recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wolverhampton** (čita se *Vulverhempton*) je grad od 213,953 stanovnika i metropolitanski borough od 254,406 stanovnika u sredini Engleske.

Wolverhampton je administrativni centar vlastitog borougha, i zajedno sa Birminghamom dio velike konurbacije Midlandton u kojoj živi 2,492,216 stanovnika.

Poznat je po velikom broju Imigranata iz Kariba i IJužne Azije.

Geografske karakteristike
-------------------------

Wolverhampton leži na sjeverozapadu industrijske regije Black Country, teritoriju koji je nekad bio dio historijske grofovije Staffordshire.

Od centra Birminghama je udaljen 20 km sjeverozapadno.
Njegove stanovnike zovu - *Wulfrunian*.

Historija
---------

 Dvorac Wightwick građen fahverkom
Po lokalnoj legendi Wolverhampton je osnovao kralj Mercije Wulfhere, koji je 659. osnovao samostan sv. Marije, ali za to nema nikakvih materijalnih dokaza.

Zbog tog se za pravi datum osnivanja grada uzima - 985. kad je engleski kralj Ethelred poklonio imanje, tada znano pod imenom *Heantune* i litulu lorda anglosaksonskonskoj plemkinji Wulfrun.

Srednjovjekovni Wolverhampton bio je malo trgovište vunom, i takav je ostao sve do 18. vijeka, kad je počela intenzivna eksploatacija ugljena i željezne rude u Black Countryu.
Wolverhampton je krajem tog vijeka postao slavan po svojim proizvodima od metala.

Obrazovanje
-----------

Centar grada
Najviša institucija visokog obrazovanja je Univerzitet u Wolverhamptonu, osnovan 1992. koji vuče korijene iz tehničke škole osnovane 1899.

Sport
-----

Grad je poznat po svom profesionalnom nogometnom klubu Wolverhampton Wanderers, jednim od najstrarijih engleskih klubova, koji nastupa na stadionu Molineux.

Privreda
--------

Wolverhampton je i danas poznati metalurški centar, donedavno je najveći pogon bila tvornica automobilskih guma Goodyear, podignuta 1927. Svojevremeno su se u njemu proizvodili automobili i motocikli kompanije Sunbeam koja je polovicom 20. vijeka bankrotirala. Danas se proizvode dijelovi za Jaguare i Land Rovere.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Srbija, Subotica
* Austrija, Klagenfurt
* Italija, Venecija
* Indija, Jalandhar

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: West Midlands" (engleski). City population. Pristupljeno 04. 12. 2016.
2. 1 2 3 4  „*Wolverhampton (Metropolitan Borough, West Midlands)*" (engleski). City population. Pristupljeno 04. 12. 2016.
3. 1 2 3 4 5  „*Wolverhampton*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 04. 12. 2016.
4. ↑  „*Portrait of the West Midlands*" (engleski). ONS. Pristupljeno 02. 12. 2016.
5. ↑  „*St. Peter's, Wolverhampton*" (engleski). Wolverhampton History. Arhivirano iz originala na datum 2016-01-20. Pristupljeno 04. 12. 2016.
6. ↑  „*The History of Wolverhampton - The City and its People*" (engleski). Wolverhampton History. Arhivirano iz originala na datum 2009-09-03. Pristupljeno 04. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Wolverhampton*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Wolverhampton City Council* Arhivirano 2015-05-03 na Wayback Machine-u ()
**Branko Kraljević** (Kaštel Novi, 10. studenog 1939.), hrvatski nogometaš.

Jedan je od slavne generacije igrača RNK Split, koja je igrala krajem 50-ih i početkom 60-ih godina prošlog stoljeća. Karijeru je započeo u "Splitu", te se razvio u ubojitog napadača. Za prvu momčad svojega kluba nastupio je 1958. protiv sarajevskog Željezničara. Od 1959. "Kuso" je standardni prvotimac. Dvojac Kraljević - Gulin bio je poznat širom bivše države, naročito u prvoligaškoj Splitovoj sezoni 1960/61.   

Ispadanjem Splita iz prve lige, a godinu potom i iz Druge lige Branko Kraljević odlazi u Hajduk. Bio je jedan od rijetkih splićana koji su bili prvotimci i Splita i Hajduka.

Poslije dvogodišnjeg igranja u Hajduku, nastupa jednu polusezonu za zagrebačku Trešnjevku (jesen 1964/65.). Igrao je i u Americi, a nogometnu karijeru završio je u svom matičnom klubu "Splitu".

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 22 | 3 |
| Kup | 4 | 2 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 4 | 2 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **30** | **7**
 |
| Prijateljske | 37 | 9 |
| ***Sveukupno*** | **67** | **16** |
**Mario Tičinović** (Sinj, 20. kolovoza 1991.), hrvatski nogometaš.

Ponikavši u Hajduku, Tičinović je već od rana pokazao zavidan talent, te kao 15-godišnjak nastupao za stariju juniorsku selekciju. Do seniora se probio već godinu potom, a debitirao mjesec dana prije 17. rođendana u susretu Kupa UEFA sa malteškom Birkirkarom, gdje se ubrzo nakon ulaska sa klupe upisuje u strijelce. Prvenstveni debi bilježi protiv Varteksa 3. kolovoza 2008. a ubrzo potom postao je standardni prvotimac. Ipak, pred kraj se jeseni ozljeđuje te gubi svoje mjesto u momčadi, no na njega u Hajduku polažu velike nade. 

26. kolovoza potpisuje profesionalni ugovor u trajanju od 3 godine (zbog pravila oko ugovora za maloljetnike nije smio potpisati na dulje razdoblje), čime postaje najmlađi igrač sa profi-ugovorom u povijesti splitskog kluba. Na svoj 18. rođendan potpisat će novi, višegodišnji ugovor. 

U kolovozu 2010. je poslan na posudbu u NK Karlovac, uz uvjet da produži ugovor na bar još jednu godinu. U svom debiju 14. kolovoza 2010. za Karlovac dao je pogodak.

### Vanjske poveznice

* Nogometni-magazin:statistika
* Tičinoviću profi-ugovor[*mrtav link*]
**Tonči Gulin** (Split, 1938. - 26. kolovoza 1999.), hrvatski nogometaš.

Životopis
---------

### Početak karijere

Svoju sportsku karijeru Tonči Gulin započeo je još u djetinstvu kao gimnastičar. Kao i sva tadašnja djeca igrao je nogomet i brzo pokazao svu raskoš talenta. Dospio je vrlo brzo u pomladak Hajduka, kojima je popularni naziv **bili tići**.

### U crvenom dresu

Kada je legendarni Luka Kaliterna prešao u RNK Split postavši glavni trener, poveo je sa sobom i Tonča koji je u Splita nastavio juniorsku karijeru.   
 Svoju prvu utakmicu za seniorski sastav odigrao je protiv Borova 21. srpnja 1957. u kvalifikacijma za ulazak u 1. saveznu ligu. U Splitovoj prvoj prvoligaškoj sezoni 1957/58. Gulin je odigrao samo jednu utakmicu i to protiv Veleža u Mostaru. Ispavši iz Prve lige, Split ponovo postaje prvak Druge lige u sezoni 1959./1960. Gulin je odigrao 22 susreta, postigavši 24 gola.

