recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Miroslav Kravar** (Šibenik, 6. april 1914 — 14. januar 1999) hrvatski lingvist, klasični filolog, prevodilac, redovni profesor klasične filologije Filozofskog fakulteta u Zadru i slavistike na univerzitetima u Frankfurtu i Bonu. Dopisni član Slovenske akademije znanosti i umetnosti od 23. maja 1985.
Od 1940. bavi se naučnim radom u lingvistici, klasičnoj metrici modernih jezika, povremeno i književno–kritičkim temama. Prevodio je s ruskoga stručna i književna dela. Otac akademika Zorana Kravara.

Život i rad
-----------

Osnovnu školu i klasičnu gimnaziju završio u Šibeniku, klasičnu filologiju i hrvatskosrpski jezik na Filozofskom fakultetu u Zagrebu (1932–1936). Radi naučnog usavršavanja boravio na Sorboni i École des hautes études u Parizu (1937–1938). Radio najpre kao suplent i profesor Klasične gimnazije u Splitu (1939–1944). Posle rata, tokom kojeg je bio zatvaran od talijanskog okupatora zbog sumnje da sarađuje s Narodno–oslobodilačkim pokretom, radi kao profesor ruskog jezika na Visokoj pomorskoj školi u Splitu (1945), potom u istoj Školi u Zagrebu (1945–1949 i 1952–1956), a kraće i u Klasičnoj gimnaziji u Zagrebu (1950–1952). Doktorat stekao radom *Vidska vrijednost oblikâ latinskoga glagola* na Sveučilištu u Zagrebu 1955. Od 1956. radi kao izvanredni profesor za klasičnu filologiju tek osnovanog Filozofskog fakulteta u Zadru, kojemu postaje prvi dekan (1956–1959). Redovni profesor postaje 1961. Od 1968. radi kao profesor slovenske lingvistike prvo na Univerzitetu u Bonu potom u Frankfurtu.
Spoljni saradnik Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti od 1962. i član Société de Linguistique de Paris od 1938. Bio je aktivan učesnik mnogih međunarodnih naučnih skupova u Londonu, Ljubljani, Rimu, Šibeniku, Bukureštu, Pragu, Bonu, Skoplju, Bolonji, Dubrovniku. 

Bio je među osnivačima časopisa *Radovi* Filozofskog fakulteta u Zadru (1960– ), čiji je urednik bio za lingvističko–filološki razdeo.

Sarađivao je u lingvističkim časopisima *Jezik* (Zagreb), *Rad Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti* (Zagreb), *Filologija* (Zagreb), *Živa antika* (Skoplje), *Zbornik Matice srpske za filologiju i lingvistiku* (Novi Sad), *Razprave* (Ljubljana), *Slavistična revija* (Ljubljana), *Radovi* (Zadar), *Slavistische Studien*, *Zeitschrift für slavische Philologie* (Hajdelberg), *Romanitas* (Rio de Žaneiro), *Jahrbuch des Marburger Universitätsbundes* (Marburg).

Opus
----

Knjige

* *Gramatika ruskoga jezika*, Zagreb, 1948.
* *Pitanja glagolskog vida u latinskom jeziku*, Skoplje, 1980.
* *Srpsko-hrvatski jezik na pločama: izgovor i intonacija s recitacijama* (tekst i komentar sa Stjepanom Ivšićem, tekst čita Pavao Cindrić), Zagreb, 1955.

Prevodi

* I. M. Tronski, *Povijest antičke kniževnosti*, Zagreb, 1951.
* Leonid Soboljev: *Slavuj*, *U staroj gradini*, *Brijač Leonard*

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 42253371
* LCCN: n88083391
* ISNI: 0000 0003 8514 5016
* GND: 1172361312
* BNF: cb12707521p (podaci)
* CONOR.SI: 20291683
* NSK: 000010847

 |
U elektromagnetizmu i srodnim poljima, **gustina struje** je električna struja po jedinici površine poprečne sekcije. Ona se definiše kao vektor čija magnituda je električna struja po jedinici površine poprečnog preseka. U SI jedinicama, gustina električne struje se izražava u amperima po kvadratnom metru. Ona se obiležava sa J:

