recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinate: 41° 30′ 02" SGŠ, 22° 31′ 44" IGD

**Varvarica** (mak. *Varvarica*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Varvarica je u sastavu opštine Vasiljevo.

Prirodni uslovi
---------------

Varvarica je smeštena u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Strumice, naselje je udaljeno 18 kilometara severozapadno.

Naselje Varvarica se nalazi u istorijskoj oblasti Strumica. Naselje je položeno na zapadnim padinama planine Smrdeš, zapadno od Strumičkog polja. Nadmorska visina naselja je približno 670 metara. 

Mesna klima je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Stanovništvo
------------

Varvarica je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala svega 1 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%). 

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinavasilevo.gov.mk Zvanična stranica opštine Vasiljevo Arhivirano 2021-12-19 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Vasiljevo |
| --- |
| **Vasiljevo** • 
Angelci • 
Varvarica • 
Visoka Mahala • 
Vladijevci • 
Gradošorci • 
Dobrošinci • 
Dukatino • 
Edrenikovo • 
Kuškulija • 
Nova Mahala • 
Njivičino • 
Piperevo • 
Radičevo • 
Sedlarci • 
Suševo • 
Trebičino • 
Čanaklija |  |
*Za ostale upotrebe, v. Ivan Golac (razvrstavanje).*

**Ivica Golac** (Lič, 5. ožujka 1910. - Zagreb, 22. ožujka 1993.), hrvatski nogometaš, nogometni trener, te učitelj i knjigovođa. Nadimak Zeno .

Nogometaš
---------

Igračku nogometnu karijeru započeo u proljeće 1923. godine igrajući za mlađe uzraste HAŠK-a. Prvi put za seniorsku momčad HAŠK-a igra u jesen 1929. godine. Brz, izvrsnog pregleda igre i dobre igre glavom. Najčešće je igrao na poziciji desnog braniča. Za momčad HAŠK-a odigrao je više od 300 prvoligaških utakmica. Jedini nogometaš koji je proslavio dvadesetgodišnjicu nastupanja za HAŠK. Za reprezentaciju Zagreba odigrao 25 utakmica. Nogomet prestaje igrati nakon ozljede zadobivene u Budimpešti na božićnom turniru 1943. godine.

Nogometni trener
----------------

Kao nogometni trener u sezoni 1949./50. s mostarskim Veležom plasirao se u II. saveznu ligu.

Zanimljivosti
-------------

U svojoj dvadesetgodišnjoj igračkoj karijeri nikada nije zaradio sudačku opomenu, niti kaznu.

Izvori i napomene
-----------------

1. ↑  Golac, Ivica

* Antun Škrtić, H.A.Š.K. 1903-1993, Hrvatski akademski športski klub, 1993. ISBN 953-96001-0-3 (napomena: prema navedenom izvoru pravo ime iz krsnog lista bilo mu je Zeno, a nadimak Ivica)
**Josip Račić** (Horvati pokraj Zagreba, 22. ožujka 1885. - Pariz, 19. lipnja 1908.), hrvatski slikar.

Učio je litografski zanat u Zagrebu, a 1904. godine otišao je u Beč pa u München, gdje upisuje crtačku školu u kojoj s Hermanom, Becičem i Kraljevićem čini zasebnu grupu nazvanu "Die kroatische Schule". Godine 1908. otišao je u Pariz i napravio seriju akvarela s motivima pariških mostova, avenija i parkova. Nađen je ustrijeljen u svojoj hotelskoj sobi.

*Majka i dijete*, 1908. ulje na platnu, 90,2x68,4 cm, Moderna galerija, Zagreb.
Ubraja se među utemeljitelje hrvatske moderne. Tajanstvena smrt pobudila je zanimanje javnosti. Apsurdnost je tim veća što mu je, nakon položena prijemnoga ispita i upisa na *Akademiju likovnih umjetnosti*, odbijen zahtjev za stipendiju, a cijeli svoj umjetnički opus Račić je stvorio u teškim uvjetima, zapravo kao student. I tako mlad postao je velikanom hrvatske moderne. Posebna značajka njegova slikarstva je posvjetljivanje tamnih prostranstava ljudske duševnosti.

Linkovi
-------

* Minhenski krug

Eksterni linkovi
----------------

***Josip Račić*** na Wikimedijinoj ostavi
**El Atteuf** (arapski: العطف, berberski: *Tajnint*) je grad i općina od 14,752 stanovnika u sredini Alžira u Pokrajini Gardaja.

Danas je svjetski poznat kao jedan od gradova pentopolisa koji formiraju - Dolinu M'zab, lokalitet koji je 1982. uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Africi. Ostala četiri grada su Gardaja, Melika, Bounoura i Beni Isguen.

Geografske karakteristike
-------------------------

El Atteuf leži u saharskoj pustinji u oazi Vadi M'zaba, udaljen svega 6 km istočno od svog pokrajinskog administrativnog centra Gardaje, sa kojim je zapravo spojen u jedinstvenu urbanu cjelinu.

Neobična džamija izvan ksara

Historija
---------

El Atteuf se smatra majkom svih ostalih ksareva u dolini jer je osnovan prvi - 1012. od strane šeika Kalifa Ben Abghoura.
Njegov ksar bio je model za ostale koji su sagrađeni naknadno i početak procesa urbanizacije te doline i oaze.

Jedna od njegovih specifičnosti je to da ima dvije džamije unutar bedema. Svaka od ove dvije džamije ima svoj minaret u formi piramide.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*El Atteuf, Commune in Ghardaïa*" (engleski). City population. Pristupljeno 22.2. 2020.
2. ↑  „*M'Zab Valley*" (engleski). UNESCO. Pristupljeno 22.2. 2020.
3. 1 2  „*Ksar d'El Atteuf*" (francuski). Office de Protection et de Promotion de la Vallée du M’Zab. Pristupljeno 22.2. 2020.

Vanjske veze
------------

***El Atteuf*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ksar d'El Atteuf* ()
**Adolf Percl** je bio hrvatski nogometaš i nogometni reprezentativac.

Nogometaška karijera
--------------------

### Klupska karijera

Igrao je za zagrebačku Concordiju.

### Reprezentativna karijera

Za reprezentaciju odigrao je tri utakmice. Prva je bila 28. lipnja 1926. u Zagrebu u utakmici protiv Čehoslovačke, druga protiv Rumunjske u Zagrebu 3. listopada 1926. kad je postigao dva pogotka za preokret, a zadnja 10. travnja 1927. u Budimpešti protiv Mađarske.

