recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nikanor** (svetovno *Nedeljko Iličić*; Novi Bečej, 6. novembar 1906 — Sremska Kamenica, 6. novembar 1986) je bio episkop Srpske pravoslavne crkve.

Monaško zvanje
--------------

Episkop Nikanor (svetovno Nedeljko Iličić) rođen je 6. novembra 1906. u Novom Bečeju od roditelja Nedeljka i Sofije (dev. Tucakov). Osnovnu školu je završio u svom rodnom mestu, a gimnaziju u Velikom Bečkereku. Posle završene Bogoslovije u Sremskim Karlovcima, diplomirao je na Bogoslovskom fakultetu u Beogradu kao pitomac episkopa temišvarskog dr Georgija (Letića). Iste godine je zamonašen po činu male shime u manastiru Krušedolu na Đurđic. Zamonašio ga je arhimandrit Sava (Trlajić), potonji episkop-sveštenomučenik gornjokarlovački, koga će budući episkop Nikanor i naslediti na episkopskoj katedri. Kao monah postao je sabrat manastira Sv. Đurđa u Temišvarskoj eparhiji i u isto vreme postavljen za suplenta gimnazije u Velikom Bečkereku. Takođe je postavljen i za parohojskog đakona i radio na ustrojstvu bogomoljačkog pokreta. Profesorski ispit položio je 1933. a protođakonom je postao 1939.

Episkop
-------

Nikanora Ilinčića je na položaju protođakona zatekao i izbor za episkopa gornjokarlovačkog 20. maja 1947. U čin prezvitera rukopoložio ga je 24. maja iste godine mitropolit zagrebački dr Damaskin. Hirotonisan je za episkopa u beogradskoj Sabornoj crkvi 3. juna 1947. Hirotoniju je izvršio patrijarh srpski Gavrilo sa episkopima zletovsko-strumičkim Vikentijem i šumadijskim Valerijanom. 

Novi episkop gornjokarlovački Nikanor dobio je za upravu i Eparhiju dalmatinsku, kojom je administrirao sve do 1951. Međutim, kada je pošao u Dalmaciju da primi administraciju, pretučen je u Kistanju i fizički sprečen da dođe u sedište eparhije. Rad episkopa Nikanora na obnovi života desetkovane Gornjokarlovačke eparhije sprečavan je od građanskih vlasti na svakom koraku.

Četiri godine docnije, 1951. episkop Nikanor je po svom pristanku premešten u Sremsku eparhiju, gde je opet trebalo vidati ratne rane i obnavljati razorene parohijske hramove i sremske manastire. konačno, posle smrti episkopa bačkog dr Irineja (Ćirića), izabran je 1955. za episkopa bačkog. Kao episkop bački negovao je u bogosluženju veleljepije nasleđeno od svoga prethodnika. 

Pored Eparhije dalmatinske, episkop Nikanor je administrirao i eparhijama Šabačko-valjevskom, Sremskom (u dva maha) i više godina Budimskom eparhijom. Još u vreme kada je bio profesor napisao je udžbenik iz liturgike za četvrti razred srednjih škola i Katihizis. Svoje radove objavljivao je uglavnom u "Duhovnoj straži" i "Glasniku Srpske pravoslavne crkve".

Umro je 6. novembra 1986. u Sremskoj Kamenici, a sahranjen u kripti Saborne crkve u Novom Sadu.

Spoljašnje veze
---------------

* Sava Vuković: Srpski jerarsi Arhivirano 2013-12-02 na Wayback Machine-u
* Episkop Nikanor Iličić (eparhija dalmatinska)
* Poznate ličnosti Novog Bečeja

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Sava Gornjokarlovački** | **episkop gornjokarlovački1947 — 1951.** | Nasljednik:**Simeon (Zloković)** |
Max i Moritz
***Max i Moritz*** (njemački: ), originalno ***Max und Moritz – Eine Bubengeschichte in sieben Streichen*** (sh. *Max i Moritz - Priča o sedam dječačkih psina*), je ilustrirana knjiga za djecu koju je 1865. objavio njemački književnik Wilhelm Busch. Ilustracije, koje prati tekst u stihovima, prikazuje dvojicu nestašnih dječaka koji čine niz psina stanovnicima svog sela prije nego što dobiju zasluženu kaznu. Knjiga je doživjela ogromnu popularnost i postala dio njemačke kulture, a nije rijetkost da upravo zbog nje roditelji blizancima ili braći znaju davati imena Max i Moritz. Zbog uticaja na njemačkog umjetnika Rudolpha Dirksa, koji je u SAD po uzoru na *Maxa i Moritza* stvorio *The Katzenjammer Kids*, knjiga se smatra važnom u historiji strip-umjetnosti.

Vanjske veze
------------

WikiizvorWikiizvor
Njemački Wikiizvor ima originalni tekst vezan uz ovaj članak:
***Max und Moritz***

* Besplatna e-knjiga: *Max und Moritz* na Projektu Gutenberg
* Max und Moritz Arhivirano 2013-05-25 na Wayback Machine-u (`de`)
* Max & Maurice, a Juvenile History in Seven Tricks (German/English) App for iPad iPhone iPod, told with animated pictures and readout function

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 174536342
* GND: 4196496-2

 |
**Prevalenca** je statistički pojam kojim se u epidemiologiji izražava ukupan broj obolelih osoba unutar neke populacije u datom vremenskom trenutku u odnosu na celu populaciju, bez obzira na to kada se konkretna bolest pojavila. Dobijeni podatak predstavlja relativni broj i izražava se u procentima ili promilima. Može da se koristi i za određivanje rasprostranjenost raznih stanja, broja pušača u populaciji itd. Ove informacije se koriste u medicini i drugim oblastima za planiranje određenih radnji i aktivnosti u cilju smanjenja prevalence.

Za razliku od prevalence koja se odnosi na sve slučajeve neke bolesti u konkretnoj populaciji, incidenca sagledava samo nove slučajeve bolesti u nekom vremenskom intervalu (najčešće je to jedna kalendarska godina).

Vanjske veze
------------

Potraži značenje riječi ***prevalence*** u   
W(j)ečniku, slobodnom rječniku.

* PlusNews, the UN's HIV/AIDS news service provides HIV prevalence rates for nearly 60 countries worldwide Arhivirano 2011-02-18 na Wayback Machine-u
* Synopsis of article on "How Prevalent Is Schizophrenia?" from Public Library of Science Arhivirano 2007-11-17 na Wayback Machine-u
Midhe oko godine 900.
Zastava Midea
**Mide** (Šablon:IPA-sga; engleski: //), ispisan **Midhe** na modernom irskom i angliciziran kao **Meath**, bilo je srednjovjekovno kraljevstvo u Irskoj. Ime mu znači "sredina", što označava da se nalazilo u središtu Irske.

Na svom teritorijalnim vrhuncu je uključivalo današnju Grofoviju Meath (koja je po njoj dobila ime) te Westmeath, kao i dijelove Cavana, Dublina, Kildarea, Longforda, Loutha i Offalyja.

