Karta Slavenosrbije
**Slavenosrbija** ili **Slavosrbija** (slsrp. *Славено-Сербія* – Slaveno-Serbija ili *Славо-Сербія* – Slavo-Serbija; rus. *Славяносербия* – Slavjanoserbija; ukr. *Слов'яносербія* – Slovjanoserbija), je bilo područje u Ruskoj Imperiji,, administrativna oblast koja je postojala od 1753. do 1764. godine, na desnoj obali reke Donjec (između ušća reka Bahmut i Luganj). Dekretom Senata Carevine Rusije od 29. maja 1753. godine se daje na slobodno naseljavanje Srbima, Bugarima, Mađarima i drugim balkanskim narodima pravoslavne veroispovesti u nameri da osiguraju zaštitu granice i napredovanje južnih stepa.

Slavenosrbija je bila pod neposrednom upravom Senata.

Naseljenici su služili u Bahmutskoj husarskoj regimenti.

Nova Serbija i Slavjanoserbija kao graničarska područja postojale su nešto više od decenije. Manifestom carice Katarine 1762. godine i Ukazom ruske vlade 1764. godine ukinute su Nova Serbija i Slavjanoserbija i uključene u sastav novih gubernija. Razlog se našao u tome što su, prodiranjem Rusije prema jugu, prema Azovskom i Crnom moru, srpska graničarska područja postala izlišna kao što se dve decenije ranije desilo sa graničarskim područjem u Habzburškom Carstvu.

Ruskom Carstvu Srbi su u vreme postojanja granica, a i po njihovom ukidanju, dobro poslužili u ratovima koji su na raznim stranama vođeni drugom polovinom 18. veka.

Vesti o Srbima koji su se odselili u Rusiju pedesetih godina 18. veka bilo je i vek kasnije, u vreme priprema za obeležavanje stogodišnjice dolaska Srba iz zavičaja u ukrajinske stepe. O tome dragocene podatke daje pismo oficira u penziji Pavla Arsenijevića iz Jelisavetgrada, upućeno patrijarhu Rajačiću 1852. godine. U njemu Arsenijević pominje potomke znamenitih Srba koji su živeli na bivšem području Nove Serbije i Slavjanoserbije. Tako se pominju: Horvati, Ševiši, Preradovići, Stratimirovići, Kneževići, Vujići, Petkovići, Avramovi, Radivojevići, Duke, Stepanovi, Živkovići, Hadžići i drugi. Sem rečenog, Arsenijević daje dragocene podatke i o naseljima, uprkos činjenici da u većini njih u to vreme gotovo da nije bilo Srba. Proslava za obeležavanje stogodišnjice seoba je pripremana u Slavjanoserbsku u Jekaterinoslavskoj guberniji. Planiralo se da se u ovom naselju podigne spomenik Jelisaveti Petrovnoj, za čije su se vladavine Srbi ovamo naselili.

Odsečeni od sopstvene etničke matice, u pravoslavnoj i slovenskoj sredini, Srbi su se ubrzo pretopili u Ruse, a kasnije i u Ukrajince. Tako je vek i po posle doseljavanja ostalo samo oko hiljadu Srba u ovom području Ukrajine.

Galerija
--------

* Položaj Slavenosrbije u UkrajiniPoložaj Slavenosrbije u Ukrajini
* Položaj SlavenosrbijePoložaj Slavenosrbije
* Karta SlavenosrbijeKarta Slavenosrbije

Vidi još
--------

* Nova Srbija (oblast)
* Velika seoba Srba
* Slavenosrpski jezik

Spoljne veze
------------

* Nova Srbija i Slavjanosrbija Arhivirano 2009-03-06 na Wayback Machine-u
* Seoba Srba u Rusko carstvo polovinom 18. veka Arhivirano 2013-10-02 na Wayback Machine-u
* Karta Novoї Serbії (1752-1764)
* Kostяntin Šlяhoviй. Nova Serbія v toponіmah Kіrovogradщini Arhivirano 2013-03-12 na Wayback Machine-u
* Kostяntin Šlяhoviй. Novoserbsьkі toponіmi Kіrovogradщini Arhivirano 2014-04-19 na Wayback Machine-u
* Anatolій Pivovar. Poselennя zadnіprsьkih mіscь ta utvorennя Novoї Serbії v dokumentah seredini XVIII stolіttя Arhivirano 2013-03-12 na Wayback Machine-u