Bio je među pozvanima na OI 1924. u Parizu, a od hrvatskih nogometaša s njim su bili u izabranom sastavu Dragutin Babić, Slavin Cindrić, Artur Dubravčić, Stjepan Bocak, Andrija Kujundžić, Dragutin Friedrich, Antun Pavleković, Alfons Pažur, Dragutin Vragović, Dragutin Vrđuka, Branko Zinaja, Emil Perška, Eugen Dasović, Emil Plazzeriano, Janko Rodin, Marijan Marjanović, Rudolf Rupec, Stjepan Vrbančić i Vladimir Vinek.  Nije odigrao ni jednu utakmicu na turniru, nego je bio među pričuvama.

Izvori
------

1. ↑  RSSSF Yugoslavia National Team List of Results 1920-1929
2. ↑  Olympic Football Tournament Paris 1924, Yugoslavia squad. FIFA.com. Archived from the original on 2011-06-24. Preuzeto 8. veljače 2010..
Logo
**Ramsarska konvencija** je konvencija o vlažnim područjima koja je nastala kao plod borbe za zaštitu vlažnih područja 2. 2. 1971. godine u iranskom gradu Ramsaru, a dan usvajanja konvencije proglašen je Svjetski dan vlažnih područja.

U vlažna područja područja spadaju močvare, bare, rijeke, jezera, pojilišta, navodnjena zemljišta, slatine, šljunčane jame, kanali, mangrove, koraljni grebeni, ribnjaci i uzgajališta rakova, a mogu sadržavati obalne zone koje graniče s vlažnim područjima, te vodene mase morske vode dublje od 6 m za vrijeme oseke koje leže unutar vlažnih područja.

Ugrožavanje vlažnih područja nastaje isušivanjem, zatrpavanjem, zagađivanjem, preinačavanjem, prekomjernom eksploatacijom i unošenjem stranih vrsta.

Zaključci Ramsarske konvencije
------------------------------

* poboljšati suradnju s lokalnim stanovništvom;
* poboljšati suradnju s međunarodnim udrugama koje rade na zaštiti vlažnih područja;
* načiniti popis Ramsarskih područja u svakoj državi i unijeti osnovne hidrološke, biološke i ekološke posebnosti svakog pojedinog područja;
* popis Ramsarskih područja treba služiti promociji;
* s vremenom proširivati popis vlažnih područja i njihovu zaštitu.

Izvori
------

1. ↑  „Ramsarska konvencija - www.biol.pmf.hr". Arhivirano iz originala na datum 2007-09-27. Pristupljeno 2013-01-02.

Vanjski linkovi
---------------

* Ramsarska konvencija Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u

***Ramsarska konvencija*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* NDL: 00577571
* NKC: unn2014829909

 |
Šablon:Naseljeno mesto u kosovo-lat

**Čabra** (alb. ) je naselje u opštini Zubin Potok na [[Kosovo. Ovo je jedino selo sa albanskom etničkom većinom u opštini Zubin Potok, i prvo albansko selo u dolini Ibra. Površina katastarske opštine Čabra na kojoj se nalazi atar naselja iznosi 744 ha. Nalazi se na levoj obali Ibra na krajnjim obroncima planine Rogozne, na magistralnom putu Ribariće-Kosovska Mitrovica. Susedna sela su Zupče, Prelez i Jagnjenica iz opštine Zubin Potok i Gornje Vinarce i Vidomirić iz opštine Kosovska Mitrovica. Istorijski i geografski selo ne pripada Ibarskom Kolašinu, već je oduvek upućeno na Kosovsku Mitrovicu. Posebno je bilo pominjano u vezi *nemira na Kosovu 17. marta 2004. godine* kada su za utapanje dece albanske nacionalnosti optuženi Srbi iz susednog sela Zupče, što je dovelo do velikih nemira na Kosovu i Metohiji. Broj Srba u naselju je bio zanemarljiv (manje od 10), paradoks je da je na popisu stanovništva 1991. godine u selu popisan samo jedan stanovnik i to Srbin pa se može steći pogrešan utisak da je selo imalo srpsku etničku većinu. Tokom sukoba na Kosovu 1999. godine selo je potpuno bilo uništeno, sve kuće su bile uništene. Danas je situacija mnogo bolja, ali se deo stanovništva nije vratio u selo, pa ima manji broj stanovnika nego pre devastiranja sela. Lokalno srppsko stanovništvo Ibarskog Kolašina ne koristi više magistralni put koji prolazi kroz selo, već saobraćaju novoizgrađenim saobraćajnim pravcem preko planine, koji zaobilazi albanska sela. U periodu 1952-1955. godine naselje je bilo sedište **Opštine Čabra** u sastavu Zvečanskog sreza za sledeća naseljena mesta: Donje Varage, Gornje Vinarce, Gornji Strmac, Zupče, Jagnjenica, Košutovo, Prelez, Rujište i Čabra. Ova opština je u vreme postojanja imala srpsku etničku većinu. Ukidanjem opštine njena teritorija je ušla u sastav današnjih opština Zubin Potok i Kosovska Mitrovica.

Demografija
-----------

* popis stanovništva 1948. godine: 450
* popis stanovništva 1953. godine: 520
* popis stanovništva 1961. godine: 536
* popis stanovništva 1971. godine: 650
* popis stanovništva 1981. godine: 775
* popis stanovništva 1991. godine: 1187 (zvanična procena) /1 (popisano) (albansko stanovništvo bojkotovalo je popis)

| * p
* r
* u
Opština Zubin Potok |
| --- |
| Babiće • Babudovica • Banja • Bojnoviće • Brnjak • Bube • Burlate • Velika Kaludra • Velji Breg • Vitakovo • Vojmisliće • Vrba • Vukojeviće • Vukosavljeviće • Gazivode • Gornje Varage • Gornji Jasenovik • Gornji Strmac • Dobroševina • Donje Varage • Donji Jasenovik • Dragalica • Drainoviće • Dren • Žarevi • Zagrađe • Zagulje • Zečeviće • Zubin Potok • Zupče • Jabuka • Jagnjenica • Junake • Kijevce • Klečke • Kobilja Glava • Kovače • Kozarevo • Kopiloviće • Krligate • Ledenik • Lučka Reka • Mala Kaludra • Međeđi Potok • Oklace • Padine • Paruci • Prevlak • Prelez • Preseka • Pridvorica • Rančiće • Rezala • Rujište • Tušiće • Ugljare • Crepulja • Čabra • Čečevo • Češanoviće • Čitluk • Šipovo • Štuoce |
**Dario Brgles** (15.04.1977), u prvom službenom nastupu za Hajduk za prvenstvo Hrvatske 2002/03, ulazi kao zamjena Hrvoju Vejiću na utakmici protiv Varteksa u Varaždinu 28. 7. 2002.

Za Hajduk je dao 2 gola, od toga jedan za Kup utakmicu u šesnaestini finala Pagu u Posedarju 10. 9. 2002. Utakmica je završila sa rezultatom 2:7 u korist Hajduka. Ostale golove dali su popaj (3), Đolonga, Vučko (koji je zamjenio Vejića), i Gudelj.

