recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kanonizacija** predstavlja postupak kojim se vjernici crkvene organizacije proglašavaju predmetom njenog poštovanja. Po ocjeni crkvenih organa oni vjernici koji su to zavrijedili zbog svojih posebnih (vanrednih) zasluga za crkvu, proglašavaju se posebnima i posebno se poštuju. Kanonizacija se dijeli na beatifikaciju i kanonizaciju u užem smislu.

Beatifikacija (latinski beatus – blažen) je prvi stepen kanonizacije. Prema određenim propisima specijalni crkveni sud utvrđuje da li se već poštuje onaj koji je predložen za beatifikaciju i koji su uzroci toga kulta, a sve u cilju da bi se ustanovilo postoje li elementi svetosti koje crkva određuje da bi predložena osoba mogla biti predmetom posebnog poštovanja od svih njenih vjernika. Glavni uvjeti za beatifikaciju su čuda (čudesa) do kojih navodno dolazi na grobu predložene osobe ili upotrebom stvari koje su predloženoj osobi nekada služile. U najkraćem čudo je prema vjerskom shvaćanju ona pojava koju je Bog izazvao na natprirodni način kao izraz svoje svemogućnosti bez obzira na zakone u prirodi. Prema *Codex iuris canonici*, Katolička crkva za beatifikaciju propisuje minimum od dva čuda. Proces beatifikacije zaključuje se proglašenjem kandidata za blaženoga (što je prvi stepen svetosti).

Kanonizacija u užem smislu predstavlja postupak kojim se osoba proglašena za blaženu proglašava za sveca. I u ovom slučaju time se bavi poseban crkveni sud koji ispituje događaje koji su se desili poslije beatifikacije određene osobe. Ako utvrdi da su se u međuvremenu desila čuda kao dokazi o trajanju svetosti blaženoga onda se blaženi proglašava svecem. Katolička crkva zahtijeva kao minimum da se dokažu dva čuda koja su se dogodila nakon kandidatovog proglašenja za blaženu osobu.
***MTV Adria*** je glazbeni tv-kanal, 101. po redu u franšizi MTV, a obuhvaća prostor Bosne i Hercegovine, Crne Gore, Hrvatske, Makedonije, Srbije i Slovenije.

Programska shema
----------------

*MTV Adria* s emitiranjem počinje 1. rujna 2005. s još nepoznatim detaljima programske sheme, ipak, zna se da će biti rađena po uzoru na tipičnu MTV-jevsku, s mnogo projekata zabavnog i zabavno-informativnog tipa ciljanih na na mladu publiku, a popunjena i glazbenim video spotovima domaće i strane produkcije.

### Popis emisija

Zasad poznate emisije su:

* ***MTV News***, kratki informativni blok s vijestima iz zabavne industrije po uzoru na istoimenu emisiju izvorne MTV produkcije
* ***MTV News Weekend Edition***, produljena inačica *MTV Newsa* za emitiranje vikendom
* ***Adria Top 20***, regionalna top-ljestvica s još nepoznatim kriterijem uređivanja
* ***Blok***, emisija o hip-hop glazbi
* ***Dancefloor Chart***, emisija o elektronskoj i plesnoj glazbi

### Popis prezentera

Prezenteri *MTV Adrie* odabrani su sustavom polujavnih audicija pod sloganom *"MTV - to si ti!"* između brojnih kandidata iz Hrvatske i Slovenije, zasad su poznati:

* **Ivan Šarić**, voditelj emisije *MTV News Weekend Edition*
* **Martina Vrbos**, voditeljica emisije *Blok*
* **Lana Borić**, voditeljica emisije *Dance Floor Chart*
* **Maja Taraniš**, voditeljica emisija *Adria Top 20*

Ostali projekti
---------------

### Dan *MTV Adria*

Početak emitiranja obilježen je 10. rujna 2005. simultanim koncertima u Ljubljani i Zagrebu, sa švedskim sastavom The Hives i hrvatskim Let3 kao glavnim atrakcijama; ta dva sastava nastupila su iste večeri u oba grada, utrkujući se međusobno koji će brže stići od Ljubljane do Zagreba i obratno između nastupa. Popis izvođača:

U Zagrebu:

* The Hives
* Let3
* Father
* TBF
* Siddharta
* Hladno pivo

U Ljubljani:

* The Hives
* Let3
* Melodrom
* Dubioza Kolektiv
* Gušti & Polona
* Darkwood Dub

Budućnost
---------

Smjer u kojem će se razvijati program *MTV Adrie* vjerojatno će usko slijediti globalnu evoluciju MTV-ja iz glazbenog u lifestyle program, sa sve manje video spotova i sve više neglazbenih programa.

Vanjske veze
------------

* MTV Adria - službene stranice Arhivirano 2008-10-26 na Wayback Machine-u
* *Iskon & MTV* Arhivirano 2006-06-15 na Wayback Machine-u
* MTV.com
**Sveta Kunigunda od Luksemburga**, O.S.B. (cca. 975 – Kaufungen, 3. mart 1040), također poznata kao **Cunegundes** i **Cunegonda**, bila je rimsko-njemačka carica, odnosno supruga rimsko-njemačkog cara Heinricha II Svetog. Rimokatolička crkva je slavi kao sveticu, odnosno zaštitnicu Luksemburga; njen datum slave je 3. mart.

Rodila se kao jedno od jedanaestoro djece Siegfrieda I od Luksemburga i Hedwig od Nordgaua. Prema kasnijim hagiografijama je od djetinjstva željela postati redovnica; roditelji su je, međutim, dali kao suprugu Heinrichu. Brak je, međutim, bio "duhovni", odnosno navodno nije bio tjelesno konzumiran; argumente su hagiografi pronalazili u tome da njih dvoje nisu imali djece. Nakon Heinrichove smrti je neko vrijeme služila kao regentica do izbora Konrada II za kralja. Poslije toga se povukla u samostan Kaufungen gdje je ostala do smrti. Pokopana je u Bamberškoj katedrali.

Svecem ju je proglasio papa Inocent III 29. marta 1200.

Vanjske veze
------------

***Kunigunda od Luksemburga*** na Wikimedijinoj ostavi

* Catholic-forum.com
* Catholic.com

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Teofanu Sklirina** | **kraljica Njemačke**1002–1024 | Slijedi:**Gisela od Švapske** |
| **CaricaSvetog Rimskog Carstva**1014–1024 |
| Prethodi: **Gisela od Burgundije**  |  **Vojvotkinja Bavarske** 998–1005 | Slijedi: **Gunhilda od Danske**  |
**Korejski sporazum o primirju** (engleski: *Korean Armistice Agreement*; korejski: 한국휴전협정) je primirje kojim su završeni konflikti u Korejskom ratu. Sporazum su potpisali američki general-potpukovnik William Kelly Harrison, Jr. kao predstavnik Komande Ujedinjenih naroda, te sjevernokorejski general Nam Il, kao predstavnik Korejske narodne armije i kineske Narodne volonterske armije. Sporazum je potpisan 27. srpnja 1953. godine u P'anmunjŏmu, a s ciljem "osiguranja potpunog prestanka neprijateljstva i svih djelovanja oružanih snaga u Koreji dok se ne postigne konačni mirovni sporazum". No, unatoč proteku vremena, "konačni mirovni sporazum" nikada nije sklopljen. 

