean • Serian • Tequistlatecan • Tlapanecan • Yanan • Yuman • Washoan • Yurumanguí
 |

| * p
* r
* u
Hoka :: Guaycuran |
| --- |
| 
Aripa • Callejue • Cora • Didú • Edú • Ika • Isleño • Monqui • Pericu • Periúe • Uchita • Waicuri
 |
**Heckler & Koch GmbH** (**H&K**, **HK**) (njemački izgovor: [ˈhɛklɐʔʊntˈkɔx]) je njemački vojno-industrijski proizvođač pištolja, jurišnih i borbenih pušaka, kratkih strojnica i bacača granata. 

Heckler & Koch Grupa obuhvaća Heckler & Koch GmbH (dioničko društvo), H&K Defense (vojna podružnica), NSAF Ltd. (privatno podijeljena tvrtka) i H&K France SAS.

Neke od njihovih proizvoda uključuju kratku strojnicu MP5 (i varijante), borbenu pušku G3, HK416/417, MP7, UMP, pištolje USP, te snajpersku pušku PSG1 koja se smatra kao najskupljom i najpreciznijom polautomatskom puškom. Sva oružja koja proizvodi H&K su većinom imenovana s prefiksima "HK" i službenom oznakom, dok se sufiksi koriste za inačice.

H&K ima povijest o inovaciji vatrenog oružja, kao što je uporaba polimera kod dizajna oružja i korištenje integralnih šina za baterijske lampe na pištoljima. HK je također razvio suvremeno poligonalno užljebljenje, prepoznatljivo po svojoj jakoj preciznosti, te povećanom brzinom napuštanja cijevi i vijeku trajanja cijevi. Nisu se svi tehnološko ambiciozni dizajni H&K-a uzdizali do komercijalno uspješnih proizvoda (npr. napredna, ali sada napuštena jurišna puška G11 koja je pucala veoma brzo streljivo bez čahura). H&K proizvodi malena vatrena oružja (*small arms*), od pištolja do strojnica i bacača granata.

Vanjske veze
------------

* Heckler & Koch

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Heckler & Koch** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Heckler & Koch** |

| * p
* r
* u
Heckler & Koch |
| --- |
| Pištolji | HK 4 • HK 45 • HK P7 • HK USP • HK P9 • HK P11 • HK UCP • HK P2000 • HK P30 • HP VP70 • HK MK23 |
| Puške | HK 416 • HK 417 • HK G3 • HK 32 • HK 33 • HK 53 • HK G36 • HK G41 |
| Mitraljezi | HK 11 • HK 13 • HK 21 • HK 23 • HK MG4 |
| Bacači granata | HK 69 • HK 79 • AG-C/GLM • HK AG36 • HK GMG |
| Snajperske puške | HK PSG1 • HK MSG1 • HK MSG90 • HK BASR |
| Sačmarice | HK CAWS • HK FP6 |
| Sportske puške | HK SL6 • HK SL7 • HK SR9 |
**Greta Nissen** (pravim imenom *Grethe Ruzt-Nissen*; 30. januar 1906 - 15. maj 1988) je bila američka filmska glumica rodom iz Norveške, koja se smatra jednom od poznatijih žrtava uvođenja zvučnog filma u Hollywood. Nissen je karijeru započela 1922. u domovini kao balerina, a 1924. je došla na Broadway, gdje ju je otkrio hollywoodski producent Jesse L. Lasky. Slijedilo je nekoliko prestižnih projekata i kritike koje su je uspoređivale sa Sarah Bernhardt. Godine 1927. ju je Howard Hughes angažirao za glavnu žensku ulogu britanske aristokratkinje u svom nijemom ratnom spektaklu *Anđeli pakla*. Međutim, usred produkcije je odlučio film snimiti kao zvučni; Nissen, sa svojim primjetnim norveškim naglaskom nije bila adekvatna za ulogu, pa ju je zamijenio sa mlađom Jean Harlow. Nissen je nakon toga nastavila nastupati u nekoliko manje poznatih filmova, a nakon nastupa u nekoliko britanskih filmova je 1935. napustila glumu.