Drugi svoj gol postigao je na prijateljskoj utakmici. Odigrao je 10 prvenstvenih utakmica, 4 za Kup (1 gol), i 3 europske.

Karijeru započinje u Sl. Belupu odakle dolazi u Hajduk. Kasnije mijenja cijeli niz klubova.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 10 | 0 |
| Kup | 4 | 1 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 3 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **17** | **1**
 |
| Prijateljske | 6 | 1 |
| ***Sveukupno*** | **23** | **2** |

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
**Slaviša Žungul** (Požarevac, 28. srpnja 1954.), bivši srpski i jugoslavenski nogometaš, legendarni napadač Hajduka, u Americi poznatiji kao Steve Zungul, kralj malog nogometa.

Počeo je sa nogometom u redovima splitskog Hajduka za kojeg je odigrao sve ukupno 303 utakmice i zabio 176 golova. Uz napadača najčešće je igrao desno krilo gdje se iskazao brzinom i probojnošću. U "bilom" dresu tri je puta bio državni prvak, a četiri puta pobjednik kupa. Za seniorsku reprezentaciju Jugoslavije u tom je vremenu odigrao 14 utakmica, uz 2 utakmice za omladinsku (1972.) i 1 za mladu reprezentaciju (1974.). Na europskom je prvenstvu nastupio 1974. dok na svjetsko nije smio jer nije nikada služio u jugoslavenskoj vojsci. Nakon Hajduka otišao je u Sjedinjene države igrati mali nogomet za New York Arrowse. Jugoslavenski nogometni savez ga je pustio ne znajući da se Žungul ne namjerava vratiti. 

Četiri je godine dominirao na parketu (od 1979. do 1982. bio najbolji igrač turnira), a nakon toga opet zaigrao veliki nogomet za Golden Bay. 1984. posljednje NASL sezone, dobio je nagradu za MVP ("most valuable player", tj. najvrijednijeg igrača) sezone, zbog 20 golova i 10 asistencija u 24 utakmice. Potom se opet vraća u malonogometnu MISL ligu, ovaj put za San Diego Sockerse. Od 1986. igra za Tacomu, a zatim se vraća u San Diego gdje 1990. završava karijeru. U međuvremenu je opet bio među najboljim igračima. Jedno vrijeme je sa 715 pogodaka držao rekord lige u postignutim golovima, koji je sada na četvrtom mjestu.

Trenutno živi u Kaliforniji, mjestu Escondido.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 177 | 82 |
| Kup | 21 | 13 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 22 | 14 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **220** | **109**
 |
| Prijateljske | 122 | 73 |
| ***Sveukupno*** | **342** | **182** |

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
**El Obeid** (arapski:الأبيض‎/*Al-Ubayyiḍ*) je grad od 345,126 stanovnika u centru Sudana u Vilajetu Sjeverni Kordofan. On je i administrativni centar tog Vilajeta.

Geografske karakteristike
-------------------------

Obeid se nalazi na jugu Sjevernog Kordofana, okružen šumama, koje ga štite od pješčanih oluja. 
Grad se prostire po polupustinjskoj pješčanoj visoravni na nadmorskoj visini od 568 metara, na trasi željezničke pruge Kartum - Njala.
Od Kartuma je udaljen 424 km jugozapadno.

Pet km južno od centra grada nalazi se aerodrom (IATA: EBD, ICAO: HSOB).

Historija
---------

Katolička crkva
Historija Obeida počela je 1821. u vrijeme kad je tadašnji osmanski valija Egipta
Muhamed Ali Paša poslao svog zeta Defturdara, sa oko 4500 vojnika da zauzme Kordofan.
On je odabrao Obeid za vojni logor iz kog je kretao u kampanje.
El Obeid su 1882. zauzeli i djelomično razorili Mahdisti.

Obnovljen je nakon istjerivanja Mahdista, kad je 1899. postao dio britansko - 
egipatskog kondominija Sudan.

Današnji El Obeid je raskršće puteva za Čad, Južni Sudan i Centralnoafričku Republiku i trgovački centar za gumirabiku, stoku, proso i uljarice.

On je od 1990. i univerzitetski grad.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Sudan*" (engleski). City population. Pristupljeno 29.8. 2020.
2. 1 2 3 4 5  „*Al-Ubayyiḍ, Sudan*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 28.8. 2020.
3. ↑  „*El Obeid Airport (EBD)*" (engleski). World Airport Codes. Pristupljeno 29.8. 2020.
4. ↑  „*Socio-economic and opportunity mapping Assessment report for North Kordofan State*" (engleski). Joint mission (NSDDRC-SC/ UNDP). Pristupljeno 29.8. 2020.
5. ↑  „*University of Kordofan*" (engleski). VYMaps. Pristupljeno 29.8. 2020.

Vanjske veze
------------

***El Obeid*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Al-Ubayyiḍ, Sudan* ()
**Portugalete** je grad od 46,120 stanovnika na sjeverozapadu Španjolske, koji administrativno podpada pod autonomnu zajednicu Baskiju i Provinciju Biskaju.

Geografske karakteristike
-------------------------

Biskajski most
Portugalete leži na lijevoj obali rijeke Nervión, prije njenog estuarija u Biskajski zaljev, točno nasuprot Las Arenasa, jednog od kvartova Guecha sa kojim je povezan slavnim visećim mostom.

I on je jedan od gradova metropolitanskog Bilbaa od kog je udaljen nekih 12 km prema sjeveru.

Historija
---------

Grad je osnovala 1322. María Díaz de Haro, žena infanta Juana od kastilje i vladarica Gospodstva Biskaja.
Ime je dobio od latinskog **portus galorum**, što je opisivalo njegovu ulogu kao luke za galije.

Znamenitosti
------------

Portugalete je danas poznat po neobičnom visećem mostu, kog je još 1893. podigao Alberto Palacio. On je 2006. uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi kao izvanredan primjer arhitekture industrijske revolucije.

Uz to poznat je i po gotičkoj crkvi sv. Marije iz 13. vijeka.

Privreda
--------

Portugalete je industrijsko predgrađe Bilbaa, poznat po metalurgiji (proizvodnja kotlova) i po tvornici
sojine sačme.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Spain: País Vasco (Euskal Herriko)*" (engleski). City population. Pristupljeno 16.10.2018.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Portugalete*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20. 10. 2014.

Vanjske veze
------------

***Portugalete*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de Portugalete* Arhivirano 2020-03-20 na Wayback Machine-u ()
**Vladimir Vinek** (Kašina, 1. siječnja 1901./3. prosinca 1897. – Lepoglava, 1945.) bio je hrvatski nogometaš, nogometni reprezentativac. Igrao je u napadu.

Igračka karijera
----------------

### Klupska karijera

Igrao je za zagrebački klub HAŠK. 

Neki ga izvori navode kao igrača zagrebačke Concordije u tom razdoblju.

