recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Operacija Ciklona** (engleski *Operation Cyclone*) bila je kodno ime za američki program pomoći, financiranja i naoružanja afganistanskih mudžahedina koju je provodila CIA kako bi podržavala antikomunističku oporbu u afgansko-sovjetskom ratu od 1979. do 1989. Nakon sovjetske invazije, američki predsjednik Ronald Reagan je zauzeo strog stav prema SSSR-u, te financirao razne pokrete koji su spriječavali daljnji sovjetsko-komunistički ekspanzionizam. Operacija Ciklona je bila jedna od najdužih, najopsežnijih i najskupljih tajnih operacija u historiji; započela je sa skromnom američkom pomoći mudžahedinima od 20–30 milijuna $ 1980. te porasla do 630 milijuna $ 1987. Financiranje je nastavljeno i nakon 1989. pošto su se mudžahedini i dalje borili protiv komunističke vlade koju je vodio Muhamed Nadžibulah tijekom građanskog rata 1989.–1992.

Nakon pada Nadžibulaha 1992. prestala je i sovjetska financijska pomoć režimu u Kabulu, a iste godine CIA je prestala financirati i mudžahedine.

CIA je sveukupno uložila između tri i četiri milijarde $ u mudžahedine. Financiranje je 1980-ih praćeno i financiranjem drugih država, koje su imale svoje vlastite interese. Tako je Saudijska Arabija preferirala davati novac mudžahedinima koji su štovali islamski fundamentalizam, kao što su Gulbudin Hekmatijar i Džalaludin Hakani, dok su Amerikanci radije birali umjerenije mudžahedine, kao što su Ahmad-šah Masud.

Nakon završetka rata, a pogotovo nakon napada 11. septembra operacija Ciklona je postala predmet kritike zbog tvrdnji da su od američke tajne pomoći najviše koristi na kraju imali upravo radikalni islamski fundamentalisti, odnosno da je stvorila kadrove i infrastrukturu od koje će nastati talibani i al Qaeda, te druge organizacije koje će za svog glavnog neprijatelja imati SAD. Zbog toga se navodi kao jedan od najčešćih primjera *blowbacka* u historiji obavještajnih operacija.

Vidi još
--------

* Operacija Ljetne kiše (Afganistan)

Izvori
------

1. ↑  „The Oily Americans". *Time (časopis)*. 13 May 2003. Arhivirano iz originala na datum 2018-12-24. Pristupljeno 2008-07-08.
2. ↑  Bergen, Peter, *Holy War Inc.*, Free Press, (2001), isbn: 9780743234955.. str. 68
3. ↑  Crile, George; Charlie Wilson's War: The Extraordinary Story of the Largest Covert Operation in History. Atlantic Monthly Press. ISBN 9780871138545. str. 519

Eksterni linkovi
----------------

* RD Billard Operacija Ciklona Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u 2010.
**Lubomír Beneš** (Prag, 7. 11. 1935. – Roztoky kod Praga, 12. 9. 1995), češki animator, scenarist i filmski režiser, najpoznatiji kao stvaratelj poznate animirane serije *A je to* i suradnik filmske proizvodnje Čehoslovačke televizije.

Rođen je i odrastao u praškom predgrađu Hloubětínu, gdje je pohađao i privatne satove crtanja, slikanja i pisanja. Stop animacijom počinje baviti još za studentskih dana u »Praškom kratkom filmu«. Svoj prvi uradak, naslovljen *Homo* (čovjek), snimio je u studiju glasovitog češkog lutkara Jiříja Trnke. Režirao je više od stotinu kratkih lutkarskih filmova, uglavnom namijenjenih dječjem gledateljstvu. Zanimljivost je da se pojavio u manjoj ulozi nagrađivanom kratkom filmu Jana Svěráka Ropáci iz 1988. godine. Nagrađivan na filmskim festivalima u Odesi, Bilbau, Vancouveru, Kaliforniji i Kataloniji.

Bio je oženjen i imao kćer i sina Mareka, koji je naslijedio redateljsku palicu *A je toa*.

Vanjske veze
------------

* Lubomír Beneš na IMDb-u (`en`)
* Národní autority České republiky (`cz`)
* Union List of Artist Names (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 83665180
* ISNI: 0000 0000 7690 0540
* GND: 1216345724
* BIBSYS: 10013541
* ULAN: 500128818
* NKC: jk01011627
* BNE: XX4899480
* CONOR.SI: 37627491

 |
**Lovret** je gradska četvrt u Splitu, a ujedno i jedan od kotareva grada Splita. kao i kod mnogih drugih kotareva u Splitu, granice kotara se ne podudaraju s granicama četvrti. Gradski kotar je omeđen:

sa sjevera: morskom obalom od istočne ograde brodogradilišta "Brodosplit" do istočne ograde vojne luke "Lora"
s istoka: Ulicom Domovinskog rata od njenog spajanja s Putem Stinica do ograde "Brodosplita" te dalje do mora
s juga: Gundulićevom ulicom od križanja sa Zrinsko-Frankopanskom ulicom do spajanja s Ulicom Domovinskog rata
sa zapada: Zrinsko-Frankopanskom ulicom do vojne luke "Lora" te dalje ogradom koju dijele "Lora" i "Brodosplit" do mora.
Unutar ovog gradskog kotara smještene su gradske četvrti "Lovret", "Skalice" i "Brodarica", a tu je smješteno i brodogradilište "Brodosplit". Gradnjom centra "Joker" i otvaranjem većeg broja trgovina na tom prostoru ovaj kotar je dobio i trgovački predznak. 

| * p
* r
* u
Splitski gradski kotarevi |
| --- |
| 
Bačvice  •
Blatine-Škrape  •
Bol  •
Brda  •
Firule  •
Grad  •
Gripe  •
Kman  •
Kocunar  •
Lokve  •
Lora  •
Lovret  •
Lučac-Manuš  •
Mejaši  •
Meje  •
Mertojak  •
Neslanovac  •
Plokite  •
Pujanke  •
Ravne njive  •
Sirobuja  •
Split 3  •
Sućidar  •
Šine  •
Špinut  •
Trstenik  •
Varoš  •
Visoka  •
Žnjan-Pazdigrad
 | Grb Grada Splita |
Lublinska unija slika Jana Matejka
**Lublinska unija** (poljski: *Unia lubelska*; litvanski: *Liublino unija*; ukrajinski: *Лю́блінська у́нія*; bjeloruski: *Лю́блінская у́нія*) je bio povijesni akt, zaključen 1569. godine između Poljske i Litvanije, koji je poslije dugog postojanja personalne unije između ove dvije države (od 1385), doveo do formiranja realne unije Državne zajednice Poljske i Litvanije. Personalna unija je nastala udajom poljske princeze Jadvige Anžuvinske za litavskog kralja Vladislava II. Jagelovića.
Ugovor je potpisan 1. jula 1569. u Lublinu, ugovorom je stvorena jedinstvena Poljsko-Litavska Unija. Unija je imala ne samo zajedničkog vladara, već i skupštinu, valutu, vanjsku i obrambenu politiku; oba dvije zemlje su zadržale određenu autonomiju i svoju administraciju, sudove i vojsku. Konstituirajući ključni događaj u historiji nekoliko država, Unija u Lublinu je gledana prilično različito od mnogih historičara. Neki ju identificiraju kao trenutak u kojem su Szlachta došli na vrhunac svoje moći, uspostavljanjem oligarhije, za razliku od apsolutne monarhije te mogući uzrok političke nestabilnosti koja je dovela do Tri podjele Poljske više od 200 godina kasnije. Poljski historičari usredotočeni su na pozitivne aspekte, naglašavaju mirno i dobrovoljno stvaranje te ulogu unije u širenju poljske kulture. Litvanski historičari su kritični prema Uniji, ističući da je Poljska dominirala u njoj.

