**Mišel Ejkem de Montenj** (*Michel Eyquem de Montaigne*, 28. februar 1533 - 13. septembar 1592) bio je francuski mislilac, moralista, političar i književnik iz doba Renesanse.

Biografija
----------

Montenj je rođen 1533. u francuskoj regiji Akvitanija, na porodičnom imanju dvorca Montenj, u mestu Sen Mišel de Montenj blizu Bordoa. Porodica mu je bila veoma bogata i obrazovala ga je u duhu humanizma. Karijeru je počeo kao pravnik.

Godine 1571. povukao se iz javnog života u jednu od kula svog dvorca gde je imao i bibilioteku. Tu je celu deceniju radio na svojim esejima, izolovan od društvenog i porodičnog života.

Kasnije je bio gradonačelnik Bordoa. Iako rimokatolik, trudio se da ublaži sukobe između katolika i protestanata. Cenili su ga i katolički kralj Francuske Anri III i protestant Anri od Navare.

Montenj je umro 1592. u dvorcu Montenj. Sahranjen je u blizini dvorca, a kasnije prenet u Bordo.

Eseji
-----

Svojim glavnim delom, *„Esejima"*, ovaj humanista, skeptik i filozof morala, zasnovao je književnu formu eseja.

Svoju prvu i drugu knjigu *„Eseja*" objavio je 1580, a treću 1588. Ovo obimno delo sadrži oko 1.500 strana.

Način razmišljanja u esejima je različit u odnosu na klasičnu nauku. To su diskusije zasnovane na ličnom viđenju i analizi. Montenj diskutuje sa samim sobom, antičkim mudracima, filozofima i istoričarima. On ignoriše spoljni izgled fenomena (u tradiciji filozofije stoicizma), kritikuje sujeverje, i skeptičan je prema svim dogmama, predrasudama i autoritetima. Montenj često koristi anegdote i lična iskustva u esejima, što je u njegovom vremenu smatrano nepotrebnim ličnim isticanjem, a ne originalnošću. Kasnije, ovaj lični pečat, vešta kombinacija naučnog znanja i ličnog pripovedanja, tumačen je kao slika i prilika načina razmišljanja i dilema mislilaca iz doba Renesanse.

Slobodni filozof Montenj bavi se različitim temama: književnošću, filozofijom, moralom, obrazovanjem itd. U vezi obrazovanja, ističe važnost ličnog iskustva i samostalnog istraživanja. Montenj je bio dete vremena okrutnih religijskih ratova, kada su korupcija morala i nepomirljivost vladali na svim stranama. Otuda je smatrao da su sva ljudska bića etički nesavršena. I pored ljudske nesavršenosti, odatle ne proizilazi da je istina nedostižna (što bi bio skepticizam u čisto negativnom smislu). Ljudska individua je jedino polazište odakle je moguća potraga za istinom. Često korišćen metod u esejima je metod proba i pogreški, što po Montenju odgovara ljudskoj prirodi sklonoj zabludama.

Montenjevi filozofski principi bili su preteča filozofije Dekarta, iako je Dekart smatrao logiku za prihvatljivu dogmu. Njegovo nepristrasno viđenje sveta i liberalna misao bili su temelj tradiciji francuskih moralista, i uticali su na brojne filozofe i pisce, kao što su Volter, Šekspir ili Niče.

Eksterni linkovi
----------------

***Michel de Montaigne*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`fr`) Eseji
* (`en`) Eseji Arhivirano 2005-06-24 na Wayback Machine-u
* (`fr`) Međunarodno udruženje prijatelja Montenja
* (`fr`) Veb sajt dvorca Montenj
* (`en`) Revija „Studije o Montenju" Univerziteta u Čikagu Arhivirano 2007-05-16 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 95153547
* LCCN: n79068499
* ISNI: 0000 0001 2144 1268
* GND: 118583573
* SELIBR: 205998
* SUDOC: 027035549
* BNF: cb11916599s (podaci)
* BIBSYS: 90057264
* HDS: 018724
* MusicBrainz: be371e6a-f23a-418b-8bd2-8864095e89da
* NLA: 35950586
* NDL: 00450354
* NKC: jn19990005794
* BNE: XX1642800
* CiNii: DA00158785
* CONOR.SI: 10905699
* NSK: 000051711

 |