recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  |

***Corpus inscriptionum et monumentorum religionis Mithriacae*** (sh. *Zbornik natpisa i spomenika mistraističke religije*), skraćeno ***CIMRM***, naslov je dvotomne zbirke natpisa i spomenika koji se pre svega odnose na mitraističke misterije. Sastavio ga je Maarten Jozef Vermaseren, a u Hagu ga je objavio Martinus Nijhoff 1956. i 1960. u dva toma. Objavljivanje zbornika pomogle su Kraljevska flamanska akademija i Nizozemska organizacija za čista istraživanja. Zbornik se temelji na jednom ranijem delu istog naslova iz 1947. godine, koje je bilo podneto na jednom takmičenju koje je raspisalo Odeljenje za lepe umetnosti i književnost Flamanske akademije.

Zbornik sadrži ne samo grčke i latinske natpise, nego se opisuju i slike i skulpture, kao i lokalitet i izgled hramova značajnih za mitraizam.

Ovaj zbornik smatra se "neuobličenim delom" *(an undiscriminating work)* s "nepredvidivim topogafskim cik-cak lutanjima", koje je ipak i dalje neophodno jer omogućuje pristup ogromnoj količini arheoloških podataka. Ovo je delo nastalo pre dosta godina, no kako od Vermaserenovog nisu štampani novi zbornici, *CIMRM* ostaje standardni referentni katalog natpisa i spomenika vezanih za kult Mitre.

Vidi još
--------

* Epigrafija
* Corpus inscriptionum Graecarum
* Inscriptiones Graecae
* Corpus inscriptionum Latinarum
* Inscriptiones Latinae selectae
* Corpus inscriptionum Etruscarum

Bibliografija
-------------

* Clauss, Manfred (2000), *The Roman Cult of Mithras: The God and His Mysteries*, trans. R. L. Gordon, New York: Routledge .
* Daniels, Charles M. (1975), „The role of the Roman army in the spread and practice of Mithraism",  Hinnels, John R. *Mithraic Studies: Proceedings of the First International Congress of Mithraic Studies*, Manchester UP, pp. II.459–474 .
* Gordon, Richard L. (1994), „Who worshipped Mithras?", *Journal of Roman Archaeology* **7**: 459–474 .
* Nock, Arthur Darby (1958), „Vermaseren's Corpus Religionis Mithriacae I", *Gnomon* **30** (H.4): 291–295 .
* Vermaseren, M. J. (1956, 1960), *Corpus inscriptionum et monumentorum religionis mithriacae*, 2 vols. The Hague: Martinus Nijhoff .

Eksterni linkovi
----------------

* Predloženi dodatak za *Electronic Journal of Mithraic Studies* (EJMS) Arhivirano 2011-10-05 na Wayback Machine-u
* Odabrani spomenici
Koordinate: 41° 23′ 36" SGŠ, 22° 06′ 28" IGD

**Gornji Disan** (mak. *Gorni Disan*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Gornji Disan je naselje u okviru opštine Negotino.

Prirodni uslovi
---------------

Gornji Disan je smešten u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Kavadaraca, naselje je udaljeno 10 kilometara istočno.

Naselje Gornji Disan se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je smešteno u visovima iznad doline Vardara, u južnom delu Tikveške kotline. Naselje je položeno na približno 510 metara nadmorske visine, u bregovitom području Vitačevo. 

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Gornji Disan je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 11 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* negotino.gov.mk Zvanična stranica opštine Negotino

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Negotino |
| --- |
| **Negotino** • 
Brusnik •
Vešje •
Vojšanci •
Gornji Disan •
Donji Disan •
Dubrovo •
Janoševo •
Kalanjevo •
Krivolak •
Kurija •
Lipa •
Pepelište •
Pešternica •
Timjanik •
Tremnik •
Crveni Bregovi •
Džidimirci •
Šeoba |  |
**Corpus Hermeticum** je zbirka od sedamnaest kratkih filozofskih rasprava koje su sakupljene u prvim stoljećima kršćanske ere. Pisane su na grčkom jeziku i različite su duljine, a vjeruje se da su dio veće zbirke hermetičkih tekstova koji su vremenom izgubljeni.

Za ove kodekse, u vremenu od antike pa do početka 17. stoljeća, smatralo se da su prijevod drevne egipatske mudrosti, odnosno učenja mitskog Hermesa Trismegistosa.

Datacija
--------

U antici i za vrijeme renesanse vjerovalo se da je sadržaj Corpus ostatak drevne egipatske mudrosti i znanja.

Međutim, **Isaac Casaubon**, švicarski kalvinist iz Ženeve, utvrdio je 1614. godine kako rukopis nije toliko star, već da potjeće iz vremena nakon početka kršćanskog razdoblja. To bi značilo da Corpus nema veze s egipatskom tradicijom ni s Hermesom Trismegistosom. Prema tom mišljenju Corpus Hermeticum je napisan između 1. i 3. stoljeća, vjerojatno u Aleksandriji.

Sadržaj Corpusa Hermeticuma
---------------------------

Corpus Hermeticum sastoji se od sedamnaest knjiga, iako suvremeni prijevodi broje rasprave od 1 do 18, ali jedna je ispuštena. Radi se o petnaestoj knjizi koju je dodao izdavač iz 16. stoljeća, koristeći se drugim izvorima, a kasniji je autori izostavljaju.

1. Knjiga 1; Poimandres, Pastir Ljudi
2. Knjiga 2; Hermes Asklepiju
3. Knjiga 3; Sveta propovijed
4. Knjiga 4; Kalež ili monada
5. Knjiga 5; Iako neočitovan, Bog je najočitovaniji
6. Knjiga 6; Samo je Bogu dobro i nigdje drugdje
7. Knjiga 7; Najveća bolest među ljudima je neznanje o Bogu
8. Knjiga 8; Nijedna od postojećih stvari ne nestaje, već ljudi pogrešno govore o njihovim promjenama kao uništenju i smrti
9. Knjiga 9; O mislima i osjetilima
10. Knjiga 10; Ključ
11. Knjiga 11; Um Hermesu
12. Knjiga 12; O zajedničkom umu
13. Knjiga 13; Tajna propovijed na planini
14. Knjiga 14; Hermes Asklepiju
15. Knjiga 16; Asklepije kralju Ammonu
16. Knjiga 17; Tat kralju
17. Knjiga 18; Pohvala kraljevima

Izvori
------

1. ↑  Hermes Trismegistos, str. 9.
2. 1 2  Hermes Trismegistos, str. 6.
3. ↑  Hermes Trismegistos, str. 27.

Literatura
----------

* *Hermes Trismegistos, Corpus Hermeticum, Zagreb, 2004.* ISBN 953-6566-63-X

Vanjske veze
------------

* The Corpus Hermeticum (eng) Arhivirano 2011-05-06 na Wayback Machine-u
* Google Books[*mrtav link*]
* The Gnostic Society Library (eng) Arhivirano 2010-01-23 na Wayback Machine-u
Satelitska snimka (2009.)
**Horezm** (ili **Horezem** i **Kvarizem**) je drevno područje uz donji tok rijeke Amu-Darje južno od Aralskog jezera koje obuhvaća moderni Uzbekistan, Tadžikistan, Turkmenistan i sjeverni Iran. Na zapadu se preko iranske visoravni vjerovatno prostirala sve do obale Kaspijskog jezera. Na jugu je bila omeđena Horasanom, na jugoistoku Kangdžuom i Sogdijska Transoksanijom, na sjeveru zemljom Alana, na sjeveroistoku zemljom Huna. Glavni grad je bio Keneurgenč (Stari Urgenč). U 17. vijeku glavni grad premješten je u Hivu kada je osnovana država poznata kao Hivski Kanat.