Izabrana filmografija
---------------------

* *The Wanderer* (1925)
* *The King on Main Street* (1925)
* *The Lucky Lady* (1926)
* *The Popular Sin* (1926)
* *Blind Alleys* (1927)
* *Fazil* (1928)
* *Women of All Nations* (1931)
* *Transatlantic* (1931)
* *Ambassador Bill* (1931)
* *Silent Witness* (1932)
* *Honours Easy* (1935)

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Greta Nissen*** na Wikimedijinoj ostavi

* Greta Nissen na Allmovieu
* Photographs and literature
* Greta Nissen na Find a Grave
* Greta Nissen na IMDb-u (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 26085010
* LCCN: n86075573
* ISNI: 0000 0000 2855 8787
* GND: 1274659396
* BNF: cb14693301h (podaci)

 |
**Germanizam** je reč, izraz ili rečenička konstrukcija uzeta iz nemačkog ili nekog drugog germanskog jezika.

Primeri ovakvih reči su: *malati* umesto *slikati*, *špacirati* um. *šetati*, *pegla* um. *glačalo*, *šporet* um. *štednjak*, *šrafciger* um. *odvijač* (kao i još mnogi izrazi iz mehanike). Neki germanizmi su ušli u književni jezik: *vaga* (die Wage), *ceh* (die Zeche) itd.

Osim pojedinačnih reči tu su i sledeći obrti: soba *za izdati* pod kiriju (od nemačke konstrukcije *zu* + infinitiv); on je sebi *dao načiniti* par odela; *deset godina star*. Zatim *doći k sebi* (od nem. *zu sich kommen*) um. osvestiti se; *bez da ja za to znam* um. a da ja za to ne znam; *bez da kažem* (nem. *ohne zu sagen*) um. da ne kažem. Pominju se i primeri *sa i bez vrednosti*; *pola tri* um. dva i po, *profesor na gimnaziji* um. profesor gimnazije, *kod prijema* um. pri prijemu itd. 

Neke srpskohrvatske reči su stvorene u duhu nemačkog jezika: *izgledati* (nem. aussehen) um. činiti se, *dopasti se* (nem. gefallen) um. svideti se, *vodopad* (nem. Wasserfall) um. slap i dr. Kurir.

Literatura
----------

* *Enciklopedijski leksikon* Mozaik znanja: Srpskohrvatski jezik, Interpres Beograd 1972.
* Kordić, Snježana (1991). „Germanizmi u osječkom govoru danas". u: Andrijašević, Marin; Vrhovac, Yvonne ur. *Prožimanje kultura i jezika*. Zagreb: Hrvatsko društvo za primijenjenu lingvistiku. str. 89–97. OCLC 443222199. SSRN 3434569. CROSBI 447532. S2CID 64774247. Pristupljeno 2022-05-09.
Honduraški zaljev na mapi Centralne Amerike.
**Honduraški zaljev** (španjolski: *Golfo de Honduras*) je veliki zaljev u Karipskom moru koji se proteže duž karipskih obala Hondurasa, Gvatemale i Belizea. U smjeru sjever-jug, zaljev se proteže od grada Dangrige u Belizeu do La Ceibe u Hondurasu, dužinom od oko 200 km. 

Zbog kompleksne dinamike obalnih i otvorenih voda, pomiješanih s oceanskim strujama, Honduraški zaljev predstavlja praktički jedinstveni ekosistem koji obiluje estuarijima, barijernim otocima, lagunama, šumama mangrova, morskim dnom prekrivenim morskom travom, otočićima (*keys*) i koraljnim grebenima. Koraljni greben Belizea, koji čini dio gotovo 900 km dugog Mezoameričkog koraljnog grebena, proteže se unutarnjom stranom Honduraškog zaljeva, a tu se nalaze još i skupina otočića (*keys*) znana kao Pelican Cays.