U svojoj novoj prvoligaškoj sezoni 1960/61. Tonči Gulin ponovo je bio najbolji strijelac Splita sa 13 golova.

### Nastavak karijere

Nakon te sezone i ponovnog ispadanja Splita u drugu ligu, a zatim, u slijedećoj sezoni 1961/62. ispadanja i iz druge lige, te ekspresnog povratka u nju odmah u narednoj sezoni 1962/63. Tonči odlazi u Rijeku 1963. gdje nastavlja uspješnu karijeru i odigrava pet sezona zaredom. Potom odlazi igrati u Sjedinjene Američke Države - u grad Boston. Po povratku iz Amerike 1969. ponovo igra jednu sezonu u Rijeci, a zatim svoju karijeru završava u njemačkom Saarbruckenu odigravši još samo jednu sezonu.

Nastupao je za mladu, "B", te 2 puta bio pričuva u "A" reprezentaciji Jugoslavije.

### Prerana smrt

Tonči Gulin umro je 26. kolovoza 1999. u svojoj 61. godini.
**Banska kosa** je izdužena uzvisina u sjeveroistočnom području hrvatskog dijela Baranje na Baranjskoj lesnoj zaravni; poznato je vinogradarsko područje, koje se ponekad naziva Baranjsko vinogorje.

Orografija
----------

Banska kosa se pruža u pravcu jugozapad-sjeveroistok između Belog Manastira i Batine (dužine oko 21 km, širine 3 km). Padine su prema jugoistoku blage, a prema Karašici na sjeverozapadu znatno strmije i spiranjem jako disecirane. Po tektonskoj strukturi je asimetričan horst preko kojeg su nataložene do 30 m debele naslage lesa (prapora), na kojima je intenzivno razvijena poljoprivreda i vinogradarstvo.

Naselja
-------

Na Banskoj kosi nema naselja jer na njoj nema vode, a u njenom podnožju nalaze se Karanac, Kamenac, Kneževi Vinogradi, Kotlina, Suza, Zmajevac i Batina s jugoistočne te Draž, Gajić, Podolje, Branjina, Popovac, Branjin Vrh i Beli Manastir sa sjeverozapadne strane. Neka od tih naselja (Beli Manastir, Kamenac, Kotlina, Suza, Zmajevac, Batina, Draž, Podolje) djelomično se nalaze i na njenim obroncima.

Najviši vrh
-----------

**Banovo brdo** i **Bansko brdo** nazivi su i za najviši dio **Banske kose** iznad Popovca (Kamenjak, po *Enciklopediji Jugoslavije* 243 m, po *Enciklopedijskog geografskom leksikonu Jugoslavije* 245 m, po *Velikom atlasu Hrvatske* 244 m na karti br. 31 odn. 245 m u tekstu, str. 260).

Imena
-----

### Imena Banske kose

**Banska kosa** *(Veliki atlas Hrvatske)* naziva se još i **Banska planina** *(Bösendorfer)*, **Banovo brdo**, **Bansko brdo** *( Enciklopedija Jugoslavije; Enciklopedija opća i nacionalna u 20 knjiga)*, **Baranjska planina**, **Belomanastirska greda**, **Branjinska brda** *(Mihaldžić)*, **Monoštorska greda** (*Bösendorfer*), **Zlatno brdo** (latinski: *Mons aureus*; mađarski: *Báni-hegység*, *Vörösmarti-hegység*).

### Imena vrhova

Najviši vrh Banske kose Mihaldžić naziva **Gradac**: "Vrhovi ovih pitomih planina jesu: kod Belog Manastira: **Krvašnina** 187 m. kod Popovca i Branjine: **Gradac** 243 m. visine, u Podolju: **Lisac** 230 m. kod Zmajevca **Trojnaš** 205 m" (*S. Mihaldžić: "Baranja"*), a Bösendorfer **Banski stol** (243 m).

### Lokalna imena

Lokalno stanovništvo Bansku kosu obično zove samo *Planina* (neki kažu npr. *idem u Plan'nu*), a njen najviše dio *Banovo brdo*. Na Banovom brdu nalazi se televizijski odašiljač do koga vodi asfaltni put iz Kneževih Vinograda preko Kamenca.

### Porijeklo imena

Nazivi **Banska kosa**, **Banska planina**, **Banski stol**, **Bansko brdo** i **Banovo brdo** nastali su od starog naziva **Ban** za Popovac, **Branjinska brda** od naziva sela Branjine, a **Belomanastirska greda** i **Monoštorska greda** od sadašnjeg (Beli Manastir) i nekadašnjeg (Monoštor) imena najvećeg baranjskog naselja.

Ostalo
------

Po Banskoj kosi nazvan je belomanastirski Radio Banska kosa, koji program emituje na srpskom jeziku.

***Banska kosa*** na Wikimedijinoj ostavi
**Yellowstone** (engleski: *Yellowstone River*) je rijeka u Sjedinjenim Američkim Državama, velika pritoka Rijeke Missouri duga 1 114 km.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Yellowstone* se formira spojanjem rijeka North i South Forks na obroncima Planine Yount u Masivu Absaroka -Wyoming.
Ubrzo nakon toga ulazi u jugoistočni kut Nacionalnog parka Yellowstone, nakon tog teče prema sjeveru u Jezero Yellowstone, a nakon izlaska na sjevernom kraju jezera, obrušava se sa visine od 129 m u dva spektakularna slapa i ulazi u veličanstveni yellowstonski - Grand Canyon. Nakon tog rijeka meandrira u pravcu sjevera - sjeverozapada kroz Montanu. 

Porječje rijeke Yellowstone
Kod naselja Miner skreće na sjeveroistok a zatim prema sjeveru na putu do Livingstona. Tu zavija na istok pored Billingsa, gdje teče preko visoravni, tu se savija prema sjeveroistoku i prolazi gradove Miles City i Glendive. Sjeveroistočno od naselja Sidney, izlazi iz Montane u Sjevernu Dakotu. Na kraju svog puta jugozapadno od naselja Williston, uvire u Missouri.

