|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Kuh-e Karkas**. Za druga značenja, v. Kuh-e Karkas (razvrstavanje).* |

**Kuh-e Karkas** (perz. كوه کرکس; dosl. *Planina supova*) je planina na sjeverozapadu Isfahanske pokrajine u Iranu. Dijelom je Centralnoiranskog masiva i nadmorska visina najvišeg vrha ovisno o izvorima iznosi od 3895 do 3910 m. Kuh-e Karkas obiluje faunom zbog čega je kroz historiju bio carskim lovištem, no danas je strogo zaštićeno područje. U podnožju ovog planinskog lanca smješteni su iranski gradovi Kašan i Natanz.

Etimologija
-----------

Uvriježeno je da *Kuh-e Karkas* podrazumijeva planinu supova (perz. *kuh* ⇒ planina; *karkas* ⇒ sup), čemu u prilog ide da je planina zaista staništem raznih vrsta strvinara o kojima su pisali i srednjovjekovni autori. Drugi stručnjaci skloni su još starijem etimološkom podrijetlu pa oronim dovode u vezu s Kasitima, drevnim narodom koji je naseljavao Iransku visoravan sredinom 2. milenijuma pne. Naime, prema tumačenju ukrajinskog iranologa R. Ghirshmana, *kar-kasi* podrazumijeva grad Kasita (akad. *kar* ⇒ grad; *kasi* ⇒ Kasiti). Ovoj teoriji ide u prilog podatak da su Kasiti ostali upamćeni po naprednoj metalurgiji, dok je upravo kod Arismana u podnožju Kuh-e Karkasa pronađen jedan od najvećih i najstarijih metalurških arheoloških kompleksa.

Geografija
----------

*Glavni članak: Geografija Irana*
Kuh-e Karkas smješten je u središnjem Iranu i ovisno o kontekstu može implicirati najviši planinski vrh (3910 m), planinski masiv približno određen potezom Natanz – Keše – Handžan, te 150-ak km dugačak planinski lanac koji se proteže uz Ardestan, Natanz i Kašan. Najproširenije značenje pojavljuje se u „Granicama svijeta" (arap. *Ḥodūd al-ʿālam*), djelu nepoznatog perzijskog autora iz 982. godine u kojem Karkas kao područje obuhvaća čak i istočna pustinjska područja Dašt-e Kavira i Luta. Planina se javlja i u drugim djelima najranijih islamskih geografa: Mukadasi ga opisuje najvišim vrhom iranskih pustinjskih krajeva, Istahri ga spominje u kontekstu pljačkaškog utočišta, a Mustavfi piše da se radi o usamljenoj planini na kojoj se gnijezde strvinari odnosno obitavaju divlje koze. Protežući se širinom od 40-ak km u smjeru sjeverozapad-jugoistok, masiv Kuh-e Karkasa odvaja dva dijela Iranske visoravni bitno različite nadmorske visine − do 1000 m s gornje odnosno iznad 2000 m s donje strane. Lanac je poprečno ispresjecan dolinama manjih rijeka među kojima se ističu Čime-Rud i Barz-Rud. Arheološki lokaliteti kod Abjane svjedoče da su ova planinska područja kontinuirano naseljena još od starog vijeka. Drugi planinski vrhovi Karkasovog masiva viši od 3000 m su Kamar-Siah (3217 m), Kašk-Hane (3330 m) i Kalabe-Šah (3412 m).

Geologija
---------

Planinski lanac Kuh-e Karkasa dijelom je prostranijeg Centralnoiranskog masiva koje se gotovo pravocrtno proteže u smjeru sjeverozapad-jugoistok, a geološki je oblikovano tijekom tercijara. Masiv sastavljen uglavnom od plutonita (diorita i granita) nadvija se nad prekambrijsko-paleozojskom podlogom koja se pruža sjeveroistočno, dok se jugozapadno proteže viši pojas metamorfnih i intruzivnih stijena iz ere mezozoika. Najrasprostranjenije metalne mineralne sirovine su bakar, olovo i cink, a rudarstvo i metalurgija sudeći prema arheološkim nalazištima iz obližnjeg Arismana bili su aktivni još početkom 4. milenijuma pne. Ležišta salitre i sumpora tijekom safavidskog razdoblja iskorištavana su u vojne svrhe odnosno za proizvodnju baruta. Suvremeni rudnici danas se nalaze uglavnom na sjeveru u okolici Kašana.

Flora i fauna
-------------

Kuh-e Karkas obiluje florom i faunom, a blizina safavidske prijestolnice Isfahana učinila ga je omiljenim carskim lovištem. Životinjske vrste na njegovim obroncima uključuju zečeve, vukove, divlje koze i ovce, te 62 vrste ptica. Kuh-e Karkas danas je ekološko zaštićeno područje koje obuhvaća 92.100 ha.

Identificirane biljne vrste poredane do maksimalne nadmorske visine su:

* do 1800 m − *E. stellatae*, *S. inflate*
* do 2300 m − *P. aucheri*, *A. scopariae*
* do 2700 m − *A. bracteati*, *E. astragaletosum*, *H. scarioletum*, *A. sieberi*, *C. gaubae*, *S. artemisietum*, *P. abrotanoides*
* do 3000 m − *S. orientalis*, *A. parrowiani*, *B. tomentelli*, *E. Artemisietosum*, *E. Medicetosum*, *E. phlomicetosum*
* do 3100 m − *A. aucheri*

Povezano
--------

* Geografija Irana
* Centralnoiranski masiv
* Isfahanska pokrajina

Literatura
----------

* (`en`) Bartol'd, Vasilij Vladimirovich (1937.). u: Minorsky, Vladimir Fedorovich: *The Regions of the World: a Persian Geography*, E. J. W. Gibb memorial series **XI**. London: Luzac, str. 126.-222, OCLC 46183744.
* (`en`) DAI (4. srpnja 2011.). *Excavations in Arisman: Ancient Mining and Metallurgy in Western Central Iran*. Berlin: Deutsches Archäologisches Institut.
* (`en`) Davoudzadeh, Monir (1997.). "Iran", u: Moores, Eldridge M.; Fairbridge, Rhodes Whitmore: *Encyclopedia of European and Asian regional geology*. London; New York: Chapman & Hall, str. 401, ISBN 9780412740404, OCLC 38157559.
* (`en`) Ghirshman, Roman (1954.). *Iran: From the earliest times to the Islamic conquest*, III. izdanje, Harmondsworth, Middlesex: Penguin Books, str. 65, OCLC 312802048.
* (`en`) Khajeddin, Sayed Jamaleddin; Yeganeh, Hassan (1. kolovoza 2008.). *Plant communities of the Karkas Hunting-Prohibited Region, Isfahan-Iran*, Plant, Soil and Environment **LIV. 8**. Prague: Czech Academy of Agricultural Sciences, str. 347.-358, ISSN 1214-1178, OCLC 282257753.
* (`en`) Le Strange, Guy (1905.). *The Lands of the Eastern Caliphate: Mesopotamia, Persia, and Central Asia from the Moslem Conquest to the Time of Timur*. New York: Barnes & Noble, str. 208.-209, OCLC 1044046.

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Kuh-e Karkas** |