U zaljev se ulijevaju vode iz čak 12 rijeka, s ukupnim prilivom od oko 1232 m³/s. Među te rijeke spadaju Moho, Sarstún, Río Dulce, Motagua i Ulúa. Velike količine sedimenta iz rijeka postepeno prijete morskom ekosistemu.

Historijski, Honduraški zaljev je poznat kao lokacija na kojoj je slavni gusar Crnobradi, tokom zime 1717/1718. napadao i pljačkao brodove koji su putovali iz i u Meksiko preko zaljeva. U travnju 1718. kod atola Turneffe, Crnobradi je napao brodicu *Adventure* i prisilio njezina kapetana, Davida Herriota, da mu se pridruži. Nakon toga, Crnobradi je drugog gusara, Israela Handsa, imenovao kapetanom *Adventurea* i krenuo prema Sjevernoj Karolini.

Vanjske veze
------------

***Honduraški zaljev*** na Wikimedijinoj ostavi

* When Blackbeard Scourged the Seas, History.org

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 243891216
* LCCN: sh85061838
* BNF: cb15419829v (podaci)
* BNE: XX5419484

 |
**Greenock** (škotsko-gelski: *Grianaig*) je lučki grad na zapadu
Škotske od 44,248 stanovnika, on je i administrativni centar područnog savjeta
Inverclyde, ali tradicijski podpada pod namjesništvo - Renfrewshire.

Geografske karakteristike
-------------------------

Greenock leži na dnu zaljeva Firth of Clyde, udaljen četrdesetak km sjeverozapadno od Glasgowa.
Okružen brdima, grad se u velikoj mjeri rastegao uz obalni pojas, koji se maksimalno proteže do otprilike km 6,5 km. Najuži dio je stara industrijska zona, dok stambena naselja podignuta od 19. vijeka i kasnije, imaju više prostora.

Historija
---------

Greenock je u 17. vijeku bio malo ribarsko selo, od jednog reda slamnatih koliba, sve se to promjenilo od kad je postao luka, koja se tokom 18. i 19. vijeka stalno proširivala. Uz nju su izniknule šećerane, predionice pamuka i veliko brodogradilište, koje se danas proteže do Port Glasgowa. U njemu je izgrađeno puno ratnih i putničkih 
brodova i putničkih brodova. 
Stara luka dovršena 1710. permanentno je poboljšavana i dograđivana, pa danas ima sve vrste dokova, od suhih do onih za plimu i 
čišćenje brodskog dna. 
Za Drugog svjetskog rata Greenock je bio baza prebjeglih francuskih ratnih brodova, pa je zbog tog bio 
i meta snažnih zračnih napada Luftwaffe, pa je i poprilično stradao.

Nakon pada lučkog prometa i tradicionalih industrija, krajem 20. vijeka, Greenock se našao u krizi. Iz nje sporo izlazi, mjenjajući proizvodnju, koja 
se danas fokusira na kompjutore i elektroniku, ali je i pored toga Greenock još uvijek najveća kontejnerska luka zapadne Škotske.

Znamenitosti
------------

U Greenocku je rođen James Watt (1736. - 1819), izumitelj parnoga stroja. Zbog tog grad ima puno mjesta i objekata, koji 
nose njegovo ime, najznačajniji su; Naučna biblioteka, muzej i Memorijalna inženjerska škola za navigaciju, radio i radar, podignuta na mjestu gdje 
mu je stajala rodna kuća, uz to ima i spomenik sa skulpturom.

