**Antun Mahnić** (pravo ime **Anton Mahnič**) (Kobdilj, Slovenija, 14. rujna 1850. - Zagreb, 14. prosinca 1920.), biskup Krčke biskupije. Bio je Slovenac (Mahnič) hrvatskog podrijetla, koji se, stigavši u Krk, potpuno opredijelio za hrvatske narodne i vjerske interese, kao i za zajednički nastup hrvatskog i slovenskog katoličkog naroda. Naročito se isticao zaštitom pisma glagoljice. Bio je pokretač Hrvatskoga katoličkog pokreta, a njegov rad je davao glavni ton tom pokretu..

Život i javno djelovanje
------------------------

Rođen je u Kobdilju, pokraj Štanjela, u Habsburškoj Monarhiji, danas Slovenija. Završio je teološki studij u Beču i zaređen za svećenika 1874. a doktorirao 1881. Potom predaje na teologiji i vrši razne službe u Gorici. U tom razdoblju aktivno se uključuje u slovenski društveni i politički život, kritizirajući liberalizam i liberalni katolicizam. Započinje izdavati katolički časopis Rimski katolik (1889). Zbog odlučnog i ponekada (pre)oštrog nastupa prozvali su ga liberalni protivnici „nevihta s Krasa" (oluja s Krasa).

Godine 1896. postaje krčki biskup. Odmah započinje s osnivanjem vjerskih društava te s aktivnostima vezanim uz katoličko izdavaštvo, uključujući osnivanje tiskare Kurykta u Krku. Tamo počinje 1901. godine izdavati zajednički mjesečnik za hrvatske i slovenske svećenike klanjaoce Sanctissima Eucharistia; koji 1911. godine dobi ime „Svećenička zajednica", jer su Slovenci osnovali svoj vlastiti časopis „Vzajemnost." Sazvao je dvije biskupske sinode. Najvažnije pak je pokretanje časopisa za kršćansku filozofiju *Hrvatska straža za kršćansku prosvjetu* 1903. godine. Istodobno inicira pokretanje hrvatskih katoličkih studentskih listova i udruženja diljem Monarhije. Tako 1905. počinje izlaziti studentsko glasilo *Luč*. 
Vjerojatno je to bio odjek rezolucija Prvoga hrvatskog katoličkog sastanka u Zagrebu, 1900. čiji je maran sudionik bio i biskup Mahnić.

Mahnićev najvažniji angažman je uvijek bilo okupljanje i odgajanje mladeži. U tu svrhu je želio dobiti u svoju biskupiju don Boscove salezijance; nisu doduše došli u njegovu biskupiju, nego u druge dijelove Goričke metropolije: u Rovinj (1913-1956) i u Rijeku (1918). U Zagrebu je 1906. osnovano Hrvatsko katoličko akademsko društvo "Domagoj", a 1909. nastaje Hrvatski katolički đački savez (HKĐS), kao krovna organizacija mladeških društava.

Kasnije osniva Pijevo društvo, u Zagrebu 1908. čiji je list bilo *Jutro*. S vremenom su se različite grupe katoličkih intelektualaca okupile oko toga tjednika i ujedinile u jedinstven pokret – Hrvatski katolički pokret (HKP), čije je temeljno udruženje bio Hrvatski katolički narodni savez (HKNS), osnovan u Zagrebu 1910. Prema zamisli Antuna Mahnića, vodstvo HKP-a trebali su preuzeti tzv. seniori a ne studenti te se zato 1913. formira Hrvatski katolički seniorat (HKS), sa sjedištem u Zagrebu, kao upravljačko tijelo.

Mahnićev prvi životni cilj je širenje i obrana katoličke vjere i njezinih moralnih načela u javnosti i društvu, koje je bilo prožeto rastućim liberalizmom i sekularizacijom. Tako je radio najprije u Sloveniji u Gorici. Nastavio je istim žarom kao krčki biskup; ali u Hrvatskoj je imao više uspjeha. Zato kaže Radićev životopis o njemu: „Mahnić je Sloveniji dao mnogo, a Hrvatskoj je dao – sve!"

Autor je brojnih radova iz teološkog, filozofskog, estetskog i politološkog područja. Ustrajao je na jasnim kriterijima u procjeni umjetničkog djela, odnosno "*da umjetničko stvaranje lijepih ili ružnih oblika bez suvislih i jasnih sadržaja nije ništa drugo do pobožanstvenje svakog pojedinačnog djela, bez zajedničkog središta u nekom ljudskom smislu ili samom Bogu*".

Poslije 1. svjetskog rata Mahnić je bio prognan iz Krka od talijanskih vlasti u Frascati kod Rima. Tamo se teško razbolio te odlazi u Zagreb, gdje i umire u sluhu svetosti. Prvotno je bio sahranjen na Mirogoju, potom su mu ostaci preneseni u crkvu sv. Franje Ksaverskoga u Zagrebu, a 2002. u krčku katedralu.

Povezano
--------

* Ljubomir Maraković
* Ivo Protulipac
* Ivan Merz
* Josip Stadler
* Magdalena Gornik

Literatura
----------

1. BOZANIĆ, Antun: *Biskup Mahnić. Pastir i javni djelatnik u Hrvata*, Zagreb – Krk, 1991.

2. KRIŠTO, Jure: *Hrvatski katolički pokret (1903. – 1945.)*, Zagreb, 2004. ISBN 953-6258-64-1.

3. KRIŠTO, Jure: *Prešućena povijest. Katolička Crkva u Hrvatskoj politici 1850.-1918.*, Zagreb, 1994. ISBN 953-169-046-4 9789531690461 Uneseni ISBN nije važeći..

4. SINJERI, Josip: "Biskup Antun Mahnić i Hrvatski katolički pokret", *Riječki teološki časopis*, Rijeka, 15 (2007), 2 (30), 551 - 587.

Bilješke
--------

1. 1 2  Fokus Arhivirano 2007-06-10 na Wayback Machine-u Emil Čić: Tragično nastojanje oko hrvatske književnosti, 8. prosinca 2006.  
Vladimir Lončarević: Književnost i hrvatski katolički pokret (1900. - 1945.) - Teorijske i programske odrednice, književna politika i organizacijska struktura, doktorat

Vanjska poveznica
-----------------

* Dr. Stanislav Vitković: Nastanak i razvoj Hrvatskoga katoličkog pokreta[*mrtav link*]

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 32798590
* LCCN: n94043836
* ISNI: 0000 0000 6146 9209
* GND: 119070170
* SUDOC: 123452198
* BNF: cb15513036n (podaci)
* NKC: js20201085532
* CONOR.SI: 677475

 |