J = I / S [A/m²]
Iz prethodne formule može se izvesti sledeći obrazac:

J = I / r2π (kroz kružni poprečni presek)
Ovaj parametar je veoma značajan kod postavljanja i projektovanja električnih instalacija. Gustina struje obično je data standardom. Tako na primer:

* 1,5 mm2 - su bakreni provodnici koji se koriste za manje struje kod električnih instalacija, uglavnom za rasvjetu. Maksimalna struja koja se može propustiti kroz ovaj provdnik je 20 A.
* 2,5 mm2 - (Cu) koriste se takođe u kućnim instalacijama. Uglavnom za utičnice. Maksimalna struja koja se može propustiti kroz ovaj provodnik je 25 A. Kod aluminijumskih provodnika struja je do 20 A.
* 4,0 mm2 - Cu 35 A, a Al do 25 A.

Kod transformatora situacija je nešto dugačija gustina struje je konstantna i iznosi J=2.5 A/mm2.

Vidi još
--------

* Gustoća električnoga naboja

Spoljašnje veze
---------------

* A short explanation of the current density
**Julije pl. Makanec** (Sarajevo, 19. rujna 1904. – Zagreb, 7. lipnja 1945.), hrvatski političar, filozof i pisac.

Školovao se u Osijeku i Bihaću, te studirao filozofiju na Zagrebačkom sveučilištu i doktorirao 1927. godine. Službovao je kao gimnazijski profesor u Petrinji i mnogim drugim mjestim u Hrvatskoj, te po kazni u Leskovcu (Srbija). 

Godine 1941. na mjestu je načelnika Bjelovara. Tu je odigrao važnu ulogu u Bjelovarskom ustanku 8. travnja 1941. Nakon pobune Hrvata u jugoslavenskoj vojsci proglasio je »uskrsnuće hrvatske države«. 

Nakon uspostave ustaške vlasti, služi kao stožerni pobočnik u Ustaškom stožeru Bilogora (Bjelovar). Od 1942. bio je pročelnik za duhovni odgoj u Ustaškoj mladeži. U ožujku 1943. bio je imenovan izvanrednim profesorom filozofije na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. U jesen 1943. postaje ministar narodne prosvjete. Pisao je knjige u svojoj struci, te bio suradnik raznih časopisa i novina. 

U travnju 1945. zarobili su ga Britanci u Austriji s grupom drugih visokih dužnosnika NDH. Izručen je vlastima Demokratske federativne Jugoslavije. U kratkom procesu 6. lipnja pred Vojnim sudom II. armije Jugoslavenske armije osuđen je na smrt, te idući dan smaknut.
**Haron iz Lampsaka** (starogrčki: ) bio je starogrčki logograf, tj. jedan od jonskih historiografa "koji su pisali ono što se pripoveda" (λόγος = "pripovest"). Tertulijan navodi da je Haron bio stariji od Herodota, a *Suda* kaže da je bio sin Pitoklov i da je živeo (γενόμενος) tokom grčko-persijskih ratova, tačnije za vreme Darija Velikog u 79. olimpijadi (oko 464. pne.), no, kako je Darije umro 485. pne. izneta je teorija da broj ξθ' u *Sudi* treba čitati οθ', što bi značilo da je vrhunac Haronovog stvaralaštva padao u 69. olimpijadu (oko 504. pne.). U svakom slučaju, 464. pne. još uvek je bio živ, budući da Plutarh kaže da je Haron u svom delu pisao o Temistoklovom bekstvu u Persiju 465. pne. Pausanija kaže da se Haronov otac zvao Pitej.