Sporazum o primirju je i formalno podijelio Korejski poluotok na sjeverni i južni dio, a granica dvaju zemalja postala je, paradoksalno, visokomilitarizirana demilitarizirana zona. Uz to, dogovoren je i prekid vatre, pitanje reparacija, a riješen je i problem ratnih zarobljenika. Demilitarizirana zona presijeca 38. paralelu, koja je bila predratna granica dvaju Koreja.
Statua boga Jupitera
**Jupiter** je otac i gospodar bogova u klasičnoj staro-rimskoj mitologiji. Pobijedio je Titane, svrgnuo svog oca Saturna, dao Neptunu more, Plutonu pakao, a za sebe zadržao nebo i Zemlju. Grci su ga zvali Zeus.

Jupiter je bog svjetla. On šalje grmljavinu i munju, zaštitnik je pravde, istine, ćudoređa, vojsku zaustavlja u bijegu i dosuđuje joj pobjedu.

U povijesno doba je *Jupiter Optimus Maksimus* glavno božanstvo Rima. Najstariji hram rimskog državnog kulta na kapitoliju posvećen je Jupiteru, Junoni i Minervi; u njemu je Senat donosio odluke o objavljivanju rata, tu su se potpisivali međunarodni ugovori i vojskovođe prinosili žrtve, a pobijednički imperatori su na povratku u Rim u trijumfalnoj povorci najprije polazili u Jupiterov hram. Po Rimskom Carstvu podizani su mnogi hramovi u čast Jupitera (najčešće na brežuljcima) koji su predstavljali simbol rimske moći. U čast Jupiteru priređivale su se svake godine u septembru ludi Romani.

U carsko doba često ga u kultu indetificiraju sa različitim, stranim, posebno orijentalnim bogovima (*Jupiter Optimus Maksimus Serapis*, *Sabazios*, *Dolicksenus* i dr.).

***Jupiter (mitologija)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Kunišinci** su naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i pripadaju općini Marijanci.

Zemljopisni položaj
-------------------

Kunišinci se nalaze na 95 metara nadmorske visine u nizini istočnohrvatske ravnice. Susjedna naselja: jugoistočno se nalazi općinsko središte Marijanci sa kojim su spojeni, a sjeverozapadno se nalaze Čamagajevci, sjeverno Črnkovci, te zapadno Brezovica. Sjeveroistočno se nalaze Veliškovci naselje u sastavu grada Belišća. Pripadajući poštanski broj je 31555 Marijanci, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Kunišinci je 9,50 km×102.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***

Kultura
-------

Kulturno umjetničko društvo "Slavonska vila Marijanci- Kunišinci".

Ostalo
------

U selu djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo Kunišinci, te Športsko ribolovno društvo "Plosna" Kunišinci.

Izvori
------

1. ↑  Stanovništvo prema spolu i starosti, po naseljima, Popis 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema članova, po naseljima, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjska poveznica
-----------------

* 

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Kunišinci** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Marijanci |
| --- |
| Bočkinci • Brezovica • Čamagajevci • Črnkovci • Kunišinci • Marijanci • Marjanski Ivanovci |
**Karneol** je smeđe crven mineral, koristi se kao poludragi kamen. Boja mu uvelike varira - od svijetle narančaste do skoro crne (za tamnije vrste koristi se naziv sard). Najčešće se nalazi u Brazilu, Indiji, Sibiru i Njemačkoj.

Povijest
--------

Gema sa ptolemejskom kraljicom, helenističko razdobljePoljski pečatnjak, grb obitelji Korwin
Bušilica na luk korištena je za bušenje karneola u Meghari u Indiji već na prijelazu četvrtog u peti milenij prije Krista..
Karneol je nađen i u brončanodobnoj Minojskoj civilizaciji u Knososu na Kreti (oko 1800. prije Krista). Rimljani su ga uvelike koristili za izradu kameja, za pečatnjake. Vrući se vosak nije lijepio za karneol. Koristili su ga i Asirci, Egipćani, Feničani, Etruščani i Stari Grci.

Ogrlica od zlata i karneola, Cipar

Dodatna literatura
------------------

Rudolf Duda and Lubos Rejl: Minerals of the World (Arch Css, 1990)

Izvori
------

1. ↑  Kulke, Hermann & Rothermund, Dietmar (2004). *A History of India*. Routledge. 22. ISBN 0-415-32920-5.
2. ↑  C. Michael Hogan, *Knossos fieldnotes*, Modern Antiquarian (2007)
3. ↑  Section 12 of the translation of *Weilue* - a 3rd-century Chinese text by John Hill under "carnelian" and note 12.12 (17)
4. ↑   Chisholm, Hugh, ur. (1911) „Sard" *Encyclopædia Britannica Eleventh Edition* (11th izd.) Cambridge University Press

Vanjske poveznice
-----------------

***Karneol (Carnelian)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mindat članak o karneolu
* Mindat članak o sardu
Naftna platforma
**Goriva** su sve stvari koje sagorijevanjem daju toplinu. Toplinska energija dobiva se iz

Historijski pregled
-------------------

Isprva se energija dobivala od vjetra, vode, vodene pare ili sunca. Najčešći izvor za dobivanje energije bili su drva i ugljen koji su se koristili za pogon brodova, lokomotiva i termoelektrana. 1823. godine braća Budinin destilacijom nafte dobivaju *ulje za rasvjetu*, petrolej. Prvu petrolejsku svjetiljku konstruirao je 1848. Poljak Ignacy Łukasiewicz a prvu bušotinu nafte izgradio je Edwin L. Drake 27. kolovoza 1859. u Titusville-u (SAD). Poslije pronalaska Otto-motora dolazi do naglog povećanja potrošnje naftnih derivata. 1870. godine proizvodilo se oko 1.000.000 tona nafte godišnje, pred Drugi svjetski rat proizvodilo se 300 milijuna tona, a sedamdesetih godina prošlog stoljeća svjetska proizvodnja sirove nafte bila je milijardu i tristo milijuna tona godišnje.

Podjela goriva
--------------

Goriva se mogu podijeliti na razne načine te svaki pokušaj podjele ima svoje prednosti i nedostatke.

### Goriva prema agregatnom stanju

* Kruta goriva

-Drvo
-Ugljen
* Tekuća goriva

-prirodna tekuća goriva- nafta i
-sintetička tekuća goriva- derivati nafte
Prema načinu primjene tekuća goriva su: benzin, petrolej, kerozin, dizel, loživa ulja i raketna goriva.
* Plinovita goriva

-prirodni, zemni plin,
-propan,
-butan,
-bioplin.
### Goriva prema nastanku

* Fosilna

-biljnog porijekla
-životinjskog porijekla
* Mineralna

-anorganske mineralne tvari i
-umjetna; sintetička – goriva proizvedena kemijskim procesima.
### Goriva prema vrsti izvora energije

* kemijska
* nuklearna

### Goriva prema primjeni

Goriva za:

* peći i ložišta
* brodske motore i lokomotive
* klipne motore
* mlazne motore
* rakete
* nuklearni reaktor

Vidi još
--------

* Biogoriva

***Goriva*** na Wikimedijinoj ostavi
**Georgijanski stil** je ime za razne stilove u arhitekturi, uređenju enterijera i primijenjenoj umjetnosti u Britaniji i zemljama pod njenim utjecajem za vrijeme vladavine prvih četiri monarha iz Hanoverske dinastije, od stupanja na tron Georga I 1714. do smrti Georgea IV 1830. Kako je u tom vremenu bilo velikih razlika i oscilacija u umjetničkim stilovima, možda bi preciznije bilo govoriti o Georgijanskim stilovima.