Vanjske veze
------------

* Puni tekst Lublinske unije na poljskom jeziku Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u
**Pakt iz Puntofija** (španjolski: *Pacto de Puntofijo*) bio je formalni dogovor predstavnika triju najvećih venezuelanskih stranaka potpisan 31. listopada 1958. godine, a na kojemu su se čelnici stranaka obvezali da će poštovati rezultate općih izbora u prosincu iste godine i očuvati demokratski sustav. Sporazum je potpisan na imanju Puntofijo u Caracasu, čiji je vlasnik bio Rafael Caldera, jedan od potpisnika sporazuma, a kao stranke potpisnice bile su Demokratska akcija (predsjednik Rómulo Betancourt), COPEI (predsjednik Caldera) i Demokratsko-republikanska unija (predsjednik Jóvito Villalba). 

Osim priznavanja rezultata izbora i očuvanja demokratskog sustava, pakt je osiguravao da će stranke zajednički sprječavati jednostranačku hegemoniju, zajedničku suradnju protiv uspostave diktature te raspodjelu dobiti od trgovine naftom, koja će s vremenom postajati okosnica venezuelanskog gospodarstva. 

Potpisivanje pakta bila je posljedica državnog udara u kojemu je svrgnut diktator Marcos Pérez Jiménez, a danas ga se smatra kao dokumentom koji je uveo stabilnu demokraciju u Venezueli, odnosno omogućio politički najstabilniji period u historiji te zemlje. Inicijalno bez znalajne opozicije, izuzev nekih ljevičarskih novinara koji su prigovarali na isključivanje komunista iz dogovora, pakt je s vremenom postao direktni uzrok dugotrajnog gerilskog rata koji se vodio sve do sredine 70-ih godina. Naime, iako je imao izvanredne temelje za razvoj demokracije, pakt je nakon odgređenog vremena postao protekcionistički dokument temeljem kojega su se dominantne stranke AD i COPEI održavale na vlasti u politički nestabilnom razdoblju. 

Njegov postepeni pad, pojačan velikom naftnom i gospodarskom krizom koja je pogodila zemlju, uslijedio je tokom 80-ih i 90-ih godina, kada je *puntofijismo* (sh. puntofihizam) nailazio na sve veće kritike među opozicijom i narodom. Situaciju je krajem 90-ih godina iskoristio Hugo Chávez, koji je na platformi rušenja paktovskog protekcionizma 1999. godine postao predsjednik. Iako je inicijalno uživao enormnu podršku, Chávez je ne samo raskinuo s puntofihizmom, već je uništio kakvu-takvu demokraciju koja je postojala u Venezueli, vrativši ju ponovo u period autokratske diktature.
*Za ostala značenja, v. Reja.*
 „Saturn V (mjesec)" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Saturn V.
Reja, Cassini
**Reja** je drugi po veličini Saturnov mjesec i deveti mjesec po veličini u Sunčevom sustavu. Reja je nazvana po grčkoj božici Reji. Drugo ime ovog mjeseca je **Saturn V**. Ne smije se zamijeniti s asteroidom 577 Reja.

Istraživanje Reje
-----------------

1672. godine Reju je otkrio talijanski astronom Giovanni Domenico Cassini. Reja je nazvana po Saturnovoj ženi Reji, jer je Saturnov satelit. Reju je snimio Voyager 2. 2006. ju je snimio Cassini. 2008. je NASA objavila da Reja ima prstenove.

Opis Reje
---------

Reja je građena od leda i stijena, te je velike gustoće. Sliči joj Diona. Temperatura na Reji je 99 K (-174 ° C) do 73 K (-200 ° C) i 53 K (-220 ° C). Reja je puna kratera. Svijetle tvorevine na Reji su ledene hridi. Reja je jedini poznati mjesec koji ima prstenove. To je vjerojatno povezano sa Saturnovim magnetskim poljem. Rejin je promjer 1.528 km, a površina joj je 7.337.000km². Nagnuta je 0,345° prema Saturnovom ekvatoru. Zanimljivo je da je Reja *mjesec* s prstenovima, a Saturn, oko kojeg se okreće, je *planet* s prstenovima.

Galerija
--------

* Diona i RejaDiona i Reja
* Saturn i tri mjeseca: Tetija, Diona i RejaSaturn i tri mjeseca: Tetija, Diona i Reja
* Rejini prstenovi i Saturn, umjetnička fotografijaRejini prstenovi i Saturn, umjetnička fotografija

***Reja (mjesec)*** na Wikimedijinoj ostavi
Freska u kapeli sv. Ivana, Pürgg, Štajerska.
**Ottokar III** (1124 – 31. decembar 1164) bio je markgrof Štajerske od 1129. do smrti. 

Rodio se kao sin markgrofa Leopolda Jakog, koga je naslijedio kao dijete. Preko mariborskih grofova Sponheima je naslijedio dijelove Donje Štajerske između Drave i Save u današnjoj Sloveniji. Od strica, posljednjeg grofa Formbacha je godine 1158. naslijedio Grofoviju Pitten u današnjoj Donjoj Austriji. Nastojeći poboljšati povezanost tih terirtorija, dao je dograđivati puteve preko Semmeringa te 1160. podigao bolnicu u Spital am Semmeringu. Također je dovršio kolonizaciju područja oko rijeka Traisen i Gölsen.

Ottokar je vodio računa o prirodnim resursima svojih područja te kovao vlastiti novac. Podigao je augustinski samostan Opatija Vorau te osnovao i podržavao kartuzijanski samostan Seitz. Nakon drugog križarskog rata je u Štajersku doveo bizantske obrtnike. 

Nakon smrti ga je naslijedio sin Ottokar IV sa kojim će se njegova loza ugasiti.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Leopold Jaki**  |  **markgrof Štajerske** 1129–1164 | Slijedi: **Otokar IV**  |

***Ottokar III od Štajerske*** na Wikimedijinoj ostavi
Ulaz u Automotodrom
Automotodrom
**Automotodrom Grobnik** je motociklistička staza blizu grada Rijeke, na području Grobničkog polja u severozapadnoj Hrvatskoj. Sa gradnjom je počelo 1977. a potpuno završena 1979. godine. Prva trka Gran pri trka, Velika nagrada Jadrana, je održana 17. septembra 1978. godine.

Staza zadovoljava stroge propise i zahteve FIA i FIM.

Dužina staze je 4.168 metara. Ukupno ima 15 zavoja. Razlika u visini iznosi 22 metara.