Rani kraljevi su možda bili iz klana Dál Messin Corb - čiji je ogranak Uí Garrchon dao kraljeve Leinstera. Međutim, od 400-ih nadalje su bili otjerani iz originalne postojbine u današnjoj Grofoviji Kildare i preko planina Wicklow, a njihovo mjesto je zauzelo pleme Ui Néilli njegov ogranak Clann Cholmáin.

Povezano
--------

* Kraljevi Midea

Literatura
----------

* "Clann Cholmain Kings of Mide 766–1184", page 195–196 in "A New History of Ireland", Vol. IX, ed. Byrne, Martin, Moody, 1984.
* "Irish Leaders and Learning Through the Ages", Paul Walsh; ed. O Muraile, 2004.
* "King James II's Irish Army List", D'Alton, 18??

Eksterni linkovi
----------------

* Ireland's History in Maps: Ancient Midhe and Brega, the southern Uí Neill
* Ireland's History in Maps: Tribes of Mide & Brega, the Southern Uí Neill, et al: Background on Midhe
**Kuopio** je grad i općina na jugoistoku Finske od 86,034 stanovnika.

Kuopio je 8 po veličini finski grad, privredno - kulturni i administrativni centar Regije Sjeverna Savonija.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kuopio leži na istočnoj obali jezera Kallavesi, na poluotoku koji jezero dijeli na dva dijela. Grad je udaljen 390 [[km] sjeverno od Helsinkija.

Historija
---------

Kuopio je osnovan 1653. ali bio je samo malo veće selo sve do 1776. tad ga je švedskii kralj Gustav III odlučio unaprijediti, pa je naredio da se planski izgradi.
status grada dobio je 1782.

Kuopio je centar Finske pravoslavne crkve i sjediše episkopa.

Grad je obrazovni centar Sjeverne Savonije, sjedište dva univerziteta Istočne Finske i Savonskog univerziteta primjenjene nauke.

Privreda i transport
--------------------

Kuopio je grad drvne industrije, u kom se pored toga proizvode strojevi, tekstil i likeri.

Grad je dobro povezan željeznicom i brodskim vezama za ostalim gradovima u zemlji, a ima i aerodrom (IATA: KUO, ICAO: EFKU) udaljen 14 km sjeverno od centra.

Turizam je važna grana gradske ekonomije, jer je Kuopio centar za obilazak okolnih jezera i šuma, a nedaleko brdo Puijo je jedno od najpoznatijih skijališta u Finskoj. 

Grad je domaćin Finskog godišnjeg maratona na ledu.

Gradovi prijatelji
------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Mađarska, Győr
* SAD, Minneapolis
* Kanada, Winnipeg
* Turska, Trabzon
* Švedska, Jönköping
* Latvija, Alūksne
* Danska, Svendborg
* Rusija, Pitkjaranta
 | * Rusija, Pskov
* Njemačka, Castrop-Rauxel
* Norveška, Bodø
* Njemačka, Gera
* Francuska, Besançon
* Poljska, Opole
* Rumunjska, Craiova
* Kina, Šangaj - Pudong
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Finland: North Savonia" (engleski). City population. Pristupljeno 16. 10. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Kuopio*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 16. 10. 2014.

Vanjske veze
------------

***Kuopio*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice grada* (`fi`)
Koordinate: 52° 31' 33" SG Š, 13° 23' 20" IGD

Zid Tahelesa iscrtan grafitima.
**Umetnička kuća Taheles** (nem: *Kunsthaus Tacheles*) je umetnički centar i mesto kulturnih dešavanja u Berlinu. 

Taheles je prostrana građevina od 9000 m² u Oranienburger ulici, u berlinkoj četvrti Mite u Istočnom Berlinu, koju je skvotirala skupina međunarodnih umetnika, izvođača i muzičara, posle pada Berlinskog zida, u proleće 1990. 

Spoljašnjost zgrade je oštećena u Drugom svetskom ratu, i mnoga oštećenja još uvek stoje. Na spoljašnjem zidu se nalazi ogromni oslikani mural u grafiti stilu, a unutra skulpture moderne umetnosti. U početku je Taheles služio za smeštaj i radni prostor umetnika koji su u njemu živeli, a kasnije postaje umetnički centar sa kafićem, bioskopom, radionicama, i prostorom za pozorišne predstave i izvedbe. Jedno vreme ga je vodio poznati kurator Johen Sandig. 

2012. godine, nakon godina natezanja sa zakonom i bankom koja je vlasnik zgrade, ovaj skvot je iselila policija.

Zanimljivosti
-------------

* Taheles je bio inspiracija za scenu u nemačkom filmu "*Good Bye Lenin*".

Izvori
------

1. ↑  Gašenje ikone berlinske scene

Eksterni linkovi
----------------

***Kunsthaus Tacheles*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični Taheles sajt
* Taheles

| * p
* r
* u
Skvotovi |
| --- |
| 
ABC No Rio • 
AKC Akcija • 
ASCII • 
Anatopija • 
Blauwe Aanslag • 
Bussana Vecchia • 
Can Masdeu • 
Can Pasqual • 
Centro Popolare Autogestito • 
Cine Princesa • 
DžKC • 
Ernst-Kirchweger-Haus • 
ELF eksperiment • 
Ex-Steffi • 
Elektromadonna • 
EuroDusnie • 
Grande Hotel Beira • 
Hafenstrasse • 
Köpi • 
KTS (Freiburg) • 
KUDRUC • 
Karlo Rojc • 
Kristijanija • 
Kulturzentrum Reithalle • 
Kunsthaus Tacheles • 
Leonkavalo • 
Londonski socijalni centar • 
Metelkova mesto • 
Molino • 
NDSM • 
Navalkejigo • 
Prestes Maia • 
Rampart socijalni centar • 
Rebel House • 
Rote Fabrik • 
Rote Flora • 
Slaakhuys • 
St. Agnes Place • 
Ungdomshuset • 
Univerzalna ambasada • 
Užupis • 
Villa Amalia • 
Vila Kiseljak • 
Villaggio Globale
 |  |
**Jakuševec** je naselje u južnom dijelu grada Zagreba.

Zemljopis
---------

Nalazi se nedaleko od najvećeg gradskog odlagališta otpada Prudinec. U neposrednoj blizini nalazi se još i poznati gradski sajam. Nekadašnje selo Jakuševec nekada je bilo na lijevoj, sjevernoj obali rijeke Save. Promjenom toka rijeke došlo je na južnu stranu.

Povijest
--------

Do nedavno je selo Petruševec bilo dio župe Jakuševec (naglasak po starinski na A), s rodbinskim vezama preko Save i s istim tipom narodne nošnje (tip Zagrebačkog polja).

Spomenici i znamenitosti
------------------------

U selu je drvena crkva svetog Marka evanđeliste, jedina drvena župna crkva u Zagrebačkoj nadbiskupiji, građena 1832. godine.