Na brdu iznad grada podignut je veliki granitni križ u spomen na francuske mornare poginule u bitkama na Atlantiku.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: Scotland" (engleski). City population. Pristupljeno 4. 12. 2014.
2. 1 2 3 4 5   „*Greenock*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 4. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

***Greenock*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Greenock* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Iglozub** (lat. *Chauliodus sloani*) ili **iglozub strašni** je riba iz porodice Stomiidae. Ponegdje je zovu i morska guja. Ova riba, strašnog izgleda je stanovnik velikih dubina, naime, živi na dubinama između 200 i 4700 metara iako je se najčešće može naći na područjima između 500 i 1000 m. Iglozub je lako prepoznatljiv po velikim ustima i enormnim oštrim zubima, koji su toliko dugi da ne mogu stati unutar usta, već se nalaze ispred njih. Tijelo je duguljasto, srebrenkaste boje, a po tijelu ima veliki broj fotofora, koje luče svijetlo. Lučenje svijetla privlači manje ribe kojima se iglozub hrani. Noću ga se može pronaći na manjim dubinama, a danju dublje, prati ponašanje manje ribe, tj. svoje hrane. Naraste do 35 cm.

Napomena
--------

Premda se na mnogo mjesta (neka i vrlo ozbiljna) može naći da je iglozub otrovan, te da ga treba izbjegavati, to nije točno, dapače, osim svojih zuba i izgleda, iglozub je za ljude bezopasan.

Rasprostranjenost
-----------------

Iglozub je riba dubokog mora, te je stoga ili vrlo rijedak u obalnim morima ili ga tamo nema. Obitava u toplijim dijelovima srednjeg Atlantika, u sjevernom dijelu Indijskog oceana, te u istočnom dijelu Pacifika, sjeverno od ekvatora. Može se pronaći i u Mediteranu, te Južnom i Istočnom kineskom moru.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Iglozub strašni Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u (nemo-hr.com)
2. ↑  (`en`) Sloane's viperfish (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Iglozub** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Iglozub** |

***Iglozub*** na Wikimedijinoj ostavi
**Jerešin** ili **Jerošin** odgovara današnjem selu **Herešin** (najbliži je grad Koprivnica), premda je jedan Jerešin smješten južnije (najbliži grad Bjelovar). 

Selo Herešin pripada poštanskom uredu 48000 Koprivnica.

Povijest
--------

Srednjovjekovni Jerešin se spominje **1478**. godine, a iste godine tamo su Pavao i Juraj Brodarić. U Jerešinu se oko 1480. godine rodio znameniti diplomat, humanistički pisac i povjesničar Stjepan Brodarić. Godine 1495. Jerešin posjeduje plemić Ivan sa 7 poreznih dimova, a godine 1507. plemić Matija Brodarić je posjedovao 6 dimova. On je svoj posjed 1513. godine proširio na 9 poreznih dimova koji broj zadržava 1517. i 1520. godine, a kao suvlasnik se javlja Franjo Brodarić sa 3 dima, njegov je dio 1517. i 1520. godine smanjen na 2 porezna dima. Iako se mislilo da je iz ovoga Herešina bio i zagrebački biskup Petar Herešinec novija su istraživanja otkrila da je on podrijetlom iz nestalog sela Herešinec kraj današnjeg Bjelovara.

Dugo nespominjanje upućuje da je selo bilo vjerojatno uništeno u vrijeme osmanskih napada. U okolici Koprivnice se 1635. neko zemljište površine 9 jutara prepustilo kraljevskom fisku jer civilni podanici nisu donijeli dokaze da je pravno pripadalo njima. Zbog sličnih prava kraljevski je fisk iste 1635. zadržao prava na zemljište u Herešinu (Jerešinu), na sjenokoše u Sigecu i Petrovcima te na krčevinu zvanu križanje. Kako se tada ne spominje selo Herešin nego samo posjed vjerojatno još nije bilo obnovljeno naselje.
Herešin se nakon toga ne spominje do 1659. godine kada ima 7 kućedomaćina, što bi značilo da je do obnove naselja moralo doći sredinom 17. stolljeća. Do kraja 17. stoljeća, Herešin je imao 11 kućedomaćina, tj. povećao je svoje stanovništvo za približno 50 posto. 

Iako o tome izvori šute, moguće je pretpostaviti privatno vlasništvo nad Herešinom u kontinuitetu od srednjega vijeka. 