Dela
----

*Suda* spominje ova Haronova dela: *Etiopske povesti* (Αἰθιοπικά), *Persijske povesti* (Περσικά, 2 knjige), *Helenske povesti* (Ἑλληνικά, 4 knjige), *O Lampsaku* (Περὶ Λαμψάκου, 4 knjige), *Libijske povesti* (Λιβυκά), hronika *Lakedemonski pritani ili arhonti* (Πρυτάνεις ἢ Ἄρχοντες οἱ τῶν Λακεδαιμονίων), *Osnutak gradova* (Κτίσεις πόλεων, 2 knjige), *Kritske povesti* (Κρητικά, 3 knjige) s opisom zakona koje je uveo Minos, te *Plovidba iza Heraklovih stubova* (Περίπλους ὁ ἐκτὸς τῶν Ἡρακλείων στηλῶν). *Persijske povesti* možda su predstavljale nastavak *Persijske historije za Darija* (Τὰ κατὰ Δαρεῖον Περσικά), koju je napisao Dionisije iz Mileta, savremenik Hekatejev, što bi značilo da je u tom delu Haron opisivao i događaje koje je sam doživeo: jonski ustanak i sukobe s Persijancima do svoga vremena.

Atenej spominje i i jedno delo pod naslovom *Lampsačke međe* (Ὅροι Λαμψακηνῶν), ali su moderni filolozi izneli tezu da ispravno čitanje tu glasi ὧροι, odnosno da je naslov bio *Lampsački letopisi* i da se radilo o književno obrađenoj hronici piščevog zavičaja: o osnivanju kolonije, za koje je, kao kod mnogih takvih osnivanja, bila vezana jedna ljubavna povest, te o borbama naseljenika sa starosedelačkim stanovništvom, a sve popraćeno i historijom drugih naseobina u okolini Propontide i Helesponta.

Literatura
----------

* Đurić, Miloš N. (1990). *Istorija helenske književnosti*. Beograd: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva.
* Elder, Edward (1867), „Charon (3)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
Ovo je članak o krunskom princu dinastije Tang. Za lik iz romana *Rub vode* v. Li Zhong (Rub vode).

**Li Zhong** (李忠) (643 – 6. januar 665), kurtoazno ime **Zhengben** (正本), formalno **Princ od Yana** (燕王), bio je krunski princ kineske carske dinastije Tang. Bio je najstariji sin cara Gaozonga (Li Zhi) a krunskim princom je imenovan 652. iako mu majka nije bila tadašnja carica Wang. Nakon što je caricu Wang godine 655. smijenila carica Wu (Wu Zetian), Li Zhong je postao trn u njenom oku te je 656. prisiljen mjesto krunskog princa prepustiti Li Hongu, sinu nove carice. Nakon što je kancelar Shangguan Yi 664. bezuspješno pokušao nagovoriti cara Gaozonga da smijeni caricu Wu i zbog toga bio pogubljen, Li Zhong je degradiran u običnog pučanina i smješten u kućni pritvor, pod optužbom za zavjeru. Oko godine 665. car Gaozong je naredio Li Zhongu da izvrši samoubistvo. Status princa mu je priznat tek nakon smrti carice Wu, i to od strane njegovog polubrata cara Zhongzonga.

Preci
-----

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | 16. Li Bing, Vojvoda Ren od Tanga |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | 8. Car Gaozu |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | 17. Vojvotkinja Dugu |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | 4. Car Taizong |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | 18. Dou Yi, vojvoda od Shenwua |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | 9. Carica Taimushunsheng |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | 19. Princeza Xiangyang od Sjevernog Zhoua |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | 2. Car Gaozong |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | 20. Zhangsun Si |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | 10. Zhangsun Sheng |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|   | 5. Carica Wendeshunsheng |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | 22. Gao Jingde ili Gao Mai |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | 11. Supruga Gao |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|   | 1.  **Li Zhong**  |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|   | 3. Supruga Liu |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|

Izvori
------

1. ↑  兩千年中西曆轉換

* *Knjiga Tanga*, vol. 86. Arhivirano 2007-10-11 na Wayback Machine-u
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 81. Arhivirano 2008-02-19 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 199, 200, 201.
**Glow by J.Lo** je parfem od Jennifer Lopez za žene. Slogan "Fresh.Sexy.Clean" označava - *Fresh* (narandža, grejfrut, neroli), *Sexy* (ruža, sandalovo drvo, amber), *Clean* (jasmin, vanila, mošus, perunika). Kad su se oni pomješali, nastao je parfem Glow by J.Lo.