Etimologija
-----------

Horezm je bio poznat i pod imenima *Horazmija (Horasmia), Hvarezmija, Hvarizm, Hvarazm, Horasam i Horesm*. Arapski geograf Jakut al-Hamavi je u svom djelu *al-Baladanov Mu'jem* napisao da je ime „Hvarezm" potječe perzijske riječi „hvar" (خور) i „-konv" (زم), a odnosi se na kuhano riblje meso koje je bilo glavna hrana tamošnjeg stanovništva.

C. E. Bosworth s ovom tvrdnjom se ne slaže, navodeći da (خور) znači „Sunce", a (زم) „Zemlja". Naziv zemlje bi trebao doslovno značiti „Zemlja izlazećeg Sunca". Drugi tvrde da je u pitanju spoj iranskih riječi „hvar/har", što znači „niska" i „zam/zem", što znači „zemlja" odnosno „domovina". Stoga bi naziv Horezm doslovno trebao značiti „nizina", a što odgovara opisu jer je Horezm uistinu najniži dio Središnje Azije, s izuzetkom područja uz Kaspijsko jezero na dalekom zapadu. Različiti oblici hvar/har/hor se često rabe u Perzijskom zaljevu za ravnice i zaljeve, odnosno močvarna područja, na primjer Hor Musa, Hor Abdallah, Hor al-Azim, Hor al-Himar itd. Naziv se pojavljuje i u ahemenidskim natpisima kao „Huvarazmiš" kao opis za dio Perzijske Monarhije odnosno satrapiju. S izuzetkom seleukidskog i mongolskog perioda, odnosno u vremena kada su Horezmom vladali lokalni vladari do 1878. i osvajanja od strane Ruskog Carstva Horezm je u većoj ili manjoj mjeri uvijek bio dijelom Irana – bilo kao satrapija, kao kanat Horasana ili iranska pokrajina. Tradicionalno se smatra dijelom iranske kulturne sfere.

Na području nekadašnjeg Horezma danas žive različiti narodi: Uzbeci , Karakalpaci, Turkmeni, Perzijanci, Tadžici i Kazasi.

Veze
----

* Horasan
* Horezmija (satrapija)
* Horezmijska Monarhija

Literatura
----------

***Horezm*** na Wikimedijinoj ostavi

* Shir Muhammad Mirab Munis & Muhammad Reza Mirab Agahi Firdaws al-Iqbal. History of Khorezm (Leiden: Brill) 1999 Trans & Ed. Yuri Bregel
* Yuri Bregel, »The Sarts in the Khanate of Khiva«, Journal of Asian History, 12 1978, 121-151
***Clinton Cash: The Untold Story of How and Why Foreign Governments and Businesses Helped Make Bill and Hillary Rich*** (sh. *Gotovina Clintonovih: Neispričana priča kako i zašto su strane vlade i podizeća pomogli Billu i Hillary Clinton da se obogate*) je knjiga američkog novinara i konzervativnog aktivista Petera Schweizera objavljena 2015. godine. U njoj se prikazuje život i aktivnosti bivšeg predsjednika Billa Clintona i njegove supruge Hillary, prije svega kroz prizmu Clintonove fondacije, odnosno financijskih donacija koje su toj organizaciji pružale strane vlade i poduzeća, odnosno izuzetno visokih honorara koje je Hillary Clinton primala za držanje govora pred izabranom publikom. Knjiga sugerira vezu između tih donacija i honorara sa četvorogodišnjom službom Hillary Clinton kao državne sekretarice, odnosno da je Državni sekretarijat SAD pod njenim vodstvom u zamjenu svim tim entitetima pružao razne usluge. Knjiga je izazvala prilično zanimanje i kontroverze; iako je Schweitzer priznao da su neki od navoda neprecizni te načinio ispravke u kasnijim izdanjima, i Clintonova Fondacija je bila prisiljena priznati neke od navoda i objaviti kako će ubuduće djelovati transparentnije. Knjiga je objavljena nekoliko mjeseci prije službenog početka kampanje za predsjedničke izbore na kojima se Hillary Clinton kandidirala za predsjednicu, te su joj kontroverze i aktualnost omogućile izuzetnu visoku čitanost i dolazak na 2. mjesto godišnje liste bestselera *New York Timesa*. Godine 2016. je, za vrijeme trajanja same kampanje, knjiga adaptirana u istoimeni grafički roman kao i dokumentarni film pod naslovom *Clinton Cash*.

Vanjske veze
------------

* (`en`) *Clinton Cash* Arhivirano 2018-02-23 na Wayback Machine-u
**Eudes I** (*Odo*; 1058 – 23. mart 1103), poznat po prezimenu **Borel** i nadimku **Crveni**, je bio vojvoda Burgundije od 1079. do smrti. Edues je bio drugi sin Henrija od Burgundije i unuk Roberta I. Na mjesto vojvode je došao poslije abdikacije starijeg brata Huguesa I, koji se povukao kako bi postao benediktinski redovnik.

Eudes se oženio za Sibyllu od Burgundije (1065–1101), kćer Guillaumea I od Burgundije. S njome je imao dvije kćeri - Helie (1080–1141) i Florine (1083 - 1097), koja je zajedno s mužem, danskim princom Svendom poginula u prvom križarskom ratu - te dva sina - nasljednika Huguesa (1084 - 1143) i Henrija (1087 - 1131), koji je postao svećenik.

Kroničari ga opisuju kao izuzetno pohlepnog čovjeka koji je volio iznuđivati novac i blago od putnika koji su prolazili kroz njegovo područje. 

Sudjelovao je u Križarskom ratu 1101. godine.

Literatura
----------

1. ↑  Constance Brittain Bouchard, *Sword, Miter, and Cloister: Nobility and the Church in Burgundy, 980-1198*, (Cornell University Press, 1987), 129.

* Gwatkin, H.M. Whitney, J.P. (ed) *The Cambridge Medieval History: Volume II—The Rise of the Saracens and the Foundations of the Western Empire*. Cambridge University Press, 1926.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Hugues I**  |  **vojvoda Burgundije** 1079–1103 | Slijedi: **Hugues II**  |


Šablon:France-noble-stub
**Hanibal** (poznat po nadimku ***Mago*** ili **Magon**) (? - 406. pne.) bio je kartaginski vojskovođa poznat po uspjesima u drugom sicilijanskom ratu.

Hanibal je bio unuk Hamilkara Magoa, vojskovođe koji je u prvom sicilijanskom ratu godine 480. pne. vodio kartaginsku vojsku protiv Grka i bio ubijen u bitci kod Himere. Kada je sedamdeset godina kasnije sicilijanski grad Segesta zatražio pomoć protiv Selinunta, Hanibal je stekao na čelo velike kartaginske vojske. Godine 410. pne. je spriječio Selinunt da osvoji Segestu, a godinu dana kasnije pokrenuo pohod protiv samog Selinunta koji je pao nakon velike bitke. Hanibal je potom pokrenuo vojsku protiv grada Himere, koga je također osvojio nakon bitke te ga srušio i pogubio 3000 zarobljenika u znak odmazde zbog djedove smrti. 