Primjerice 1673.-1675. vlasnici Oštarije i Herešina (infra Caproncza, Ostarije et Hersin) su bili pripadnici obitelji Dvorničići. Podložnici su imali kmetski status (coloni), a plaćali su 1 rajnski forint kraljevske dike. Nije jasno gdje su se točno nalazile Oštarije, ali se one još 1629. godine spominju kao vlasništvo obitelji Gabrijela Dvorničića (infra Caproncza, Ostarya, Gabrielis Duornichich). Iz obitelji Dvorničić je bio znameniti pravnik Baltazar Dvorničić Napuly.

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Herešin** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Hamilkar Bošković** (Šibenik, 29. ožujka 1874. - Zagreb, 17. prosinca 1947.), hrvatski filmski poduzetnik

S Juliom Bergmannom 1917. utemeljio je Croatia film k. d. prvo hrvatsko filmsko poduzeće, koje je te godine snimilo prvi hrvatski igrani film: "Brcko u Zagrebu" (scenarij: Arnošt Grund, redatelj: Arsen Maas), koji je 28. kolovoza prikazan u zagrebačkom kinu Metropol te u iduće dvije godine još sedam filmova s domaćim glumcima (8. prosinca u kinu Apolo prikazan film Matija Gubec, kojega je prema scenariju Marije Jurić Zagorke režirao Aca Binički), Gospođa sa suncokretom, Mokra pustolovina.

Godine 1919. u Zagrebu osnovao je poduzeće Jugoslavija film k.d. s Teodorom Milić-Žumberskim, proizvevši nekoliko filmova ("Jeftina košta", "Brišem i sudim" (redatelja Arnošta Grunda, u glavnoj ulozi Ignjat Borštnik), "Kovač raspela" (režija Heinz Hanus), "U lavljem kavezu" (režija Arnošt Grund ).

Vanjske poveznice
-----------------

* Hamilkar Bošković, Geni.com
* Hamilkar Bošković na IMDb-u (`en`)
**Michael**, poznatiji pod nadimkom ***Great Michael***, je karaka koja je godine 1512. porinuta u Škotskoj te služila kao ratni brod Kraljevske škotske mornarice.

*Michael* je bio dug 73 m i širok 11 m. Deplasman mu je iznosio 1000 t. Imao je četiri jarbola, te 24 topa i veći broj manjih artiljerijskih oruđa. Posada mu se sastojala od 300 mornara, 120 topnika i preko 1000 vojnika.

*Michael* je bio najveći ratni brod u zapadnoj Evropi svog vremena, i mnogi danas pogrešno misle da je to bio škotski odgovor na englesku *Mary Rose*. U stvari, brod je ime dobio po arhanđelu Mihovilu, te je bio namijenjen vođenju križarskog rata protiv Otomanskog imperija u svrhu oslobođenja Palestine.

Međutim, sklapanje saveza između Škotske i Francuske je *Great Michael* umjesto toga dovelo do upotrebe u ratu protiv Engleske. U augustu 1513. je bio dio škotske ekspedicije s ciljem napada na tadašnje engleske posjede u Francuskoj. No, umjesto toga Great Michael je sudjelovao u prepadu na Carrickfergus u Irskoj.

Vrlo brzo se pokazalo da je održavanje tako velikog broda iznad škotskih financijskih mogućnosti. U augustu 1513. je prodan Francuskoj gdje je postao dijelom francuske flote u Brestu. Škotski kroničari tvrde da su Francuzi dozvolili da taj brod "istrune", iako postoje indicije da je bio korišten u čuvenoj bitci kod Solenta tri desetlječa kasnije.

Gradnja Great Michaela je engleskog kralja Henryja VIII natjerala da naruči izgradnju još veće karake poznate kao *Great Harry*.
**Gävle** čita se **Jevle** je grad i luka na jugoistoku Švedske od 71,033 stanovnika dok kao 
općina ima 95,055 stanovnika.

Gävle je i administrativni centar Grofovije Gävleborg u kojoj živi 276,508 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Gävle leži u uvali Botnijskog zaljeva, sjeverozapadno od Stockholma.