Historija
---------

Prvih 50 godina vladavine Hanoverske dinastije karakteriziralo je da je ista vigovska aristokracija koja je kontrolirala vladu također bila i arbitar za umjetnost.

Sjajna arhitektonska baština Christopher Wrena i njegovih sljedbenika koju su ostavili za vladavine troje monarha iz Dinastije Stuart izvedena je u ekstravagantnom i monumentalnom baroku - stilu kontinentalne Evrope, što se Vigovskim aristokratima nije dopadalo, čak su mislili da je to neukusno. U to vrijeme nova generacija arhitekata, teoretičara i bogatih ljubitelja umjetnosti, počela je raditi na reformi arhitekture u skladu s klasičnim tezama talijanskog arhitekta Andrea Palladija i paladijanizma.

Neoklasicizam, drugi važni impuls za Georgijanski arhitektonski stil, došao je u modu sredinom 18. vijeka. Uzori za arhitekturu tog perioda više nisu građevine talijanske renesanse, već oni iz Klasične Grčke i Antičkog Rima. Krajem 18. vijeka britanski neoklasicizam je sve više i sve rigoroznije koristio dorske i jonske arhitektonske elemente. Ali valja reći da su u to vrijeme i za vladavine Georgea IV bili popularni i drugi stilovi kao neogotika i ampir.

Pored arhitekture i dizajna enterijera, georgijansko doba bilo je uspješno i u primijenjenoj umjetnosti. 
Grnčarija koju su pravili Josiah Wedgwood i Josiah Spode predstavljala je tehnički i estetski progres, među zlatarima od početka do sredine 18. vijeka, dominirao je Paul de Lamerie, koji je radio u rokoko stilu, nakon njega zavladao je neoklasicistički dizajn porodice Adam. Među proizvođačima namještaja isticao se Chippendale (sredina 18. vijeka) svojim ekscentričnim radovima kompliciranih krivulja, ali i George Hepplewhite i Thomas Sheraton koji su radili puno jednostavnije komade.

Za vrijeme georgijanskog doba ušle su u modu papirnate tapete, umjesto dotad popularnih drvenih panela za dekoraciju unutrašnjih zidova.

Georgijansko doba naročito se pamti kao vrhunac u dizajnu britanskih kuća. Baština Georgijanske arhitekture može se vidjeti po brojnim britanskim uniformiranim trgovima, kao i po londonskim simetričnim kućama u nizu, karakterističnih fasada od cigle sa pilastrima. Enterijeri tih kuća, harmoničnih proporcija, obojenih nježnim bojama, stropova dekoriranih štukaturom svojevremeno su bili idealna pozadina za slike Joshue Reynoldsa i Gainsborougha.

Povezano
--------

* Viktorijansko doba

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Georgian style*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 24. 9. 2018.

Vanjske veze
------------

***Georgijanski stil*** na Wikimedijinoj ostavi

* Georgian style (na portalu Encyclopædia Britannica Online) (`en`)
Deserti
**Gastronomija** (od grčke reči  koja znači stomak i  znanje ili zakon) obuhvata sve ono što se odnosi na kuvanje, kuvarsku veštinu i s tim u vezi, u širem smislu obuhvata gurmanluk, sladokustvo, a u najširem smislu vezu kulture i hrane, odnosno umetnost ishrane, kulinarsku umetnost.

Oblasti koje imaju bliske veze sa gastronomijom su i društvene nauke, „fina umetnost", ali i prirodne nauke koje se bave proučavanjem digestivnog trakta čoveka.

Ne treba je mešati sa **gastrologijom** (gastri-stomak, logic-nauka), koja je medicinska grana koja se bavi proučavanjem bolesti probavnog sistema. (Gastroenterologija)

Gastronomija spada u interdisciplinarne oblasti, budući da je pripremanje, ukrašavanje, izlaganje i postavljanje hrane, često praćnjno muzikom, plesom, likovnom umetnošću (drugim rečima „lepim umetnostima"), ali takođe ima dodirnih tačaka sa hemijom, biologijom, fizikom, matematikom, agronomijom, kao i antropologijom, istorijom, filozofijom, psihologijom, sociologijom. 

Naučna disciplina koja se bavi proučavanjem kuvanja i gastronomijom poznata je kao molekularna gastronomija (engl. ).

Vidi još
--------

* Kulinarstvo
* Kulinarska umetnost

Izvori
------

* Universita di Scienze Gastronomiche

***Gastronomija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Georgije** (svetovno *Gavrilo Hranislav*; Ruma, 8. novembar 1775 — Novi Sad, 22. jun 1843) je bio episkop Srpske pravoslavne crkve.

Svetovni život
--------------

Episkop Georgije je rođen kao Gavrilo Hranislav u Rumi 8. novembra 1775. od roditelja Pavla i Alke. Osnovne nauke učio je kod domaćih učitelja u Rumi. U razdoblju 1787-1791. pohađao je slavenosrpsku školu. Gimnaziju je učio u Karlovcima i Novom Sadu, a potom bio na Akademiji u Velikom Varadinu, slušajući filozofiju. Na kraju je u Pešti i Beču pohađao poslediplomsku nastavu iz prava i filozofije.

Monaški život
-------------

Od 1804. godine Gavrilo Hranislav je profesor gimnazije u Karlovcima, sve do 1812. godine, kada ga Mitropolit Stefan (Stratimirović) u čin đakona 6. oktobra date godine, Potom ga je proizveo za protođakona 31. januara 1813. a za arhiđakona 21. novembra 1814. 

Gavrilo Hranislav prihvata monaštvo 11. januara 1816. u manastiru Krušedolu od strane arhimandrita manastira Dimitrija (Krestića), koji mu daje ime *Georgije*. Za prezvitera rukopoložen je 2. juna 1818, a 21. novembra proizveden za protosinđela od mitropolita Stefana. 

Za arhimandrita rakovačkog proizveo ga je 28. novembra 1821. episkop pakrački Josif (Putnik). Do 1827. godine je bio profesor bogoslovije u Karlovcima. Istovremeno je bio pomoćnik mitropolita u član mnogih tela i komisija. Tokom ovog vremena posebnu pažnju je poklanjao Manastiru Rakovcu, koji je tada u celosti obnovljen.

Episkopsko zvanje
-----------------

Arhimandrit Georgije je 24. januara 1829. posvećen za Episkopa pakračkog, budući da je dotadašnji episkop Josif (Putnik) prešao na temišvarsku katedru. Tu episkop Georgije ostaje jednu deceniju.

1839. godine episkop Georgije je premešten u Bačku eparhiju i to 26. maja. Smrću mitropolita Stefana (Stankovića) administrirao je Karlovačkom mitropolijom u vremenu od 31. jula 1841. do izbora novoga mitropolita 1842. 

Episkop Georgije bio je veoma obrazovan čovek svoga vremena i imao je sklonost ka književnosti i sakupljanju knjiga. Pored toga, pomagao je sirotinju i školovanje mladih.