Hanibal je potom nastavio uspješne operacije protiv grčkih gradova-država te uspostavljao dominaciju Kartagine nad Sicilijom. Godine 406. pne. je, međutim, prilikom opsade Akragasa u njegovoj vojsci došlo do izbijanja kuge kojoj je podlegao i sam Hanibal.

Napomene
--------

Izvori
------

* Ksenofont, *Hellenika*
Citadela u Budimpešti
**Citadela** je pojam koji označava najsnažnije utvrđeni, obično središnji dio utvrde, uporišta. Prostor smješten unutar grada, a opet izdvojen. Pojam je u ranom novom vijeku izveden iz talijanskog *cittadella*, što znači "mali grad".

Citadela je često bila smještena unutar ili na rubu grada i najčešće je činila zadnje jezgro obrane u jednoj tvrđavi. Citadele iz ranog novog vijeka u pravilu su u tlorisu imale pravilan mnogokut.

Hermetizam prostora stvara snažnu potrebu za oslobađanjem na svim razinama spoznaje: nagonske, emocionalne, intelektualne, duhovne... 

Simbolično značenje riječi citadela je gotovo identično u svim civilizacijama, kulturama i religijama i predstavlja dušu, naime ono što čovjeka čini dijelom Božanskog.

Tako J. Chevalier i A. Gheerbrant u *Rječniku simbola* za pojam utvrde kažu da je općenito simbol čovjekova unutrašnjeg skloništa, pećine srca i povlaštenog mjesta komunikacije između duše i božanstva ili apsolutnog...

U psalmima... *naša je utvrda Bog Jakovljev (46); A ja ću opjevati silu tvoju i klicat ću jutarnjem milosrđu tvome, jer mi ti postade utočište, i sklonište u dan nevolje. Jakosti moja, tebi ću pjevati, jer ti si, Bože, zaštita moja. Bog moj, milosrđe moje (59, 17-18). Tko će me dovesti do utvrđena grada? (60, 11)*

  


***Citadela*** na Wikimedijinoj ostavi
**Grofovija Halland** (švedski: *Halland län*) je jedna od 21 
grofovije na koji je Švedska administrativno podjeljena, koja se prostire na jugozapadu 
zemlje.

Geografske karakteristike
-------------------------

Halland ima površinu od 5,462 km² u kojoj živi 299,484 stanovnika.

Halland graniči sa grofovijama Västra Götaland, Jönköping, 
Kronoberg i Skåne i sa morskim tjesnacem Kattegat. 
Administrativni centar grofovije je Halmstad, pored njega ima još nekoliko gradova srednjovjekovnog 
porijekla.

Površina grofovije se manje više poklapa sa tradicionlnom pokrajinom Halland, koja je tek 1645. pripala Švedskoj, nakon 
što ju je preoteo od Danaca kralj Karl X Gustav.

Teren grofovije je nizak, blago valovit sa vrištinama i grebenima koji se blago uzdižu iznad pješčanih plaža. Obala je ravna 
sa tek nekoliko sidrišta.

Najveće rijeke grofovije su Viskan, Atran, Nissan i Lagan, one su poznate 
po lososima i brojnim hidroelektranama.

Privreda
--------

Halland je poljoprivredni kraj u kom se uzgaja raž, zob i šećerna repa.

Industrija grofovije koncentrirana je oko građevinarstva, proizvode se cigle i keramika (crijepovi).

Brojne plaže i centri rekreacije privlače brojne goste tako da je i turizam važan za ekonomiju grofovije.

Izvori
------

1. 1 2  „Sweden: Halland" (engleski). City population. Pristupljeno 17. 04. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Halland*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Halland (grofovija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice Grofovije Halland (`sv`)
* *Halland* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

 p • r • u  **Švedske grofovije** 

Zastava ŠvedskeZastava Švedske
Blekinge • Dalarna • Gävleborg • Gotland • 
Halland • Jämtland • Jönköping • Kalmar • Kronoberg • 
Norrbotten • Örebro • Östergötland • Skåne • 
Södermanland • Stockholm • Uppsala • Värmland • 
Västerbotten • Västernorrland • Västmanland • 
Västra Götaland
*Hanibal Gisko'* (oko 300. pne. - 260. pne. ) je bio kartaginjanski vojni komadant tokom Prvog punskog rata.
Pokazao se kao neuspešan, pa je zbog toga pogubljen.

U bici kod Agrigenta
--------------------

Hanibal Gisko se prvi put pojavljuje u istorijskim izvorima 261. pne. kada komanduje garnizonom u Agrigentu pod opsadom Rimljana. Mesecima je odolevao rimskoj opsadi, dok nije došla pomoć. Grad ipak pada u rimske ruke u bici kod Agrigenta. Hanibal Gisko uspeva da pobegne, a za poraz nije bio kriv, tako da zadržava liderstvo.

Pobeđuje u bici kod Lipara
--------------------------

Sledeće godine 260. pne. on je admiral flote u Mesinskom tesnacu. Hanibal Gisko komanduje prvom pomorskom bitkom protiv Rima i pobeđuje u bici kod Lipara, te zarobljava konzula Gnej Kornelija Scipiona Asiatika. Međutim ta pobeda nije imala strateški značaj, jer rimski brodovi i dalje plove okolnim vodama

Poraz i pogubljenje
-------------------

Da bi nadoknadili nedostatak iskustva i da bi koristili standardne kopnene taktike na moru Rimljani opremaju svoje brodove sa specijalnom spravom za Abordaž (korvus). Korvus prvi put koriste u bici kod Mila 260. pne.. Odmah na početku sukoba uz pomoć korvusa Rimljani zauzimaju 30 Kartaginjanskih brodova i glavni brod. Hanibal Gisko je bio prisiljen da pobegne u malom brodu. Rimljani neiskusni u pomorskom ratovanju pobeđuju iskusnu pomorsku silu Kartaginu po prvi put u pomorskoj bici.

Hanibal Gisko je zbog tog ponižavajućeg poraza pogubljen.

Vidi još
--------

* Prvi punski rat
* Rimska Republika

| * p
* r
* u
Znameniti Kartaginjani |
| --- |
| Ad Herbal • Sveti Aurelije • Carthalo • Didona • Hamilkar (Drepan) • Hamilkar Barka • Hanibal Barka • Hanibal Gisko • Hanibal Monomah • Hanibal Rođanin • Hanno Stariji • Hanno Veliki • Hanno Pomorac • Hanno, sin Bomilkarov • Hazdrubal Barka • Hazdrubal Gisko • Hazdrubal Lijepi • Hazdrubal, komandant pomoćnih snaga • Himilko Pomorac • Mago (poljoprivredni pisac) • Mago Barka • Maharbal • Sveti Perpetua i Felicitas • Sofonisba |
„Hemon" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Hemon (razvrstavanje).
Statua Hemiunua u Muzeju Pelizaeus u Hildesheimu u Njemačkoj
**Hemiunu** ili (Haman) (cca. 2570. pne.) je ličnost za koju se vjeruje da je bio arhitekt Velike piramide u Gizi. Bio je sin Nefermaata, rođaka Khufua, faraona Starog egipatskog kraljevstva koji je dao sagraditi piramidu. Arheolozi su pronašli natpise u kojima se Hemiunu spominje s titulama koje se grubo mogu prevesti kao *Gospodar radova* i vezir. Kao vezir je naslijedio Kanefera i svog oca Nefermaata.