*Yellowstone* ima porječje veliko oko 181 300 km², koje se proteže kroz tri američke države Wyoming, Montana i Sjeverna Dakota. Najveće pritoke su Bighorn, Tongue i Powder koje također izviru sa Masiva Absaroka i rijeka Wind koja izvire sa Masiva Bighorn.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Yellowstone River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 10. 10. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Yellowstone River,* na portalu Encyclopædia Britannica ()

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
propanamido]sirćetna kiselina

| image = Delapril.png

| tradename = 
| Drugs.com = Internacionalno ime leka
| pregnancy\_AU = 
| pregnancy\_US = 
| pregnancy\_category = 
| legal\_AU = 
| legal\_CA = 
| legal\_UK = 
| legal\_US = 
| legal\_status = 
| routes\_of\_administration =

| bioavailability = 
| protein\_bound = 
| metabolism = 
| elimination\_half-life = 
| excretion =

| CAS\_number\_Ref = DaY
| CAS\_number = 83435-66-9
| ATC\_prefix = C09
| ATC\_suffix = AA12
| ATC\_supplemental = 
| PubChem = 5362116
| DrugBank\_Ref = Šablon:Drugbankcite
| DrugBank = 
| UNII\_Ref = DaY
| UNII = W77UAL9THI
| KEGG\_Ref = DaY
| KEGG = D07781
| ChemSpiderID = 4514931
| smiles = O=C(OCC)[C@@H](N[C@H](C(=O)N(CC(=O)O)C2Cc1ccccc1C2)C)CCc3ccccc3
| InChI = 1/C26H32N2O5/c1-3-33-26(32)23(14-13-19-9-5-4-6-10-19)27-18(2)25(31)28(17-24(29)30)22-15-20-11-7-8-12-21(20)16-22/h4-12,18,22-23,27H,3,13-17H2,1-2H3,(H,29,30)/t18-,23-/m0/s1
| InChIKey = WOUOLAUOZXOLJQ-MBSDFSHPBY
| StdInChI = 1S/C26H32N2O5/c1-3-33-26(32)23(14-13-19-9-5-4-6-10-19)27-18(2)25(31)28(17-24(29)30)22-15-20-11-7-8-12-21(20)16-22/h4-12,18,22-23,27H,3,13-17H2,1-2H3,(H,29,30)/t18-,23-/m0/s1
| StdInChIKey = WOUOLAUOZXOLJQ-MBSDFSHPSA-N

| chemical\_formula = 
| C=26 | H=32 | N=2 | O=5 
| molecular\_weight = 452,542 g/mol
}}
**Delapril** (*alindapril*) je ACE inhibitor koji se koristi kao antihipertenzivni lek u više zemalja u Evropi i Aziji.

Spoljašnje veze
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Medicina***  |
|  | ***Portal Hemija***  |
|

| * p
* r
* u
Antihipertenzivi: Lekovi koji deluju na renin-angiotenzin sistem (C09) |
| --- |
| AKE inhibitori/("-pril") | Sulfhidril: Kaptopril • Zofenopril
Dikarboksilat: Enalapril# • Ramipril • Kvinapril • Perindopril • Lisinopril • Benazepril
Fosfonat: Fosinopril 

Ostali/negrupisani: Alacepril • Cilazapril • Delapril • Imidapril • Moeksipril • Rentiapril • Spirapril • Temokapril • Trandolapril |
| AIIRAi/("-sartan") | Azilsartan • Kandesartan • Eprosartan • Irbesartan • Losartan • Olmesartan • Tasosartan • Telmisartan • Valsartan |
| Renin inhibitori/("-kiren") | Aliskiren • Remikiren |
| #WHO-EM. ‡Povučeni sa tržišta. Klinička ispitivanja: †Faza III. §Nikad do faze III |
| 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 
M: VAS
 | 
anat (a:h/u/t/a/l,v:h/u/t/a/l)/phys/devp/cell/prot
 | 
vabo/siva/kong/tumr, sizn/epon
 | 
proc, lek (C2s+n/3/4/5/7/8/9)
 |

 |

 |
**Yorkshire Dales** (engleski: *Yorkshire Dales National Park*) je nacionalni park na sjeveru Engleske osnovan 1954.

Karakteristike
--------------

Nacionalni park Yorkshire Dales pokriva površinu od 1,762 km², u centralnom dijelu masiva Pennines po grofovijama North Yorkshire i Cumbria.

Park leži udaljen oko 80 km sjeveroistočno od Manchestera, Leeds i Bradford leže nešto južnije od parka, a najbliži Harrogate jugoistočno.

Karta Engleske sa pozicijom Parka orkshire Dales
Yorkshire Dales je kraj valovitih brda, pokrivenih travom i vrijeskom.
Najviša točka u parku je planina Whernside sa svojih 736 m.

Za razliku od američkih nacionalnih parkova - Yorkshire Dales nije područje divljine, u njemu živi i radi oko 20.000 ljudi.

Preko 95% zemlje Nacionalnog parka je u privatnom vlasništvu, i to manje više lokalnih farmera, Nacionalni park ima manje od 0,4 % zemljišta, uglavom su to parkirališta i nešto malo šuma.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*About the National Park*" (engleski). Yorkshire Dales National Park. Pristupljeno 25. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Yorkshire Dales*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice parka* ()


  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Yorkshire Dales** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Środa Śląska** (njemački: *Neumarkt in Schlesien*) je grad od 9,539 stanovnika na jugu Poljske u Donjošleskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Środa Śląska leži udaljena tridesetak km zapado od Wrocława.

Historija
---------

Centar grada
Środa je niknula kao trgovište u 12. vijeku, a ime je dobila po sajmu koji se održavao u srijedu.
Sufiks - Śląska (Šleska) dodat joj je da se razlikuje od obične srijede.

Transformacija Środe iz trgovišta u grad započela je za vladavine vojvode Henrika I. Bradatog, koji je želio svoje vojvodstvo Šlesku učiniti centrom koji će ujediniti Poljsku, zbog tog je osnivao gradove. On je izgleda još početkom 13. vijeka dodjelio Środi gradska prava po uzoru na flandrijske gradove, koje je 
1235. pronjenio po uzoru na magdeburško pravo.

Krajem 13. vijeka započela je gradnja bedema, koji su na kraju imali 45 bastiona i 8 kula (četiri su bili i gradska vrata.

Od 1335. Środom vladaju češki kraljevi, tako je započeo period od 600 godina egzistencije Środe izvan Poljske. 
Krajem 13. vijeka započela je gradnja bedema, koji su na kraju imali 45 bastiona i 8 kula (četiri su bili i gradska vrata.

Husiti su 1428. opljačkali grad, spalili samostan i franjevačku crkvu.

Od 1526. Środom i Šleskom vladaju Habsburgovci, a od 1741. Kraljevina Pruska. Prva tvornica proradila je 1711, iz nje je tokom 19. vijeka izrasla velika tvornica cigareta.

Nakon nje 1742. proradila je tvornica porculana, a 1750. i tvornica svile. Željeznica je stigla do grada 1814.

Nakon Drugog svjetskog rata njemačko stanovništvo je raseljeno.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Poland: Dolnoslaskie*" (engleski). City population. Pristupljeno 3.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „Historia miasta" (poljski). Środa Śląska. Pristupljeno 8.03. 2021.

Vanjske veze
------------

***Środa Śląska*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Środa Śląska* (službene stranice) ()
**Ölfusá** je rijeka na jugu Islanda duga svega 25 km, ali je po količini voda najveća rijeka u zemlji.

Geografske karakteristike
-------------------------

Rijeka nastaje spajanjem rijeka Hvítá i Sog 10 km sjevernije iznad grada Selfoss, od tamo teče prema jugozapadu do svog ušća u Atlanski ocean gdje ima veliki estuarij. Kod Selfossa je rijeka široka 25 metara, ali je duboka 9 m i ima prosječan protok od 373 m3/sec, nakon tog se znatno širi, tako da kod estuarija ima čak 5 km, plima se osjeti i do 10 km od ušća.
U prošlim vremenima, rijeku je bilo iznimno teško prijeći, jer na njoj nema povoljnih gazova, pa su je ljudi savladavali na konjima ili splavima, pa su često stradavali, najveća nesreća dogodila se 1627. kad se 10 ljudi utopilo.