Kultura
-------

Kratko je u selu djelovao Ogranak Seljačke sloge tridesetih godina dvadesetog stoljeća i Ogranak Hrvatskog kulturnog društva Braće Radića sa sjedištem u novozagrebačkom naselju Travno, devedesetih godina dvadesetog stoljeća.

Šport
-----

* NK Sava, nogometni klub

Vidi još
--------

* Smetlište Jakuševac

Izvori
------

1. ↑
2. ↑

Vanjske poveznice
-----------------

* 4. Mjesni odbor Jakuševec
**Jezero Nikaragva** (šp. *lago de Nicaragua, lago Cocibolca, Mar Dulce*) je sa površinom od 8,157 km² najveće jezero Centralne Amerike, koje se nalazi na jugozapadu Nikaragve. Rijekom Tipitapa povezan je sa Jezerom Managva na sjeverozapadu. 

Najveći otok na jezeru je Ometepe sa dva vulkana, a drugi je Zapatera na sjeveru, na jugu se nalazi arhipelag Solentiname sa 36 otoka. Pored njih na jezeru ima oko 400 otočića. 

U Karipsko more ističe Rijekom San Huan, kojom brodovi plićeg gaza mogu doploviti do 
jezera. Njom su gusari tri puta napali i opljačkali grad Granadu na obali jezera Nikaragva. 

Brodski transport na jezeru je vrlo živ, jer povezuje brojna naselja duž njegovih obala. Svojevremeno su postojali planovi da se jezero i rijeka San Huan, iskoriste za gradnju kanala između Atlantika i Pacifika (takozvani *Nikaragvanski kanal*). 

Rijekom dolaze i brojne vrste morskih riba, koje i žive u njegovim slatkim vodama, kao što su sabljarke i ajkule. 
Kako je danas vrlo urbanizirano poprilično je zagađeno.

Vanjske veze
------------

***Nikaragva (jezero)*** na Wikimedijinoj ostavi

* JPL NASA: Perspective View with Landsat Overlay, Lakes Managua and Nicaragua
**Nikal-metal-hidrid baterija** (**NiMH, Ni-MH**) pripada skupini punjivih baterija na bazi nikla. Spada u drugu generaciju takve vrste baterija, u sekundarne elektrokemijske baterije. Tehnološki predstavlja generaciju baterija koje su naslijedile nikal-kadmijevu bateriju. 

U ovoj generaciji niklovih baterija riješena je jedna od velikih mana, a to je toksičnost, jer su nikal-kadmijeve baterije sadržavale toksični kadmij. Kadmij je nadomješten hidridom koji je slitinu koja nije toksična s vodikom, a taj hidrid je negativna elektroda. Osim što je ekološki bolji, novi element u bateriji pridonio je energijskom poboljšanju. Gustoće je energije do 50% veća nego kod nikal-kadmijevih prethodnika, odnosno kapacitet im je veći od 2 do 3 puta. Time se riješila i druga glavna mana Ni-Cd baterije. NiMH baterije su većeg kapaciteta i u usporedbi s naprednijom generacijom baterija, litij-ionskih baterija. Poboljšanje je postignuto i kod kristalizacijskog efekta koja je znatno manje nazočna kod ove generacije niklovih baterija nego što je bilo kod Ni-Cd baterija. Time korisnici nemaju zahtjevno održavanje, nego tek toliko da se taj efekt ne pojavljuje. 

Mana ove baterije je dvostruko kraći životni vijek, no zbog mogućnosti česte uporabe i mnoštva ciklusa, ova slabost nije uočljiva. Druga slabost ove baterije je snažnije samopražnjenje baterije koje je najveće u prvom danu nakon punjenja, a poslije taj efekt opada. Mana se ne uočava, jer korisnik u međuvremenu bateriju ionako opet napuni.

Izvori
------

* Baterije - tehnologija i održavanje Arhivirano 2016-07-25 na Wayback Machine-u Autor: Željko Harjač, Info-Mob.com
* Baterije Zagreb
* Što trebate znati o baterijama, FRIŠ d.o.o. Križevci Arhivirano 2018-06-12 na Wayback Machine-u

Vanjske poveznice
-----------------

* NiMH akumulatori Arhivirano 2014-12-16 na Wayback Machine-u Autori: Bojan Brezina, Željko Stanečić, FER, Zagreb, siječanj 2013.
U matematici, **neutral** (ili **neutralni element**) je posebna vrsta elementa nekog skupa u odnosu na binarnu operaciju na tom skupu. Neutral se odlikuje time što druge elemente skupa ostavlja nepromenjenim kada se sa njima kombinuje u toj operaciji. Neutrali se koriste u grupama i povezanim konceptima.

Neka je (*S*,\*) skup *S* sa binarnom operacijom \* definisanom na sebi. Tada se element *e* skupa *S* naziva **levi neutral** ako *e* \* *a* = *a* za svako *a* iz *S*, a **desni neutral** ako *a* \* *e* = *a* za svako *a* iz *S*. Ako je *e* ujedno i levi i desni neutral, onda se naziva **dvostranim neutralom**, ili prosto **neutralom**.

Neutral u odnosu na sabiranje se naziva **aditivnim neutralom** (često se označava sa 0) a neutral u odnosu na množenje se naziva **multiplikativni inverz** (često se označava sa 1). Ova razlika se obično koristi za skupove koji imaju obe ove binarne operacije, kao što su prsteni.

Primeri
-------

| skup | operacija | neutral |
| --- | --- | --- |
| realni brojevi | + (sabiranje) | 0 |
| realni brojevi | • (množenje) | 1 |
| realni brojevi | *ab* (stepenovanje) | 1 (samo desni neutral) |
| *m*-sa-*n* matrica | + (sabiranje) | nula matrica |
| *n*-sa-*n* kvadratne matrice | • (množenje) | jedinična matrica |
| sve funkcije iz skupa *M* u samog sebe | ∘ (kompozicija funkcija) | identiteta |
| sve funkcije iz skupa *M* u samog sebe | \* (konvolucija) | δ (Dirakova delta) |
| niske karaktera, liste | konkatenacija | prazna niska, prazna lista |
| prošireni realni brojevi | minimum/infinum | +∞ |
| prošireni realni brojevi | maksimum/supremum | -∞ |
| podskupovi skupa *M* | ∩ (presek) | *M* |
| skupovi | ∪ (unija) | { } (prazan skup) |
| Bulova logika | ∧ (logičko i) | ⊤ (tačno) |
| Bulova logika | ∨ (logičko ili) | ⊥ (netačno) |
| samo dva elementa {*e*, *f*} | \* definisana kao *e* \* *e* = *f* \* *e* = *e* and  *f* \* *f* = *e* \* *f* = *f* | i *e* i *f* su levi neutrali, ali ne postoji desni ili dvostrani neutral |

Kao što poslednji primer pokazuje, moguće je da {\displaystyle \left(S,\cdot \right)} ima više levih neutrala. U stvari, svaki element može biti levi neutral. Slično, može biti više desnih neutrala. Međutim, ako postoji i lesni neutral i levi neutral, onda su jednaki i postoji samo jedan dvostrani neutral. Da bi se ovo videlo, uočimo da ako je {\displaystyle l} levi neutral, a {\displaystyle r} desni, onda {\displaystyle l=l\cdot r=r}. Specijalno, nije moguće da postoji više od jednog dvostranog neutrala. Kada bi postojala dva, {\displaystyle e} i *f*, onda {\displaystyle e\cdot f} bi moralo da bude jednako i {\displaystyle e} i {\displaystyle f}.