Umro je 22. juna 1843. Sahranjen je u Sabornom novosadskom hramu.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica Eparhije bačke

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Josif (Putnik)** | **Episkop pakrački1829 — 1839.** | Nasljednik:**Stefan (Popović)** |
**Geršom ben Juda**, (cca. 960 - 1028/1040?), poznat i kao **Rabbeinu Gershom** (hebrejski: **רבנו גרשום**, "Naš učitelj Gershom"), među proučavateljima judaizma poznat i pod tizilom *Rabbeinu Gershom Me'Or Hagolah* ("Naš učitelj Gershom svjetlost prognanih"), bio je znameniti jevrejski Talmudist i halahist koji je živio u srednjovjekovnoj Njemačkoj.

Rashi od Troyesa (u. 1105) je manje od vijek od Gershomove smrti rekao da su  "svi pripadnici aškenazijske dijaspore njegovi učenici." Početkom 14. vijeka je Asher ben Jehiel napisao da su spisi Rabbeinu Gershoma "toliko utemeljeni da su mnogli biti dovedeni sa Sinajske gore."

Najpoznatiji je po sinodu održanom oko 1000. godine, na kome je doneseno nekoliko važnih odluka - zabrana poligamije među Jevrejima; zabrana [[razvod]ga kada se tome protivi supruga; ublažavanje kazni za Jevreje koji su se pokrstili ili apostate postali pod prisilom, odnosno zabrana čitanja tuđe pošte.

Izvori
------

1. ↑  Responsa 70
2. ↑  Responsa 43:8

Literatura
----------

* *Allgemeine Deutsche Biographie,* vol. ix. Leipzig, 1879
* Chaim Azulai, *Shem ha-Gedolim*
* Bloch and Lévy, *Histoire de la Littérature Juive,* p. 310
* *Histoire littéraire de la France,* xiii. 2 et seq.
* Heinrich Grätz, *Gesch.* v. 405-407
* Leopold Zunz, *Literaturgesch.* pp. 238–239
* Eliakim Carmoly, *La France Israélite,* pp. 13–21
* Henri Gross, *Gallia Judaica,* pp. 299 et seq.
* Rosenthal, in *Jubelschrift zum Siebzigsten Geburtstag des Dr. Israel Hildesheimer*. Berlin, 1890; pp. 37 et seq.

Eksterni linkovi
----------------

* Schechter, Solomon and Bloch, Isaac Gershom ben Judah at the 1906 Jewish Encyclopedia site.
* Biographical page Arhivirano 2006-06-27 na Wayback Machine-u
* Rashi by Maurice Liber Biography of Rashi who carried Rabbenu Gershom's teachings into the medieval world. Discusses influence.
Hram Kanadriya Mahadeva
**Hram Kandariyâ Mahâdeva** (Devanagari: कंदरिया महादेव, IAST: Kandariyā Mahādeva) je najveći i najbolje ukrašeni hinduski hram iz srednjovjekovne grupe hramova u Khajurahou u indijskoj državi Madhya Pradesh. Smatra se jednim od najboljih primjera srednjovjekovne indijske arhitekture. Podigli su ga Chandela Radžputi i danas se smatra jednom od najvećih turističkih atrakcija Indije. Sagrađen je oko 1050. godine, iako prema hinduističkim vjerovanjima datira mnogo ranije, odnosno od 1000. pne. Glavni toranj ili *shikhara* se nalazi 31 m, i simbolički predstavlja Kailash, himalajsku planinu gdje živi bog Shiva; okružen je sa 84 minijutarna tornja. U samom hramu se nalazi linga koja predstavlja Shivu.

Izvori
------

1. ↑  The Tribune...Saturday Plus Head
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2004-05-29. Pristupljeno 2012-06-14.
3. ↑  „Khajuraho Madhya Pradesh". Arhivirano iz originala na datum 2015-09-24. Pristupljeno 2012-06-14.

Literatura
----------

* Article on Hindu temples of India by George Michell and Snehal Singh. This article has technical details on the temple. Arhivirano 2005-10-26 na Wayback Machine-u
* Surface, Space and Intention: The Parthenon and the Kandariya Mahadeva. Gregory D. Alles. *History of Religions*, Vol. 28, No.1, August 1988, pp. 1–36.

Vanjske veze
------------

***Kandariya Mahadeva*** na Wikimedijinoj ostavi

* Website with pictures of the Kandariya Mahadeva temple.
* The official Madhya Pradesh state web page on monuments
**M2** je američki tenk koji se koristio do 1943. godine

### Nastanak i oprema

Ovaj tenk koji kao svoju osnovu ima engleski Vickers tenk nastaje tijekom 1935. godine. Već od prvih mjeseca proizvodnje ovaj tenk koji je posjedovao samo automatsko oružje za borbu se pokazao kao neuspjeh tako da do njegove prve revizije dolazi iste godine kada je i počela proizvodnja. U razdoblju od samo pet godina **M2** doživljava čak četiri svoje revizije u pokušaju njegovog spašavanja, ali sve to biva uzaludno pošto se 1941. godine donosi definitivna odluka o obustavi proizvodnje u korist novih tenkova M3 Lee i M3/M5 Stuart. Sveukupno je proizvedeno nešto manje od 700 primjeraka ovog tenka.

Najjača verzija ovog tenk je bila ona iz 1940. godine s topom od 37 mm i oklopom od 30 mm.

### Ratna upotreba

Prvi put još tijekom Španjolskog građanskog rata u kojemu **M2** nije učestvovao američki planeri procjenjuju njegove vojne sposobnosti mizernim što dovodi do zamjene strojnice s topom. Tu verziju tenka su Britanci bili naručili 1941. godine za svoje postrojbe samo da bi poslije izlaska modela M3 od njega odustali.

Američki vojni štab je u trenutku Njemačke objave rata donio odluku da **M2** zbog svojih slabosti nema što tražiti na europskim bojištima, tako da ga je koristio na Pacifiku protiv sličnih japanskih tenkova i pješadija. Konačno povlačenje ovih tenkova iz borbenih djelovanja se dešava 1943. godine.
Porodica italijanskog gostujućeg radnika zaposlenog u zapadnonjemačkim rudnicima Walsum, 1962.
**Gastarbajter** (njemački: , doslovno "gostujući radnik" ili "radnik gost") je naziv koji se originalno koristio za sezonske radnike koji su se 1960-ih i 1970-ih doseljavali u Zapadnu Njemačku iz drugih zemalja, najčešće s juga Evrope (uključujući bivšu Jugoslaviju) ili Tursku. Doseljavanje je organizirala zapadnonjemačka vlada u okviru posebnog programa (njemački: ) uslijed akutne nestašice radne snage izazvane kako demografskim gubicima u drugom svjetskom ratu, tako i naglim porastom ekonomske aktivnosti uslijed ekonomskog čuda 1950-ih. Za "gostujuće radnike" se očekivalo da će njihov boravak u Zapadnoj Njemačkoj biti privremen, ali su se mnogi od njih trajno naselili, odnosno sa sobom doveli porodice. Program doseljavanja radnika je obustavljen 1973. godine nakon ekonomske krize izazvane naftnim šokom. Usprkos toga, dolazak gastarbajtera je na duži rok imalo dramatične posljedice na demografsko stanje i kulturu u Njemačku, gdje danas živi 4 miliona Turaka. 