Grobnica mu se nalazi blizu Khufuove piramide i sadrži reljefe s njegovim likom. Neke stijene u njegovoj mastabi su označene s datumima koji označavaju Khufuovu vladavinu. Njegova statua se može pronaći u Muzeju Pelizaeus u Hildesheimu u Njemačkoj. Ona će biti posuđena za otvaranje Velikog egipatskog muzeja 2011.

Bilješke
--------

1. ↑  De Camp, str. 35
2. ↑  Shaw, str. 89
3. ↑  Arnold, str. 107
4. ↑  Cambridge, str. 166
5. ↑  Strudwick, str. 157
6. ↑  Tiradritti, str. 13
7. ↑  Arnold, str. 107

Literatura
----------

* Dieter Arnold, *The Encyclopaedia of Ancient Egyptian Architecture*, I.B.Tauris 2002
* Nigel C. Strudwick, *Texts from the Pyramid*, SBL 2005
* *Cambridge Ancient History* by Cambridge University Press 2000
* Francesco Tiradritti, *Arte egizia*, Giunti 2002
* Lyon Sprague De Camp, Catherine Crook De Camp, *Ancient Ruins and Archaeology*, Doubleday 1964
* Ian Shaw, *The Oxford History of Ancient Egypt*, Oxford University Press 2003

Eksterni linkovi
----------------

***Hemiunu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Seated Statue Arhivirano 2007-10-16 na Wayback Machine-u

Koordinate: 29°58′46″N 31°07′48″E﻿ / ﻿29.97944°N 31.13000°E﻿ / 29.97944; 31.13000
**Hemijska sinteza** je namensko izvršavanje hemijskih reakcija s ciljem formiranja jednog ili više proizvoda. Ovaj proces tipično obuhvata niz

```
fizičkih i hemijskih manipulacija. Pod modernim laboratorijskim uslovima, hemijski sintetički procesi su ponovljivi i pouzdani.
```

Hemijska sinteza počinje sa selekcijom jedinjenja koja se nazivaju reagensi ili reaktanti. Razni tipovi reakcija se mogu primeniti u sintezi produkata, ili intermedijara. Da bi došlo do reakcije neophodno je da se reaktanti pomešaju u reakcionom sudu kao što je hemijski reaktor ili jednostavni balon. Kod mnogih reakcija je neophodno da se primeni neki oblik post-reakcione procedure da bi se izolovao finalni proizvod. Količina proizvoda u hemijskoj sintezi se naziva prinosom reakcije. Tipično se hemijski prinos izražava u težinskim jedinicama (npr. gramima) ili kao procenat totalne teoretske količine produkta. *Sporedna reakcija* je neželjena hemijska reakcija koja umanjuje prinos željenog produkta.

Druga značenja
--------------

Značenje termina hemijska sinteza može da bude usko i ograničeno na specifičnu vrstu hemijske reakcije, i.e. *direktna kombinatorna reakcija*, u kojoj se dva ili više reaktanata kombinuju da formiraju jedan proizvod. Opšti oblik direktne kombinatorne reakcije je:

A + B → AB
gde su A i B elementi ili jedinjenja, a AB je jedinjenje koje se sastoji od A i B. Primeri kombinatornih reakcija su:

2Na + Cl2 → 2 NaCl (formiranje kuhinjske soli)
S + O2 → SO2 (formiranje sumpor dioksida)
4 Fe + 3 O2 → 2 Fe2O3 (korozija gvožđa)
CO2 + H2O → H2CO3 (ugljen dioksid rastvoren u vodi reaguje sa vodom da formira ugljenu kiselinu)

Spoljašnje veze
---------------

* Arhiva organske sinteze
* Sinteza prirodnih proizvoda
**Charles Manuel "Charlie" Pasarell, Jr.** (San Juan, 12. februar 1944 - ), također poznat po nadimku **Charlito** ("Mali Charlie"), je bivši portorikanski teniser, koji je od 1966. do 1974. u nekoliko navrata igrao za američku Davis Cup reprezentaciju. Najpoznatiji je po meču koga je 1969. igrao na Wimbledonu protiv Pancha Gonzalesa, i koga je izgubio sa 24-22 6-1 14-16 3-6 9-11; meč koji je trajao pet sata i 12 minuta te po svojoj dužini postavio rekord koji neće biti oboren do 2010. i znamenitog meča Isner-Mahut. Pasarell je trenutno direktor turnira BNP Paribas Open u Indian Wellsu i komentator na The Tennis Channelu.

Vanjske veze
------------

* Profile of Charlie Pasarell on ATP Board Arhivirano 2007-10-06 na Wayback Machine-u
* Davis Cup statistics
* Tennis Channel profile Arhivirano 2007-02-24 na Wayback Machine-u
* Interview of Charlie Pasarell, 2003 Arhivirano 2007-03-09 na Wayback Machine-u
* BBC News article on Pasarell/Gonzales match
* SCTA Hall of Fame profile[*mrtav link*]
**Hekaton** (starogrčki: ; fl. oko 100. g. pne.) bio je stoički filozof. O njegovom se životu zna samo to da je rođen na otoku Rodosu i da je bio učenik filozofa Panetija. Očito je da je uživao značajan ugled među stoičkim filozofima svog vremena. 

Bio je plodan pisac, ali od njegovih djela ništa nije sačuvano. Diogen Laertije spominje šest Hekatonovih spisa: *O dobrima* (Περὶ ἀγαθῶν, najmanje 19 knjiga), *O vrlinama* (Περὶ ἀρετῶν), *O strastima* (Περὶ παθῶν), *O ciljevima* (Περὶ τελῶν), *O paradoksima* (Περὶ παραδόξων, najmanje 13 knjiga), *Izreke* (Χρεῖαι). Osim toga, Ciceron spominje da je Hekaton napisao i traktat *O dužnostima* (latinski: ), koji je posvetio Kvintu Tuberonu.

Hekatona često spominje i Seneka Mlađi u svom spisu *O dobročinstvima*, a citira ga i u svojim *Pismima o moralu*.

Prema Diogenu Laertiju, Hekaton je vrline dijelio na dvije vrste, one koje se temelje na intelektualnim principima (npr. mudrost i pravednost) i one koje nemaju takvog utemeljenja (npr. umjerenost i zdravlje i snaga koje iz nje slijede). Kao raniji stoičari Kleant i Hrizip, Hekaton je također smatrao da se vrlina moeže naučiti.

Prema Ciceronu, Hekatona su ga zanimala kazuistička pitanja, kao što je, primjerice, je li opravdano da dobar čovjek, koji je dobio novčić za koji zna da je krivotvoren, taj novčić preda drugome. U cjelini, Hekaton je sklon posmatrati osobni interes kao najbolji kriterij. To on modificira objašnjavajući da se vlastiti interes temelji na životnim odnosima; čovjeku treba novac zarad svoje djece, prijatelja i države čiji opći prosperitet ovisi o bogatstvu njegovih građana.

