Grimorij pape Honorija
Šesta i sedma Mojsijeva knjiga, New York, 1880.
**Grimorij**, također **grimoar**, (fr. *grimoire*) ili **Knjiga sjenki**, je tekstualni priručnik magije. Ovakvi priručnici poznati su širom Europe još od srednjeg vijeka.

Grimoriji sadrže upute kako napraviti magijske objekte, poput talismana i magičnog kruga, kako izvoditi magične čarolije, prizivati anđele i demone, daju njihova imena i karakteristike, nabrajaju čini za ljubav, ozdravljenje, uništenje neprijatelja, bogatstvo, bacanje uroka i slično. Za mnoge takve knjige i rukopise vjerovalo se kako i same imaju magijska svojstva.

Većina grimorija su apokrifni spisi koji su autorstvo atributirali znamenitim povijesnim osobama kako bi djelima dali autoritet i značaj.

Etimologija
-----------

Riječ "grimorij" ili "grimoar" vuče podrijetlo od starofrancuske riječi *grammaire* koja proizlazi od grčkog "grammatikos" u značenju *pisana riječ*. Taj izraz se počeo rabiti u srednjem vijeku za sve necrkvene knjige, koje su kao takve bile sumnjičene kao knjige magije. S vremenom se izraz lokalizirao isključivo na ona djela koja su doista sadržavala tekstove magije i okultnog.

Povijest
--------

### Stari vijek

Najstariji magijski tekstovi pronađeni su arheološkim iskapanjima u Egiptu i na glinenim pločicama iz Asurbanipalove knjižnice iz 7. stoljeća pr. Kr. te zapisi rituala i prizivanja iz sumerskog grada Uruka, datirani u 5. i 4. stoljeće pr. Kr.

Židovi su imali, također, razvijenu okultnu tradiciju. Prema biblijskoj tradiciji, autorstvo nad okultnim tekstovima pripisivano je još od antike židovskim patrijarsima i prorocima poput Henoka (*Knjiga Henokova*), Mojsija ( *Knjige Mojsijeve*) i Salomona (*Clavicula Salomonis*, *Salomonov zavjet* iz 1.-3. stoljeća i dr.).

U vrijeme helenizma utjecaj židovske magije proširio se i na Egipat, gdje se isprepleo s egipatskom magijom. O tome svjedoče grčko-egipatski magijski papirusi pronađeni u 19. stoljeću na području nekadašnjeg helenističkog Egipta.

Priznavanje kršćanstva kao jedine službene religije u Rimskom Carstvu, potisnulo je stara vjerovanja koja su žigosana kao poganska i neprimjerena za kršćane.

### Srednji vijek

Prvi europski grimoriji nastajali su u srednjem vijeku, no u njima se očitava i starija hermetička tradicija, zasnovana na antičkim tradicijama i židovskom misticizmu. Širenje ezoterične misli na europski kontinent započelo je preko Iberijskog poluotoka pojavom arapskih i židovskih magijskih tekstova.

Najpoznatiji grimoriji u razdoblju srednjeg vijeka bili su:

* *Picatrix*, 12. stoljeće
* *Sefer Raziel*, 13. stoljeće
* *Honorijeva knjiga zakletvi* (*Liber Juratus*), 13. stoljeće
* *Mojsijev mač* (*Harba de-Mosha*), 14. stoljeće
* *Knjiga svete magije Abra-Melina maga*, 1458.
* *Heptameron seu Elementa magica*, 1496.

### Renesansa i barok

Prodorom novoplatonističke ezoterije s Istoka, padom Carigrada 1453. nastaju brojni magijski rukopisi koji autorstvo uglavnom pripisuju kralju Salomonu. U razdoblju djelovanja inkvizicije i lova na vještice, mnogi su grimoriji završili na "Indeksu zabranjenih knjiga" (*Index Librorum Prohibitorum*).

Najvažniji magijski tekstovi razdoblja renesanse i baroka su:

* *Ključ kralja Salomona*, 15. stoljeće
* *Okultna filozofija u tri knjige* (*De occulta philosophia libri tres*), 1533.
* *Arbatel de magia veterum*, 1575.
* *Grand Albert*, 16. stoljeće
* *Lemegeton Clavicula Salomonis*, 17. stoljeće

Početkom 17. stoljeća pojavljuju se prvi tiskani grimoriji, čime takva literature postaje dostupnija širem krugu obrazovanih ljudi.

### 18. i 19. stoljeće

Unatoč pojavi prosvjetiteljstva, razvoju znanosti i racionalizma, vjerovanja u magiju i vještičarstvo preživjela su u Europi. U ovom vremenu nastaju i neki novi magijski tekstovi koji većinom imaju pretenziju postaviti vrijeme svog postanka u dalju prošlost kako bi dobili na vjerodostojnosti i auru tajanstvenosti:

* *Petit Albert*, 18. stoljeće
* *Crno pile*, 18. stoljeće
* *Grimorium Verum*, navodno tiskana 1517. no zapravo potjeće iz 18. stoljeća
* *Enchiridion Leonis Papae*, 1749.
* *Šesta i Sedma knjiga Mojsijeva*, 18. ili 19. stoljeće
* *Grimorij pape Honorija* (*Grimorium Honorii*), 18. ili 19. stoljeće
* *Magus*, autora Francisa Baretta iz 1801.
* *Grand Grimoire*, navodno izdan 1522. ali vjerojatno nije nastao prije 19. stoljeća
* *Knjiga svetog Ciprijana*, pretendira na 1510. kao godinu tiskanja, ali prvi spomen je tek iz 1802.

### 20. stoljeće

U 20. stoljeću je, također zabilježena pojava određenih magijskih priručnika, ali i prva navala brojnih modernih grimorija.

Neki od važnijih knjiga iz ovog razdoblja su:

* *Tajni Turielov grimorij*
* *Necronomicon*, grimorij iz novela H. P. Lovecrafta
* *Simonov necronomicon*, nastao po uzoru na onaj literarni
* *Knjiga sjenki*, wiccanski grimorij autora Geralda Gardnera

Bilješke
--------

1. ↑  Magija, str. 59.
2. ↑  Davies, Owen, str. 8.
3. ↑  Grimoires, str. 15.
4. ↑  Davies, Owen, str. 9.-10.
5. ↑  Havens, Nigel, str. 38.
6. ↑  Davies, Owen, str. 114.

Literatura
----------

* *Davies, Owen, Grimoires, A History of Magic Books, Oxford University Press, New York, 2009.* ISBN 978-0-19-920451-9
* *Havens, Nigel, Tradicija čarobnjaštva, Nova Arka, Zagreb, 1996.* ISBN 953-6123-31-2
* *Knight, Thomas H. Magija, Zagrebačka naklada, Zagreb, 2001.* ISBN 953-6234-91-2

Vanjske poveznice
-----------------

* Internet Sacred Text Archives: Grimoires (`en`)
* Magical Athenaeum - zbirka magijskih rukopisa i knjiga u PDF formatu (`en`)