Bočica je duga, tanka i providna te oko nje ima narukvica na kojoj piše "J. Lo".

Lista parfema Jennifer Lopez
----------------------------

Do sada, Lopez je izdala 18 parfema:

01. edt *Glow* (2002)

02. edp *Still* (2003)

03. edt *Miami Glow* (2005)

04. edp *Live* (2005)

05. edt *Love at First Glow* (2006)

06. edp *Live Luxe* (2006)

07. edt *Glow After Dark* (2006)

08. *Glow Shimmer + Glow After Dark*

09. edp *Deseo* (April 2008)

10. edt *Deseo Forever* (April 2008),

11. edt *Deseo for Men* (Septembar 2008)

12. edp *Live Platinum* (jesen/ zima 2008), 

13. edt *Sunkissed Glow* (Februar 2009), 

14. edt *My Glow* (Oktobar 2009), 

15. edt *Blue Glow* (Februar 2010), 

16. edt *Love & Glamour* (Maj 2010), 

17. edt *L.A. Glow* (Jesen 2010)

18. *Love & Light* (2. julu 2011.)

O parfemu
---------

Glow je prvi parfem JLo koji je bio adresiran auditoriji od 16-25 godina. Glow je postao nevjerovatno popularan i već prve godine dobital od njegove prodaje je premašio 100 miliona dolara, što je podstaklo druge zvijezde da počnu proizvoditi svoje mirise. Osnovne note Glow su: neroli, ružičasti grejpfrut, ruža, sandalovina, amber, mošus, jasmin, iris i vanilija. JLo je željela da zadrži u parfemu miris čiste ljudske kože. Zaista parfem miriše veoma čisto, čak sapunjasto sa puderastom notom u tragu. Glow je kreirao Louise Turner 2002.

| * p
* r
* u
**Jennifer Lopez** |
| --- |
| 
Diskografija **·**  Videografija **·**  Filmovi **·**  Nagrade i nominacije |
| Studijski albumi | *On the 6* **·**  *J.Lo* **·**  *This Is Me... Then*  **·**  *Rebirth*  **·** *Como ama una Mujer* **·**  *Brave* **·**  *Love?* |
| Remiks albumi | *J to tha L–O!: The Remixes* |
| DVD-ovi | 
*Feelin' So Good* **·**  *Let's Get Loud* **·**  *The Reel Me* |
| Koncertne turneje | 
*Let's Get Loud* **·**  *Jennifer Lopez & Marc Anthony En Concierto* |
| Filmovi | 
*My Little Girl* **·**  *Nurses on the Line: The Crash of Flight 7* **·**  *My Family* **·**  *Money Train* **·**  *Jack* **·**  *Blood and Wine* **·**  *Selena* **·**  *Anaconda* **·**  *U Turn* **·**  *Out of Sight* **·**  *Antz* **·**  *The Cell* **·**  *The Wedding Planner* **·**  *Angel Eyes* **·**  *Enough* **·**  *Maid in Manhattan* **·**  *Gigli* **·**  *Jersey Girl* **·**  *Shall We Dance?* **·**  *Monster-in-Law* **·**  *An Unfinished Life* **·**  *Bordertown* **·**  *El Cantante* **·**  *Feel the Noise* **·**  *The Back-up Plan* |
| TV emisije | 
*In Living Color* **·**  *Second Changes* **·**  *South Central* **·**  *Hotel Malibu* **·**  *Will & Grace* **·**  *How I Met Your Mother* **·**  *American Idol* |
| Srodni članci | 
Glow by J.Lo **·**  JLO by Jennifer Lopez **·**  Nuyorican Productions **·**  *DanceLife* **·**  *Como ama una Mujer* |
**Kiffa** ili **Kifa** (arapski: كيفه) je grad na jugu Mauritanije od 50,206 stanovnika.

Geografija
----------

Kiffa leži u sahelskoj oazi na trasi mauritanske magistrale Route de l’Espoir, udaljena od glavnog grada Nouakchotta oko 600 km prema istoku.