Vidi još
--------

* Inverz
* Aditivni inverz
* Monoid
**LIM domeni** su proteinski strukturni domeni, koji se sastoje od dva susedna domena cinkovog prsta, razdvojena sa dve hidrofobne aminokiseline. Oni su dobili ime po njihovom otkriću u proteinima **L**in11, **I**sl-1 i **M**ec-3. Pokazano je da proteini koji sadrže LIM domen učestvuju u citoskeletalnoj organizaciji, razvoju organa i onkogenezi. LIM domeni posreduju protein-protein interakcije koje su kritične za ćelijske procese. 

LIM domeni imaju visoko divergentne sekvence, izuzev pojedinih ostataka. Divergencija sekvenci omogućava postojanje mnoštva različitih mesta vezivanja u istom osnovnom domenu. Konzervirani ostaci učestvuju u vezivanju cinka ili su hidrofobna osnova proteina. LIM domeni imaju sledeću sekvencu:

[C]-[X]2-4-[C]-[X]13-19-[W]-[H]-[X]2-4-[C]-[F]-[LVI]-[C]-[X]2-4-[C]-[X]13-20-C-[X]2-4-[C]

Organizacija Lim domena
LIM domeni se često javljaju u umnošcima, kao što je to slučaj kod proteina TES i LMO4. Oni takođe mogu da budu vezani za druge domene, čime se omogučava vezivanje i sortiranje, npr. LIM kinaze.
**Kuusankoski** je nekadašnji grad i općina na jugu Finske u u Regiji Kymenlaakso, danas samo kvart Kouvole koji je 2008. imao 19,739 stanovnika i teritorij od 128,53 km²

Geografske karakteristike
-------------------------

Kuusankoski leži na rijeci Kymijoki, udaljen nekih 134 km sjeveroistočno od Helsinkija, i pedesetak kilometara od Kotke i Finskog zaljeva.

Historija
---------

Kuusankoski je osnovan 1921. spajanjem dijelova Općina Iitti i Valkeala. Kuusankoski je dobio status trgovišta 1957. a nakon toga 1973. i status grada.

Industrijski pogoni počeli su nicati na granici Iittija i Valkeale 1872, kad su podignute dvije tvornice papira, pored slapova Kuusankoski na Rijeci Kymijoki. Nakon tog je 1897. podignuta i treća tvornica na slapovima Voikkaankoski.

Te su se tvornice spojile 1904. i postale velika korporacija, danas su dio multinacionalne kopanije UPM-Kymmene.
Spajanje tih tvornica dovelo je posredno do formiranja Općine Kuusankoski.

U septembru 1920. 14 odbornika iz industrijskih naselja Kuusankoski, Kymintehdas i Voikkaa iznjeli su stav svoje mišljenje u Općinskom vijeću Valkeale i Iittija da bi ta naselja, trebalo izdvojiti. Nakon tog je 1. januara 1921. formirana Općina Kuusankoski.

Kuusankoski se 1. januara 2009. zajedno sa Anjalankoskijom, Elimäkijom, Jaaleom, Valkealeom i starom Kouvolom spojio u novi grad i općinu - Kouvolu, koja je tim spajanjem postala 10 grad u Finskoj po veličini sa gotovo 90 000 stanovnika.

Izvori
------

1. 1 2  „Suomen pinta-ala kunnittain 1.1.2008" (finski). Maanmittauslaitos. Pristupljeno 20. 11. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6  „History" (engleski). Kouvolan. Pristupljeno 20. 11. 2015. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Kuusankoski*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Karta Kuusankoskia* (`fi`)
**Port Howard** (španjolski: *Puerto Mitre*; ili *Puerto Howard* ) je najveće naselje na otoku Zapadnom Falklandu (pored *Fox Baya* koji se broji kao jedno naselje, a zapravo su dva) nalazi se na istočnom dijelu otoka, na obali Falklandskog kanala, na padinama planine *Mount Maria*.

*Port Howard* je centar velike farme ovaca, koja se prostire na 800 km². U naselju živi dvadeset stalnih stanovnika i 47 000 ovaca. Ponekad se broj stanovnika poveća kad se na farmi odvijaju radovi.
Naselje ima dvije sletne (travnate) staze, na koje slijeću manji avioni iz Stanleya. Od 2008. *Port Howard* je terminalna luka za trajekt koji vozi do luke New Haven na Lafoniji, svaki utorak, petak i subotu. 
Svake treće godine, naselje je domaćin sporske manifestacije *West Falklands Sports*. Za vrijeme tog tjedna održavaju se konjske utrke i ostala natjecanja.

Obližnje rijeke *Warrah* i *Chartres* bogate su ribom.

Historija nasalja
-----------------

Naselje *Port Howard* osnovao je 1866. *James Lovegrove Waldron* s bratom.

### Naselje za Falklandskog rata

Za vrijeme Falklandskog rata, naselje je okupirano od strane argentinske vojske s oko 1000 ljudi. Garnizon se predao posadi ratnog broda britanske kraljevske mornarice *HMS Cardiff*, 15. juna 1982.

Izvori
------

1. ↑  „*Falkland Islands Gallery*" (engleski). Latintravel. Arhivirano iz originala na datum 2006-12-06. Pristupljeno 3. 04. 2012.
2. ↑  „*Ferry and Boat in Falkland Islands*" (engleski). Horario de ferry. Pristupljeno 13. 04. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Falkland Islands Gallery* na portalu Latintravel Arhivirano 2006-12-06 na Wayback Machine-u (`en`)
* O Port Howardu Arhivirano 2008-08-07 na Wayback Machine-u
Neofašizam je ideologija koja se javlja nakon Drugog svjetskog rata, sadrži bitne elemente fašizma, te sa njime čini kontinuitet. 

Oznaka neofašizma može se primijeniti na skupine koje izražavaju određeno divljenje prema Benitu Mussoliniju, Adolfu Hitleru ili bilo kojem drugom fašističkom vođi, fašističkoj državi ili pokretu. Neofašizam obično uključuje ultranacionalizam, populizam, antiimigracijsku politiku ili, ponegdje, politički nativizam, antikomunizam, te protivljenje parlamentarnom sistemu i liberalnoj demokraciji. Označavanje neke grupe kao neofašističke može izazvati burnu rekaciju, pogotovo ako se pojam koristi kao politički epitet. Neki režimi nakon Drugog svjetskog rata opisani su kao neofašistički zbog svoje autoritarne prirode, a ponekad i zbog svoje fascinacije i simpatije prema fašističkoj ideologiji i ritualima.