Prvi most na rijeci izgrađen je 1891. ali se urušio 1944. pa je 1946. izgrađen novi dug 132,25 metara.

Karta islandskih rijeka
Sliv rijeke velik je 5 760 km², i često je poplavljen pogotovo za visokih temperatura, kad se tope glečeri.
*Ölfusá* i njene pritoke bogate su lososima, pa je popularna među ribolovcima. U nju često uplovljavaju tuljani sve do prvih slapova.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Ölfusá*" (engleski). Nat.is. Arhivirano iz originala na datum 2016-04-15. Pristupljeno 21. 02. 2014.

Vanjske veze
------------

***Ölfusá*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ölfusá* na portalu Nat.is Arhivirano 2016-04-15 na Wayback Machine-u ()
**Żnin** (njemački: *Znin*, između 1941-45 *Dietfurt*) je grad od 14,381 stanovnika u sredini Poljske u Kujavsko-pomeranskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Żnin leži duž rijeke Gąsawke, udaljen tridesetak km jugozapadno od Bydgoszcza.

Historija
---------

Żnin je prvi put dokumentiran 1136. u buli pape Inocenta II, kao prijestolnica regije Paluki od 29 gradova i sela, koja pripadaju crkvi.

Centar grada
Żnin je gradska prava po magdeburškom modelu dobio 1263. od nadbiskupa Janusza II, - povelja nije sačuvana, ali su mu kasniji velikopoljske vojvode odobrile sve prethodne privilegije i dali pravo da kuje kovanice.

Teutonski viteški red napao je grad u julu 1331. i nakon pljačke zapalio.

Zbog tog je 1343. počela izgradnja bedema, koji su djelomično razrušeni za Švedsko-poljskog rata (1655. - 1660.), kao i dobar dio kuća.
Daljnje katastrofe izazvali su požari 1678. 1692. 1700. i Veliki sjeverni rat 1751. nakon kojih se dobar dio stanovnika odselio. 
U ljeto 1772. kao rezultat Prve podjele Poljske - Žnin je postao dio Kraljevine Pruske.

Od sredine 19. vijeka počeo se ubrzano razvijati, dolaskom željeznice i nakon izgradnje šećerane (1893.-1894.). tako da je do 1939. narastao u grad od 5090 stanovnika.

Nakon Drugog svjetskog rata izgrađena je tvornica mašina -Spomasz, pa je do 1960-ih broj njegovih stanovnika narastao na preko 10 000.

Pobratimski gradovi
-------------------

Żnin ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

* Mađarska Albertirsa, Mađarska
* Litvanija Birštonas, Litvanija
* Češka Malacki, Češka
* Njemačka Mettmann, Njemačka
* Litvanija Šalčininkai, Litvanija
* Češka Veselí nad Moravou, Češka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Poland: Włocławek Subregion*" (engleski). City population. Pristupljeno 12.02. 2021.
2. 1 2 3 4 5  „The history of the town" (engleski). Gmina Żnin. Arhivirano iz originala na datum 2016-07-31. Pristupljeno 10.02. 2021.
3. ↑  „Miasta partnerskie Żnina" (engleski). Gmina Żnin. Arhivirano iz originala na datum 2021-02-27. Pristupljeno 10.02. 2021.

Vanjske veze
------------

***Żnin*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gmina Żnin* (službene stranice) Arhivirano 2021-01-19 na Wayback Machine-u ()
**Šubra el Kejma** (arapski: شبرا الخيمة/Shubrā al-Khaymah) je grad od 1,187,747 stanovnika na sjeveru Egipta u muhafazi Kaljubija.

Formalno je četvrti grad po veličini u zemlji, ali je zapravo sjeverno predgrađe Kaira, dio konurbacije **Metropolitanski Kairo** u kojoj živi 20,440,000 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Šubra el Kejma* se prostire u Donjem Egiptu duž na istočne obale rijeke Nil na trasi autoputa Kairo-Aleksandrija.
Iz Šubre počinje Kanal Ismailia koji ide od Nila do Sueskog kanala.

Historija
---------

Šubra el Kejma je do 19. vijeka bila trgovište koje je snabdjevalo Kairo poljoprivrednim proizvodima iz plodne Delte Nila. 
U prvom dekadama 19. vijeka Egipatski kediv Muhamed Ali podigao je u Šubri svoju ljetnu rezidenciju sa štalama za svoju ergelu i povezao je sa Kairom bulevarom.

Enterijer rezidencije Muhameda Alija
Nakon Prvog svjetskog rata Šubra je počela naglo bujati kao industrijski centar. 
Četrdesetih i pedesetih godina 20. vijeka osnovano je puno tvornica koje su privukle brojne seljake iz okolice da se nasele.

Danas u Šubri djeluje puno raznih tvornica, od predionica pamuka, električnih kablova, plastike, ambalaže, automobila, metalurških i prehrambenih artikala sve do rafinerije nafte.

Šubra je i univerzitetski grad, u njoj djeluje od 1961. Kairski politehnički institut i agronomski fakultet univerziteta Ain Šams koji je smješten u parku nekadašnje rezidencije Muhameda Alija.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Egypt, Arab Republic of Egypt*" (engleski). City population. Pristupljeno 26.7. 2020.
2. 1 2 3 4 5  „*Shubrā al-Khaymah, Egypt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 26.7. 2020.
3. ↑  „*Largest cities in the world and their mayors*" (engleski). City Mayors. Pristupljeno 26.7. 2020.
4. ↑  „*A Synopsis about Qalubiya Governorate*" (engleski). Qalubiya Governorate. Arhivirano iz originala na datum 2008-12-17. Pristupljeno 26.07.2020.

Vanjske veze
------------

***Šubra el Kejma*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Shubrā al-Khaymah, Egypt* ()
Zapadni front 1915-16. godine  
 (Prvi svetski rat)
**Front** ili **fronta** (lat. *frons, frontis*: čelo), u najširem značenju predstavlja prostor (zonu, pojas, zemljišnu liniju) na kojoj se vodi oružana borba, bez obzira na veličinu jedinica, upotrebljena sredstva, geografske i druge objekte, vreme i sl.

U *borbenom poretku* front predstavlja deo snaga i zemljišni prostor na kojem se vodi borba (front napada, front odbrane).

Frontom se naziva i *strategijska grupacija* (sastav) jačine tri do šest armija. Javlja se u Prvom svetskom ratu u ruskoj vojsci, a koriste ga kao formu strategijskog grupisanja jedinica i poljska i sovjetska armija tokom Poljsko-sovjetskog rata, početkom 1920-ih godina. Veliki broj strategijskih grupacija pod nazivom "front" postojao je u sovjetskoj Crvenoj armiji tokom Drugog svetskog rata.

U nekim armijama sveta front odgovara nazivu grupa armija.