Historija
---------

Kifu su osnovali vojnici francuske kolonijalne vojske (njih osamdesetak) komandanta Arnaulda koji su se 1906. povlačili iz Malija. Svoj logor su već iduće 1907. odlučili utvrditi. Nakon tog je i guverner kolonije podigao svoju rezidenciju pa je naselje dobilo i 
administrativnu ulogu.

Život u Sahelu je izuzetno težak, jer stalno nedostaje vode kako ljudima tako i za stoku. To teško stanje i opće siromaštvo djelomično nastoji ispraviti bivša metropola Francuska koja je najavila uz pomoć Evropske Unije izgraditi modernu hibridnu termoelektranu vrijednu 23.8 miliona eura. 
Uz to *Francuski institut* (Alliance Française) koji ima filijalu u mjestu školuje dosta djece.

Transport
---------

Pored ceste Route de l’Espoir Kifa je povezana sa svijetom i malim aerodromom (IATA: KFA, ICAO: GQNF).

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Mauritania*" (engleski). City population. Pristupljeno 15.11.2018.
2. ↑  „*Kiffa fête ses 100 ans !*" (francuski). Carrefour de la République Islamique DE Mauritanie. Pristupljeno 15.11.2018.
3. ↑  „*France and Mauritania*" (engleski). France Diplomatie. Pristupljeno 15.11.2018. [*mrtav link*]
4. ↑  „*Kiffa Airport*" (engleski). Great Circle Mapper. Pristupljeno 15. 11. 2018.

Vanjske veze
------------

***Kiffa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Kiffa fête ses 100 ans !* (`en`)
**Jakvinta od Barija**(Iaqinta) ili **Jakvinta Dukljanska** je bila kraljica Duklje od 1081. godine, pa sve do njene smrti. Upamćena je kao loš vladar. Prema Ljetopisu popa Dukljanina imala je jak uticaj na svog muža, Bodina. Naime natjerala ga je da ubije Branislava, brata Bodinovog. Imala je uticaj i na ostatak Vojislavljevića, a najveća prepreka joj je bio Branislav. Bodin se zbog toga što je ubio Branislava kajao, i nakraj ga sahranio kako mu priliči. Popovi su sve do sahrane osuđivali Bodina zbog ubitstva Branislava. Jakvinta je nastavila da vlada i nakon smrti Bodina. Kada je Mihalj Vojislavljević došao na vlast, brzo je bio i zbačen. Razlog je bio Jakvintina zloba, i umjesto Mihala postavljen je za vladara Dobroslav. Ubrzo se Dobroslav, koji je radio u korist Jakvinte, a naprotiv sebi, našao u okovima jer je bio zloban prema narodu. Na vlast je došao, potom Vladimir. Vladimira je ubila napitkom. U ubistvu Vladimira sudjelovali su i neki velikani koji su bili protiv raškog kneza Vukana. Na kraju je došao i vladar Đorđe koji se borio protiv Branislavljevih sinova. Đorđe je vodio rat sa njegovim sinovima, a sin Grubeša ga je zbacio i ubio, a Jakvintu uhvatio i poslao u Carigrad gdje je i umrla.
|  |
| --- |
| **Liaoning**Liáoníng Shěng |
| 

|  |
| --- |
| Liaoning u državi. |
| **Država** |  Kina |
| **Upravni oblik** | pokrajina |
| **Službeni jezik** | kineski |
| **Glavni grad** | Shenyang |
| **titula\_vladara** | Chen Zhenggao |
| **Površina** | 151.000 km² |
| **Stanovništvo** | 43.746.323 |
| **Gustoća** | 290 stanovnika na km² |
| **Web stranica** | www.ln.gov.cn/ |

 |

**Liaoning**, čita se **Ljaoning** (kineski: 辽宁省), je jedna od 23 kineske pokrajine na sjeveroistoku zemlje, u centralnom dijelu nekadašnje Mandžurije..