**Postfašizam** je oznaka koja se primjenjuje na nekoliko evropskih političkih stranaka koje zastupaju modificirani oblik fašizma i koji sudjeluju u ustavnoj politici.[1][2]


1. ↑
2. ↑  Griffin, R. (2007) *The 'post‐Fascism' of the Alleanza Nazionale: A case study in ideological morphology*, Journal of Political Ideologies, 1/2: 123-145
**Jiangshi**, takođe poznat i kao "kineski skačući vampir", ili "kineski zombi", mitološko je biće, vrsta oživljenog leša iz kineskih legendi i folklora.

Slična mitska bića pojavljuju se i u nekim drugim mitologijama dalekog istoka, npr u Koreji i Japanu. 

Kineska riječ "Jiang Shi" znači "ukočeni leš", u Japanu se izgovara "Kyonshi", a u Koreji "Gangsi".

Jiangshi se u legendama obično opisuju kao ukočena nemrtva bića, obučena u službenu odjeću iz dinastije Qing, a kreću se skačući, i pritom držeći ruke ispružene prema naprijed. Ubija živa bića kako bi apsorbirao njihov qi, ili "životnu snagu", najčešće po noći, dok po danu počiva u mrtvačkom sanduku, ili se sakrije na neko mračno mjesto kao što su pećine.

Folklorne priče o "skačućim živim mrtvacima" poslužile su kao inspiracija za žanr jiangshi horor filmova i literature u Hong Kongu i istočnoj Aziji. Iako se izgovor riječi "jiangshi" razlikuje u različitim istočnoazijskim zemljama, svi se odnose na kinesku varijantu "živih mrtvaca".

Vanjske veze
------------

* Jiangshi - The incredible Chinese zombie
* Chinese vampire
* Jiangshi
* Living dead myths & legends: Chinese hopping vampires
* Jiangshi - Chinese hopping vampires Arhivirano 2021-12-27 na Wayback Machine-u
* Hopping corpses in Chinese folklore
* Jiangshi myths
|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.**Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova. |

**Jiankang** (建康城 na pinyinu: Jiànkāng chéng) je bio drevni kineski grad, poznat prije svega kao prijestolnica Istočne dinastije Jin, odnosno Južnih dinastija. Ruševine njegovih bedema se mogu pronaći u blizini današnjeg Nanjinga.

Prije nastanka Istočne dinastije Jin bio je poznat pod imenom Jianye (建業 Jiànyè) te služio kao prijestolnica države Istočni Wu, jednog od Tri kraljevstva, koje je propalo 280. Poslije toga je carskom prijestolnicom ponovno postao sa uspostavom Istočne dinastije Jin 313. Sa vremenom je počeo svojom veličinom i bogatstvom konkurirati nekadašnjoj sjevernoj carskoj prijestolnici Luoyang. Svoj vrhunac je imao u 6. vijeku kada je imao oko milion stanovnika. Godine 549. su ga ustanici na čelu sa Huo Jingom zauzeli nakon jednogodišnje opsade u kojoj je većina stanovnika ubijena ili umrla od gladi. Potpuno je uništen za vrijeme ratova za ponovno ujedinjenje Kine pod dinastijom Sui. Obnovljen je pod dinastijom Tang kada je dobio ime Jinling (金陵). U period Pet dinastija i Deset kraljevstvava je bio poznat kao Jiangning (江寧); južna dinastija Song mu je vbratila ime Jiankang, da bi ime Nanjing (南京) dobio pod dinastijom Ming.

Koordinate: 32°03′30″N 118°47′47″E﻿ / ﻿32.05837°N 118.79647°E﻿ / 32.05837; 118.79647
Karta središnjih jezera
**Langano** (amharski: **ላንጋኖ**) je jezero u Regiji Oromija u Etiopiji, udaljeno oko 150 km južno od glavnog grada Adis Abebe. Prvi Evropljanin koji je izvjestio o postojanju tog jezera bio je 1900-ih Oscar Neumann, on je naveo i da ga zovu *Jezero Kore*.

Geografske osobine
------------------

Jezero leži na nadmorskoj visini od 1,585 metara, položeno istočno od Jezera Abijata u Dolini velike rasjeline, na granici zona Misrak Šoa i Arsi
Jezero dobija vode s Planine Arsi, a vode mu istječu na južnom dijelu jezera u rijeku Hora Kalo, koja teče do jezera Abijata. Sliv jezera obuhvaća 1600 km².  
Najbliže veće mjesto je Šašamane koje se nalazi 42 km južno.

Jugozapadna obala Jezera Langano
Obale jezera su većinom stjenovite, osobito na istočnoj strani, no postoji i niz močvarnih uvala na jugu. Voda jezera je crvenkasto-smeđe boje, temperatura varira između 22-26.5 °C, |pH vrijednost je blizu 9.1. Ukupna koncentracija otopljenih krutih tvari varira između 1250-1650 mg/l, dok je srednja koncentracija kisika 4 mg/l. Razina jezera u proteklih 25 godina varirala za 1.7 m, najviša je bila 1969, a najniža 1974 Godišnja oscilacija razina voda u jezeru je ispod 1 metra. 

Pored Jezera Lagnana bio je epicentar dva potresa, prvi se zbio 1906 magnitude 6,8 po Richterovoj ljestvici, a drugi u 1985. (magnitude 6.2).

Ekonomija
---------

Uz obale jezera postoje manja naselja, čiji se stanovnici bave ribolovom (ribe Oreochromis niloticus). Tu je i jedan hotel, koji zapravo poslužuje goste obližnjeg Nacionalnog parka Rift Valley.
Kako vode jezere nemaju vodene parazite Bilharziu i Schistosomasis, za razliku od većine ostalih slatkovodnih jezera Etiopije, zbog tog je jezero Langano je jako popularno među izletnicima iz gradova.

Flora i fauna jezera
--------------------

Pored jezera Lagnano ima dosta izvorne afričke divljine. Ima nilskih konja, majmuna, bradavičaskih svinja, jako puno ptica ali ne i krokodila. Okolica jezera nema puno šuma, ali zato ima puno sela.

Izvori
------

1. ↑  Neumann, "From the Somali Coast through Southern Ethiopia to the Sudan", *Geographical Journal*, (20. oktobar 1902.), str. 373-398
2. ↑  Lake Lagnano ramsar.wetlands.org/Portals/15/ETHIOPIA
3. ↑  Lake Lagnano ramsar.wetlands.org/Portals/15/ETHIOPIA
4. ↑  "Earthquake Risks in Addis Ababa and other Major Ethiopian Cities - Will the Country be Caught Off-guarded?" Arhivirano 2010-02-25 na Wayback Machine-u by Dr. Samuel Kinde, published March 2002 (pristupljeno 4. juna 2008.)
**Janiculum** (talijanski: *Gianicolo*) je greben na desnoj obali rijeke Tibar.

Historija i karakteristike
--------------------------

Janiculum se u dužinu proteže nekih 5 kilometara, približno od točke dokle se na sjeveru proteže Aventin na suprotnoj strani obale, sve do Monte Maria (*Mons Vaticanus*). Od platoa iza njega, razdvojen je dugom depresijom. Već je odavno nije kontinuiran, već je razlomljen što umjetnim što prirodnim uleknućima i dolinama, naročito na jugu i sjeverozapadu.

