*Ianus Bifrons*, kip u Vatikanskom muzeju
Janusova dvostruka kapija sa zatvorenim vratima, predstava na sesterciju iz Neronovog doba (66. g. n. e.), iskovanom u kovnici novca u Lugdunu.
Bronzani *as* iz Kanusija s predstavom ovenčanog Janusa i brodskog pramca na naličju.
**Janus** (latinski: ) jedno je od najstarijih i najvažnijih božanstava u rimskoj mitologiji, koji se smatrao bogom svih početaka i prelaza, pa time i svih prolaza, javnih kapija i kućnih vrata. Krajem republikanskog razdoblja Rimljani su zaboravili provobitne funkcije ovog božanstva i počeli ga držati za čuvara sveta i celog kosmosa i za oca bogova i ljudi (*Ianus Pater* = "Otac Janus").

Mitologija
----------

Nekada davno Jan je vladao Janikulom, a kad je Saturn, bežeći od Jupitera, stigao do Lacija, Janus ga je ljubazno dočekao i da mu vlast nad Kapitolom. Oni su vladali Lacijem u vreme kad nije bilo ratova i neprijateljstava, kad su ljudi živeli u miru i međusobnom poštovanju. Janus je ljudima dao zakone i naučio ih brodogradnji, gajenju žitarica, gradnji kuća i kovanju novca.

Neki kažu da se Janus doselio u Lacij iz Tesalije i da je sa sobom doveo svoju suprugu Kamisu ili Kamesenu, koja mu je rodila dvoje dece. Kasnije je voleo boginju Kardeju, kojoj je poverio vlast nad šarkama *(cardines)* svih vrata, kao i beli glog, koji odbija zle demone. Neki kažu da je Janusova supruga bila nimfa Juturna, moja mu je rodila sina Fonsa, a drugi da mu je supruga bila boginja Venilija, koja mu je rodila kćer Kanentu *(Canens)*. Prema jednoj verziji mita, Janusov sin bio je Tiberin, koji se utopio u reci Tibar, koja je tada nazvana po njemu.

Nakon smrti Janus je postao bog i kasnije spasao Rim od Sabinjana; kad je Tarpeja sabinjanskom kralju predala Kapitol, Janus je probio izvor vrele sumporovite vode, koji je Sabinjane nagnao u bekstvo. Kasnije, da bi osigurali Janusovu pomoć, Rimljani su tokom svakog ratnog pohoda otvarali vrata njegovog svetilišta.

Kult
----

Prema legendi, u Rimu je Janusov kult ustanovio Romul. U rimskoj religiji Janus je bog svih prolaza i posmatra svaki ulazak i izlazak, pa je predstavljan s dva lica. On je bog svakog početka *(Consivius)*, pa mu je posvećen prvi mesec u godini *(Ianuarius)*, prvi dan u mesecu *(Kalendae)*, početak svakog dana, početak svakog pothvata i svih rituala. U drevnoj *Salijskoj pesmi* Janus je nazvan "bogom bogova" *(divum deus)*. On je i čuvar kosmosa, prvi među bogovima, koji je prisutan kod rođenja svakog ljudskog bića. Svaka molitva i žrtva, ma kojem božanstvu bila namenjena, počinje zazivanjem Janusa. Prvog dana u mesecu žrtvuju mu se vino, žito i kolač, a posebno svečano slavljene su januarske kalende, kad su Rimljani međusobno razmenjivali poklone. Na dan Nove godine održavana je najvažnija svetkovina u Janusovu čast, a ljudi su pazili na to da sve što tog dana učine ili kažu bude čisto i povoljno, budući da je sve smatrano predskazanjem o tome kako će cela godina izgledati; zato su ljudi nosili svečanu odeću, suzdržavali se od teških i nepristojnih reči i svake svađe, međusobno su se pozdravljali lepim rečima i razmenjivali dobre želje i darove *(strenae)*. Prvog meseca u godini u Janusovu su čast održavane i igre u cirku (7. januara) i slavili praznik Agonalija (9. januara), kad je prvak rimskog sveštenstva *(rex sacrorum)* prinosio ovna na žrtvu Janusu. Pošto su kalende u svakom mesecu bile posvećene i boginji Junoni, Janus je imao epitet *Iunonius*, a kao bog kome je posvećen početak svakog dana bio je poznat pod imenom "Jutarnji" *(Matutinus pater)*.

Janus je prvobitno poštovan kraj raznih prolaza i vratnica (*iani* = lukovi razapeti preko ulica, *ianua* = vrata). Na mnogim prolazima nalazio se njegov kip, koji ga je prikazivao kao vratara *(ianitor)* s dva lica, koja su gledala na suprotne strane, kao i s ključem i štapom u ruci *(Ianus Bifrons, Ianus Geminus, Ianus Biceps)*. Nastariji prolazi posvećeni ovom bogu nalazili su se na Forumu ili u njegovoj blizini *(Ianus imus, Ianus summus, Ianus medius)*. Na severoistočnom delu Foruma nalazila se kapija s dva ulaza *(Ianus Geminus, Ianus Bifrons, Ianus Quirinus, Portae Belli)*, koju je navodno sagradio još kralj Numa Pompilije, a koja se često pogrešno naziva "Janusovim hramom"; ta je kapija otvarana kad god se Rim nalazio u ratu, a zatvarana u doba mira, što se, s ozbirom na rimsku osvajačku politiku, dosta retko dešavalo: Tit Livije navodi da su, do njegovog vremena, vrata Janusove kapije zatvarana samo dva puta, nakon prvog punskog rata (241. pne.) i nakon Oktavijanove pobede u bici kod Akcije (31. pne.). Otvorena vrata možda su ukazivala na to da je i Jan otišao u pohod, da pomogne rimskoj vojsci, a zatvorena vrata bila su znak da se bog nalazi u gradu i čuva ga. Ova se kapija kasnije nazivala hramom, ali verovatno u smislu svetilišta, u kojem se nalazio kip Janusa; bronzani Janusov kip postojao je još u Prokopijevo doba.

Prvi Janusov hram podigao je konzul Gaj Duilije nakon pobede u pomorskoj bici kod Mila 260. pne.; taj je hram obovio Oktavijan Avgust, a posvetio ga Tiberije. Spominju se i Janusova svetilišta na Janikulu, a na Volujskom trgu *(Forum boarium)* nalazila se kapija s četiri prolaza *(Ianus Quadrifrons)*, što znači da se Janus ponekada predstavljao i s četiri lica. Najstarija predstava Janusa s dva lica pronađena je na novcu iz republikanskog razdoblja. Na starijim novčićima predstavljen je s bradom, a na novčićima iz kasnijeg perioda ima mladalačko lice bez brade.

Literatura
----------

* Musić, August (1910). *Nacrt grčkih i rimskih starina*. Zagreb: Kralj. hrv.-slav.-dalm. zemaljska vlada.
* Howatson, M. C. (1997). *The Oxford Companion to Classical Literature*. Oxford. New York: Oxford University Press.
* Schmitz, Leonhard (1867), „Janus",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
* Srejović, Dragoslav; Cermanović-Kuzmanović, Aleksandrina (1989). *Rečnik grčke i rimske mitologije*. Beograd: Srpska književna zadruga.

Vanjske veze
------------

***Janus (mythology)*** na Wikimedijinoj ostavi