Istorijat
---------

Tokom 1977. godine, zbog sve većih brzina i sigurnosti publike, došlo je do zabrane održavalja uličnih Gran Pri trka, tako da je održavanje trke Velika nagrada Jadrana došla u pitanje. Iste godine je počelo sa gradnjom ovog automotodroma. Tokom letnjih meseci 1978. godine uz pomoć opštine Rijeka i dobrovoljne pomoći raznih institucija (između ostalih i tadašnja JNA je dala radnu snagu i mašineriju) velikim delom je Grobnička staza završena. Ovime je osigurano održavanje prve trke na Grobničkoj stazi koja je prema kalendaru trebala da se održi u septembru. Posle održane trke završni radovi su nastavljeni i Grobnička lepotica je u sadašnjem obliku završena 1979. godine.

Takmičenja
----------

Kalendarom FIM-e poslednja Grand Prik trka Svetskog prvenstva 1978. godine bila je predviđena za 17. septembar na Grobniku. To je ujedno bila i prva trka na ovoj stazi. Prvi pobednici Grobničko staze su bili Rikardo Tormo (50 cm³, Španija, Bultako), Anhel Nieto (125 cm³, Španija, Minareli) i dvostruki pobednik Greg Hansford (250 i 350 cm³, Austrija, Kavasaki), koji je postao i prvi, apsolutni rekorder staze sa 153,110 km/h.

U periodu od 1978. pa do 1990. godine odvožena je 13 moto-trka za prvenstvo sveta a poslednji put 17. juni 1990. godine. Zadnja velika međunarodna motociklističke trka, u okviru Jugoslavije, održana je 12. maja 1991. godine pod nazivom Nagrada Opatije.

Od tada automotodrom je u svakodnevnoj funkciji treninga, testiranja ili određenih manifestacija. Korišćenje automotodroma prelazi 290 dana u 2004. godini sa tendencijom povećavanja. Prisutne su skoro sve poznate marke proizvođača Mercedes, Audi, Subaru, Suzuki, Aprilia ...).

Povezano
--------

* Grobničko polje
* Grobnik

Vanjske veze
------------

***Automotodrom Grobnik*** na Wikimedijinoj ostavi

* Istorijat Arhivirano 2010-02-23 na Wayback Machine-u
* Internet stranica Automotodroma
**Autoritet** je priznati ili nametnuti ugled ili uticaj od strane neke osobe ili institucije. Može postojati samo u uslovima društvenih odnosa, društvenih vrednosti i normi na osnovu kojih se određuju kriterijumi priznavanja autoriteta. Smatra se da su u procesu socijalizacije ličnosti prvi značajni autoriteti za decu roditelji, u prvom redu majka, a zatim i otac kao i njihove zamene, primarno iz emocionalnih razloga. Kasniji autoriteti pored emocionalne imaju racionalne i socijalne komponente.

Autoritet istovremeno znači i moć naročito ako se zasniva na stručnosti, moralnim vrlinama, znanju, ličnim osobinama, ili na socijalnom položaju, pa se razlikuju racionalni i iracionalni autoriteti, javni i anonimni autoriteti, harizmatski i legalni autoriteti. U društvima autokratske i autoritarne organizacije često se favorizuju nametnuti autoriteti koji imaju uticaj samo dok takvo stanje traje. Autentični autoriteti svoj uticaj zadržavaju duže vrem

  

1. ↑  Delovi članka su preuzeti iz knjige Ivana Vidanovića „Rečnik socijalnog rada", uz odobrenje autora.
**Odjeća** (ijek.) ili **odeća** (ek.), u najširem smislu predstavlja sve one predmete kojima se pokriva ljudsko tijelo ili neke njegove dijelove. 

Odjeća kao svoju glavnu namjenu ima zaštitu tijela od vanjskih, prvenstveno klimatskih faktora kao što su vlaga, hladnoća, vrućina ili kiša. Odjeća pored toga povećava sigurnost prilikom obavljanja nekih fizičkih aktivnosti kao što su lov ili kuhanje, i to tako što predstavlja dodatnu barijeru između kože i okoline. Odjeća također služi i u higijenske svrhe, umanjujući mogućnost raznim toksinima ili mikroorganizmnima da ulaze u ljudsko tijelo.

Vanjska odjeća-odjeća koja se nosi na korzetima, donje rublje i (ili) proizvodi od kostima i haljine: jakna, kaput, kišni ogrtač itd.

Odjeća kao svoju sporednu namjenu ima funkcije koje su vezane uz kulturu nekog društva. Ona može služiti da bi se - na primjer, kao uniforma - označio nečiji autoritet; njome se također može prikazivati nečije materijalno bogatstvo ili status u društvu, odnosno iskazivati pripadnost određenim etničkim, religijskim, klasnim i supkulturnim grupama. Na kraju, odjeća se može nositi i iz estetskih razloga, odnosno u svrhu uljepšavanja osobe koja je nosi. 

U gotovo svakom društvu ili kulturi je odijevanje predmet društvena normi vezanih uz njihovu običaje, moral ili religijska shvaćanja.

Vrste odjeće
------------

* Gornja odjeća:
	+ kaput
	+ hlače / pantalone
	+ prsluk
	+ ogrtač
	+ bunda
	+ plašt
	+ pelerina
	+ džemper
	+ vesta
	+ bluza
	+ suknja
	+ kostim
	+ komplet (odjeća)
	+ krzneni kaput
* Donja odjeća:
	+ gaće
	+ gaćice
	+ košulja
	+ potokošulja
	+ potsuknja
	+ kombinezon
	+ steznik
	+ grudnjak
	+ noćna košulja
	+ pidžama
* Pokrivala za glavu:
	+ kukuljica
	+ kapa
	+ fes
	+ šubara
	+ klobuk
	+ šešir
	+ cilindar (šešir)
* Obuća:
	+ cipele
	+ čizme
	+ opanci
	+ kaljače
	+ sandale
	+ papuče
	+ natikače
* Ostali modni dodaci:
	+ čarape
	+ uvijači
	+ gamaše
	+ rukavice
	+ kravata
	+ šal

Povezano
--------

* Obuća
* Modni dodaci
* Narodne nošnje
* Moda

***Odjeća*** na Wikimedijinoj ostavi

Izvori
------

1. ↑  Kako odabrati mušku jaknu-potpuni vodič

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **odjeći** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
Pogled na špilju s kopnene strane
**Odisejeva špilja** ili **Jama** je špilja na otoku Mljetu. Nalazi se na južnoj obali otoka, kod Babinog Polja.

Odisejeva špilja je pećina jajolikog oblika s nekoliko desetaka metara u promjeru. Ima urušen svod po kojem je dobila ime *Jama*, jer gledajući s kopnene strane, izgleda kao velika rupa u zemlji. Dno je ispunjeno morem. Kroz vapnenačke slojeve, što je odvajaju od otvorenog mora, nastao je prodor u obliku tunela pa se u špilju može ući plivajući ili manjim čamcem. 

Ulazak s morske strane je širok 4 do 5 metara, a iznad razine mora samo 1 do 1,5 metar. Dubina mora u tunelu špilje je 8 do 10 metara, sam tunel dugačak je oko 20 metara. Pristup s kopna je moguć preko vrlo strmih improviziranih stuba.