Izraz *gastarbajter* je kasnije preuzet u postsovjetskim republikama, pogotovo u Rusiji, te se koristi za doseljenike i sezonske radnike iz drugih republika bivšeg SSSR-a.

Vanjske veze
------------

***Gastarbajter*** na Wikimedijinoj ostavi

* German Embassy: Reform of Germany's citizenship and nationality law Arhivirano 2009-02-15 na Wayback Machine-u
**Krij** (grčki *Κρίος*, *Kríos*) je bog iz grčke mitologije, jedan od Titana. On je sin Urana i Geje. Zaštitnik je zvijezda i zviježđa. Krij znači "gospodin".

Opis
----

Krijev brat Kron je svrgnuo Urana kastriranjem. Tijekom te noći, Krij i ostali muški Titani (osim Okeana) su stražarili na raznim stranama svijeta, Krij na jugu. Kron je bio u središtu svijeta i kastrirao Urana. Kad je postao kralj svijeta, Titani i Titanide su se međusobno vjenčali. Krij je oženio Euribiju, svoju polusestru, koja je rodila Perza, Astreja i Palanta. Borio se u ratu bogova i Titana te izgubio; zato je bačen u podzemlje, zbacio ga je Zeus. Krij je povezan sa svojim bratom, Titanom Hiperionom, koji je bog nebeskih tijela, njihov otac, dok je Krij vladar zvijezda i zaštitnik zviježđa Ovan.

Eksterni linkovi
----------------

* Krij u klasičnoj literaturi i umjetnosti (`en`)

Titani i Titanide
Prvi naraštaj: 
Feba |
Kej | 
Krij | 
Kron | 
Hiperion | 
Mnemozina | 
Japet |
Okean |
Reja |
Teja | 
Temida | 
Tetija

Drugi naraštaj:
Asterija |
Astrej |
Astreja | 
Atlant |
Eja |
Epimetej |
Helije |
Leta |
Menetije |
Metida |
Palant |
Prometej |
Selena
**Kongresna istraživačka služba** (engl. , akr. **CRS**), poznat i kao "kongresni trust mozgova", je istraživački odjel američkog Kongresa. Osnovana je 1914. godine na inicijativu viskonsinskih političara R. M. La Follettea i J. M. Nelsona, a služi kao referentna jedinica odnosno agencija u sklopu Kongresne biblioteke i djeluje uglavnom direktno za članove Kongresa, njihove odbore i osoblje, na povjerljivoj i nestranačkoj osnovi. CRS broji više stotina stručnih zaposlenika, uključujući pravnike, ekonomiste, bibliotekare, te naučnike društvenih i prirodnih polja. Godine 2014. služba je raspolagala s proračunom od 105,350.000 USD. Dvije pridružene agencije istraživačkoj službi su Kongresni ured za proračun (engl. , CBO) i Vladin ured za odgovornost (engl. , GAO), a sve tri zajedno broje više od 4000 zaposlenika. CRS je poznat po svojim raportima koji su na glasu kao temeljiti, sveobuhvatni, točni, objektivni i pravovremeni, no zbog politike službe većina materijala nije dostupna javnosti već služi za visoke političare i donositelje odluka. Istraživačka služba ima pet zasebnih odjela – za američko pravo, domaću socijalnu politiku, vanjske poslove (uključujući obranu i trgovinu), vladu i financije, te resurse, nauku i industriju. Od aprila 2011. mjesto direktora Kongresne istraživačke službe obnaša Mary B. Mazanec.

Povezano
--------

* Kongresna biblioteka
* Savezni istraživački odjel

Izvori
------

1. ↑  (`en`) CRS (mart 2015). „Annual Report of the Congressional Research Service of the Library of Congress for Fiscal Year 2014". Washington, D.C.: Congressional Research Service. Pristupljeno 1. 11. 2015.
2. ↑  (`en`) CRS (2015). „Areas of Research". Washington, D.C.: Congressional Research Service. Pristupljeno 1. 11. 2015.
3. ↑  (`en`) CRS (5. 12. 2011). „Mary Mazanec Named Director of Congressional Research Service". Washington, D.C.: Congressional Research Service. Pristupljeno 1. 11. 2015.

Vanjske veze
------------

***Kongresna istraživačka služba*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`en`) Službene stranice CRS-a
| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Kaa |
| ALTERNATIVNA IMENA | {{{Alt}}} |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

**Kaa** je bio posljednji kralj Prve dinastije Egipte. Imao je prilično veliku grobnicu u Abydos površine 30 x 23 metra ili (98,5' x 75,5 stopa). (Clayton:str.25) Manethon mu pripisuje 26 godina vladavine čemu u prilog ide veličina njegove grobnice u Abydosu. Otisak pečata s imenom Hotepsekhemwyja je pronađen blizu ulaza u grob Kaaa (Grob Q) od strane Njemačkog arheološkog instituta sredinom 1990-ih. Ovo otkriće je bilo protumačeno kao dokaz da je Kaa bio pokopan -- i dakle naslijeđen -- od strane Hotepsekhemwyja kao što tvrdi Manethonov Epitom. Grob jednog od Qáa'ovih državnih službenika -- izvjesnog plemića po imenu Merka -- sadržavao je predmete visoke kvalitete. To kao i visoka kvaliteta brojnih kraljevskih stela koje prikazuju kralja sugerira kako je Kaaova vladavina bila prilično stabilan i prosperitetan vremenski period.

Otkriće
-------

Prije 1967. je bio potpuno nepoznat u arheološkim artefaktima sve dok Muzej u Louvreu nije kupio fino izrezbarenu vapnenu stelu koja pokazuje kralja zagrljenog od strane boga Horusa s jastrebovom glavom. (Clayton: str.25)  Otada su također pronađene brojne oznake godina koje datiraju iz njegove vladavine,a koje su pronađene na groblju Prve dinastije u Umm el-Qa'abu u Abydosu. Za Kaaa se vjeruje da je vladao Egiptom oko godine 2900. ili 2800. pne.

Bilješke
--------

1. ↑  G. Dreyer et al. MDAIK 52,1996, str.71-72, fig. 25, pl. 14a

Literatura
----------

* Peter Clayton, Chronicle of the Pharaohs, Thames & Hudson Ltd, 1994.
* Toby A. H. Wilkinson, *Early Dynastic Egypt*, Routledge, London/New York 1999, ISBN 0-415-18633-1, 80-81

***Kaa*** na Wikimedijinoj ostavi
**Gatagetegauning** (Gete-gitigaaniwininiwag) /možda od Kǎ‛tǎgĭ‛tĭganĭng, *at the ancient field*; W, J.)/, nekadašnje selo i banda Chippewa Indijanaca sa jezera Lac Vieux Desert (Gatagetegauning) na granici američkih država Michigan i Wisconsin. Kasnije će biti poznati pod imenom Vieux Desert Chippewa, a populacija im je zajedno s L'Anse Chippewama iznosila 668 (1903). Danas se vode pod imenom Lac Vieux Desert Band of Lake Superior Chippewa ili kraće Lac Vieux Desert Tribe i naseljeni su na rezervatu Lac Vieux Desert u Watersmeetu u okrugu Gogebic, Michigan. 