Danas je termin *Janiculum* ograničen samo na dio grebena koji leži direktno nasuprot historijskog centra Rima, koji je dug nekih 2 kilometara i počinje se uzdizati 100 metara od rijeke. Najviša točka grebena je Monte Mario sa svojih 146 metara nadmorske visine, a najviša točka unutar Aurelijanovih zidina ima 69 metara.

Geološki je morska formacija i nastao je za pliocena, a sastoji se od lapora i žutog morskog pijeska. Ime je dobio po Janusu, božanstvu iz rimske mitologije.

Po predanju još je Anko Marcije, četvrti rimski kralj, dao utvrditi Janiculum, a za Republike na njemu je stalno boravila straža. On je bio prva točka napada Cine i Gaja Marija za građanskog rata.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Janiculum*" (engleski). Penelope. Pristupljeno 11. 5. 2018.

Vanjske veze
------------

***Janiculum*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Janiculum* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 126745096
* LCCN: n85342468
* GND: 4468581-6

 |
"Jugoslavija" je pesma iz 1999. godine koju je izvedla 14-godišnja Lena Katina, buduća solista pop grupe t.A.T.u.. Pesmu je napisao kompozitor Aleksandar Voitinski, koji je tako izrazio negativan stav prema američkom bombardovanju Jugoslavije. Godine 2004. Voitinski je rekao da se "sramotno uzdržavamo od učešća" u ratu, naglašavajući da on i sam želi da ode u Jugoslaviju, ali se plašio da bude ubijen. Smisao pesme, rekao je on, je da se "izvinio zbog toga što sam takav kukavičar" Prema prvobitnoj namjeri kompozitora, pjesmu je trebalo izvesti dečak.

Pisac Ivan Šapovalov ponudio je pesmu direktoru kompjuterske kompanije Boris Rensky, koji se složio da finansira muzički projekat. Ubrzo je Shapovalov pozvao Juliju Volkov i obrazovani duet nazvan "Tatu"; Sam Volinsky je odbio sarađivati ​​s njima, objašnjavajući ovo neslaganjem s odabirom lezbejskog imidža za grupu. Međutim, Jugoslavija nije bila uključena u zvanične albume benda i nije emitovana na radiju i televiziji.

U priči "Hala pevanja kariatida" iz kolekcije "P5. Prošle pesme političkih pigmejki Pindostana "(2008) od strane pisca Viktora Pelevina, heroine dela pod imenom Lena, obavlja radnju pesme tokom svog rada u elitnom javnom bordelu za oligarhe.

Lena Katina 2012. godine održala je pesmu na festivalu Queer Culture "Kvirfest", posvećujući je Ivanu Šapovalovu.
„JRT" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. JRT (razvrstavanje).
**Jugoslavenska radiotelevizija** (kratica: JRT) bio je sistem osam nacionalnih radiotelevizijskih kuća u Jugoslaviji do početka 1990-ih godina. Činilo ga je šest republičkih i dva pokrajinska RTV centra: Radiotelevizija Sarajevo (RTVSa), Radiotelevizija Ljubljana (RTLJ), Radiotelevizija Zagreb (RTZ), Radiotelevizija Beograd (RTB), Radiotelevizija Skopje (RTSk), Radiotelevizija Titograd (RTT), te Radiotelevizija Novi Sad (RTNS) i Radiotelevizija Priština (RTP). Službeni jezik JRT-a bio je srpsko-hrvatski jezik, u Makedoniji makedonski jezik, u Sloveniji slovenski jezik, te djelimice na Kosovu albanski jezik. 

Jugoslavenska radiotelevizija bila je članica EBU-a, Europske radiodifuzne unije, a zajedno sa ostalim članicama ovog velikog sistema nacionalnih javnih RTV kuća participirala je redovno na velikim radijskim i televizijskim spektaklima kao što su bili: muzički festivali Eurosong, San Remo ili dječiji festival Zlatni cekin, odnosno velike sportske manifestacije kao Olimpijske igre, Mediteranske igre, Univerzijada ili zabavno-revijalni programi kao Igre bez granica.
**Kralj Cole** ili **Coel** je naziv za polulegendarnu ličnost ili nekoliko istoimenih ličnosti koje se pojavljuju u britanskim srednjovjekovnim književnim izvorima, gdje je obično navođen kao monarh, odnosno predak nekoliko kraljevskih dinastija koje su se pojavile u Britaniji u kasnoj antici ili ranom srednjem vijeku. 

Velški izvori ga navode kao pretka britskih dinastija u današnjoj sjevernoj Engleskoj i sjevernoj Škotskoj, odnosno na području poznatom kao Hen Ogledd ("Stari Sjever"). Kao njegovi potomci se navode kralj Urien od Rhegeda; Gwallog od Elmeta; braća Gwrgi i Peredur, te Clydno Eiddin, kralj Eiddina (današnji Edinburgh). Također se navodi da je bio tast Cunedde, osnivača Gwynedda u današnjem Sjevernom Walesu.

Srednjovjekovni engleski historičar Henry od Huntingdona u svom djelu *Historia Anglorum* navodi kralja Coela od Colchestera koji je navodno bio otac svete Helene, odnosno djed rimskog cara Konstantina. Isto navodi i Geoffrey od Montmoutha u svom djelu *Historia Regum Britanniae*.

Moderni britanski historičar John Morris je iznio hipotezu kako je podloga za mitskog kralja Coela bila stvarna ličnost u liku rimskog vojnog komandanta ili guvernera koji je živio u periodu od 350. do 420. Prema Morrisu, za vrijeme rimskog napuštanja Britanije 410. je Coel najvjerojatnije ostao sa dijelom trupa u Eborakumu i odatle vladao post-rimskom Britanijom; njegovi sinovi i nasljednici su kasnije stvorili britska kraljevstva koja su se u kasnijim vijekovima i decenijama borila sa Anglosaksoncima.

Izvori
------

Literatura
* Bromwich, Rachel (2006). *Trioedd Ynys Prydein: The Triads of the Island of Britain*. University of Wales Press. ISBN 978-0-7083-1386-2.
* Henry of Huntingdon (1996). Greenway, Diana. ur. *Historia Anglorum: The History of the English People*. Oxford University Press. ISBN 0198222246.
* Harbus, A. (2002). *Helena of Britain in Medieval Legend*. D. S. Brewer.
* Koch, John T. (2006). *Celtic Culture: A Historical Encyclopedia*. ABC-CLIO. ISBN 1851094407.
* MacQuarrie, Alan (1993). Grant, A.; Stringer, K.. ur. „The Kings of Strathclyde". *Medieval Scotland: Crown, Lordship and Community* (Edinburgh University Press): 1–19.
* Morris, John (1973). *The Age of Arthur*. Weidenfeld & Nicolson.
* Opie, I.; Opie, P. (1997). *The Oxford Dictionary of Nursery Rhymes*. Oxford University Press.
* Geoffrey of Monmouth (1966). Thorpe, Lewis. ur. *The History of the Kings of Britain*. Penguin. ISBN 0-14-044170-0.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Asklepiodot**  |  **Legendarni kraljevi Britanije**  | Slijedi: **Constantius**  |
*Za ostale upotrebe, v. Optimist.*

**Optimist** je magazin koji izlazi u Srbiji i u vlasništvu je udruženja građana Gej lezbejskog info centra. Prvi broj objavljen je u junu 2011. godine.