Odisejeva se špilja koristi kao sklonište za ribarske čamce i ribarski alat: mreže, danas zabranjene mljetske vrše, parangale i vesla, te predstavlja najneobičniju luku na cijelom Jadranu, ali i šire.

U ljetnim mjesecima, oko podneva, kada sunčeva svjetlost najjače udara na područje špilje, u moru se stvara spektar boja, posebno zanimljiv turistima te ljubiteljima istinskih prirodnih fenomena i fotografije. U samu Jamu, zbog visokih stijena, svijetlost nikad ne dolazi.

U špilji je ranije boravila i sredozemna medvjedica.

### Legenda o Odiseju

Ispred špilje se nalazi hrid Ogiran. Za vrijeme visoke plime ili za vrijeme jakog južnog vjetra hrid je potpuno prekrivena morem i predstavlja opasnost za moreplovce. Prema legendi, upravo iz tog razloga, Odisej je doživio brodolom te je doplivao do špilje, gdje se sklonio. Na otoku je vladala nimfa Kalipso te je Odisej podlegao njenim čarima kao i ljepotama njenog otoka, ostavši "zarobljen" na otoku sedam godina, kada je po nalogu bogova bio pušten. Mjesno stanovništo vjeruje da je upravo Mljet drevna *Ogigija* jer Homer u Odiseji navodi, kao što je na njhovu otoku, da su maslinici i vinogradi neposredno uz samo mjesto brodoloma. Vjerojatno zbog nezainteresiranosti mjesnog stanovništva, kao i zbog veličine i razvikanosti u svijetu, ali i zbog jednakog imena kroz povijest, legenda o Odiseju danas se češće pripisuje otoku Malti, a ne Mljetu.

Vanjske poveznice
-----------------

* Mljet
* Hrvatski speleološki poslužitelj
**Parlament Ålanda** (švedski: lagting) je parlament Ålandskih ostrva, autonomne i demilitarizirane jednojezične švedske teritorije u Finskoj. Ovaj jednodomni parlament ima 30 poslanika.

Istorija
--------

Zasedanje parlamenta
Åland je dugo bio dio Švedske i njegova je kultura i danas puno sličnija švedskoj. Åland je bio pokrajina Švedske od vikinškog doba ili još ranije. Åland je jedan od teritorija koje je Rusko Carstvo prisvojilo od Švedske Fredrikshamnskim sporazumom 1809. godine i otoci su postali dio poluautonomnog Velikog Vojvodstva Finske.

Od 1917. godine, stanovnici otočja su pokušavali pripojiti se svojoj matici, Švedskoj. Anketu za pripojenje Švedskoj, poduprlo je 96,2% stanovnika. Švedski nacionalizam je rastao, kao što je u Finskoj rastao antišvedsko raspoloženje, kao i jako mišljenje protiv rusifikacije i borbe za autonomiju Finske. Zbog toga, nastajali su sukobi između stanovnika koji su govorili finski i švedskog govornog stanovništva u Finskoj, zbog čega su se stanovnici Ålandskih otoka pribojavali budućnosti u takvoj državi.

Usprkos tome, Finska nije bila spremna za okupaciju otočja i ponudili su autonomni status umjesto odvajanja. Ipak, stanovnici nisu prihvatili ponudu i takva neriješena situacija je došla pred Ligu naroda. Ta međunarodna organizacija je odlučila da Finska treba zadržati suverenitet, ali Ålandski otoci trebaju postati autonomni teritorij. Finska je imala obvezu osigurati stanovništvu Ålanda pravo na švedski jezik, kao i pravo na vlastitu kulturu i lokalne običaje. Sporazumom je zajamčen neutralni status otočja, kao i zabranu bilo kakve vojne nazočnosti na otocima.

9. juna 1922. održano je prvo zasijedanje lokalne skupštine i taj se datum i danas obilježava kao početak autonomije arhipelaga.

Vremenom, zahvaljujući zakonima o autonomiji, skupština je prerasla u parlament koji je stekao pravo na donošenje zakona u sferama koje se tiču unutarnje politike i uređenja arhipelaga. Parlament može donositi odluke samo u područjima u kojima ima prenesene nadležnosti dok su u ostalim područjima na snazi zakoni Finske. Opseg autonomije može se mijenjati samo promjenom ustava u Finskom parlamentu, a današnji je Zakon o autonomiji stupio na snagu 1993. godine kada je i naziv lokalna skupština zamijenjeno nazivom parlament kako bi se izbjela zabuna sa sličnim nazivom lokalnih skupština okruga u Švedskoj i postigla veća sličnost sa nazivom koji za svoju skupštinu koriste Farska ostrva.

Vidi još
--------

* Parlament Grenlanda

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* www.lagtinget.aland.fi Arhivirano 2007-10-27 na Wayback Machine-u
Mali Antili
**Mali Antili** su otočni niz u Karipskom moru. Protežu se od Djevičanskih otoka na sjeveru pa sve do obala Venecuele na jugu. Ne postoji opće suglasje oko toga, koji se sve otoci na južnom završetku ovog niza ubrajaju u ovu grupu. Prema podjeli koju se uobičajeno koristi u engleskom govornom području, niz završava sa Trinidadom i Tobagom. Španjolsko govorno područje u grupu redovno dodaje i Arubu, Bonaire, Curaçao, Isla Margaritu i druge otoke pred venecuelanskom obalom. Neka druga tumačenja smatraju, da Trinidad i Tobago kao i Barbados ne spadaju u Male Antile. 

Dijele se na 2 grupe:

* Otoci privjetrine

između ostalih Martinik, Gvadalupe, Dominika, Sveta Lucija, Grenada, Trinidad i Tobago
* Otoci zavjetrine

između ostalih Aruba, Boner, Curaçao, Isla Margarita
Ova klasifikacija se razlikuje u zemljama engleskog, francuskog, španskog i holandskog govornog područja. 

Stanovništvo Malih Antila se procenjuje na 3,23 miliona, od čega 1,1 milion živi na Trinidadu i Tobagu. Najveći deo stanovništva je afričkog porekla, a manji deo predstavljaju Indijanci, doseljenici iz Evrope, Azije i njihove mešavine. 

Glavni jezici na ostrvima su engleski i francuski, kao i izvedeni jezici (pidžin i kreolski).