Sa SA-om su potpisali 3 ugovora: St. Peterski ugovor (1837), i La Pointe ugovor iz 1842 i 1854. kada je utemeljen Lac Vieux Desert Indian Reservation. Federalno su priznati kao posebno pleme 8. rujna, 1988. aktom "*Lac Vieux Desert Band of Lake Superior Chippewa Indians Act*" (H.R. 3697) koji je potpisao predsjednik Ronald Reagan.

Pleme je izvorno živjelo na otoku South Island na Lac Vieux Desertu, kada su preseljeni oko 1880. na južnu obalu jezera. Lov, ribolov i sakupljanje bili su osnovni načini njihovog pribavljanja hrane. 

Sadašnji oblik imena Gatagetegauning glasi Katikitegoning.

Izvori
------

1. ↑  „Hodge". Arhivirano iz originala na datum 2008-07-08. Pristupljeno 2014-08-06.

Vanjske poveznice
-----------------

* Welcome to the Lac Vieux Desert Tribal Website
Znak koji se najčešće krade u Austriji.
**Fucking** je malo mjesto (populacija oko 150) koje pripada općini Tarsdorf, u Innviertel regiji zapadne Gornje Austrije, smješteno na 48°02′59″N, 12°50′59″E, na granici sa Bavarskom. Nalazi se nadomak Salzburga. Selo je postojalo pod imenom "Fucking" još od 1070 i prozvano je po čovjeku iz šestog stoljeća po imenu Focko. "Ing" je stari germanski sufiks koji znači "ljudi"; tako Fucking, u ovom slučaju, znači "mjesto Fockovih ljudi".

Ime, identično napisano kao i gerund engleske vulgarnosti "fuck", je jako smiješno Anglofonima. Na njemačkom to nema nikakve očigledne asocijacije, smiješne ili ostale, ali će govornici njemačkog biti svjesni engleskog značenja riječi. Njemačka srodnica glagola "fuck", koja se smatra podjednako vulgarnom poput engleskog glagola (ili možda čak i više opscenom, jer se nikad ne koristi figurativno), je *ficken*.

Jedino značajno obilježje mjesta je prometni znak s imenom sela pored kojeg se često turisti slikaju. Znak je najčešće ukradeni prometni znak u Austriji. Značajan dio gradskog proračuna Fuckinga se troši na postavljanje novih znakova. U kolovozu 2005. prometni znakovi su zamijenjeni znakovima koji su zavareni za čelik i postavljeni u cement kako bi se onemogućila njihova krađa.

2004. građani su glasovali o izmjeni imena (zbog učestale krađe znaka i nelagodnosti zbog imena), ali su se odlučili zadržati ga.

Vidi još
--------

* Fucking Hell, njemačko pivo nazvano po Fuckingu

***Fugging*** na Wikimedijinoj ostavi
Fujiwara no Yasunori u "Zenken-Kojitsu"
*Ovo je japansko ime; porodično ime je* Fujiwara*.*
**Fujiwara no Yasunori** (藤原 保則, ***Fujiwara no Yasunori***? 825 – 23. maj 895) bio je japanski dvorski plemić i administrator iz vremena Heianskog perioda. 

Otac mu je bio Fujiwara no Sadao iz klana Južnih Fujiwara. Njegov prvi sin **Fujiwara no Kiyotsura** (藤原 清貫) je kasnije imenovan za dainagona (carskog savjetnika).

Yasunori je vlastitu karijeru započeo kao niži dvorski službenik 855. a 866. je služio kao upravnik u provinciji Bitchu gdje se istakao pomoći siromašnim podanicima i poticanjem poljoprivredne aktivnosti. Zbog kvalitetne uprave je kasnije stekao popularnost i među podanicima u provinciji Bizen. Godine 876. se vratio u Kyoto te služio kao *Emon-no-Suke* (Čuvar Kyotoa), *Kebiishi* (検非違使, civilni i administrator za očuvanje mira Kyota) i *Minbu-Daiyū* (pomoćni sekretar u Ministarstvu oporezivanja).

Godine 878. je Yasunori imenovan za Kokushija (guvernera) provincije Dewe. Njegovo je imenovanje koincidiralo sa pobunom Emishija koji su uništili carsku vojsku. Yasunori je protiv pobunjenika umjesto nasilja primijenio strategiju "osvajanja srca i uma", podijelivši zalihe riže lokalnom stanovništvom, te su se pobunjenici pokorili bez ikakvog otpora. Yasunori je poslije savjetovao carskoj vladi da amnestira pobunnnike.

Godine 882. je imenovan za Kokushije provcincije Sanuki a potom za *Dazai-no-Dainija* (pomoćnika sekretara za provinciju Dazaifu). Car Uda ga je, impresioniran njegovim sposobnim, vratio na dvor i 891. unaprijedio u čin *Minbu-kyō* (民部卿, sekretara Ministarstva oporezivanja). U dobi od sedamdeset godina je Yasunori imao predskazanje da će uskoro umrijeti, te se popeo na planinu Hiei i umro recitirajući molitve Budi.

Izvori
------

* "Fujiwara no Yasunori Den" (藤原保則伝); autor: Miyoshi Kiyotsura
*Ovo je japansko ime; porodično ime je* Katsushika*.*
**Kacušika Hokusai** (葛飾北斎, *Katsushika Hokusai*; vjerojatno 31. listopada 1760, Edo - današnji Tokio - 10. svibnja 1849) japanski slikar i drvorezac, jedan od najznačajnijih japanskih umjetnika.

Hokusaijevi su roditelji nepoznati. S tri godine bio je posvojen od Nakađime Isea. U dobi od osamnaest godina, nakon što je imao iskustva kao drvorezac, započeo je raditi u radionici Kacugave Šunsa. 1779. objavio je svoje prve radove. 1785. morao je napustiti radionicu, budući da nije slijedio umjetničke principe njegovog majstora.

Iako se Hokusai povezivao s različitim japanskim umjetničkim stilovima (poput Ukiyo-e), ostao je stilski neovisan. Dio svog života živio je u teškom siromaštvu pa je, i nakon što je sa svojim umjetničkim ostvarenjima mogao zarađivati novac, živio siromašno i opisao se na kraju svog života ponosno kao zemljoradnik.

Hokusai se tijekom cijelog svog života posvetio proširivanju svog umjetničkog izraza. Na samrtnoj postelji navodno je rekao:
*Da mi je nebo poklonio još pet života, bio bih veliki slikar.*

Hokusai je izradio isključivo pejzaže s motivom planine Fuji.
Njegova serija grafika iz 1834. godine, *Stotinu pogleda na planinu Fuji* (富嶽百景 *Fugaku Hyakkei*), smatra se za njegovo ponajbolje djelo i remek djelo pejzažnog slikarstva. 