Magazin je posvećen LGBT populaciji i izlazi svakog drugog meseca i besplatno se distribuira po gej kafićima i klubovima, nevladinim organizacijama i kulturnim centrima u Beogradu, Novom Sadu, Nišu, Kragujevcu, Šapcu, Valjevu, Vranju, Leskovcu i Zrenjaninu. 

Ceo sadržaj aktuelnog i prethodnih brojeva dostupna je u celokupnosti na internetu. Čitanost internet izdanja prelazi cifru od deset hiljada čitanja. 

Glavni i odgovorni urednik je Predrag Azdejković

Od septembra 2015. godine magazin ima i crnogorsko izdanje, koje izdaje organizacija Queer Montenegro, a glavni i odgovorni urednik je Danijel Kalezić.

Povezano
--------

* Spisak novina u Srbiji

Izvori
------

1. ↑  Gej populacija sve brojnija u Vranju
2. ↑  ISSUU Arhiva
3. ↑  Predstavljen prvi broj časopisa Optimist posvećenog LGBTIQ osobama

Spoljašnje veze
---------------

* Internet sajt magazina *Optimist*
* Internet arhiva svih brojeva
* Fejsbuk strana magazina
Optički miševi koriste specijalnu radnu površinu koja se koristi u sprezi sa optičkim sistemom i fotodetektorima za generisanje signala koji ukazuju na kretanje. Specijalna radna površina, ili podloga miša, se obično štampa kao mreža linija, tačaka, ili drugih geometrijskih oblika koji se mogu osvetliti i fokusirati na detektor. Detektor generiše signale koji su proporcionalni pomeranju miša. Najčešće korišćena optička podloga za miš sastoji se od reflektujuće površine na kojoj je štampana rešetka ortogonalnih linija.
Vertikalne linije su štampane u jednoj boji, a horizontalne u drugoj. Boje su odabrane da apsorbuju svetlost na različitim frekvencijama. Optički detektori miša mogu praviti razliku između horizontalnog i vertikalnog pomeranja. Svaka boja ima izraziti maksimum apsorpcije na svojoj talasnoj dužini, a vrlo mali nivo apsorpcije na drugoj talasnoj dužini. Talasne dužine svetlosti koje se korite su 670nm - crvena i 940nm infracrvena. 

Kada se površina po kojoj se miš pomera osvetli, svetlo LED elemenata se direktno i totalno reflektuje od površine podloge koja nije premazana bojom (boja se nanosi na površinu ogledala), a reflektuje, ali atenuirano od površine koja je premazana bojom. Svetli i tamni objekti (u ovom slučaju su linije) se mogu fokusirati pomoću sočiva i ogledala sa ciljem da se formira slika na fotodetektoru. 

Optički sistem je tako podešen da jedan potpuni prelaz linija/praznina odgovara dužini četiri fotodetektorska elementa. Kako se miš pomera po površini, tamne i svetle slike se pomeraju preko elemenata detektora, a svaki detektor će generisati struju koja je proporcionalna svetlu koje osvetljava taj elemenat. Ove struje su obično veoma male (reda 50 do 100nA) i moraju se pojačati i konvertovati u napon pre nego što se vrši njihova interpretacija. Da bi se ostvarila ova funkcija koriste se operacioni pojačavači koji vrše konverziju struje fotodioda u odgovarajući naponski nivo.
**Mičevec** je selo sa 1200 stanovnika i većina njih djeluje u nizu udruga, poput Zelene akcije, KUD-a Mičevec ili Caritasa / Uređuju prostor škole, a počeli su i radove na izgradnji ekoparka, pomažu starijima te mogu poslužiti kao izvrstan primjer svim ostalim stanovnicima zemlje u brizi za okoliš.

Vladimir Štarkelj, predsjednik Zelene akcije Mičevec, on je uz pomoć drugih udruga i sa župnikom Josipom Kidjemetom uspio osnovati i Caritas,uz pomoć Zagrebačke banke uspjelo kupiti 40 prostornih metara drva za ogrjev. Tako je drva za zimu dobilo 13 siromašnijih domaćinstava. Uz to, Štarkelj je uz još sedam autora, napisao knjigu »Povijest Mičevca«, koja bi svjetlo dana trebala ugledati u ožujku iduće godine. 

Kako bi u svom djelovanju bili što djelotvorniji, Mičevčani su osnovali Forum građana.

Prema pisanim podacima u programima smotri folklora u Zagrebu, još prije II svjetskog rata, nalazimo da je pjevački zbor Ogranka seljačke sloge «Klas» iz Mičevca nastupio na II seljačkoj pjevačkoj smotri 7. lipnja 1936. godine. Tom prilikom članovi ogranka izveli su pjesme «Oj djevojko, da si moja» i «Do te, polje, oral bude». Ogrank je osnovan 1936. godine i broji je 42 člana. Osnivači i članovi Ogranka seljačke sloge 

Folklorne grupe često nastupaju na smotrama gardova: Zagreba, Velike Gorice, Karlovca, Zeline i Križu. 2001. godine društvo nastupa u Italiji u Rimu na trgu Piazza Navona. 

Povodom međunarodne godine volontera društvo je organiziralo koncert u Mičevcu u Hrvatskom domu na kojem nastupa nekoliko društava sa područja grada Velika Gorice.

Također, društvo je pokretač mnogih drugih aktivnosti te je tako iste godine organiziralo i izložbu «Mičevec u 20 stoljeću» na kojem su bile prikazane fotografije raznih udruga i pojedinih istaknutih mještana. Izložba je imala za cilj sačuvati od zaborava najznačajnija događanja u Mičevcu u 20 stoljeću.

U Mičevcu djeluje i nogometni klub Klas koji je na pragu da uđe u prvu županijsku ligu čime se stanovnici posebno ponose.

U njemu je naprosto sve zeleno, svi se brinu za svoje selo i za dobrovit cijele zajednice u kojoj žive što doprinosi ljepoti krajolika.

Eksterni linkovi
----------------

***Mičevec*** na Wikimedijinoj ostavi
Neobalne države: 42 (zeleno) i dvije dvostruko okovane drugim neobalnim državama (purpurno)
**Neobalna država** je suverena država koja je u potpunosti okružena kopnom, ili čije obalne regije leže u zatvorenim vodama. Trenutno ima 48 takvih država diljem svijeta, uključujući četiri koje su tek djelomično priznate. Samo dvije, Bolivija i Paragvaj u Južnoj Americi, leže izvan Afrike-Evroazije (Stari svijet).