Istočni front u prvoj polovini 1943. godine  
 (Drugi svetski rat)

#### Vidi još

* **Prvi svetski rat**
	+ Istočni front
	+ Zapadni front
	+ Balkanski front
	+ Italijanski front
	+ Solunski front
	+ Front na Galipolju i Dardanelima
	+ Kavkaski front
	+ Mesopotamski front
	+ Front u Palestini i Siriji
* **Drugi svetski rat**
	+ Istočni front
	+ Zapadni front
* **Front (Sovjetska armija)**
**Sveti Viktorik**, (*Victoricus*, *Victorice*, *Victoric*), **Fuscijan** (*Fuscian*, *Fulcian*, *Fulcien*, *Fuscien*) i **Gencijan** (*Gentian*, *Gentien*) (? - 287 / 303) su trojica kršćanskih mučenika koje slavi Katolička crkva. Njihov dan slave je 11. decembar.

Prema predaji su Viktorik i Fuscijan bili misionari poslani iz Rima u današnji Thérouanne da propovijedaju kršćanstvo narodu zvanom Morini. Bili su sljedbenici Svetog Kventina i Krispina i Krispinijana. Kraj današnjeg Amiensa su sreli Gencijana koji ih je upozorio kako se kršćani progone i ubijaju zbog njihove vjere. Gencijana je potom uhapsio rimski guverner Rikcije Var i ispitivao o tome gdje su Viktorik i Fuscijan; kada mu je Gencijan to odbio reći, dao ga je pogubiti odrubljivanjem glave. Kasnije je guverner Viktorika i Fuscijana dao dovesti u Amiens, gdje ih je također pogubio. Međutim, njih dvojica su, prema *Zlatnoj legendi* ustali i noseći glave u rukama, hodali dvije milje od gubilišta. Na kraju su sva tri mučenika sahranjena u današnjem mjestu Saint-Fuscien.

  

tombeau des 3 martyrs   
 Fuscien, Gentien et Victoric ***Fuscijan , Gencijan i Viktorik**   
-  
(XIIIe siècle)  
 (église de Sains-en-Amiénois)*
**Sveti Fuscijan , Viktorik i Gencijan**   
 *portail de Saint Firmin* (Amiensku katedralu)  
 (*4ième statue en partant de la gauche = Fuscijan*)

Eksterni linkovi
----------------

* () Catholic Online: Victoricus, Fuscian, and Gentian
* () Stephen Murray, The Portals: Access to Redemption Arhivirano 2016-11-10 na Wayback Machine-u
* () Saint Victoric et Saint Fuscien Arhivirano 2010-12-17 na Wayback Machine-u

Napomene
--------

1. **↑**  *The Golden Legend or Lives of the Saints as Englished by William Caxton (Vol. One).*  Reprinted. (Bryn Mawr: Bryn Mawr College, 1973), 130.
2. **↑**  James J. Rorimer, *The Metropolitan Museum of Art Bulletin*, Vol. 31, No. 10. (Oct. 1936), 201.
**Barcelonski metro** (španjolski katalonski *Metro de Barcelona*) je dio sistema javnog prijevoza u španjolskom gradu Barceloni.

Historija i karakteristike
--------------------------

Stanica Espanya
Logo
Metro u Barceloni započeo je sa radom 1924. otvaranjem prve linije od Lessepsa do Trga Katalonija (danas je to dio linije 3) Nakon tog je 1929. otvorena linija od Trga Katalonija do Bordete, ona je izgrađena zbog održavanje Svjetske izložbe Exposición Internacional de Barcelona. Danas je to Linija 1, koja je produžena od Hospital de Bellvitga do Fonda.

Tokom 1990-ih otvorena je linija 2, od stanice Paral·lel do Badalone. Danas barcelonski metro ima 11 linija, posljednje linije 9 i 10 izgrađene su 2016. Jedan krak linije 9 povezuje aerodrom El Prat (El Prat de Llobregat) sa univerzitetskim kampom Zona Universitària. Barcelonski metro upravlja i sa žičarom Montjuïc. Barcelonski metro ima 158 stanica i 150 vlakova koji voze svakog dana.

### Linije

* Linija 1 (crvena) Hospital de Bellvitge-Fondo
* Linija 2 (ljubičasta) (Paral·lel-Badalona Pompeu Fabra)
* Linija 3 (zelena) Zona Universitària-Trinitat Nova
* Linija 4 (žuta) La Pau-Trinitat Nova
* Linija 5 (plava) Cornellà Centre-Vall d'Hebron
* Linija 9 (sjeverna) La Sagrera-Can Zam
* Linija 9 (jug) Aeroport T1-Zona Universitària
* Linija 10 (sjever) La Sagrera-Gorg
* Linija 10 (jug) Foc-Collblanc
* Linija 11 Trinitat Nova-Can Cuiàs
* žičara Paral·Parc de Montjuïc

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*A history of public transport in Barcelona*" (engleski). SH Barcelona. Pristupljeno 29. 10. 2014.
2. 1 2  „*Barcelona Metro*" (engleski). TMB. Pristupljeno 29. 10. 2014.

Vanjske veze
------------

***Barcelonski metro*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Barcelona Metro* ()
**Llaima** je jedan od najvećih i najaktivnijih vulkana u Andama u čileanskoj regiji Araucanía.

Karakteristike
--------------

*Vulkan Llaima* nalazi se otprilike 80 km sjeveroistočno od grada Temuca, iz kog se vide njegova tri karakteristična vrha. 
Prostire se u Nacionalnom parku Conguillío, u kom je najviša planina i najveća atrakcija. Omiljen je među planinarima i turistima jer je lako dostupan radi skijalištima na njegovim padinama.

Erupcija vulkana 2008.
Vulkan Llaima nastao je za kvartara u Vatrenom pojasu Pacifika.To je kompozitni vulkan visok 3125 m, sa kalderom prekrivenom sa 40 kupa lave i sekundarnim kraterom na 2900 m.
Kako je aktivan od Gornjeg pleistocena, ima dugu historiju nasilnih erupcija, što se jasno vidi na 50 m vulkanskih tufova i magmatska stijena, uz fumarole i solfatare oko kratera.

Što se tiče erupcija od 1852. postoji evidencija za nekih 37, od kojih su one iz 1927. i 1957. bile najžešće. 
Jezuit Diego de Rosales dokumentirao je veliku erupciju koja se dogodila 1640. kao događaj kad su se ribe u jezerima​ *kuhale*, a obronci *gorjeli poput suhog drveta*.

Njegovo ime na jeziku lokalnih Mapuche indijanaca - Mapudungun ima dva značenja; uskrsli i jarak.

Na vulkan su se prvi popeli braća Augusto i Carlos Rimbach 1909. ali postoji mogućnost da je to prije njih napravio 
Nijemac Vollmer, koji je zapisao da se popeo na peti vulkan sa lijeve strane gledano od Jezera Ranco.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Volcán Llaima*" (šapanjolski). Sociedad Geográfica de Documentación Andina. Pristupljeno 26.11. 2020.

Vanjske veze
------------

***Llaima (vulkan)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Volcán Llaima* ()
*Vidi i: Zoran Vojnović (imenjaci)*

**Zoran Vojnović** (Beograd, 6. VIII. 1951), srpski ikonopisac, autor ikona na ikonostasu Hrama svetih apostola Petra i Pavla u Bolmanu.