* Putnici prelaze rijeku Oi, 45. slika iz serije.*Putnici prelaze rijeku Oi*, 45. slika iz serije.
* Crveni Fuji iz "36 pogleda nas planinu Fuji".*Crveni Fuji* iz *"36 pogleda nas planinu Fuji".*
* Munje ispod vrha, drvorez iz 1830.*Munje ispod vrha*, drvorez iz 1830.
* Riba u brzaku*Riba u brzaku*
* Hodogaya na Tokaidu*Hodogaya na Tokaidu*
* San ribarove žene*San ribarove žene*
* Otok Tsukada u provinciji Musaši*Otok Tsukada u provinciji Musaši*

Eksterni linkovi
----------------

***Katsushika Hokusai*** na Wikimedijinoj ostavi
**Fratar** (lat. *Diplodus vulgaris*), pripada obitelji ljuskavki (*Sparidae*). Najbliži rođaci fratra su šarag i špar od kojih se razlikuje prvenstveno po obojenosti tijela. U Hrvatskoj je poznat i pod sljedećim imenima: baraj, crnoguzac, frankul, pop, popić, špar crnorepac i dr.

Naraste do 40 cm u dužinu, a dostigne težinu od 1,30 kg. Ime je dobio po crnoj mrlji u obliku ovratnika koja počinje na sredini škržnog poklopca, ide iza glave i završava pri sredini drugog škržnog poklopca. Fratar ima još jednu crnu mrlju koja je ima oblik prstena i nalazi se oko korjena repne peraje. Crne mrlje su više izražene kod mlađih nego kod starijih primjeraka. Tijelo mu je zdepasta oblika, visoko spljošteno ovalno. Gore i postrance je žućkasto do zlatkastotamnosive boje. Sa donje strane je bijelosrebrnkaste boje. Uzduž bokova ima slabo izražene zlatastožućkaste pruge. Tijelo mu je pokriveno relativno velikim ljuskama. Ima malu glavu i usta.

Nedorasli primjerci obitavaju na različitim vrstama dna. Odrasli primjerci preferiraju strmija, dublja i vrlo škrapljiva dna, zadržavajući se u procjepima i rupama hridinastog dna. Uglavom je drži obalnog mora, krećući se na dubini od 2 do 3 metra pa do 30 metara. Dublje od 100 metara ne zalazi. Zalazi i u riječna ušća i druge boćate vode. Odrasli primjerci se kreću sami ili u manjim jatima, dok su mlađi primjerci uglavom u jatima. Hrani se mekušcima, račićima i crvima. Često je u simbiozi sa drugim vrstama riba, posebno sa trljom i ovčicom koje iskorištava dok kopaju po pijesku, a zauzvrat im daje sigurnost. Zbog načina prehrane pripada životnoj zajednici bentosa. Mrijesti se sredinom i krajem jeseni i tada mu se glava plavkasto oboji, posebno između očiju.

Nalazimo ga posvuda po Jadranu, Mediteranu i istočnom Atlantiku od sjevernih obala Španjolske do Senegala, a prisutan je i oko obala juga Afrike, od Angole do JAR.

Izvori
------

* Aldo Ivanišević, *Sportski ribolov na moru*, Zagreb: Mladost, 1987. ISBN 86-05-00152-6
* Neven Milišić, *Sva riba Jadranskoga mora (prvi dio)*, Split: Marijan tisak, 2007. ISBN 978-953-214-406-2 (sv. 1)
* Riblje Oko - Fratar[*mrtav link*]
* Common two-banded seabream (fishbase.org)

Eksterni linkovi
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Fratar** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Fratar** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Fratar** |

***Fratar (riba)*** na Wikimedijinoj ostavi
Za ostale osobe s istim imenom, v. Galba (razvrstavanje).
Kovanica Suesiona iz 1. vijeka pne.
**Galba** (1. vijek pne.) bio je kralj drevnog belgijskog naroda Suesiona u današnjoj sjevernoj Francuskoj. Kada je godine 58. pne. Julije Cezar pokrenuo svoj pohod na Galiju, belgijska plemena su sklopila savez protiv Rimljana i Galbu proglasila svojim vrhovnim komandantom. Iako se protiv Galbe borio u bitci na Aksoni, Cezar ga je u svojim *Komentarima* opisao kao mudrog i pravičnog vladara.

Galba nije imao nikakve potvrđene veze s istoimenim Rimljanima, uključujući njegovog suvremenika i Cezarovog oficira Servija Sulpicija Galbu. Prema Svetoniju je "Galba" na galskom značilo "debeo" (a što je slično staroirskoj riječi *golb*). Historičari ne vjeruju da je to bila referenca na gojaznost samog Galbe, s obzirom da tadašnji Gali nisu mogli zamisliti vladara koji nije fizički spreman za rat; vjerojatnijim se čini objašnjenje prema kome se "debljina" odnosila na prosperitet, odnosno "debele" godine.

Izvori
------
**Korčula** (italijanski *Curzola*, latinski *Corcyra Nigra*, grčki *Korkyra Melaina*, staroslavenski: *Krkar*) je otok u Jadranskom moru, koji pripada Dubrovačko-neretvanskoj županiji u Hrvatskoj. Otok ima površinu 279 km² — dug je 46,8 km i u prosjeku širok 7,8 km — nalazi se južno od dalmatinske obale. S 16.138 stanovnika (podaci iz 2001.) predstavlja drugi najnastanjeniji jadranski otok, iza Krka. Oko 97% stanovništva su Hrvati.

Naseljena mjesta
----------------

Babina, Blato, Brna, Čara, Grščica, Kneže, Korčula, Lumbarda, Prigradica, Prižba, Pupnat, Račišće, Smokvica, Vela Luka, Zavalatica i Žrnovo.

Geografija
----------

### Obale

Obale Korčule su duge oko 182 km, dobro razvedene, s mnogim zaljevima i uvalama. Sjeverna obala je niska i pristupačna, s nekoliko prirodnih luka, sidrišta i malih zaljeva. Obala se blago spušta u more do 60 m dubine, zaštićena je od južnih i istočnih vjetrova, a zapadni dio je mjestimično izložen buri.

Južna obala je razvedenija od sjeverne, ali znatno strmija i teško pristupačna, sa stijenama visokim do 30 m. Najveće prirodne luke su Zalovatica i Brna, a ima i veći broj sidrišta, mada nedovoljno sigurnih, i kratkih zaljeva. Izložena je južnom vjetru, ali zaštićena od bure. 

Na zapadu duboko u kopno se uvlači zaljev Vela Luka (6 nm), zaštićen od vjetra, s muljevitim dnom pogodnim za sidrenje, a na istoku ima više manjih zaljeva. 

Korčulu prate nekoliko manjih otoka, naročito na istoku i jugozapadu.

### Reljef

Korčula je sagrađena od vapnenca, dolomita i lapora. Glavno bilo okružuje otok sa sjevera i juga i spaja se u oblasti Klupca (568 m), najviše točke na otoku. Bila su ispresijecana kratkim poprečnim dolinama blagih strana. Ostali dio Korčule ispunjen je krševitim udolinama, međusobno razdvojenim manjim krševitim uzvišenjima.

### Slavni ljudi

* Petar Kanavelović, hrvatski pjesnik
* Petar Franasović, hrvatski svećenik, književnik i narodni preporoditelj
* Savka Dabčević-Kučar, poznata hrvatska političarka i ekonomistica

Eksterni linkovi
----------------

***Korčula*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica
* Korčula - Croatian National Tourist Board
* Korčula.net
* Korcula Croatia Accommodation Arhivirano 2008-04-14 na Wayback Machine-u
* Korčula Info
* Korcula island[*mrtav link*]
* Korcula INFO Arhivirano 2007-05-19 na Wayback Machine-u
* Korcula Lodging Arhivirano 2007-06-29 na Wayback Machine-u
Županija Županija Jász-Nagykun-Szolnok u Mađarskoj
Detaljna mapa Jászsága
**Jászság** čita se ***Jasšag*** (ili **Jazigija**) je etno-geografska regija u Mađarskoj. Obuhvata severozapadni deo županije Jász-Nagykun-Szolnok. Centar regije je grad Jászberény. Jászság nastanjuju Jasi, etnička grupa Mađara alanskog (osetskog) porekla. Regija ima oko 85.000 stanovnika.

