**Imunski odgovor** predstavlja fiziološki odgovor organizma koji započinje aktivacijom imunog sistema prispjelim antigenom, a uključuje (korisni) imunitet na patogene mikroorganizme, naprimjer, ali i štetni *(auto)imunitet* na vlastite antigene, alergije i '(auto)transplantate*.*

*Imunska reakcija* se ispoljava u interakciji specifičnog antigena i odgovarajućeg antitijela. Opća svojstvenost antigena je, prema tome, sposobnost iniciranja produkcije antitijela i vezivanja za njih. *Potpuni antigeni* posjeduju oba svojstva, a *nepotpuni* isključivo reagiraju sa antitijelima. Prema porijeklu, antigene dijelimo u prirodne (proteini, polisaharidi, mukopolisaharidi, izvjesni liposaharidi itd.) i *sintetičke* (poliaminokiseline: polifenilalanin, politriptofan itd.).

U imuni odgovor organizma poglavito su uključeni *T*– i *B*–limfociti i makrofagi. *T*–ćelije produciraju limfokine koji utiču na aktivnost drugih ćelija organizma–domaćina, dok *B*–limfociti *sazrijevaju* do produkcije imunoglobulina ili antitijela koji inter–reaguju sa različitim antigenima. Makrofagi "procesuiraju" antigene do imunogenih jedinica koje, s jedne strane, stimuliraju sazrijevanje *B*–limfocita u plazmocite koje produciraju antitijela, a s druge, podstiču oslobađanje limfokina iz *T*– ćelija.

*Komplement* je grupa "normalnih" serumskih proteina koji potpomažu imunitet organizma, a aktivirani su reakcijom antigen – antitijelo. [Već prvi kontakt organizma sa antigenom izaziva senzibilizaciju i pobuđuje primarni imuni odgovor. Ponovni kontakt senzibiliziranog organizma s istim antigenom, čak i na vremenskoj distanci od nekoliko sedmica, mjeseci ili godina, rezultira bržom i intenzivnijom reakcijom koja je okarakterizirana kao *sekundarni imuni odgovor*
(poznat i kao *anamnestička reakcija* ili "booster"– pojačani odgovor). Sekundarni imuni odgovor se prati mjerenjem nivoa cirkulirajućih antitijela u serumu. Imuni odgovor je moguće prenijeti iz senzibiliziranih u nesenzibilizirane jedinke preko seruma ili ćelija. Za imuni odgovor bitno je naglasiti da je visoko specifičan za pobuđujući antigen te da je, u normalnim okolnostima, usmjeren samo na strane (nevlastite) antigene.

Proces
------

Proizvedena antitijela u imunom procesu (*imunoantitijela*) će trajno reagirati sa provocirajućim antigenom svaki puta kada se on pojavi u organizmu ili ako se antigen i specifična antitijela izmiješaju u epruveti. Ponekad su antitijela permanentno prisutna i bez invazije odgovarajućeg antigena (npr. u *ABO* sistemu krvnih grupa – *normoantitijela*).

Općenito uzevši, registrirano je više specifičnih oblika reakcije antigen – antitijelo, a koji se tretiraju kao sekundarne manifestacije istoznačnog osnovnog fenomena. Kada se kao antigen javlja određeni dio ćelije, ova reakcija izaziva njegovu *aglutinaciju* (sljepljivanje, zgrušavanje) ili *lizu* (razgradnju). Ponekad se takva reakcija može detektirati i taloženjem (*precipitacijom*), što je relativno česta pojava. Pored toga, u imunim reakcijama se javljaju i *neutralizacija* (inaktivacija toksičnih antigena) i *opsonizacija* (povećavanje osjetljivosti antigena na fagocitozu, specijalnim imunim tijelima – *opsoninima*). Prema tome, na osnovu izloženog, možemo rezimirati da se imunitet organizma definira kao stanje otpornosti na određenu bolest (ili stranu organsku supstancu) koja se realizira putem imunog sistema (*T*– i *B*–limfociti i njihovi produkti: *limfokini* i *imunoglobulini*). Aktivni imunitet se razvija u organizmu kao rezultat imunog odgovora na specifični antigen. Pasivni imunitet je stečeni imunitet koji se ostvaruje injekcijom antitijela ili imuno–ćelija porijeklom iz drugog organizma. Za potpunije razumijevanje prirode i razvoja imuniteta, između ostalog, neophodno je i poznavanje još nekoliko temeljnih procesa i pojava, odnosno već pomenutih i drugih pojmova koji ih definiraju.

Odbrambena svojstva leukocita zasnivaju se na *fagocitozi*. Taj fenomen se ogleda u sposobnosti da prilikom prve invazije određenog antigena prvo reagiraju fagocitarne ćelije – *neutrofilni granulociti* i *monociti*, koje intracelularno razlažu prispjele antigene. Budući da se na istovjetan način eliminiraju svi antigeni, ovaj proces je označen kao *nespecifična imuna reakcija*. U daljem razvoju imunog odgovora, pomenutim fagocitima se pridružuju i *limfociti* koji kontaktno reagiraju sa dijelovima fagocitiranog antigena i skupa sa pomenutim fagocitima luče niz aktivnih supstanci (*kina*). Pritom fagociti i limfociti djeluju interaktivno i stimuliraju blastnu transformaciju limfocita. *Blasti* su relativno male ćelije – sa izrazito visokim mitotskim indeksom. Njihovom ubrzanom diobom, u limfnim organima se ostvaruju uvjeti za nastanak ekskluzivnih antitijela za diferenciranu eliminaciju određenih antigena, tj. javljaju se *specifične imune reakcije*.

Povezano
--------

* Imunitet
* Imunski sistem