Životopis
---------

Osnovnu i Srednju elektrotehničku školu "Nikola Tesla" završio je u Beogradu, a na Višoj elektrotehničkoj školi stekao je zvanje specijaliste za telekomunikacije i telekomunikacione uređaje. Čitav svoj radni vijek proveo je na raznim poslovima u preduzeću Telekom Srbija.

Oženjen je Mirjanom Vojnović (djevojački Stojanović, rođenom u Bolmanu), profesorom Visoke škole likovnih i primenjenih umetnosti strukovnih studija u Beogradu Arhivirano 2010-12-17 na Wayback Machine-u.

Ikonopis
--------

Osamdesetih godina 20. vijeka počeo se baviti slikanjem ikona pod nadzorom prof. Milivoja Grujića - **Elima** i akademskog slikara Krste Andrejevića. Od tada pa do danas naslikao je preko 250 ikona, koje se nalaze u domovima vjerujućih, kako u Srbiji tako i širom svijeta, skoro na svim kontinentima.

U januaru 1992. godine, na poziv Muzeja primenjenih umetnosti Arhivirano 2009-08-15 na Wayback Machine-u u Beogradu i muzejskog savjetnika Dušana Milovanovića, učestvovao je na velikoj izložbi "Savremena pravoslavna srpska umetnost", na na kojoj je učestvovalo 200 umjetnika i na kojoj je bio zastupljen s pet svojih radova.

Kruna njegovog bavljenja ikonopisom bio je rad na ikonama za ikonostas srpskog pravoslavnog Hrama svetih apostola Petra i Pavla u Bolmanu. Za taj ikonostas, koji je širok sedam i visok pet i po metara, islikao je 33 ikone različitih formata, a njihovo islikavanje trajalo je skoro pet godina.

Vanjske veze
------------

* Српска православна црква (15. IX. 2008): Освећење иконостаса у Болману Arhivirano 2015-09-24 na Wayback Machine-u
* Javno.info (15. IX. 2008): Crkvena svečanost u Bolmanu[*mrtav link*] (neaktivno)
* Srpska pravoslavna crkvena opština Svetog Save u Beču: Weihe der Ikonostase in Kroatien (neaktivno)
**Maltby** je nekadašnji rudarski grad od 16,367 stanovnika u sredini Engleske u Grofoviji South Yorkshire.

Geografske karakteristike
-------------------------

Maltby koji administrativno podpada pod Metropolitanski borough

Rotherham, leži udaljen desetak km istočno od svog administrativnog centra Rotherhama, pa je praktički i spojen sa njim.

Historija
---------

Još od vremena Normanskog osvajanja 1066. pa sve do početka 20. vijeka, Maltby je bio selo sa prilično statičnim brojem stanovnika čiji broj nije prelazio 700 - 800, da bi oko 1980-ih imao oko 20.000.

Njegov eksplozivni rast bio je vezan uz ugljen koji se počeo iskapati krajem 19. vijeka, a prestao početkom 21. vijeka.

Ruševine Opatije Roche
Za srednjeg vijeka lokalni feudalni gospodari Richard de Bully i Richard FitzTurgis osnovali su 1147. Opatiju Roche.

Njene ruševine su danas najveća atrakcija Maltbya.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: Yorkshire and the Humber" (engleski). City population. Pristupljeno 04. 05. 2017.
2. 1 2  „Maltby" (engleski). Genesis -Dynamik. Arhivirano iz originala na datum 2017-05-17. Pristupljeno 05. 05. 2017.
3. 1 2  „Local Attractions" (engleski). Genesis -Dynamik. Arhivirano iz originala na datum 2016-10-19. Pristupljeno 05. 05. 2017.

Vanjske veze
------------

***Maltby, South Yorkshire*** na Wikimedijinoj ostavi

* Maltby Arhivirano 2017-05-17 na Wayback Machine-u ()
***Pre svitanja*** (engl. ) američka je ljubavna drama iz 1995. koju je režirao Ričard Linklejter po scenariju koji je napisao sa Kim Krizan.

Radnja prati mladog Amerikanca Džesija (Itan Hok) i mladu Francuskinju Selin (Žili Delpi) koji se upoznaju putujući vozom po Evropi i odlučuju da zajedno siđu u Beču, gde provode jedan dan. Film nema klasičan zaplet nego prikazuje razgovore između Džesija i Selin dok šetaju Bečom, u kojima iznose svoje stavove o životu, ljubavi i drugim temama.

Film je premijerno prikazan na Filmskom festivalu Sandens 27. januara 1995, a ubrzo nakon toga i na Berlinskom filmskom festivalu gde je Linklejter osvojio nagradu Srebrni medved za najboljeg režisera. Naišao je na hvalospeve kritičara i uz nastavke *Pre zalaska sunca* (2004) i *Pre ponoći* (2013) često se navodi kao jedan od najboljih ljubavnih filmova svih vremena.

Sinopsis
--------

Film počinje kad Jesse upoznaje Celine na vlaku za Pariz. Započnu razgovarati u vlaku. Jesse putuje u Beč dok Celine odlazi u Pariz nakon što je posjetila svoju majku u Budimpešti.

Kad dođu do Beča, Jesse upita Celine da mu se pridruži. Jesse uvjeri Celine riječima kako će za 10 ili 20 godina, možda biti nesretna u braku i možda će se pitati kojim bi tokom išao njen život da je izabrala drugog muškarca, te da joj je ovo šansa da upozna samu sebe i da upozna njega. Njegovim riječima, on se opisuje kao "isti dosadni nemotivirani muškarac". Jesse bi trebao uhvatiti let za SAD rano ujutro, te čak nema dovoljno novca kako bi unajmio sobu preko noći, te on i Celine odlučuju kružiti ulicama Beča. Razmjenjuju svoja mišljenja i poglede na život i ljubav.

Negdje tokom noći, pronađu zajedničku romantičnu točku i spavaju zajedno u parku. Film završava idući dan na željezničkoj postaji, gdje si oboje obećaju kako će se naći na istom mjestu za 6 mjeseci.

Izvori
------

1. ↑  „Before Sunrise: Production Credits". New York Times. 2010. Pristupljeno 5. VI 2013.
2. ↑  „*BEFORE SUNRISE* (15)". *British Board of Film Classification*. March 10, 1995. Pristupljeno 25. IV 2013.
3. 1 2  „*Before Sunrise*". *Box Office Mojo*. Arhivirano iz originala na datum March 3, 2009. Pristupljeno 11. II 2009.
4. ↑  Top 100 Romance - Rotten Tomatoes.
5. ↑  Before Sunrise/Before Sunset: No 3 best romantic film of all time, *Gardijan*

Vanjske veze
------------

* *Before Sunrise* na IMDb-u ()
* *Before Sunrise* na Box Office Mojo-u
* *Before Sunrise* na Rotten Tomatoes-u ()
* *Before Sunrise* na Metacriticu
* Map with references to the shooting locations of *Before Sunrise* in Vienna Arhivirano 2014-05-23 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Filmovi čiji je autor Richard Linklater |
| --- |
| 
* *It's Impossible to Learn to Plow by Reading Books* (1988)
* *Slacker* (1991)
* *Dazed and Confused* (1993)
* *Before Sunrise* (1995)
* *subUrbia* (1996)
* *The Newton Boys* (1998)
* *Waking Life* (2001)
* *Tape* (2001)
* *School of Rock* (2003)
* *Before Sunset* (2004)
* *Bad News Bears* (2005)
* *A Scanner Darkly* (2006)
* *Fast Food Nation* (2006)
* *Me and Orson Welles* (2008)
* *Bernie* (2011)
* *Before Midnight* (2013)
* *Boyhood* (2014)
* *That's What I'm Talking About* (2015)

 |
**Frane Dumanić** bio je istaknuti igrač RNK Split prije Drugog svjetskog rata.