S HAŠK-om je osvojio Prvenstvo Zagrebačkog nogometnog podsaveza 1921./22..

### Reprezentativna karijera

Za reprezentaciju je zaigrao prvi put 8. lipnja 1922. protiv Rumunjske.  Zadnju utakmicu odigrao je na OI 1924. u Parizu, gdje je Jugoslavija 26. svibnja izgubila 7:0 od Urugvaja. Od hrvatskih nogometaša s njim su bili u izabranom sastavu Dragutin Babić, Stjepan Bocak, Artur Dubravčić, Dragutin Friedrich, Andrija Kujundžić, Antun Pavleković, Alfons Pažur, Adolf Percl, Dragutin Vragović, Dragutin Vrđuka, Branko Zinaja, Emil Perška, Eugen Dasović, Slavin Cindrić, Janko Rodin, Marijan Marjanović, Rudolf Rupec, Stjepan Vrbančić i Eugen Plazzeriano.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Nogometni leksikon Vladimir Vinek
2. 1 2  FIFA
3. 1 2 3  Sports-reference.com
4. 1 2  RSSSF Yugoslavia National Team List of Results 1920-1929
Zastava Gvelfa
**Gonfaloniere** (od talijanske riječi *gonfalone* = gradska zastava, gradski simbol) dakle zastavnik, bila je visokoprestižna funkcija u srednjevjekovnim talijanskim gradovima - državama, osobito u Firenci i Papinskoj Državi

Gonfaloniere su imale i druge talijanske komune u Sjevernoj Italiji od Spoleta do Pijemonta.

Gonfalonier u Firenci
---------------------

U Firenci se ta funkcija zvala *Gonfaloniere di Giustizia* (zastavnik pravde), to je bio jedan od devet građana izabran žrijebom svaka dva mjeseca koji su formirali vladu zvanu **signorija**.
Gonfaloniere di Giustizia je bio privremeni nosioc i čuvar gradske zastave, koju je za svečanosti nosio na križnoj motci. Gonfaloniere di Giustizia se i odjećem razlikovao od svojih osam kolega, - nosio je crveni kaput, postavljen skupim hermelinom, bogato opšiven i ukrašen zlatnim zvijezdama
Svaki kvart u Firenci imao je svog starješinu (priore) koji je mogao biti biran u signoriju (gradsko vijeće), i svog „komunalnog zastavnika" (gonfaloniere di compagnia) koji je biran od najprominentijih porodica iz tog kvarta.

Portret gonfaloniera Bologne Pietra Gentilea, slika Artemisija Gentileschija iz 1622.
U Firenci je funkcija zastavnika pravde (Gonfaloniere di Giustizia), osnovana 1289. gonfalonier je bio zapovjednik (kapetan) jedinice od 1000 naoružanih vojnika koji su trebali braniti funkcionere Republike Firence od oružanih milicija magnata i čuvati red i mir. Od 1293. gonfalonier je bio predsjednik vijeća gradskih priora, a nakon 1306. sve do kraja principata predsjednik civilne vlasti. Od Medicija sve do 1860. gonfalonieri su bili premijeri toskanskih gradova.

Gonfalonier u Papinskoj državi
------------------------------

U Papinskoj Državi crkveni ili papinski zastavnik (talijanski: *Gonfaloniere della Chiesa*, latinski: *Vexillifer Ecclesiae*) bila je vojnička i politička funkcija. Njeno porijeklo je iz 1274. iz papinske vojske kad su gonfalonieri nosili zastavu u borbi. Vremenom je ta funkcija postala većinom ceremonijalna i politička.

Bilješke
--------

1. 1 2 3 4 5  Gonfalone, na portalu treccani.it, pristupljeno 10. 06. 2011.()

Eksterni linkovi
----------------

* Gonfalone, na portalu treccani.it ()
**Ante Zavoreo** je bio istaknuti igrač splitskih klubova - preteča RNK Split. Igrao je tijekom 20-ih godina 20. stoljeća.

Igračka karijera
----------------

Bio je igrač u momčadi Juga koja je 1920. osvojila prvu titulu prvaka Splitskog nogometnog podsaveza. Ističe se zalaganjem i igrama na terenu. Nakon teškog obračuna splitskih radnika protiv orjunaša potpomognutih policijom, dolazi do zabrane Juga. Zavoreo prelazi 1921. sa ostalim suigračima i upravom u redove drugog splitskog kluba "Slavija", a poslije policijske zabrane djelovanja Slavije, prelazi u studentski klub "Split". Ni taj klub nije dugo trajao. Suočeni sa još jednom zabranom, Zavoreo sa svojim drugovima 1924. postaje član splitskog "Borca". U Borcu nastavlja sa aktivnim igranjem nogometa. Godine 1928. izborom nove uprave Borca izabran je za blagajnika kluba, ali na toj funkciji biva kratko - zbog još jedne policijske zabrane djelovanja kluba.

### Sjećanja na događaje iz karijere

Članovi splitskog Juga i kasnijih klubova u koje su se članovi sklanjali imali su dugi niz godina vrlo prisne odnose sa sarajevskim  *Radničkim sportskim klubom* Hajduk. Na pitanje koji mu je događaj tijekom karijere ostao u najljepšoj uspomeni, Zavereo je izdvojio gostovanje tadašnjeg Juga u Sarajevu na dvjema prijateljskim utakmicama u samom početku 20-ih godina. Jug je obje utakmice pobijedio sa 3:0. Srdačan prijem i ljubaznost Sarajlija trajno je upamtio.

Izvori
------

1. ↑   List "Split", broj 2; članak "Sedam pitanja predratnim igračima", stranica 2.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Ante Zavoreo** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
Koordinate: 07°59′30″N 08°39′10″W﻿ / ﻿7.99167°N 8.65278°W﻿ / 7.99167; -8.65278

**Nimba**, **Mont Nouon** ili **Mont Richard-Molard**, poznata i kao *Gvinejska kralježnica*, je planina koja se proteže između triju država u zapadnoj Africi, Liberije, Gvineje i Obale Bjelokosti. Najviši vrh mu je Mont Nimba visine 1.752 m (najviši vrh Gvineje i Obale Bjelokosti), a najveća naselja su mu Yekepa na zapadu (Liberija) i Bossou (Gvineja). Odmah ispod gustih šuma na njezinim obroncima protežu se prostrane savane pašnjaka bogatih biljnim i životinjskim vrstama.

Čimpanza u rezervatu planine Nimba
Osim Liberijskog dijela cijela planina je danas **strogi rezervat prirode planine Nimba**, nacionalni park koji dijele Gvineja i Obala Bjelokosti; ali postoji prijedlog da mu se pripoji i dio u Liberiji.