Literatura
----------

* Smith, William (1873). *A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology*. London.

| * p
* r
* u
Stoicizam |
| --- |
| Filozofi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Stara stoa | 
* **Zenon iz Kitija**
* Persej
* Ariston
* Sfer
* Heril
* **Kleant**
* **Hrizip**
* Zenon iz Tarsa
* Kratet iz Mala
* Diogen iz Babilona
* Dioskorid
* Zenodot
* Dionisije iz Kirene
* Apolodor
* Antipatar iz Tarsa

 |
| Srednja stoa | 
* **Panetije**
* Dardan
* Mnesarh
* Hekaton
* **Posejdonije**
* Diodot
* Diotim
* Gemin
* Antipatar iz Tira
* Atenodor Kananit

 |
| Nova stoa | 
* **Seneka**
* Kornut
* **Muzonije Ruf**
* Eufrat
* Kleomed
* **Epiktet**
* Hijerokle
* Junije Rustik
* **Marko Aurelije**
* Heremon
* Mara bar Serapion

 |

 |
| Filozofija | 
* Stoicizam
	+ kategorije
	+ logika
	+ strasti
	+ fizika
* Neostoicizam
* Moderni stoicizam

 |
| Koncepti | 
* Adiaphora
* Apatheia
* Ataraxia
* Ekpyrosis
* Eudaimonia
* Katalepsis
* Kathekon
* Logos
* Oikeiôsis
* Pneuma
* Prohairesis
* Sophos

 |
| Djela | 

|  |  |
| --- | --- |
| Epiktet | 
* *Razgovori*
* *Enchiridion*

 |
| Marko Aurelije | 
* *Meditacije*

 |
| Seneka | 
* *Pisma Luciliju*
* Eseji:
* *O dobročinstvima*
* *O kratkoći života*
* *O blagosti*
* *O postojanosti mudraca*
* *O gnjevu*
* *O dokolici*
* *O proviđenju*
* *O spokojstvu duše*
* *O sretnom životu*
* *Utjehe*

 |
| Drugo | 
* *Predavanja* (Muzonije Ruf)
* *O strastima* (Hrisip)
* *Država* (Zenon)

 |

 |
| Povezano | 
* *Paradoxa stoicorum*
* *Stoicorum veterum fragmenta*
* Stoička opozicija
* Moralni intelektualizam

 |
**Evlija Čelebija** (tur. *Evliya Çelebi*; Istanbul, 1611. – Istanbul, 1679.) je bio turski putopisac.

Kako on sam sebe naziva, »Evlija Muhamed Zilli sin Dervišev« (*sejjahi alem*). Rodio je se 10. muharema 1020. hidžretske godine

U toku od četrdeset godina (1631.-1670.) poduzeo je više velikih putovanja po tadašnjem Osmanskom carstvu i izvan njega, a učestvovao je i u ratovima na Kretu, Hrvatsku, Mađarsku, Austriju i drugo pod sultanima Ibrahimom i Mehmedom IV. 

O svima svojim opažanjima i doživljajima u miru i ratu napisao je opsežno djelo u deset knjiga pod imenom *Sejahatnama* (u prijevodu *Putopis*) ili *Tarihi sejjah*.

Putopisi Evlije Čelebije imaju velikog značaja za historiografiju. On u svojim putopisima opisuje gradove, historiju, građevine, običaje i tradiciju, kao i značajne ličnosti iz zemalja koje je posjetio. U njegovim putopisima ima interesantnih opisa balkanskih zemalja iz 17. vijeka. Ostavio je i brojne zabilješke o Bosni i Hercegovini i Sarajevu.

Povezano
--------

* Turska književnost
* Osmanlijsko carstvo
* Istraživanja
* Partenon
* Stari most

Vanjske veze
------------

***Evlija Čelebija*** na Wikimedijinoj ostavi

* Evlija Celebi Putopisi Arhivirano 2013-12-04 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 20478862
* LCCN: n50047303
* ISNI: 0000 0001 2277 2595
* GND: 11890390X
* SELIBR: 318427
* SUDOC: 02937801X
* BNF: cb121017610 (podaci)
* BIBSYS: 90412721
* NKC: mzk2003215024
* CiNii: DA02858642
* NSK: 000070150

 |
**Han** (Hankutchin) /u značenju "oni koji žive pored rijeke", engleski: *those who dwell along the river*/ su jedno od plemena Athapaskana, možda srodni Kutchin Indijancima. Često ih nazivaju i *Han-kutchin*. Pleme obitava u području istočne središnje Aljaske i susjednog dijela Yukona u Kanadi, odnosno između šezdeset-četvrte i šezdeset-šeste širine sjeverno. Mooney je procijenio da ih je 1740. bilo oko 200. Hani se dijele na nekoliko grupa, to su Katshikotin ili Eagle Han, na rijeci Yukon. Druga grupa Takon (selo Nuklako) smještena je u području gdje se sastaju Klondike i Yukon. Njima možda treba priključiti i grupu Fetutlin kod ušća Fort Mile Creeka, nazivani i Tsitoklinotin. Kulturno pripadaju sub-arktičkim plemenima.

Han ekonomija temelji se na lososu. Tijekom ljeta Han Indijanci se okupljaju u velikim grupama duž rijeka da bi pripremili losos kojega suše i spremaju za zimu. Tijekom zimskih perioda dijele se na manje obiteljske grupe koje se bave lovom. Od korijena crnogoričnog drveta tamarack (Larix laricina) sa utkanim bodljikama i dlakom dikobraza izrađuju košare koje služe za kuhanju, a u kojima se voda zagrijava ubacivanjem usijanog kamenja.

Dolaskom bijelaca život im se iz temelja promijenio. Danas većina živi u Dawson Cityju gdje se i dalje bave lovom na lososa ali i drugim biznisom.

Izvori
------

1. ↑  Hodge

Literatura
----------

* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

Vanjske veze
------------

* H Alaska Indian Villages, Towns and Settlements
Circus Maximus
**Circus Maximus** je bila najveća građevina u drevnom Rimu, smještena u dolini između brežuljaka Palatine i Aventine. U njemu su održavane utrke dvokolica, ali i gladijatorske borbe. 

Circus Maximus je izgrađen u vrijeme vladavine petog rimskog kralja Tarkvinija I. i prvobitno je služio za održavanje takmičenja, igara i festivala. Na početku je imao drvene tribine. Gaj Julije Cezar ga je proširio negdje oko 50. pne. kada je staza za utrke bile negdje oko 600 m duga i negdje oko 225 m široka, a Tit Flavije ga je zatvorio lukovima. Trajan je kasnije dogradio još 500 mjesta i proširio ložu imperatora kako bi bila vidljivija za gledatelje.

Najvažniji događaj koji su održavani u Cirkusu su utrke dvokolica. Na staze je moglo stati dvanaest dvokolica, a staze su bile odijeljene po dužini jedna od druge s dva egipatska obeliska, zvanih *spina*. Početak staze ili start se nazivao *carceres*, a mjesto okretaja *meta*. Dvokolice su vozile u suprotnom pravcu kazaljke na satu, u pravilu sedam puta. Najopasnije mjesto, ali i mjesto odluke utrke, je bio okretaj oko tih spina, jer su zavoji bili vrlo oštri. Zbog toga su vozači uprezali svojeg najboljeg konja na unutarnju stranu staze.

Danas je Circus Maximus travnata površina, na kojoj se još mogu prepoznati spine. Papa Siksto V. je u 16. stoljeću premjestio obelisk na trg *Piazza del Popolo* u Rimu. Na zavoju, iza kojeg počinje Via Appia, postoje neke oskudne arheološke iskopine.