Igračka karijera
----------------

Rođeni Varošanin, iznimno talentiran, nastupio je za prvu momčad Splita već sa 14 godina, u vrijeme kada je njegov klub igrao tzv. "ponovljene kvalifikacije" za Nacionalnu ligu.
Igrajući na mjestu lijevog krila, bio je jedan od nositelja igre Splita u drugoj polovici 30-ih. Postigao je jedini pogodak na utakmici Split - Majstor s mora u zadnjoj utakmici prvenstva Splita 1939. godine. Tom pobjedom RSK Split je osvojio prvenstvo i izborio nastup u novoosnovanoj Hrvatsko-slovenskoj ligi.   

Dumanić je svoju nogometnu karijeru prekinuo 1940. kada odlazi na odsluženje vojnog roka. Početkom rata odbija ponudu talijanskog okupatora da nastavi igrati nogomet rekavši "Ja sam igrač Splita".  

Nakon rata, obavlja razne dužnosti po bivšoj državi. U grad pod Marjanom vraća se 1950. i potom ulazi u rukovodstvo RSD Split gdje ostaje do druge polovice 60-ih godina 20. stoljeća.

Izvori
======

1. ↑   Mario Garber - "Crveni Split"; članak "Pod svojim krovom", stranica 65.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Frane Dumanić** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Nadahnuće** ili **inspiracija** (lat: *inspiratio*; in + spiro) je, u psihologiji, faza u toku stvaralačkog mišljenja, u kojoj se do rešenja dolazi iznenada. Tada se neočekivano ukazuje celo rešenje do tada nerešivog problema. Naziva se još i uviđanje ili iluminacija.

Kao emocionalni koncept, ovo je stanje tipično obilježje i sastavni element kreativne aktivnosti. Često se doživljava kao fenomen koji postoji odvojeno od svog nositelja, koji mu dolazi izvana. Kao dar viših sila, njegova jedinstvenost objašnjava rijetkost i kratkotrajnost nadahnuća koja nije dostupna običnom smrtniku, osim nekolicine odabranih.

Osnova nastanka ovog stanja je dominantni fokus uzbuđenja u moždanoj kori, koji potiskuje druge aktivne centre. Žarišta uzbuđenja posljedica su kao reakcija na vanjske podražaje. Najčešće postoji nekoliko takvih žarišta, jer osoba opaža mnogo različitih predmeta.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **psihologiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

Napomene
--------

1. ↑  Deo članka je preuzet iz knjige Ivana Vidanovića „Rečnik socijalnog rada", uz odobrenje autora.
2. ↑  Kako pronaći inspiraciju za pisanje?

Vidi još
--------

* Bogonadahnutost
**Maskara** (arapski: معسكر, Mouaskar) je grad od 108,629 stanovnika na sjeverozapadu Alžira u Pokrajini Maskara u kojoj je 
administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Maskara je smještena oko 60 km južno od obale Sredozemnog mora. Rasprostire se na dva brda koje razdvaja Vadi Toudman, na južnim padinama Masiva Tel Atlas.

Na sjeveroistoku se prostire administrativni centar grada sagrađen za Francuske kolonijalne uprave, dok se na sjeverozapadu nalazi orijentalni - muslimanski dio grada sa pogledom na dobro obrađenu ravnicu Ghrissa. Kao i svi orjentalni gradovi i Maskara ima puno malih 
zanatskih radnji koje prodaju predmete od kože i rukotvorine.

Orijentalni dio gradaOrijentalni dio grada

Historija
---------

Maskara (*Majka vojnika*) je osnovana je kao osmanski vojni garnizon 1701. 
Iz grada su oko 1790. po naredbi osmanskih vlasti iseljeni Mauri (španjolski Muslimani) koji su tu predhodno naseljeni, a na njihovo mjesto doseljeni su Židovi.

Lider otpora francuskoj invaziji na Alžir Abd el-Kader, koji je rođen u blizini grada je 1832. odabrao Maskaru za svoju prijestolnicu. 
Zbog tog su Francuzi 1835. u svom pokušaju da ga zauzmu artiljerijskom paljbom gotovo razorili grad, ali ga nisu uspjeli potpuno zauzeti i smiriti sve do 1841.

Privreda
--------

Današnja Maskara se odavno proširila izvan granica svojih ruševnih bedema i formirala kao administrativno-financijski i trgovački 
centar svoje pokrajine.
Glavna privredna aktivnost u pokrajini je vinogradarstvo, puno manje je zastupljeno maslinarstvo i uzgoj žita.

Gradovi prijatelji
------------------

* Turska Bursa, Turska
* Sjedinjene Američke Države Elkader, Iowa, Sjedinjene Američke Države
* Saharska Arapska Demokratska Republika Tifariti, Saharska Arapska Demokratska Republika

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Algeria, People's Democratic Republic of Algeria*" (engleski). City population. Pristupljeno 24.1. 2020.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Maskara, Algeria*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 24.1. 2020.

Vanjske veze
------------

***Maskara*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ville de Maskara*[*mrtav link*] ()
**Mladen Pelaić** (Zagreb, 20. kolovoza 1983.), hrvatski nogometaš

Životopis
---------

Nogometnom se Pelaić počeo baviti u podmlatku zagrebačkog Dinama. Nakon što je završio juniorski staž nije se uspio probiti do prvih 11 seniorske momčadi, te je otišao u susjedni NK Zagreb. U *Kranjčevićevoj* igra na poziciji desnog braniča, ali s dosta izraženom napadačkom ulogom. Sezone 2005./06. s 5 je pogodaka bio najbolji strijelac momčadi, privukavši tako na sebe pažnju drugih klubova. Iako je prelazak u splitskog Hajduka bio praktički siguran, prihvatio je ponudu belgijskog Standarda, te nakon probe potpisao ugovor za tada doprvaka belgijske Jupiler lige.

U Standardu je zajedno s Milanom Rapaićem na pripremama odigrao sve utakmice, te bio ozbiljan konkurent za prvu momčad. Ipak, u europskim je natjecanjima nastupio u 2 utakmice, a u prvenstvu samo jednom ušao s klupe, i to baš netom prije nego je sudac odsvirao kraj utakmice. 