Nacionalni park planine Nimba ima površinu od oko 180 km² i upisan je 1981. godine na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi kao jedno od velikih utočišta divljih životinja kao što su: Cibetke, Dujker antilope, ali i ugrožene vrste poput Vibiparne nimbske krastače (*Nimbaphrynoides occidentalis*), te jedinstvenih čimpanzi koje rabe alatke.

Koncesija rudarenja željeza na prostorima zaštićenog lokaliteta i priliv velikog broja izbjeglica na Gvinejskom dijelu parka dovelo je do upisivanja parka na popis ugroženih mjesta svjetske baštine 1992. godine.

Izvori
------

1. ↑  „Mount Nimba Strict Nature Reserve". UNESCO. Pristupljeno 16. ožujka 2011.

* Diedrich Westermann, Edwin William Smith i Cyril Daryll Forde, *Africa*, 1951. Oxford University Press. str. 335. OCLC 50238863
* John Charles Pugh i W. B. Morgan, *West Africa*, 1969. London: Methuen. ISBN 0-416-26900-1

Vanjske veze
------------

* TLC Africa Arhivirano 2012-06-06 na Wayback Machine-u
* MSN Map[*mrtav link*] () Posjećeno 29. ožujka 2011.
**Dario Jertec** (Varaždin, 4. listopada 1985.), hrvatski nogometaš

Debi je u seniorskoj momčadi Varteksa zabilježio tokom sezone 2004./05. te se od tad ustalio u prvoj momčadi varaždinskog kluba. Pod vodstvom trenera Zlatka Dalića, koji je poznat po sjajnom vođenju mladih i talentiranih igrača, Jertec je postao mladi hrvatski reprezentativac i navukao na sebe pažnju velikih klubova. U jesenskom dijelu sezone 2006./07. bio je minute od potpisa ugovora s Dinamom, no, na pregovorima u samom maksimirskom stadionu došlo je do razilaženja želja njega i maksimirskog *bossa* Zdravka Mamića. Prema Jertecu, Mamić je bio nasrtljiv i u par minuta odlučiti o njegovoj budućnosti što mladi Varaždinac nije htio prihvatiti, dok je prema izjavama Mamića Jertec bio jako neodlučan, te je postalo upitno kolike su njegove želje da dođe u Dinamo. Tokom ljeta prije te sezone silne novce je za Jerteca i njegovog klupskog kolegu Nikolu Pokrivača nudio i splitski Hajduk.

Nakon svega ostao je miljenik varaždinske publike u Varteksu do kraja polusezone, pri čemu je bilježio vrlo dobre igre u plavom dresu. Tada je ponovno stigla ponuda s Poljuda, ali također i one iz inozemstva, konkretnije, njemačkog Wolfsburga i francuskog Le Mansa. U sve to opet se uključio i Dinamo. Nakon mjesec dana natezanja od Poljuda preko Maksimira do Francuske, napuhavanja cijene sa strane igrača i kluba završio je u paketu s Pokrivačem u Dinamu, za cijenu od 8 i pol milijuna kuna.

U modrom se dresu nije iskazao kao bitnije pojačanje, tek kao perspektivan igrač za budućnost. Češće ulazi s klupe u drugom dijelu, no, usprkos vrsnoj tehnici zamjeravali su mu slabu duel-igru. U kolovozu 2007. godine odlazi na posudbu u Rijeku do kraja sezone, s opcijom otkupa ugovora po cijeni od 700.000 €. Nakon neuspješne posudbe tokom koje često igra na sebi neprirodnim pozicijama, vraća se u Zagreb te raskida ugovora s Dinamom. Nedugo zatim potpisuje 4-godišnji ugovor sa splitskim Hajdukom. Ni nakon prvih 6 mjeseci podno Marjana talentirani se vezist nije uspio iskazati, zaigravši jednom i za rezervnu momčadi, Hajduk II, koje nastupa van konkurencije u 3. ligi. 

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 16 | 1 |
| Kup | 4 | 3 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 1 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **21** | **4**
 |
| Prijateljske | 10 | 3 |
| ***Sveukupno*** | **31** | **7** |

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk

Vanjske poveznice
-----------------

* Nogometni-magazin: statistika
* Službene web-stranice Arhivirano 2014-05-17 na Wayback Machine-u
**Tacna** (španjolski: *Provincia de Tacna*) je jedna od 4 provincija Departmana Tacna.

Karakteristike
--------------

Provincija Tacna se nalazi na krajnjem jugu zemlje, prostire se od pacifičke obale do planina Anda.

Provincija ima površinu od 8,066 km² i 346,192 stanovnika.

Administrativni centar provincije je grad Tacna koji ima 94,010

Distrikti
---------

Provincija je podjeljena na 11 distrikta, to su; Alto de la Alianza (35,258), Calana (3,424), Ciudad (32,834, Coronel Gregorio Albarracín Lanchipa (133,338), Inclán (2,688), La Yarada (6,726), 
Pachía (2,277), Palca (2,232), Pocollay (19,415), Sama (3,686) i Tacna (104,314).

Izvori
------

1. 1 2  „*Tacna Province in Peru*" (engleski). City population. Pristupljeno 16.05.2023.
2. ↑  „*Tacna Conglomeration in Tacna*" (engleski). City population. Pristupljeno 16.05.2023.
3. ↑  „*Tacna*" (engleski). City population. Pristupljeno 16.05.2023.

Vanjske veze
------------

***Tacna (provincija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad provincial de Tacna* (službene stranice) ()

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
Lokacija Griničkog meridijana
Grinički meridijan u Greenwichu
**Grinički meridijan** je linija geografske dužine koja prolazi kroz Greenwich u Engleskoj. Ovaj meridijan ima kutnu mjeru od 0°, a nasuprotan mu je 180. meridijan kroz kojeg prolazi Međunarodna datumska granica, razdvajajući istočnu i zapadnu polutku.

Za razliku od linija geografske širine, koje su definirane prema osi Zemlje (da su polovi 90° i ekvator 0°), Grinički meridijan je proizvoljan, i puno meridijana su se upotrebljavali kroz historiju. Grinički meridijan je postavljen kao međunarodni standard 1884. godine.

Polazeći sa sjeverne strane Zemljine kugle, Grinički meridijan prolazi kroz osam zemalja:

* Velika Britanija (napomena: London je i u istočnoj i u zapadnoj polutki zbog blizine Griničkog meridijana)
* Francuska
* Španjolska
* Alžir
* Mali
* Burkina Faso
* Togo
* Gana

Napokon se nađe s ostalim linijama geografske dužine u Antarktici na Južnom polu.