***Circus Maximus*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 4472462-7

 |
***Heidi, Girl of the Alps*** (アルプスの少女ハイジ, *Arupusu no Shōjo Haiji*?) je dramska anime serija iz 1974. koju je producirao studio Zuiyo na temelju švicarskog dječjeg romana *Heidine godine putovanja i učenja* (njemački *Heidis Lehr- und Wanderjahre*) kojeg je 1880. napisala Johanna Spyri. Seriju je režirao Isao Takahata a na njoj su sudjelovali i Yoichi Kotabe (dizajn likova i redatelj animacije), Toyoo Ashida (dizajn likova i redatelj animacije), Yoshiyuki Tomino (storyboard) i Hayao Miyazaki (dizajn scena i plan pozicija).

2005. **TV Asahi** je objavio dvije liste "100 najboljih animiranih ostvarenja". *Heidi* se našla i na jednoj i na drugoj: na listi koja je sastavljena prema anketi provedenoj diljem nacije, našla se na visokom 11. mjestu a na listi sastavljenoj po online anketi Japanaca, završila je na 74. mjestu.

Radnja se odvija oko male djevojčice, Heidi, koju teta Dette odluči ostaviti da živi sa djedom u švicarskim Alpama. Dette je naime našla novi posao u Frankfurtu a Heidini roditelji su umrli prije nekoliko godina. Djed je na zlu glasu zbog navodne surovosti i usamljeničkog života u kolibi, gdje živi sa psom Josephom, ali Heidi vrlo brzo zauzme mjesto u njegovom srcu. Ona provodi tako ljeto na Alpama te upoznaje Petera, koji čuva koze. Drugi važan podzaplet dogodi se kada Dette nagovori Heidi da ode u Frankfurt i upozna Claru, bogaljinu kći bogatog poduzetnika, kako bi joj pružila društvo. Heidi joj postane prijateljica te ju očara pričama o Alpama. Ipak, urbani život učini Heidi depresivnom, te se vraća nakon dugog nagovaranja natrag djedu u Alpama. Kada ju Clara posjeti, ugodno ju iznenadi priroda a djeca joj pomognu i ona nakon nekog vremena prohoda.

Glasovne uloge
--------------

* **Kazuko Sugiyama** - *Heidi* (ハイジ, *Haiji*?)
* **Kohei Miyauchi** - *Alm-Onji* (アルムおんじ, *Arumu onji*?)
* **Noriko Ohara** - *Peter* (ペーター, *Pētā*?)
* **Hiroko Maruyama** - *Peter (filmska verzija)* (ペーター, *Pētā*?)
* **Rihoko Yoshida** - *Jamón* (クララ・ゼーゼマン, *Kurara Zēzeman*?)
* **Keiko Han** - *Jamón (filmska verzija)* (クララ, *Kurara*?)
* **Miyoko Asō** - *Rottenmeier* (ロッテンマイヤー, *Rottenmaiyā*?)
* **Hisako Kyouda** - *Rottenmeier (filmska verzija)* (ロッテンマイヤー, *Rottenmaiyā*?)
* **Taimei Suzuki** - *Mr. Sesemann* (ゼーゼマン, *Zēzeman*?)

Izvori
------

1. ↑  "Arupusu no shôjo Haiji" (1974) The Internet Movie Database (preuzeto 4. kolovoza 2013.)
2. ↑  „*TV Asahi Top 100 Anime - Part 2*". *Anime News Network*. 23-09-2005. Pristupljeno 4. kolovoza 2013.
3. ↑  „*Japan's Favorite TV Anime*". Anime News Network. 13-10-2006. Pristupljeno 4. kolovoza 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

* *Heidi (anime)* na Internet Movie Databaseu
* *Heidi (anime)* na Anime News Network
* *Heidi (anime)* na MyAnimeList

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* BNF: cb427960457 (podaci)
* NDL: 001136263

 |
**Harrachov** (čit. *Harahof*) jeste grad u okrugu Semily u Liberečkom kraju na sjeveru Češke Republike, u blizini granice s Poljskom.

Geografija
----------

Vodopad na Mumlavi
Nalazi se na rijeci Mumlavi, lijevoj pritoci Jizere, u gorju Krkonoše u Sudetima, čiji vrhovi čine granicu između Češke i Poljske, u blizini izvora Labe.

Smješten na nadmorskoj visini od 700 m, Harrachov je jedno od najpopularnijih čeških skijaških odredišta, uključujući i kompleks skijaških skakaonica Čerťák (u kojem se nalazi i letaonica); nekoliko takmičenja u zimskim sportovima redovno se održava u ovom gradu. Cijeloj regiji svakodnevno raste značaj za planinski turizam u Srednjoj Evropi.

Evropski put E65 iz Praga prolazi kroz Harrachov, a zatim ide preko granice u Szklarsku Porębu u blizini sela Jakuszyca.

Historija
---------

Prvi pisani spomen Harrachova datira iz 17. stoljeća kad su njemački doseljenici osnovali ovdje selo Dörfl. 1712. izvjesni Elias Müller iz susjednog Rýžovišta dobio je privilegiju od lokalnog zemljoposjednika, grofa Aloysa Thomasa Raimunda von Harracha, da ovdje otvori staklariju, nakon čega je susjedno naselje preimenovano u Harrachsdorf.

Crkva sv. Vjenceslava
Od kraja 19. stoljeća Harrachsdorf je bio poznat po proizvodnji stakla, tekstilnoj industriji i rudarstvu. Na početku 20. stoljeća industrijsku proizvodnju poduprla je izgradnja zupčaste pruge između Tannwalda (Tanvald) u historijskoj pokrajini Češkoj preko Izerske pruge do Hirschberga (današnja Jelenia Góra) u Šleskoj. Činjenica da je najbliže zaustavljanje voza u zaseoku Strickerhäuser bilo iza granice Austro-Ugarske s Njemačkim carstvom nije bila veća prepreka u to vrijeme.

Nakon Drugog svjetskog rata šleske zemlje na sjeveru pripale su Poljskoj prema Potsdamskom sporazumu i granica je zatvorena. Njemačko stanovništvo je prognano, a njegova imovina zaplijenjena prema Benešovim dekretima. 1947. U Harrachovu su živjela 1553 stanovnika. Vozovi iz Tanvalda morali su svoj put završavati u Kořenovu, a vozovi iz Jelenije Góre išli su do Jakuszyca (bivšeg Jakobsthala), na sjevernoj strani Novosvjetskog prolaza. Umjesto da otvore granicu, komunističke vlasti u Čehoslovačkoj i Poljskoj dogovorile su razmjenu teritorija. 1959. Čehoslovačka je dobila područje oko nekadašnjeg Strickerhäusera (polj. *Tkacze*; današnji Mýtiny), što joj je omogućilo da zupčastu prugu Tanvald-Kořenov produži do periferije Harrachova, dok je njen sjeverni ogranak zapušten. Poljska je dobila kompenzaciju u vidu područja sjeverno od Mrtvog vrha.

Željeznička stanica Harrachov-Mýtiny
Harrachov je, zajedno s prvobitno nezavisnim selima Nový Svět (Neuwelt) i Rýžoviště, postao grad 1973. godine. Prekogranični željeznički saobraćaj ponovo je uspostavljen 2010.