Nakon polusezone u kojoj tako nije zabilježio skoro nikakvu minutažu, Pelaića je opet u svojim redovima htio Hajduk. Transfer se obavio dosta prije početka zimskog prijelaznog roka, a u njega je bio uključen i legendarni igrač splitskog kluba Alen Bokšić. Hajduk je platio oko 200.000 € i s Pelaićem potpisao 3,5-godišnji ugovor, otvorivši mu mjesto na desnom boku prodajom kapetana Darka Miladina u Grčku. Iako je završio cijelu omladinsku školu Dinama, Pelaić je odmah na predstavljanju u novom klubu istaknuo da je i tada, kao i cijela njegova obitelj, bio hajdukovac. 
Odmah je debitirao u momčadi isprva sa solidnim nastupima, no, i velikom greškom na maksimirskom derbiju kada je u svom šesnaestercu glavom vraćao loptu vrataru i pritom dodao Eduardu za pogodak (utakmica završila 2:1 za Dinamo). Pamtit će, također, još jedan derbi s Dinamom, kada je na Poljudu dobio crveni karton nakon što suigrač mu Žilić udara u lice Dinu Drpića. On mu je kasnije, ipak, izbrisan. 

Kasnije mu forma sve više opada i ne uspijeva pružiti zadovoljavajuće igre kao desni branič momčadi, navukavši na sebe negodovanje navijača. Nakon što uspijeva zabilježiti par asistencija i nešto boljih nastupa teško stradava u utakmici s Cibalijom, gdje mu je nakon prekršaja Marija Andričevića slomljena potkoljenica. Nakon operacije i uznapredovalog oporavka nesmotrenim skokom opet ozljeđuje isto mjesto, te je njegov povratak profesionalnom nogometu sada jako upitan.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 28 | 0 |
| Kup | 6 | 1 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 3 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **37** | **1**
 |
| Prijateljske | 17 | 2 |
| ***Sveukupno*** | **54** | **3** |

### Reprezentacija

Za mladu je reprezentaciju debitirao u Kostreni, 29. svibnja 2004. protiv Slovačke. Od tada ga je izbornik Slaven Bilić redovito koristio kao standardnog prvotimca, sve do neuspjele kvalifikacije utakmice sa Srbijom i Crnom Gorom u Velikoj Gorici kada se od U-21 reprezentacije oprostila većina igrača.

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
**Ante Vukušić** (Sinj 4.lipnja 1991.) je hrvatski nogometaš koji igra na poziciji napadača. Nastupa za splitski Hajduk i za mlađe uzraste Hrvatske. Igravši za juniore Hajduka bio je najbolji strijelac juniorskog prvenstva.

Za Hajduk je debitirao 22. travnja 2009. ušavši umjesto Šerića u 64. minuti. U prosincu 2010. proglašen je najboljim sportašem Dalmacije u izboru kojeg organizira Slobodna Dalmacija. Prije početka priprema za proljetni dio sezone 2010./11. imenovan je zamjenikom kapetana Andrića. Nakon furioznog početka sezone i prvog mjesta na ljestvici strijelaca, proljeće je donilo sasvim drugačiju sliku, nakon odlaska Ibričića i Strinića dva najbolja igrača Hajduka u sezoni Vukušić se pritajio i nije bio sjena onoga sa jeseni. Ipak na kraju sezone zauzeo je drugo mjesto na ljestvici strijelaca HNL-a sa 14 pogodaka.

Dana 21. svibnja 2011. po prvi put je primio poziv da se pridruži "A" selekciji Hrvatske za susret sa Gruzijom.

Izvori
------

1. ↑  Hajduk i Ante Vukušić najbolji
2. ↑  Kapetan Vukušić: Pripala mi je velika čast
3. ↑  Ivan Krstanović najbolji strijelac Prve HNL
4. ↑  Vukušić: Igrati za reprezentaciju, pa to je ostvarenje sna

Vanjske veze
------------

* Profil na hajduk.hr
* Profil na sportnet.hr
* Profil na nogometni-magazin.com
* Profil na Transfermarkt.de
* Profil na hns-cff.hr
**Melika** (arapski: مليكة‎, berberski: *At mlichet)*) je grad (danas zapravo kvart) u Pokrajini Gardaja.

Grad je danas svjetski poznat kao jedan od gradova pentopolisa koji formiraju lokalitet - Dolina M'zab koji je 1982. uvršten na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Africi.
Gradovi tog pentopolisa su pored Melike; Gardaja, Bounoura, Beni Isguen i El Atteuf.

Geografske karakteristike
-------------------------

Melika leži u saharskoj pustinji u oazi Vadi M'zab, udaljena svega 5 km jugozapadno od svog pokrajinskog administrativnog centra Gardaje, sa kojim je zapravo spojena u jedinstvenu urbanu cjelinu.

Mauzolej Šeika Sidi Aisse

Historija
---------

Melika je nastala u 11. vijeku kao ksar ibadijskih izbjeglica nakon što su Fatimidi srušili Rustamidsku dinastiju i njihovu prijestolnicu.

Za razliku od ostalih naselja u M'zabu - Melika ima suk na trgu uz džamiju koji se nalazi u centru ksara.

Izvori
------

1. ↑  „*M'Zab Valley*" (engleski). UNESCO. Pristupljeno 23.2. 2020.
2. 1 2  „*Le ksar de Melika (At mlichet)*" (francuski). OPVM. Pristupljeno 20.2. 2020.

Vanjske veze
------------

***Melika*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Le ksar de Melika (At mlichet)* ()
**Jezero Petron** (grčki: *Λίμνη Πετρών*, makedonski: *Петерско Езеро*) je kraško jezero u zapadnoj Makedoniji, na sjeveru Grčke.

Hidrografija
------------

Jezero leži udaljeno 1 km sjeverozapadno od gradića Amyntaia, na 560 metara nadmorske visine. Sjeverno od jezera prostire se Planina Nidže, a administrativno podpada pod Prefekturu Lerin.

Na njegovoj zapadnoj obali leži selo Petres.

Karta sa pozicijom jezera
Jezero zauzima jednu od vapnenačkih vrtača, vodom ga pune potoci koji se slivaju sa Planine Nidže i podzemni i nadzemni kanal kojim je povezano sa Jezerom Himaditida, koje leži dvadesetak km južnije. Vode mu se odljevaju u Jezero Vegoritida, podzemnim kanalom.

Između 1972. - 2011. površina Jezera Petron smanjila se za gotovo 13%, tako da su mu plićaci sve više obrasli trskom.

Jezero Petron danas ima površinu od 8 do 12 km², prosječnu dubinu od 2,6 metara, a maksimalnu 5 m, dok je prije ona iznosila 10 m.

Jezero je veliki ornitološki rezervat na čijim obalama živi 90 vrsta ptica.

Na obalama jezera je negdje između 1015.-16. prilikom lova, poginuo najstariji sin cara Samuila - Gavril Radomir, i to od ruke rođaka.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  Konstantinos Stefanidis, Aikaterini Kostara, Eva Papastergiadou. „*Implications of Human Activities....*" (engleski). University of Patras. Pristupljeno 12. 11. 2017.
2. 1 2 3 4  „*Λίμνες*" (grčki). E-city Florina. Arhivirano iz originala na datum 2018-11-23. Pristupljeno 12. 11. 2017.
3. 1 2 3 4  „*Lake Petron*" (engleski). Bella Toumpa. Pristupljeno 12. 11. 2017. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Petron*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lake Petron*[*mrtav link*] ()
* *Λίμνες* Arhivirano 2018-11-23 na Wayback Machine-u ()