Ostali meridijani
-----------------

Rekonstrukcija Eratostenove karte svijeta (3. v. pne.) s Aleksandrijskim merdijanom kao nultim
Meridijan kroz Greenwich se odabrao kao glavni meridijan jer preko dvije trećine svih brodova i sve tonaže su ga već upotrebljavali kao uputni meridijan 1884. Neki od prijašnjih meridijana su išli kroz slijedeće gradove:

* Aleksandrija
* Kopenhagen
* Giza
* Jeruzalem
* Madrid
* Oslo
* Pariz
* Philadelphia
* Pisa
* Rim
* Sankt Peterburg
* Ujain
* Washington

***Grinički meridijan*** na Wikimedijinoj ostavi
ili  (engl. ) je dugogodišnji zimzeleni četinar iz porodice Araucariaceae. Prepoznatljiv je i kao *sobna jela* ili *Araukarija*. Iako potiče sa Ostrva Norfoka, Araucaria excelsa rasprostranjena je širom sveta. U prirodnom staništu može da naraste i preko 70 , dok se u sobnim uslovima razvija do 150. Zbog svoje sličnosti sa jelom, koristi se i kao novogodišnje ukrasno drvo.

Opis biljke
-----------

Izgled lišća starijeg Araucaria excelsa.
Sivo-crno stablo Araucaria excelsa.
Araucaria excelsa potiče sa južnopacifičkih ostrva, gde je otkrivena 1793. godine. Veoma je slična srodnoj čileanskoj. U zavisnosti gde se uzgaja može da dostigne visinu od 50  do 70. Najviše joj prija umerena kontinentalna klima od -5 °C do 21 °C, ali uspeva da opstaje i u kratkoročnim vrućinama i hladnoćama. U prvim godinama rasta  karakteriše simetrično raspoređene grane sa tamnozelenim igličastim lišćem. U kasnijim godinama, simetričnost se gubi. Biljka je bez mirisa i ne cveta. U prvim godinama života osetljiva je na bele i zelene vaši. Previsoka temperatura dovodi do opadanja iglica. Loše zemljište može da prouzrokuje manji rast i bleđu boju.

Značaj
------

Pored ulepšavanje otvorenih površina,  se koristi i kao sobna biljka, a ponekad i kao zamena za novogodišnju jelku. Ukoliko se koriste kao jelka, preporučuje se da se na njoj ne stavljaju ukrasi koji daju toplotu (sijalice, lampice, svećice...) jer može doći do opadanja iglica

Literatura
----------

* Nega sobnog cveća; David Longman,

Vidi još
--------

* Jela

Eksterni linkovi
----------------

***Araucaria excelsa*** na Wikimedijinoj ostavi

* Araucaria excelsa ()
**Dobojsko-bijeljinska regija** se nalazi u sjevernom i sjeveroistočnom dijelu Republike Srpske.

Geografski položaj i granice
----------------------------

Na istoku, rijekom Drinom, graniči se sa Srbijom. Sa Srbijom granicu čini i rijeka Sava. Sava je na sjeveru granična rijeka i sa Hrvatskom. Na sjeveru je međuentitetska granica sa Posavskim kantonom Federacije Bosne i Hercegovine koga čine dvije oprštine, Odžak i Orašje. Na zapadu regija se graniči sa Banjalučkom regijom, a na jugoistoku sa Istočnosarajevsko-zvorničkom regijom Republike Srpske.Južna granica je entitetska granica sa Federacijom BiH.

Regija nema teritorijalnu cjelovitost. Sastoji se od dvije manje regije, Dobojske i Bijeljinske, koje su međusobno odvojene Brčko Distriktom.

Geografski položaj regije je povoljan, naročito saobraćajni. Na njenoj teritoriji ukrštaju se željeznički i drumski pravci sjever-jug i zapad-istok.

Reljef
------

*Oblast obilježena narandžastom bojom - Dobojsko-bijeljinska regija*
Veći dio regije se nalazi u panonskoj reljefnoj oblasti Republike Srpske.
**Ante Prkačin** (Slavonski Brod, 14. studenoga 1953.), hrvatski vojnik, političar i poduzetnik.

Životopis
---------

Studirao je na Fakultetu petrokemije u Sisku i Ekonomskom fakultetu u Slavonskom Brodu. Oženjen je i otac dvoje djece, živi u Slavonskom Brodu.

Na početku demokratskih promjena priključuje se Hrvatskoj demokratskoj stranci i postaje zastupnik u prvom sazivu Hrvatskog sabora, u Vijeću udruženog rada. Zastupnik je bio i u drugom sazivu Sabora, ali tad u Hrvatskoj stranci prava, ali za vrijeme mandata postaje neovisan zastupnik. 30. listopada 1999. utemeljuje stranku Nova Hrvatska, čiji je i prvi predsjednik. Kandidirao se za predsjednika RH na izborima 2000. godine. Ponovo se vraća u HSP 2011. godine.

Vojno djelovanje
----------------

Domovinski rat Prkačina zatječe u Slavonskom Brodu. Već po najavi rata, kao saborski zastupnik uključuje se u pripreme za obranu Hrvatske i postaje zapovjednikom antiterorističke i diverzantske postrojbe za posebne namjene. Krajem 1991. kad se priključuje HSP-u, imenovan je načelnikom Glavnog stožera HOS-a. U BiH, 1992. sudjeluje u prvim pokušajima stvaranja zajedničkog zapovjedništva Armije BiH i HVO-a te postaje član zajedničkog zapovjedništva HVO-a i Armije BiH, kao predstavnik HOS-a (HOS je tada formalno bio sastavnica Armije BiH). Nakon smrti Blaža Kraljevića (9. kolovoza 1992.), postaje Načelnik Glavnog stožera HOS-a. Sastao se s Matom Bobanom, u Grudama, 23. kolovoza 1992. gdje su potpisali sporazum kojim je HOS u BiH raspušten. Potom sudjeluje u obrani Bosanske Posavine, kao tamošnji zapovjednik HVO-a. Nakon rata je umirovljen.

Izvori i vanjske poveznice
--------------------------

* Arhivirano 2016-03-06 na Wayback Machine-u
* 
* Arhivirano 2012-01-17 na Wayback Machine-u
**Masakr u srednjoj školi Columbine** (engleski: ) se odigrao u utorak 20. aprila 1999. godine u srednjoj školi Columbine, smještenoj u Columbineu, neinkorporiranom području okruga Jefferson u američkoj državi Colorado, smještenoj u blizini gradova Denver i Littleton. Dva učenika - Eric Harris i Dylan Klebold - su tom prilikom napali napali učenike i osoblje, ubivši 12 učenika i jednog nastavnika, te ozlijedivši 21 učenika uz 3 koja su ozlijeđena prilikom pokušaja bijega iz škole. Napadači su nakon toga izvršili samoubistvo. Taj je događaj predstavljao četvrti najveći školski masakr u američkoj historiji - iza katastrofe škole u Bathu 1927. godine, masakra na Virginia Techu 2007. godine i Masakra na Univerzitetu Teksasa 1966. godine, odnosno najveći u historiji američkih srednjih škola.