Po nepisanom pravilu, neobalne države okovane kopnom imaju stanovite političke i ekonomske poteškoće koje nemaju one države koje imaju pristup otvorenim vodama. Zbog ovoga razloga su razne države tijekom povijesti pokušavala dobiti pristup moru u raznim ratovima i sukobima. 

Ovisno o stupnju razvoja, jezičnim barijerima i drugim faktorima, neobalne države mogu ali i ne moraju imati ekonomske nedostatke. Neke povijesno duge neobalne države imaju visok životni standard i bogatstvo (Švicarska, Luksemburg, Lihtenštajn, koji svi zadržavaju neutralnost radi političke koristi). Većina je ipak klasificirana kao neobalne države u razvoju. Devet od dvanaest država koje bilježe najniži indeks ljudskog razvoja su neobalne države.

Izvori
------

1. ↑  Paudel, R. C. (2012). „Landlockedness and Economic Growth: New Evidence". *Growth and Export Performance of Developing Countries: Is Landlockedness Destiny?*. Canberra, Australia: Australian National University. str. 13–72.
2. ↑  Faye, M. L.; McArthur, J. W.; Sachs, J. D.; Snow, T. (2004). „The Challenges Facing Landlocked Developing Countries". *Journal of Human Development* **5** (1): 31–68 [pp. 31–32]. DOI:10.1080/14649880310001660201.
Primjer kontinuiranog opterećenja na gredu (na primjer snijeg).
 Prikaz konzole i elastične linije uslijed savijanja.
Konzola opterećena silom *F* na slobodnom kraju.
**Opterećenje** ili **teret**, u mehanici, su sve sile i momenti sila koji djeluju na neko tijelo u promatranome trenutku. Tako na primjer, na nekoj konstrukciji, opterećenje može biti posljedica djelovanja različitih tereta, sila u osloncima (ležajevima), vlastite težine, snijega, vjetra i slično. U proračunima se pretpostavlja, već prema geometrijskoj raspodjeli, da su sile opterećenja raspodijeljene po određenoj dužini (N/m), po plohi (N/m2) ili po obujmu (N/m3). Ako je ta raspodjela na malom djeliću tijela, te kada je moguća zamjena raspodijeljenih sila jednom rezultantnom (na primjer vlastita težina u težištu tijela), tada se pretpostavlja da sila djeluje u točki, što olakšava proračune (takozvane koncentrirane sile). Pod aktivnim opterećenjem podrazumijevaju se sile koje su u početku proračuna poznate, dok su preostale sile i momenti, izazvani aktivnim opterećenjem, reaktivni (na primjer reakcije u osloncima i ležajevima). 

S obzirom na trajanje, opterećenje može biti stalno, promjenljivo i povremeno. Stalno opterećenje ne mijenja se tijekom vremena. Promjenljivo se obično modelira nekom matematičkom funkcijom (na primjer sinusoidalnom kod rada strojeva) ili se smatra slučajnim (stohastičkim), kao što je dodatno opterećenje vozila na neravnim cestama, naleti vjetra nejednolike jačine na građevine i drugo. Povremeno opterećenje javlja se u vremenskim razmacima. Primjeri su za takva opterećenja prolaz vlaka preko mosta, povremeno opreterećenje dijelova dizala, dijelova radnih strojeva i slično. Za ocjenu čvrstoće konstrukcije mjerodavno je ukupno najnepovoljnije opterećenje, koje se u nekom trenutku može pojaviti.

Izvori
------

1. ↑   **opterećenje**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2015.
Arena u Puli. Prizemna etaža podignuta je u tehnici opus quadratum, dok su više etaže podignute u tehnici opus isodomum
**Opus quadratum** je prastara tehnika zidnoga veza od obrađenih, kvadratnih kamenih blokova, često jednake visine, a ponekad i slične jednake dužine. 

U Evropi ta se tehnika najprije javlja na tlu današnje Grčke, te je često i rado bila korištena, osobito prigodom gradnje fortifikacija. 

Riječ je zapravo o tehnici koja nasljeđuje kiklopsko zidanje gotovo posve neobrađenim masivnim kamenim blokovima, te poligonalno zidanje koje je njegov neposredni slijednik.

Najraniji zidovi u opusu reticulatumu u pravilu su podignuti od masivnih, „megalistkih" kamenih blokova.
U početku pojedini blokovi nemaju do kraja dorađen kvadratni oblik. Sljubnice su često kose, pa mnogi blokovi imaju gotovo trapezoidni oblik. Stoga često pojedini blokovi unutar istog reda ne naliježu do kraja jedan uz drugi. Redovi su obično približno jednake visine, što je posljedica uslojenosti kamenih sedimenata u obližnjim kamenolomima, iz kojih je „bran" kamen. Zato često nije bilo potrebno obrađivati gornju i donju površinu kamenih blokova.
Ukoliko je ovakav zid imao dva lica, ona su u početku, dok su se zidovi gradili u suho, gradili *diatonima*, masivnim dugim poprečno postavljenim kamenim blokovima.

U kasnijim fazama razvoja ove tehnike sljubnice bivaju sve pravilnije, i na koncu posve ravne, okomite. 
S vremenom blokovi bivaju sve pomnije obrađeni, pravilniji i manji. Tokom 4. vijeka pne. je, na primjer, na tlu istočne obale Jadrana, odnos visine i dužine pojedinačnih kamenih blokova često 1:5, dok je do Trajanovog vremena kod većine blokova taj odnos 1:1.

Tokom naprednijih faza razvitka ove tehnike, tzv. „manira", obično se detaljno obrađuju samo rubovi pojedinog kamenog bloka, tehnikom anatiroze, koja blokovima s ispupčenom, rustičnim središnjim dijelom daje efekt, grubosti i snage, osobito prikladan za gradnju fortifikacija. 

U gradnji najreprezentativnijih zdanja, korištena je međutim u pravilu tehnika gradnje savršeno oblikovanim, posve pravilnim kamenim kvadrima, koju Vitruvije spominje pod nazivom opus isodomum.

Bilješke
--------

1. ↑  Suić 1974. 106.-107.;Müller/Vogel 1999. 31.
2. ↑  Suić 1976. 109.
3. ↑  Suić 1976. 107.
4. ↑  Suić 1976. 110.
5. ↑  Suić 1976. 107. 109.
6. ↑  Vitruvije, 42.

Izvori
------

* Vitruvije - Marcus Vitruvious Pollio: Deset knjiga o arhitekturi, preveo Matija Lopac, Sarajevo, 1990. str. 41.-46.

Literatura
----------

* Stipčević 1964. - Aleksandar Stipčević: Opus, Enciklopedija likovnih umjetnosti, sv. 3, Zagreb, 1964. str. 597.
* Müller/Vogel 1999. - Werner Müller; Gunther Vogel: Atlas arhitekture 1, preveo Milan Pelc, Zagreb, 1999. str. 31. 60. 61.
* Suić 1976 - Mate Suić: Antički grad na istočnoj obali Jadrana, Zagreb, 1976. str. 106.-110.