Vanjski linkovi
---------------

***Harrachov*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica Arhivirano 2012-06-28 na Wayback Machine-u
* Mapa koja prikazuje razmjenu teritorije između Čehoslovačke i Poljske Arhivirano 2001-11-05 na Wayback Machine-u
* Željeznička mapa
* Službeni turistički portal grada Harrachova
**Homonacionalizam** je termin kojim se označava sinteza određenih elemenata LGBT pokreta i nacionalističke ideologije. Ova pojava proizišla je u bijeloj kulturi i na temelju ostvarene inkluzije ima tendenciju stavljanja u fokus nacionalne LGBT zajednice odnosno privilegiranja vlastitih rasnih, nacionalnih i vjerskih identiteta, a prate je i retroaktivni učinci poput povećavanja broja pripadnika gej populacije koji izražavaju ekstremističke i šovinističke stavove prema zajednicama koje smatraju netolerantnim. U Zapadnoj Evropi redovito se koristi za imigracijske i dnevno-političke polemike, pri čemu je ksenofobija najčešće usmjerena protiv muslimanskih manjina poput Arapa, Turaka, Južnoazijaca i Afrikanaca koje se demonizira kao "homofobne fanatike". Istovremeno, rabe se i etnocentrični i rasistički stereotipovi o inferiornosti islamskog svijeta u odnosu na kršćanski i zapadni, nerijetko sintetizirani u teoriju civilizacijskog konflikta. Suvremeni homonacionalizam tako predstavlja dijametralno suprotan diskurs od onog iz vremena evropskog kolonijalizma 19. i ranog 20. vijeka kada se široko rasprostranjena tolerancija homoseksualnosti uzimala kao dokaz dekadencije islamskog svijeta. Homonacionalizam kao termin prvi je put upotrijebljen od strane queer teoretičarke Jasbir K. Puar. Srodni suvremeni LGBT trendovi koji se vezuju uz homonacionalizam su LGBT konzervativizam, *pinkwashing* i homonormativnost.

Povezano
--------

* Queer nacionalizam
* LGBT konzervativizam
* *Pinkwashing*

Izvori
------

1. 1 2 3  (`en`) Schulman, Sarah (2012). *Israel/Palestine and the Queer International*. Durham: Duke University Press. str. 135-136, 141-143, 176. i 181-183. ISBN 9780822353584. OCLC 783520886.
2. 1 2  (`en`) Schulman, Sarah (22. 11. 2011). „Israel and ‘Pinkwashing’". New York: The New York Times.
3. ↑  (`en`) Puar, Jasbir K. (august 2011). *Citation and Censorship: The Politics of Talking About the Sexual Politics of Israel*. Feminist Legal Studies. **19. (2)**. Dordrecht: Springer. str. 133-142. DOI:10.1007/s10691-011-9176-3. ISSN 0966-3622. OCLC 746763048.
4. ↑  (`en`) Drucker, Peter (2015). *Warped: Gay Normality and Queer Anti-Capitalism*. Historical materialism book series. **92**. Leiden; Boston: Brill. str. 47. i 132. ISBN 9789004223912. OCLC 893452246.
5. ↑  (`en`) Puar, Jasbir K. (2007). *Terrorist Assemblages: Homonationalism in Queer Times*. Next Wave. Durham: Duke University Press. str. ix-xi, 229. i 321. ISBN 9780822341147. OCLC 137324975.
6. ↑  (`en`) Dhawan, Nikita; Engel, Antke; Holzhey, Christoph H. E.; Woltersdorff, Volker (2015). *Global Justice and Desire: Queering Economy*. Social justice. Abingdon, Oxon; New York: Routledge. str. 102-103. ISBN 9780415712255. OCLC 894183604.
**Heptameron** (lat. *Heptameron seu Elementa magica*, *heptameron* - sedam dana) je grimorij kojeg tradicija pripisuje Pietru d'Abanu iz (1250.-1316.). Međutim, malo je vjerojatno da je on doista autor, premda mu je prilično rano pripisana magijska reputacija.

Knjiga donosi detaljne obrede za prizivanje anđela za svih sedam dana u tjednu, a rituali uključuju primjenju svete vode, pentakla, mača, mirisa i drugih magijskih alata.

Povijest
--------

Najranije izdanje ovog priručnika obredne magije datira iz Venecije, 1496. godina. Knjiga se kasnije pojavila kao dodatak u Agrippinoj knjizi *Opera omnia* u sastavu četvrtog dijela *De occulta philosophia*.

Postoje sličnosti između ovog djela, u poglavljima koja sadrže duhove planeta, i *Knjige zakletvi pape Honorije* (lat. *Liber Juratus*), a postoje i podudarnosti sa knjigom *Sepher Raziel* te sa Ključem kralja Salomona.

Bilješke
--------

1. ↑  Thorndike, Lynn, str. 912.
2. 1 2
3. ↑  Thorndike, Lynn, str. 925.

Literatura
----------

* *Thorndike, Lynn, A history of Magic and Experimental Science, sv. II, Columbia University Press, New York, 1923.* ISBN 0-231-08795-0

Vanjske poveznice
-----------------

* Heptameron - esotericarchives.com Arhivirano 2010-02-09 na Wayback Machine-u (`en`)
* Heptameron - pdf (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **ezoteriji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Hata** (arap. , ili **Hatta**, zvana i **Vadi Hata**) je ime dubajske enklave od oko 10.598 stanovnika.

Geografija
----------

Enklava Hata leži 105 km istočno od grada Dubaja u Planinama Hadžara, na granici Sultanata Oman.

Sve do ranih 1980-ih Hata je bila popularno odredište bogatijih građana Dubaja, koji su ljeti bježali u visoku Hatu, da pobjegnu od nesnosnih vrućina i vlage uz obalu Perzijskog zaljeva

Enklava Hata ima tri šeikove palače, 7 džamija, 3 škole, 2 policijske stanice, 2 bolnice, 2 benzinske stanice, 2 banke, 1 poštu, 1 vatrogasnu stanicu i 1 hotel sa četiri zvvjedice.

Historija
---------

Hata je postala dubajska enklava krajem 19. vijeka, kad je tadašnji vladar Sultanata Oman i Muskat Turki bin Said, dao selo Hadžaran (Hidžrajn) iz Vadi Hate tadašnjem dubajskom šeiku Rašidu Maktumu.

Vadi Hatom dominira najstarija dubajska utvrda sa svoje dvije kule, građena 1896. za šeika Hašera bin Maktuma.Utvrda Hata nije najstarija građevina u enklavi, već je to Džamija Džuma koja leži sjevernije, ona je podignuta 1780.

Atrakcija enklave je Selo baštine Hate, muzej na otvorenom, potpuno rekonstruirano naselje nekadašnjeg tradicionalnog života u tom planinskom kraju.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Hatta*" (njemački). Reiseziel Dubai. Pristupljeno 22. 09. 2012.

Vanjske veze
------------

***Hata (Ujedinjeni Arapski Emirati)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Hatta - eine unvergessliche Zeitreise mit dem Mietwagen (`de`)
**Hajnc-Kristijan Štrahe** (nem. *Heinz-Christian Strache*; 12. jun 1969) je austrijski političar, koji je bio vođa austrijskih nacionalista i predsednik Slobodarske partije Austrije od 2005 do 2019. godine. Bio je i vice-kancelar Austrije od 18. decembra 2017 do 18. maja 2019, kada je podneo ostavku nakon objavljivanja video zapisa iz 2017. na kojem se vidi kako ženi koja se predstavila kao nećaka jednog ruskog milijardera nudi državne poslove u zamenu za finansijsku pomoć Slobodarskoj partiji.