Istorija
--------

U antičko doba, ovo područje je nastanjivao drugi iranski narod poznat kao Jazigi. Nakon propasti Kraljevine Alanije na Kavkazu u 13. veku, deo Alana (poznat pod imenom Jasi) se preselio na zapad i naselio u Kraljevini Ugarskoj. Oni su sačuvali svoj jezik sve do 15. veka, ali su se vremenom asimilovali u Mađare. Sačuvali su, međutim, svoj jaški identitet i regionalnu autonomiju. Sve do osmanskog osvajanja regije u 16. veku, Jászság je bio autonomna teritorija u okviru Ugarske. Nakon proterivanja Osmanlija sa ovog područja krajem 17. veka, autonomija Jászság je obnovljena. Region je zadržao autonomni status sve do 1876. godine, kada postaje deo županije Jász-Nagykun-Szolnok.

Vidi još
--------

* Jasi (Mađarska)
Korzet iz 19.og stoljeća.
**Korzet** (također poznat i pod nazivom **steznik**, iako je steznik nešto širi pojam) je pretijesan odjevni predmet, čija je primarna svrha smanjivanje opsega struka stezanjem, iako se može nositi i iz ostalih razloga. U različitim oblicima, nosili su ih žene i muškarci kroz stoljeća, a nose ih i danas. 

Valja napomenuti da većina odjevnih predmeta koji se danas prodavaju pod nazivom "korzet" zapravo nisu korzeti, nego njihova mnogo blaža varijanta.

Etimologija
-----------

Riječ *korzet* potječe iz starofrancuske riječi *cors*, koji je umanjenica od riječi za tijelo, koja potječe iz latinske riječi *corpus*, koja znači *tijelo*.

Primjene
--------

Postoji više razloga za nošenje korzeta. Tri glavne grupe razloga su moda, medicinski razlozi i fetišistički razlozi.

### Moda

Najučestalija i najpoznatija primjena korzeta je za činjenje tijela vitkijim kako bi se postigla moderna silueta. Takvu upotrebu većinom prakticiraju žene, a najviše se prakticirala u doba kraljice Viktorije kada je tanji struk značio viši socijalni status. Takozvana figura pješčanog sata potječe iz tog doba, a karakterizira ju tanak, stisnut struk.

Zanimljivo je da je u razdoblju od 1820. do 1350. figura pješčanog sata bila moderna i za muškarce, te se ponekad postizala nošenjem korzeta.

Obični korzeti se mogu podjeliti u 2 skupine: *overbust* korzeti koji idu preko grudi i *underbust* korzeti koji ne idu preko grudi. Svi prikladno anatomski oblikovani muški korzeti su *underbust* tipa.

### Medicinski razlozi

Ljudi s problemima s kralježnicom ili s unutarnjim ozljedama ponekad nose korzet radi imobilizacije i zaštite torza, primjerice Andy Warhol, nakon što je bio upucan u 1968. je nosio korzet cijeli ostatak života.

### Seksualni fetišizam

Korzeti se također upotrebljavaju u fetišističkim radnjama, ponajviše u BDSMu. U BDSMu *bottom* može nositi vrlo tijesno stegnut korzet koji će ograničavati kretnje, a *top* može nositi korzet iz estetskih razloga.

Neke osobe (bez obzira na spol) mogu doživjeti seksualnu uzbudu ili orgazam samim nošenjem čvrsto stegnutog korzeta.

Konstrukcija
------------

Korzeti su najčešće izrađivani od fleksibilnog materijala koji se ukrućuje vertikalnim čvrstim dijelovima koji služe kao kostur. U 19. stoljeću se za kostur najčešće koristio čelik i riblja kost. Danas, ovisno o izradi korzeta te željama nosioca, dva najčešća materijala koja se koriste za kosti su plastika i čelik. Mnogi drugi materijali, poput drva, su se koristili ili se koriste za izradu kostura korzeta.

Korzeti obično imaju vezanje na stražnjoj strani kojim se može kontinuirano stegnuti korzet do željene mjere, te posebno kopčanje na prednjoj strani (busk), koje služi za brže i jednostavnije skidanje i stavljanje korzeta, bez potrebe za korištenjem predugih vezica.

Poveznice
---------

* Odjeća u BDSM-u

Eksterni linkovi
----------------

***Korzet*** na Wikimedijinoj ostavi

* Long Island Staylace Association stranica sa mnogo informacijama o korzetima na engleskom
**Järvenpää** čita se *Jervenpe* (švedski: *Träskända*) je grad i općina na jugu Finske od 40,390 
stanovnika, u Regiji Uusimaa.

Geografske karakteristike
-------------------------

Järvenpää leži duž obale Jezera Tuusulanjärvi, udaljena oko 37 km od sjeverno od 
Helsinkija.

Ime grada - Järvenpää doslovno prevedeno znači - *vrh jezera*, jer se najstariji dio grada razvio na najsjevernijem dijelu jezera.

Historija
---------

Järvenpää se prvi put spominje sredinom 16. vijek kao selo od osam kuća, i to pod svojim finskim i švedskim imenom. Zna se da je selo oko 1840. imalo u jednom zaseoku 434, a u drugom 344 stanovnika, kao i to da je krajem 19. vijeka imalo 1000 stanovnika.

Dolaskom željeznice u naselje 1862. uz gutanje susjednih sela Hyrylästä, Mäntsälään i Hollolaan, stvoreni su povoljni uvjeti za trgovinu i industriju. U to vrijeme su se brojni umjetnici naselili uz obale jezera, među njima i Eero Järnefelt i Jean Sibelius.

Nakon Drugog svjetskog rata Järvenpää je doživjela veliki porast stanovništva, to su bile izbjeglice iz Karelije koja je pripala Sovjetskom Savezu. Ti novodošli stanovnici su donijeli i svoje običaje i vjerska opredjeljenja pa su 1948. podigli svoju prvu pravoslavnu crkvu, a 1980. podigli novu.

Järvenpää se 1951. razdvojila od susjedne općine Tuusula, pa je 1958. dobila status trgovišta, a 1967. kad je imala 14 606 stanovnika i status grada.

Gradovi prijatelji
------------------

* Mađarska, Szombathely
* Danska, Rødovre
* Norveška, Lørenskog
* Švedska, Općina Täby
* Estonija, Okrug Jõgevamaa
* Rusija, Volkhov
* Njemačka, Buchholz in der Nordheide
* SAD, Pasadena
* Gana, Ho

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Finland: Uusimaa" (engleski). City population. Pristupljeno 03. 11. 2015.
2. 1 2 3 4  „Järvenpään historiaa" (finski). Järvenpää. Arhivirano iz originala na datum 2016-02-14. Pristupljeno 04. 11. 2015.

Vanjske veze
------------

***Järvenpää*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Järvenpääa* (`fi`)