Masakr je duboko potresao i šokirao američku javnost, s obzirom na svoje razmjere, iznenadnost kao i na okolnosti te nikada pravilno razjašnjene motive. Zbog toga je odmah postao predmetom brojnih debata, odnosno argument koga su koristili protivnici američkog prava na držanje oružje. Rasprave su se osim oružja ticala i svakodnevnice američkih srednjih školama, postojanja klika, raznih supkultura kao i uticaja muzike, nasilnih filmova i video-igara na američku omladinu. Reakcije američke javnosti neposredno nakon masakra se često navode kao školski primjer moralne panike.

Masakr u Columbineu je postao inspiracija za brojna umjetnička djela, a međunarodnoj javnosti je, između ostalog, poznat i po *Bowling for Columbine*, popularnom i Oscarom nagrađenom dokumentarcu Michaela Moorea.

Eksterni linkovi
----------------

***Masakr u Columbineu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Video of the evacuation in progress, Second video of the evacuation (CNN)
* HOPE Columbine Memorial Library Arhivirano 2021-02-09 na Wayback Machine-u
* Masakr u Columbineu na Find a Grave
* Columbine Memorial
* Jefferson County CO Library – Columbine massacre archives Arhivirano 2007-02-08 na Wayback Machine-u
* The Lullaby for Columbine Project
* Chronology of the attack
* A detailed report on crimelibrary.com
* Additional details from CNN
* Columbine High School Official website Arhivirano 2005-12-14 na Wayback Machine-u
* Patricia Nielsen's 911 call from the Library

Koordinate: 39°36′12″N 105°04′29″W﻿ / ﻿39.60333°N 105.07472°W﻿ / 39.60333; -105.07472
**Hasselt** (nizozemski: *Aarlen*) je grad od 79,089 stanovnika na istoku Belgije u Regiji Flandrija - Provincija Limburg u kojoj je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Hasselt leži duž obala rijeke Demer i Albertovog kanala, sjeverozapadno od Liègea.

Historija
---------

Panorama grada
Hasselt je vijekovima bio malo trgovište i centar lokalne administracije, poznat po destileriji džina. 
Naglo se razvio u industrijski grad od kad se 1917. počeo iskapati ugljen nešto sjevernije od grada u Kempenlandu.

Danas je grad pivovara, mlinova, kožara i velike tvornice umjetnih gnojiva.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti Hasselta su katedrala sv. Kvintina iz 14. vijeka, gradska vijećnica iz 1675. i beginaž (samostan za redovnice laikinje) iz 18. vijeka, danas muzej. On je 1998. uz nekoliko drugih iz Belgije uvršten na UNESCO-vu listu svjetske baštine kao lokalitet Flandrijski Béguinage.

Pobratimski gradovi
-------------------

Hasselt ima ugovore o prijateljstvu sa slijedećim gradovima;

* Njemačka Detmold, Njemačka
* Sjedinjene Američke Države Mountain View, California, Sjedinjene Američke Države
* Japan Itami, Japan
* Nizozemska Sittard, Nizozemska

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Belgium: Major Cities and Municipalities*" (engleski). City population. Pristupljeno 15.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5  „*Hasselt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17.03. 2022.
3. ↑  „*Hasselt*" (francuski). Commune-Gemeente. Pristupljeno 17.03.2022.

Vanjske veze
------------

***Hasselt*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Stad Hasselt* (službene stranice) ()
**Hipodrom** (od starogrčke sintagme ἱππόδρομος / hippodromos, ἵππος / hippos = konj + δρόμος / dromos = staza, put, cesta) u svom izvornom starogrčkom obliku, to je bio uređeni teren za utrke konja i utrke dvokolica, koje su oni obožavali. Osobito slavan bio je hipodrom u Olimpiji.

Karakteristike i historija
--------------------------

Tipični antički hipodrom bio je ukopan u brdo, a iskopani materijal iskoristio se za izgradnju nasipa (rampe) za gledaoce na suprotnoj strani trkališta. Tlocrtno je imao oblik položenog slova **U**, dakle na jednoj strani polukružan, a na suprotnoj strani sa koje se startalo i ulazilo u cilj - ravan. Gledalište je bilo ukrašeno skulpturama koje su se za utrka uklanjale, da bi gledaoci neometano mogli promatrati utrku.

Rimski pandan grčkog hipodroma zvao se cirkus a njegov najbolji reprezent svakako je bio rimski Circus Maximus. Duž čitave trkališne staze protezao se zidić - zvan **spina**, koji je razdvajao gledaoce od natjecatelja, a iznad njega bili su redovi za gledaoce, često natkriveni krovićem, a na završnom ravnom dijelu uzdizala se glavna zgrada cirkusa sa centralnim gledalištem izdignutim iznad radnih prostorija. Uobičajeno su bili dugi od 180 do 210 metara, a široki i do 120 m, jer se na pojedinim utrkama takmičilo i do 10 dvokolica.

Ostatci hipodroma antičkog Aphrodisiasa u današnjoj Turskoj
Najveći hipodrom antičkog svijeta bio je onaj u Konstantinopolisu, čija je gradnja započela 203. za vladavine cara Septimija Severa a dovršen je za cara Konstantina Velikog 330. Taj hipodrom za razliku od tada uobičajenih, nije bio ukapan, već mu je gledalište bilo podignuto na masivnim ciglenim lukovima. Taj mega stadion mogao je primiti više od 60 000 gledaoca, pa je zbog tog nije bio scena ne samo sportskih manifestacija, već i velikih carskih ceremonija, vojnih parada, političkih skupova i javnih pogubljenja. Od desetak spomenika koji su orginalno krasili gledalište hipodroma, preostao je samo egipatski obelisk i poznata brončana zmija iz proročišta u Delfima. Četiri brončana konja oteli su Mlečani u Četvrtom križarskom ratu - 1204. oni danas krase fasadu Bazilike sv. Marka u Veneciji.

Nakon Zauzimanje Konstatinopolisa 1453 Osmanlije su koristili hipodrom kao izvor građevnog kamena.

Pravi procvat hipodromi su doživjeli tokom druge polovice 19. i početkom 20. vijeka, kad je svaki viđeniji evropski grad morao imati veliki hipodrom, jer je to bilo doba kad su konjičke jedinice još uvijek predstavljale udarnu snagu tadašnjih vojski. Za razliku od antičkih oni su dobili oblik izduženog slova **O**, i puno veće dimenzije, prosječno u dužinu do 1 km, sa gledalištem u centralnom dijelu trkališta.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*hippodrome*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 22. 09. 2014.

Vanjske veze
------------

***Hipodrom*** na Wikimedijinoj ostavi

* Hippodrome ()
**Gota kanal** je kanal na jugu Švedske, koji se proteže od Atlantika preko jezera
Vänern do Baltičkog mora.

Karakteristike i historija gradnje
----------------------------------

Najvećim dijelom kanal koristi postojeća brojna jezera i tako omogućuje brodovima da plove od Göteborga na zapadu do Stockholma na istoku, put dug 558 km, koji bi inače da se plovi Baltičkom iznosio 950 
km.