Nezavisne države
----------------

* Sveti Kristofor i Nevis
* Antigva i Barbuda
* Dominika
* Sveta Lucija
* Barbados
* Sveti Vincent i Grenadini
* Grenada
* Trinidad i Tobago

Ostale teritorije
-----------------

* Američka Devičanska ostrva, Britanska Devičanska ostrva, Holandski Antili, Aruba, Angilja, Monserat, Martinik, Gvadelup, Sveti Martin

Spisak ostrva Malih Antila
--------------------------

*(od severa ka jugu) :*

Kulebra, Vijeke, Anegada, Virdžin Gorda, Tortola, Sent Džon, Sent Tomas, Sent Kroa, Angilja, Sveti Martin, Sveti Bartolomej, Saba, Sveti Eustahije, Sveti Kristofer, Nevis, Barbuda, Antigva, Redonda, Monserat, Gvadelup, La Dezirad, Mari Galant, Ostrva Svetaca, Dominika, Ostrva Aves, Martinik, Sveta Lucija, Barbados, Grenadini, Sveti Vinsent, Grenada, Tobago, Trinidad, Margarita, Blankilja, Tortuga, Orčila, Los Rokes, Boner, Kurasao, Aruba

Povezano
--------

* Veliki Antili

***Mali Antili*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 245630258
* LCCN: sh85005688
* GND: 4031051-6
* SUDOC: 027375420
* BNF: cb153779271 (podaci)
* HDS: 016573
* NKC: ge129948

 |
**Oblici vladavine**  
Serija članaka iz političkih nauka

|  |  |
| --- | --- |
|  | Spisak društvenih uređenja* anarhija
* aristokracija
* autoritarizam
* autokracija
* demokracija

direktna demokracija
predstavnička demokracija* despotizam
* diktatura
* jednopartijska država
* kleptokracija
* komunistička država
* kritarhija
* kritokracija
* meritokracija
* monarhija

apsolutna monarhija
ustavna monarhija* oligarhija
* ohlokracija
* plutokracija
* republika

kapitalistička republika
mješovita vlada
parlamentarna republika
socijalistička republika
ustavna republika* pleme
* teokracija
* timokracija
* tiranija
* totalitarizam
* fašizam
* feudalizam
 |


Karta svijeta na kojoj su parlamentarne republike označene narančasto. Predsjedničke republike su označene zelenom, a parlamentarne monarhije crvenom bojom.
**Parlamentarna republika** ili **parlamentarna ustavna republika** predstavlja republikanski oblik vladavine temeljen na parlamentarnom sistemu u kome je izvršna vlast ili njen najvažniji dio utjelovljen u šefu vlade prije svega odgovorna parlamentu koji je bira.

Šef države, odnosno predsjednik republike, u pravilu nema neke značajne izvršne ovlasti, te ga najčešće kao nestranačku osobu o kojoj postoji konsenzus vodećih stranaka bira parlament kvalificiranom većinom. U nekim parlamentarnim republikama se, pak, šef države bira na neposrednim izborima od građana.

Ukoliko šef države ima značajne ovlasti ili ih dijeli sa šefom vlade, tada se govori polupredsjedničkoj republici. U nekim državama, kao što je Južnoafrička Republika, predsjednika bira parlamenta, ali on u sebi koncentrira svu izvršnu vlast pa se tada govori o predsjedničkoj republici.

Parlamentarnoj republici je po uređenju najbliža parlamentarna monarhija, a iz tog sistema su i evoluirale neke parlamentarne republike koje se danas nalaze u sastavu Commonwealtha, odnosno gdje je generalnog guvernera kao predstavnika britanske kraljice zamijenio od strane nacionalnog parlamenta postavljeni predsjednik.

Sve države nastale raspadom SFRJ su se svojim ustavima definirale kao parlamentarne republike.
**Antonín Novotný** (Letňany, 10. prosinca 1904. – Prag, 28. siječnja 1975.) bio je generalni sekretar Komunističke partije Čehoslovačke (KPČ) od 1953. do 1968. i predsednik Čehoslovačke od 1957. do 1968. godine.

Rođen je 1904. godine u Letnjanima. Članom KPČ postao je 1921. godine. Godine 1935, bio je delegat partije na Sedmom kongresu Kominterne. Uključio se u ilegalni rad nakon njemačke okupacije Čehoslovačke 1939. zbog čega je 1941. uhapšen i deportovan u koncentracioni logor Mauthauzen. U logoru je radio kao kapo. Izašao je iz logora, kada su ga oslobodile američke snage 5. maja 1945. godine.

Novotni je 1951. na kratko vreme postao sekretar partije, ali ga je zamenio Rudolf Slanski. Međutim, Slanski je 1953. bio osuđen kao "titoista" i zatvoren, pa je Novotni postao novi sekretar KPČ. Nakon smrti Klementa Gotvalda iste godine, Novotni je de fakto postao najuticajniji čovek u državi. Bio je izabran za sekretara partije 1958. i ponovno 1964. godine.

Novotni je s vremenom, zahvaljujući podršci iz Sovjetskog Saveza, potisnuo uticaj umerenijih vođa, Antonjina Zapotockog i Vilijama Širokog. Njih dvojica su postepeno morali da prepuste uticaj Novotnom, koji je nakon smrti Zapotockog 1957. godine postao novi predsednik Čehoslovačke.

Za vreme predsedovanja Novotnog, opozicija je zahtevala više sloboda i reformu socijalizma u zemlji. To je s vremenom dovelo do uspona novog rukovodstva na čelu s Aleksandrom Dubčekom. Novotni je bio prinuđen dati ostavku na mesto sekretara KPČ u januaru 1968, a zamenio ga je Dubček. Marta 1968, dao je ostavku i na mesto predsednika, a u maju se povukao iz Centralnog komiteta KPČ.

Posle sloma Praškog proleća 1968. i pokretanja procesa tzv. normalizacije, Novotni se vratio u Centralni komitet 1971. godine, ali nije stekao nov uticaj, s obzirom na bolest i novo rukovodstvo Gustava Husaka.

Umro je 1975. godine u Pragu.

Eksterni linkovi
----------------

***Antonín Novotný*** na Wikimedijinoj ostavi

* Biografija

| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi:**Antonín Zápotocký** | **Predsjednik Čehoslovačke**19 November 1957–22 March 1968 | Slijedi:**Ludvík Svoboda** |
| Stranačke/partijske dužnosti |
| Prethodi:**Klement Gottwald** | **Prvi sekretar Komunističke partije Čehoslovačke**1953–1968 | Slijedi:**Alexander Dubček** |

| * p
* r
* u
Predsjednici Čehoslovačke |
| --- |
| Prva Republika (1918–1938) | 
* Tomáš Garrigue Masaryk
* Edvard Beneš

 |
| Druga Republika (1938–1939) | 
* Emil Hácha

 |
| Okupacija (1938–1945) | 

|  |  |
| --- | --- |
| Protektorat (1939–1945) | 
* Emil Hácha

 |
| Vlada u egzilu (1939–1945) | 
* Edvard Beneš

 |

 |
| Treća Republika (1945–1948) | 
* Edvard Beneš

 |
| Socijalistička Republika (1948–1990) | 
* Klement Gottwald
* Antonín Zápotocký
* Antonín Novotný
* Ludvík Svoboda
* Gustáv Husák

 |
| Federativna Republika (1948–1990) | 
* Václav Havel

 |
| *Italik* iznačava vršitelja dužnosti funkcije premijera |
| ‹ 2012. Grčka  › |
| --- |
| Parlamentarni izbori u Grčkoj 2015. |
| 25. januar 2015. |
|  |  |  |  |
| Lider | **Aleksis Cipras** | Andonis Samaras | Nikolaos Mihaloliakos |
| Stranka | **SIRIZA** | Nova demokratija | Zlatna zora |
| Broj glasova | **2.246.064** | 1.718.815 | 388.447 |
|  % | **36,3%** | 27,8% | 6,3% |
| Mandati | 

149 / 300
 | 

76 / 300 | 

17 / 300 |
|  |
| Premijer: |
| Aleksis Cipras |

**Parlamentarni izbori u Grčkoj** su održani 25. januara 2015. Izbore je pobedila Koalicija radikalne levice.

Izbori su održani vanredno zbog toga što raniji saziv parlamenta nije bio u stanju da izabere predsednika republike.