Historija
---------

Gävle se kao naselje prvi put spominje još u 8. vijeku, iako je kraljevsku povelju o statusu grada dobio tek 1786..

Unatoč čestim požarima, Gävle je iz malog ribarskog sela izrastao u najveći izvozni centar Norrlanda i sjevernog dijela 
regije Bergslagen, u kojoj se iskapa željezna ruda.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost grada je restaurirani zamak iz 16. vijeka i palača suda iz 18. vijeka. Jugoistočno od grada, kod Järvste nalazi se 
vikinška nekropola, a obližnji Furuvik je popularno ladanjsko mjesto.

Privreda, obrazovanje
---------------------

Gävle je industrijski grad u kom se proizvodi i papir, porculan i koža, pored toga ima i brodogradilište.

U gradu djeluje Koledž Gävle.

Gradovi prijatelji
------------------

* Latvija, Jūrmala
* SAD, Galva
* Danska, Næstved
* Finska, Rauma
* Norveška, Gjøvik

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „Sweden: Gävle" (engleski). City population. Pristupljeno 26. 04. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Gävle*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 26. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Gävle*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gävle* (`en`)
* *Gävle* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Heraklo od Makedonije** (cca. 327. pne. - 309. pne.) je bio vanbračni sin makedonskog kralja Aleksandra Velikog i perzijske plemkinje Barsine, njegove ljubavnice. Ime je dobio po istoimenom mitološkom junaku čijim su se potomcima smatrali članovi makedonske kraljevske kuće Argeada. 

Kada je Aleksandar umro 323. pne. Barsina je, uz pomoć Nearha, bezuspješno pokušala Herakla nametnuti kao nasljednika. Dijadosi su se umjesto toga odlučili za suvladarstvo Aleksandrovog epileptičnog brata Filipa i nerođenog sina Aleksandra IV. Barsina se potom s djetetom sklonila u Pergam, gdje je Heraklo živio sve do 310. ili 309. pne. kada je Kasandar ubio Aleksandra IV. Tada je makedonski regent Poliperhon počeo tvrditi da je upravo Heraklo nalegitmniji nasljednik. Kasandar je tada podmitio Poliperhona da ubije Barsinu i Herakla, što je učinjeno.

Antički izvori su podijeljeni oko toga da li je Heraklo bio Aleksandrov sin, ili da li je Barsina uopće bila njegova ljubavnica. Postoje špekulacije da se Heraklo pojavio kao pretendent na prijestolje manje zbog porijekla, a više zbog fizičke sličnosti s mladim Aleksandrom.

Napomene
--------

Eksterni linkovi
----------------

* A detailed biography of Heracles' mother Barsine
* A genealogical tree of Heracles
**Guido od Toskane** (ili *Wido*; ponekad navođen i kao **Guido od Lucce**; italijanski: ; ? - 929) bio je vojvoda Lucce i markgrof Toskane od 915. do smrti. Markgrofoviju je naslijedio od svog oca Adalberta II, iako je na samom početku do 916. kao regent vladala Berta, kćer kralja Lotara II od Lotaringije.

Oko 920. je postavio dvor u Mantovi. Godine 924. ili 925. se oženio za Maroziu, rimsku plemkinju i kćer uticajnog klana Teofilakta koja je u doba tzv. *saeculum obscuruma* dominirala papinstvom. Maroziji je to bio drugi brak. Njega je iskoristila kako bi se obračunala sa svojim navodnim ljubavnikom papom Ivanom X. Godine 928. su Guidove trupe ušle u Rim i izvršile državni udar prilikom koga je Ivan zarobljen, bačen u Anđeosku tvrđavu i u njoj ubijen davljenjem ili izgladnjivanjem. Sa Marozijom je imao kćer po imenu Bertha. Umro je sljedeće godine. Naslijedio ga je brat Lambert.

Eksterni linkovi
----------------

* Guido di Tuscania (?-929) na Familypedia,  eksterni wiki

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Adalbert II** | **Markgrof Toskane**915–929 | Slijedi:**Lambert** |