Prokopana dionica kanala duga je 97 km, jer se dobrim dijelom koristi i rijeka Göta älv koja otječe iz Jezera Vänern, osim na malom dijelu kod vodopada i grada Trollhättana, gdje je napravljena ustava da se premosti visinska razlika.

Ustava na kanalu
Ideju o kanalu imao je još švedski kralj Gustav I Vasa (vladao od 1523. do 1560.) pa se do 1610. prokopao kanal do rijeke - Eskilstunaån. Nakon tog su u slijedećih 200 godina prokopani još neki kanali. Pravi zamah otpočeo je 1790. kad je osnovana kompanija koja je dobila zadatak da prokopa kanal od rijeke Göta älv do Jezera Vänern - na taj način je do 1800. dovršena prva sekcija - Kanal Trollhätte, pa je oceanskim
brodovima omogućeno da doplove iz Göteborga do Karlstada i ostalih luka na Jezeru Vänern.

Ipak je Kanal Göta otvoren tek 1822. kad su prokopani kanali od Vänerna preko Jezera Viken do slijedećeg velikog švedskog Jezera Vättern i dalje do zaljeva Slätbaken u Baltiku koristivši se usput manjim jezerima Boren i Roxen.

Maksimalna dimenzija brodova koji mogu ploviti kanolom je 88 x 13.20 m, dubine gaza do 5.40 m, visine do 27 m.

Na kanalu je izgrađeno ukupno 65 ustava koja omogućuju brodovima da premoste visinske razlike.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Göta Canal*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 30. 03. 2015.

Vanjske veze
------------

***Göta (kanal)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice *Göta kanala* ()}
* *Göta Canal* na portalu Encyclopædia Britannica ()}
**Hohenems** je grad na krajnjem zapadu Austrije od 15,659 stanovnika.

Hohenems administrativno podpada pod Okrug Dornbirn u Saveznoj zemlji Vorarlberg.

Geografske karakteristike
-------------------------

Hohenems leži pored rukavca rijeke Rajne, udaljen 8 km južno od administrativnog centra - Dornbirna

Historija
---------

Prvi put je dokumentiran 1180. pod imenom - **Amides**. Još od srednjeg vijeka Hohenems je bio direktna carska domena, sve do 1765. kad je podpao pod vlast Habsburške Austrije.

Hohenems je status grada dobio tek 1983.

Znamenitosti
------------

Zamak Ems (Glopper)
Od znamenitosti Hohenems ima parohijsku crkvu, podignutu između 1576. - 80. temeljno rekonstruiranu i proširenu između 1796. - 97. Enterijer crkve dekoriran je freskama iz 1798.renesansnim oltarom iz 1580. (H. Dieffolt) i grobnicama Marka Sitticha (1533.) i Kaspara von Hohenemsa (1635.)

Pored grada leže ruine srednjovjekovnog zamka gofova Ems podizanog u etapama od 12. do 17. vijeka u kom je boravio poet Rudolf von Ems. U samom gradu je noviji zamak Ems (zvan i Palača Glopper) iz 1343. čiji je današnji izgled uglavnom iz 1407. i renesansna palača kardinala Marka Sitticha, podignuta između 1562. - 67. proširena između 1603. - 10. i još u dva navrata 1755. i 1779. U njezinoj biblioteci pronađena su dva manuskripta
Nibelungenlieda.
Pored toga znamenitosti su i Fontana Nibelungen na trgu ispred dvorca iz 1955. i gradska vijećnica iz 1567.

Hohenems ima židovski muzej sa kolekcijom predmeta iz nekadašnjeg geta koji je egzistirao od 1617. Na Židovsku prisutnost danas podjećaju sinagoga, ulica Judengasse i nekadašnje groblje.

Pored grada leži najveći kamenolom silikatnog vapnenca u Voralbergu, danas pretvoren u muzej na otvorenom.

Privreda
--------

Hohenems je industrijski grad, u kom se proizvode skije, tekstil, predmeti od drva, mramora i metala (pribor za jelo) i prehrambeni artikli.

Pored toga Hohenems je i poznata turistička destinacija jer ima termalni izvor bogat sumporom za kog se zna još od 15. vijeka.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Češka, Bystré
* Češka, Polička
* Njemačka Ostfildern

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Vorarlberg" (engleski). City population. Pristupljeno 21. 01. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Hohenems, Stadt*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 21. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Hohenems*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Hohenemsa* ()
**Hurgada** (arapski: الغردقة/*al-Ġurdaqa*) je lučki grad od 195,675 stanovnika na jugoistoku Egipta u Muhafazi Crveno more u kojoj je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Hotelska plaža
Centar grada
Hurgada se nalazi na zapadnoj obali Crvenog mora, udaljena 500 km jugoistočno od Kaira.
Grad se sa svojim brojnim hotelima raširio 36 km po uskom obalnom pojasu, jer se odmah iza nalazi pustinja.

Historija
---------

Hurgada je nastala 1909. kao kamp britanskih inženjera koji su došli istraživati nalazišta nafte, iz kog je 1920-ih izrastlo selo.

Džamija u luci
Sve do početka osamdesetih godina prošlog vijeka imala je izgled malog ribarskog sela, odatad se razvila u inernacionalno poznatu turističku destinaciju.

Odtad je podignuto puno hotela i zatvorenih resorta u gradu i okolici, za brojne evropske čarter turiste koji Hurgadu posjećuju i zimi zbog kupanja.

Hurgada je naročito popularna među roniocima koji uživaju u koraljnim grebenima Crvenog mora.

Privreda i transport
--------------------

Hurgada je pored turizma i nadalje grad nafte kao pomoćni administrativno servisni centar za naftna polja po Crvenom moru i Sueskom zaljevu.

U gradu djeluje Institut za Biologiju mora, oceanografiju i ribarstvo.

Autoput uz obalu Crvenog mora povezuje Hurgadu sa Suezom na sjeveru i El Kusejrom na jugu.

Grad ima i Internacionalni aerodrom (IATA: HRG, ICAO: HEGN) sa direktnim linijama prema brojnim evropskim gradovima, pa je po broju putnika, drugi nakon kairskog.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Egypt, Arab Republic of Egypt*" (english). City population. Pristupljeno 18.7. 2020.
2. 1 2 3  „*Al-Ghardaqah, Egypt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20.7. 2020.
3. 1 2 3 4  „*Hurghada*" (engleski). Red Sea Governorate. Pristupljeno 20.07.2020.
4. ↑  „*Hurghada International Airport*" (engleski). Hurghada International Airport. Arhivirano iz originala na datum 2020-07-22. Pristupljeno 20.07.2020.

Vanjske veze
------------

***Hurgada*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Al-Ghardaqah, Egypt* ()
* *Hurghada* ()