Istraživanja javnog mnjenja
---------------------------

                     ND                     SIRIZA                     PASOK                     ANEL                     HA                     DIMAR                     KKE                     To Potami                     KIDISO

Rezultati
---------

| Liste | Glasovi |  % | Broj mandata |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Koalicija radikalne levice (SIRIZA) | 2.246.064 | 36,34% | 149 |
|  | Nova demokratija (ND) | 1.718.815 | 27,81% | 76 |
|  | Zlatna zora (HA) | 388.447 | 6,28% | 17 |
|  | Reka (To Potami) | 385.079 | 6,05% | 17 |
|  | Komunistička partija Grčke (KKE) | 338.138 | 5,47% | 15 |
|  | Nezavisni Grci (ANEL) | 293.371 | 4,75% | 13 |
|  | Panhelenski socijalistički pokret—Demokratsko svrstavanje (PASOK—DP) | 289.482 | 4,68% | 13 |
|  | Ostali | 533.089 | 8,62% | - |
|
| **Ukupno** | **6.330.786** | **100%** | **300** |

Reakcije i formiranje vlade
---------------------------

Pobeda SIRIZE je označila kraj dvopartijskog sistema koji je bio *de fakto* na snazi od 1974. (kada je pala Diktatura pukovnika i obnovljena demokratija) i po kojem su se na vlasti smenjivali Nova demokratija i Panhelenski socijalistički pokret. 

Lider SIRIZE Aleksis Cipras je formirao vladu 26. januara sa Nezavisnim Grcima (desno orijentisana stranka) na osnovu zajedničkog evroskepticizma i programa kojim se odbijaju rešenja (koja su prouzrokovala drastično ukidanje socijalnog standarda) koja su Grčkoj nametnuta od tzv. *Trojke* (Evrogrupa, Međunarodni monetarni fond i Evropska centralna banka) radi smanjivanja grčkog spoljnog duga.
**Masakr u bolnici u Novijem Atagiju** se zbio 17. decembra 1996. u selu Novije Atagi u Šalinskom rajonu Čečenije, oko 20 km južno od glavnog grada Grozni, a prilikom koga je stradalo 6 zaposlenika Međunarodnog odbora Crvenog križa (MOCK).

Do maskra je došlo nekoliko mjeseci nakon završetka Prvog čečenskog rata u kome je samoproglašena Čečenska Republika Ičkerija izvojevala de facto nezavisnost od Ruske Federacije. Dok je sukob trajao, Međunarodni odbor Crvenog križa je odlučio podignuti bolnicu u kojom bi se pod njegovom diplomatskom zaštitom mogli liječiti kako čečenski separatisti, tako i civili; Novije Atagi je izabrana kao lokacija kao mjesto koje uživalo "neutralnu" reputaciju, te u kojoj su se tradicionalno održavali pregovori između ruske i čečenske strane. Bolnica je sa radom otpočela 2. septembra, nekoliko tjedana nakon Hasavjurtskog sporazuma kojim je okončan rat; usprkos toga što je sukob završio, bolnica je nakon otvaranja primila veliki broj ranjenika i bolesnika. Njihov se broj, međutim, sa vremenom počeo smanjivati, a čemu je pridonijelo ponovno otvaranje bolnice u Groznom. Usprkos toga, tokom nekoliko mjeseci su se počele osjećati tenzije između osoblja MOCK i dijela lokalnog stanovništva, dijelom motivirana nesklonošću za njihovo dalje zapošljavanje. U septembru je u bolnicu došao Ibn al-Hatab, jordanski vođa islamističkih dobrovoljaca, te tražio da se u bolnici prestanu isticati crveni križevi, jer se time "vrijeđa islam". 

Masakr se zbio u tri sata ujutro, kada je grupa naoružanih napadača provalila u prostor bolnice i ušla u zgradu koju je osoblje MOCK koristilo za smještaj. Tada su hicima iz vatrenog oružja ubili sve koje su mogli pronaći, sa izuzetkom šefa ureda koji je bio ranjen, ali za koga su držali da je ubijen. Stradali su:

* Fernanda Calado, bolničarka MOCK sa španskim državljanstvom,
* Ingeborg Foss, bolničarka Norveškog Crvenog križa,
* Nancy Malloy, medicinska administratorica Kanadskog Crvenog križa,
* Gunnhild Myklebust, bolničarka Norveškog Crvenog križa,
* Sheryl Thayer, bolničarka Novozelandsko Crvenog Križa,
* Hans Elkerbout, građevinski tehničar Nizozemskog Crvenog Križa.

Preživjeli su isti dan evakuirani u Naljčik u Kabardino-Balkariji. Čečenske vlasti su pokrenule formalnu istragu, ali ona nije dovela do nikakvih rezultata. Dio čečenskih političara je kasnije kao počinitelje optužio pripadnike ruske FSB, odnosno masakr protumačio kao operaciju pod lažnom zastavom. Kao jedan od mogućih počinitelja se kasnije spominjao i čečenski vođa Arbi Barajev, koji će se dvije godine kasnije spominjati kao mogući počinitelj otmice inženjera Granger Telecoma.

Vanjske veze
------------

* 17 December 1996: Six ICRC delegates assassinated in Chechnya, International Committee of the Red Cross, 30-04-1997
* The attack on the ICRC hospital in Novye Atagi
**Roger Nicholas Angleton** (1942 – 7.2. 1998) bio je američki kriminalac koji je priznao ubistvo vlastite šogorice Doris Angleton, jedne od stupova zajednice u elitnoj houstonskoj četvrti River Oaks.

Roger Angleton je odrastao u porodici grčkog imigranta, a u ranoj mladosti je imao problema s ponašanjem, zbog čega je bio često izbacivan iz škola. To se nastavilo i u njegovom kasnijem životu, kada ga je mlađi brat Robert Angleton uključio u svoj posao vođenja ilegalnih kladionica u Houstonu. S vremenom je i Robert morao otpustiti svog brata, nakon čega su odnosi među njima dvojicom bili trajno zahlađeni.

Rogera Angletona je navodno revoltirala činjenica da mu je brat svojim ilegalnim aktivnostima stekao ogromno bogatstvo te kupio kuću u River Oaksu. Godine 1991. je demolirao bratov stan, a često mu je slao i poruke tražeći novac u zamjenu za tišinu o njegovim ilegalnim poslovima.

16.4. 1997. - na isti dan kada je Doris Angleton ubijena - Roger Angleton je uhapšen jer se nije odazvao pozivu na suđenje zbog zloupotrebe droge. Policija je pri tome našla i audio-vrpcu na kojoj se nalazila snimka Rogera kako s nekim neidentificiranim muškarcem dogovara ubistvo. Teksaško tužiteljstvo je bilo uvjereno da je muškarac Robert, odnosno da je od svog brata naručio ubistvo supruge kako bi je spriječio da tokom predstojeće brakorazvodne parnice na sudu razotkrije njegove ilegalne aktivnosti.