Rođen je 12. juna 1969. u Beču. Po obrazovanju je stomatolog-zubni tehničar.

Politikom na lokalnom nivou počeo je da se bavi 1991. Beču. Dugo je bio glavni saradnik Jerga Hajdera na funkciji generalnog sekretara SPA.

Nakon rascepa u SPA 2005. postaje njen predsednik.

Mediji pod kontrolom njegovih političkih protivnika zameraju mu divljenje prema Srbima, a posebno prema Vojislavu Šešelju, koga nazivaju ekstremistom. Takođe ga napadaju zbog čestog korišćenja pozdrava sa podignuta tri prsta što je po njima nacistički pozdrav.

  

Oženjen je Andreom i ima dvoje dece.

Spoljašnje veze
---------------

***Heinz-Christian Strache*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službeni veb-sajt
* Kosovo je deo Srbije - intervju („Politika", 10. februar 2018)
**Colla** (pl. Collas) je pleme Aymaran Indijanaca dominantno u vremenima Inka u područjima južne obale jezera Titicaca u Peruu i Boliviji. Iza Colla su ostali kameni funeralni tornjevi poznati kao chullpas, podizani njihovim vođama. Colla Indijanci svoju civilizaciju razvijaju nakon civilizacije Tiahuanaco, odnosno oko 1150.

Zajedno sa Lupacama oni više-manje kontroliraju cijeli region Titicace. Nakon pobjede Ince Pachacuteca nad plemenom Chanca, on sa velikom vojskom kreće prema jezeru da zarati sa Collama i njihovim vođom Chuchi Capacom. Bitka je bila strašna, nakon koje su vođe naroda Colla ipak zarobljeni. Pachacuti se zatim vrati u Qosqo (Cuzco) i povede sa sobom zarobljene vođe Colla u zarobljeništvo. Chuchi Capacu tada odrubiše glavu u hramu Coricancha, a Hatuncolla i zemlja naroda Colla postadoše provincija inca poznata kao Collasuyu.

Padom naroda Colla Pachacutecov sin Tupac (Topa) Yupanqui, nastavio je daljnja osvajanja Inca do potupunog poraza nad Collama i tada se okrenuo osvajanjima dalje na jug, u Čile i Argentinu.

Izvori
------

1. ↑  Ancient Worlds

Vanjske poveznice
-----------------

* Photo Tour: Around Puno Arhivirano 2006-06-19 na Wayback Machine-u
**Heptastadion** (starogrčki: Ὲπταστάδιον) bio je nasip - mol u Aleksandriji u Antičkom Egiptu koji je povezao otok Faros, na kom 
se nalazio Svjetionik sa kopnom dug 1500 metara.

Heptastadion je sintagma, koja je značila šest stadija (hepta=6) + stadion (mjera za dužinu), a to je 1500 metara.

Karakteristike i historija
--------------------------

Odmah nakon osnivanja Aleksandrije - 331. pne. Aleksandar Veliki naredio je svojim vojnicima da očiste zatrpanu luku od pijeska.

Plan Aleksandrije pripisuje se Dinokratesu, makedonskom arhitektu novog Artemidina hrama u Efesu.
Heptastadion nije samo trebao povezati otok Faros sa kopnom, već je trebao formirati dvije odvojene luke, jednu (jugozapadnu) za trgovačke a drugu (sjeveroistočnu) za ratne brodove.

Mol je izrađen u 3. vijeku pne. za Ptolemejskog Kraljevstva

Rukavci Nila vremenom su sedimentima zatrpali luke i Heptastadion, tako da su Osmanlije, na tom mjestu 1517. podigle svoj grad.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Alexandria, Egypt*" (engleski). Princeton Encyclopedia of Classical Sites. Arhivirano iz originala na datum 2007-10-11. Pristupljeno 19.09.2020.

Vanjske veze
------------

* *Heptastadion* (`en`)
Koordinate: 41° 58′ 17" SGŠ, 21° 20′ 01" IGD

**Grčec** (mak. *Grčec*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Grčec pripada gradskoj opštini Saraj, koja obuhvata zapadna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Grčec je smešten u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 16 km zapadno.

Naselje Grčec je na jugozapadu istorijske oblasti Skopsko polje, koja se poklapa sa prostranom Skopskom kotlinom. Naseljeje položeno na severozapadnim padinama planine Vodno, dok se zapadno od sela tlo spušta u dolinu reke Treske. Nadmorska visina naselja je približno 510 metara.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Grčec je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 1 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Grad Skoplje
* Gradska opština Saraj

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Grčec*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.saraj.gov.mk Zvanična stranica opštine Saraj

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Saraj |
| --- |
| **Četvrti Skoplja** (**Saraj**  • Kondovo), **Prigradska naselja** (Arnakija  • Bojane  • Buković  • Glumovo  • Gornje Svilare  • Grčec  • Dvorce  • Donje Svilare  • Kopanica  • Krušopek  • Laskarci  • Ljubin  • Matka  • Paničari  • Raduša  • Raović  • Rašče  • Rudnik Raduša  • Semenište  • Čajlane  • Šiševo) |  |
***Coturnix ypsilophora*** je australazijska prepelica iz porodice fazanki.

Rasprostranjenost i stanište
----------------------------

Rasprostranjena je u poljoprivrednim područjima, vlažnim gustim travnjacima, slatkovodnim močvarnim područjimai rubovima otvorenih šuma, a može se čak vidjeti i uz cestu. Živi Nove Gvineje, Malim sundskim otocima, sjevernoj, istočnoj, jugoistočnoj i jugozapadnoj Australiji i Tasmaniji, iako je nema u bezvodnim krajevima. Uvedena je na Fidži i Novi Zeland.

Izgled
------

Duga je 17-20 centimetara, a teška je 65-140 grama. Boja joj varira, od crveno-smeđe do sivo-smeđe s finim bijelim prugama. Šarenica oka je crvena do žuta, kljun crn, a noge i stopala narančasto-žute boje. U Tasmaniji, ova prepelica je tamnija i veća nego kopnene ptice, te ima blijedo žutu šarenicu. Ženka ove ptice je veća od mužjaka. Pilići slično izgledaju kao odrasla ženka, samo imaju tamno-smeđe oči.

Ponašanje
---------

Hrani se u jutarnjim satima ili navečer na tlu, uglavnom raznim sjemenkama ili kukcima

*Coturnix ypsilophora* gradi dobro skriveno gnijezdo u udubinama u tlu, koje je obloženo travom i skriveno u debeloj travi ili visećoj vegetaciji, nedaleko od vode. I mužjak i ženka inkubiraju jaja. U gnijezdu se nalazi sedam do deset jaja, a inkubacija traje dva tjedna. Pilići napuštaju gnijezdo brzo nakon što se izlegnu, perje dobivaju nakon 10-12 tjedana starosti.

Izvori
------

* www.birdlife.org
* birdsinbackyards.net Arhivirano 2011-06-25 na Wayback Machine-u
* birdkeepinginaustralia.com Arhivirano 2012-03-17 na Wayback Machine-u