7.2. 1998. je Roger Angleton u zatvorskoj ćeliji izvršio samoubistvo. Iza sebe je ostavio oproštajnu poruku u kojoj priznaje zločin, ali tvrdi da brat nije imao veze s tim.
**Amapala** je općina od 14,165 i grad od 2,090 stanovnikana jugu Hondurasa u Departmanu Valle.

Geografske karakteristike
-------------------------

Amapala se prostire na sjeveroistoku Tigrova otoka u Zaljevu Fonseca, udaljena 138 km jugozapadno od glavnog grada Tegucigalpe.

Historija
---------

Amapala je osnovana 1830. godine na lokalitetu Caracol, 2 km jugoistočno od današnjeg centra, koji je znan i kao Bijela plaža. 
Dekretom tadašnje honduraške vlade - 1833. naređeno je da se osnuje luka na Tigrovu otoku, tad je i mjesto preseljeno na današnju lokaciju. 
Luka u Amapali bila je vrlo prometna tokom 19. vijeka u doba jedrenjaka, jer je Zaljev Fonseca vrlo siguran.

Amapala je 1889. postala općina u Departmanu Choluteca, a od 1893. je općina u Departmanu Valle.

Amapala je i danas najveća honduraška luka na Pacifiku Pored luke privreda se bazira na ribarstvu, kao i na ratarstvu i stočarstvu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Perfil Municipal*" (španjolski). Amapala, Valle. Pristupljeno 4.4.2023.
2. 1 2 3 4 5  „*Amapala Municipality in Honduras*" (engleski). City population. Pristupljeno 4.4.2023.
3. 1 2  „*Amapala in Amapala (Valle)*" (engleski). City population. Pristupljeno 4.4.2023.
4. 1 2  „*Amapala*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 4. 04. 2023.

Vanjske veze
------------

***Amapala*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Perfil Municipal* (`es`)
Koordinate: 41° 28′ 53" SGŠ, 20° 34′ 16" IGD

**Bajramovci** (mak. *Бајрамовци*) su naseljeno mesto u Republici Makedoniji, u zapadnom delu države. Bajramovci pripadaju opštini Centar Župa.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Bajramovci je smešteno u krajnjem zapadnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Albanijom (6 km zapadno). Od najbližeg većeg grada, Debra, naselje je udaljeno 20 km južno.

**Reljef**: Bajramovci se nalaze u oblasti Župa, na zapadnim padinama planine Stogovo. Istočno od naselja se nalazi glavno bilo planine, dok se zapadno tlo spušta u dolinu Crnog Drima, koja je u ovo delu pregrađena, pa je tu obrazovano veštačko Debarsko jezero. Nadmorska visina naselja je približno 840 metara.

Klima u naselju je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Bajramovci su imali 177 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Turci (Torbeši) (100%).

Većinska veroispovest u naselju je islam.

Vidi još
--------

* Opština Centar Župa

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* Stranica „Moj Savetnik" - Opština Centar Župa Arhivirano 2013-09-27 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Centar Župa |
| --- |
| **Centar Župa** • 
Bajramovci •
Balanci •
Breštani •
Broštica •
Vlasići •
Golem Papradnik •
Gorenci •
Gornji Melničani •
Dolgaš •
Donji Melničani •
Evla •
Elevci •
Žitineni •
Kočišta •
Kodžadžik •
Mali Papradnik •
Novak •
Osolnica •
Odžovci •
Pareši •
Pralenik •
Crno Boci |  |
**San Antonio del Táchira** je pogranični grad od 50,300 stanovnika u Saveznoj državi Táchira na zapadu Venecuele.

San Antonio je i administrativni centar Općine Bolívar.

Geografske karakteristike
-------------------------

San Antonio leži u planinama zapadnih Anda na 438 metara nadmorske visine, duž obale rijeke Táchira. udaljen 40 km zapadno od administrativnog centra San Cristóbala.
Preko puta granice i rijeke leži kolumbijski grad Cúcuta.

Historija
---------

Historija ovog mjesta počela je 1724. kad je osnovana Općina Bolivar.
General Simón Bolívar prošao je kroz San Antonio u martu 1813. za vrijeme svoje Divne kampanje. 

Među glavnim atrakcijama je nedaleka Hacijenda La Mulera, u kojoj je rođen general Juan Vicente Gómez, koji je vladao Venezijom gotovo 27 godina.

Današnji San Antonio živi od prekogranične trgovine sa susjednom Kolumbijom.

Sjeverno od centra grada leži aerodroma Juan Vicente Gómez (IATA: SVZ, ICAO: SVSA).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Reseña Histórica*" (španjolski). Municipio Bolívar. Arhivirano iz originala na datum 2018-03-22. Pristupljeno 28. 10. 2017.
2. 1 2  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 28. 10. 2017.
3. ↑  „*Historia*" (španjolski). Municipio Córdoba. Pristupljeno 28. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

***San Antonio del Táchira*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipio Bolívar* (`es`)
**Mafija** (italijanski: ) je naziv za zločinačko udruženje koje potiče sa Sicilije u 19. vijeku kada je bilo poznato pod imenom *La Cosa Nostra* (italijanski: *naša stvar*). Predstavlja relativno labavo organizirani savez bandi kriminalaca koje dijele sličnu strukturu i kodeks ponašanja u kome je jedan od ključnih elemenata omerta ili "zakon šutnje". Grupe, poznate kao "porodice" ili "klanovi", obično svoje kriminalne aktivnosti imaju ograničene na točno određeno područje - gradove ili pojedine četvrti.

Mafija je zahvaljujući ekonomskoj migraciji sa Sicilije krajem 19. i početkom 20. vijeka dobila svoje podružnice u prekomorskim zemljama kao što su Australija, Kanada i SAD, gdje se 1920-ih i 1930-ih, zahvaljujući specifičnim društveno-ekonomskim okolnostima počinje razvijati italo-američka mafija. Ona je, zahvaljujući Hollywoodu i drugim oblicima popularne kulture postala najpoznatijom od svih grupa organiziranog kriminala na svijetu.

Izraz mafija je, s vremenom, postao sinonim za svaku jaču ili veću kriminalnu organizaciju, tako da se danas npr. govori o albanskoj, crnogorskoj, hercegovačkoj ili ruskoj mafiji.

Eksterni linkovi
----------------

***Mafija*** na Wikimedijinoj ostavi

* Direzione Investigativa Antimafia
* The financial mafia. The illegal accumulation of wealth and the financial-industrial complex by Umberto Santino, in "Contemporary Crises" 12, Kluwer Academic Publishers, Dordrecht, September 1988, pp. 203–243
* Competing for Protection: Land Fragmentation and the Rise of the Sicilian MafiaPDF (97.3 KiB), by Oriana Bandiera, London School of Economics, August 1999
* The Mafia in Sicilian History
* Cosa Nostra - Rebranding the Mafia
* Italian Mafia Terms Defined Arhivirano 2010-01-25 na Wayback Machine-u
* Mafia Today daily updated mafia news site and Mafia resource
| Kraljevi Izraela |
| --- |
| * + **Saul/Šaul**
	+ Išbošet/Isvostej
* + **David**
	+ **Solomon**
* + Jeroboam I
	+ Nadab
* + Baaša/Vasa
	+ Elah/Ela/Ila
* + Zimri/Zimrije
* + Omri
	+ Ahab
	+ Ahazija
	+ Joram/Jehoram
* + Jehu
	+ Jehoahaz
	+ Joaš/Jehoaš
	+ Jeroboam II
	+ Zaharija
* + Šalum
* + Menahem
	+ Pekahija
* + Pekah
* + Hosea/Hošea/Osija

---

Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

**Šalum od Izraela** (שלום בן יבש) bio je kralj drevnog Kraljevstva Izrael i sin Jabešov (Javisov). On se "urotio protiv Zaharije, udario ga i ubio pred narodom te vladao na jegovom mjesom" (*2 Kraljevia* 15:10). Vladao je samo "mjesec dana u Samariji" (15:13) prije nego što je ustao Menahem, pogubio ga (*2 Kraljevi* 15:14, 15, 17) i postao kralj na njegovom mjestu.

William F. Albright je datirao njegovu vladavinu u 745. pne. dok E. R. Thiele navodi godinu 752. pne.. 

|
|  |
| Salum od Izraela **Kuća Jabešova** |
| Prethodi:**Zaharija** | **Kralj Izraela**Albright: 745. pne.Thiele: 752. pne.Galil: 749. pne. | Slijedi:**Menahem** |
**Maseni protok** je masa fluida koja prolazi neku točku u jedinici vremena (kg/s). Maseni protok se može odrediti kao:

{\displaystyle {\dot {m}}={\frac {\Delta m}{\Delta t}}}
gdje je:

* {\displaystyle {\dot {m}}} - maseni protok (kg/s),
* Δ*m* – promjena mase koja struji kroz neki prostor (npr. u unutrašnjosti cijevi) (kg),
* Δ*t* - vrijeme trajanja toka fluida koji teče kroz neki presjek (s).

Maseni protok u cijevi je određen limesom omjera mase tekućine koja protječe kroz presjek cijevi u intervalu vremena kada interval postaje beskonačno mali:

{\displaystyle {\dot {m}}={\frac {{\rm {d}}m}{{\rm {d}}t}}}
Maseni protok se odrediti i kao:

{\displaystyle {\dot {m}}=\rho \mathbf {v} \cdot \mathbf {A} =\rho Q=\mathbf {j} \_{\rm {m}}\cdot \mathbf {A} }
gdje je:

* *ρ* - gustoća fluida (kg/m3),
* **v** – brzina fluida u cijevi (m/s),
* **A** – presjek cijevi (m2),
* *Q* - volumni protok (m3/s),
* **j**m - maseni fluks.

Volumni protok
--------------

Volumni protok ili **volumetrijski protok** je fizikalna veličina koja određuje obujam (volumen) fluida koji prolazi neku točku u jedinici vremena (m3/s). Protok je jedna od osnovnih fizikalnih veličina koja se mjeri u industrijskom pogonu. Mjerenjem protoka određuju se energetske i materijalne bilance na osnovu kojih se određuje produktivnost procesa proizvodnje. Istovremeno protok je najčešće i osnovna veličina čijom se promjenom upravlja procesom proizvodnje. Mjerenje protoka kapljevina, plinova, višefaznih tekućina i suspenzija je složeno, podložno je brojnim pogreškama, i zato je razvijen je veliki broj različitih mjernih postupka u svrhu preciznog i pouzdanog mjerenja.   

Volumni protok se određuje kao:

{\displaystyle Q={\frac {\Delta V}{\Delta t}}} .
gdje je:

* *Q* - volumni protok (m3/s),
* Δ*V* - promjena obujma fluida (m3), koji teče kroz neki presjek (npr. cijevi), ,
* Δ*t* - vrijeme trajanja toka fluida koji teče kroz neki presjek (s).

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2013-12-11 na Wayback Machine-u "Mjerenje protoka", www.fer.unizg.hr, 2011.
2. ↑   Arhivirano 2011-12-15 na Wayback Machine-u "Mjerenje brzine i protoka fluida", www.fer.unizg.hr, 2011.
3. ↑   Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u "Mjerenje protoka", www.unidu.hr, 2011.
**Antifan** (grč. Ἀντιφάνης, 408–334. pne.) bio je jedan od istaknutih predstavnika srednje atičke komedije. Živeo je i radio u Atini, premda poreklom nije bio odande. Kao mesta rođenja pominju se Kios na Propontidi, Smirna i Rodos. 

Prvi komad prikazao je na atinskoj pozornici oko 385. pne. Tokom života ukupno je trinaest puta osvojio prvo mesto na dramskim nadmetanjima, od čega osam puta na Lenejama. U antici mu pripisivano autorstvo velikog broja komedija; po nekim vestima, napisao je 260, a po drugima, 365 komada. Od tog mnoštva sačuvana su, najviše kod Ateneja, 134 naslova i preko 330 citata, od kojih su neki vrlo ekstenzivni. 

Neki naslovi ukazuju na mitološke travestije, npr *Adonis*, *Asklepije*, *Eol*, *Bakhe*, *Busirid*, *Ganimed* i drugi, uključujući i *Antropogoniju* (Ἀντρωπογονία = nastanak čoveka). Više od dvadeset komada imaju naslove po vlastitim imenima, npr. *Alteja*, *Arhestrata*, *Maltaka*, *Melita* itd. Preko trideset naslova prikazuje karakterne tipove ili zanimanja, npr. *Parazit*, *Preljubnici*, *Kockari*, *Seljak* (Ἄγροικος), *Švalja* (Ἀκέστρια), *Ljubitelj Tebe* (Φιλοθήβαιος), od kojih je ova poslednja možda obrađivala političke teme, premda možda i ne potiče iz vremena kada je Demosten pozivao Atinjane da sklope savez s Tebom. Ima naslova koji pokazuju ljude izvan Atike, npr. *Epidauranin*, *Liđanin*, *Beoćanka*, *Deljanka*, *Efešanka* itd.

Kao što je slučaj i sa ostalim pesnicima srednje komedije, Antifanovi citati često se nalaze kod Ateneja u vezi s opisom hrane i pića, no od Antifana potiču i mnogi gnomski odlomci u Stobejevoj antologiji. Od njega je i poznati citat: "Postoje dve stvari koje čovjek ne može sakriti: da je pijan i da je zaljubljen".

Demetrije Faleronski napisao je spis *O Antifanu*, a Dorotej iz Kolofona spis *O Antifanu i činiji kod mlađih komičnih pesnika*, što ukazuje na to da je ovaj komediograf uživao određeni ugled kod svojih savremenika.

Stefan, koji je verovatno bio Antifanov sin i koji je pisao u okviru nove atičke komedije, prikazao je neke Antifanove komade na pozornici. Jedan Atenejev citat je jedini fragment Stefanovog dela koji je došao do nas.