Geografija
----------

Pokrajina Liaoning graniči sa sjevera s kineskom pokrajinom Jilin, s istoka sa Sjevernom Korejom, s juga sa Žutim morem, s jugoistoka s pokrajinom Hebei, te sa sjeverozapada s Autonomnom regijom Unutrašnjom Mongolijom.

Glavni grad Liaoninga je Shenyang (nekadašnji Mukden) koji se nalazi u sredini pokrajine. Prema podacima iz 2010. pokrajina ima 43,746.323 stanovnika. Liaoning ima površinu od 151.000 km², koji se da podijeliti na tri cjeline; gorje na zapadu, nizinski dio u sredini i brda na istoku.

Gorje na zapadu proteže se duž granice sa Autonomnom regijom Unutrašnjom Mongolijom. Središnji dijelom Liaoninga dominira dolina rijeka Liao i Daliao s njihovim pritokama. Istočnim dijelom pokrajine dominiraju masivi Čanbajšanj i Ćianšanj koji se protežu sve do Žutog mora gdje formiraju poluotoka Liaodong. U tom dijelu nalazi se i najviši vrh Huabozi (1336 m).

Klima
-----

Po Köppenovoj klasifikaciji klime Liaoning ima kontinentalno-monsunsku klimu s vrućim kišnim ljetima, kad padne najviše kiše i sušnim ostatkom godine. Na Liaoning padne prosječno od 440 do 1130 mm oborina godišnje.

Privreda
--------

Pokrajina Liaoning je jedna od industrijskih najrazvijenijih kineskih pokrajina još od kraja 19. vijeka kad su Japanci počeli investirati u tadašnju Mandžuriju, kasniju marionetsku državu Mandžukuo. BDP pokrajine je 2011. iznosio 348 milijardi dolara odnosno 7788 USD po glavi stanovnika.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Liaoning*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 07. 01. 2013.

Vanjske veze
------------

***Liaoning*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice pokrajine Liaoning (`zh`)
* *Liaoning* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

| * p
* r
* u
Administrativna podjela  Narodne Republike Kine |
| --- |
| Pokrajine: | 
* Anhui
* Fujian
* Gansu
* Guangdong
* Guizhou
* Hainan
* Hebei
* Heilongjiang
* Henan
* Hubei
* Hunan
* Jiangsu
* Jiangxi
* Jilin
* Liaoning
* Qinghai
* Shaanxi
* Shandong
* Shanxi
* Sichuan
* Tajvan1
* Yunnan
* Zhejiang

 |  |
| Autonomne regije: | 
* Guangxi
* Unutrašnja Mongolija
* Ningxia
* Tibet
* Xinjiang

 |
| Općine pod direktnom upravom: | 
* Peking
* Chongqing
* Šangaj
* Tianjin

 |
| Specijalne administrativne regije: | 
* Hong Kong
* Macau

 |
| 1 Svojata Narodna Republika Kina, ali njom trenutno upravlja Republika Kina (Tajvan). V. također Politički status Tajvana. |
Za ostale osobe s istim imenom, v. Lucius Calpurnius Piso Caesoninus.
**Lucije Kalpurnije Pizon Cezonin** (*Lucius Calpurnius Piso Caesoninus*, 1. vijek pne.) bio je rimski političar iz vremena kasne Republike, najpoznatiji kao tast Julija Cezara.

Bio je otac Cezarove posljednje supruge Kalpurnije Pizonis (*Calpurnia Pisonis*). Imao je i sina Lucija Kalpurnija Pizona poznatog kao "Pontifeks".

Godine 58. pne. za vrijeme svoje konzulske službe zajedno je sa svojim kolegom Aulom Gabinijem (*Aulus Gabinius*) sklopio ugovor s Publijem Klodijem (*Publius Clodius*) kako bi uklonili Marka Tulija Cicerona. Pizonova nagrada bila je provincija Makedonija kojom je upravljao od 57. pne. do početka 55. pne. kada je opozvan s tog položaja. Pizonov opoziv bio je možda posljedica Ciceronova nasilnog napada u Senatu tijekom njegova govora *De provinciis consularibus* (*O provincijskim konzulima*).

Cezar spominje svoga punca u svojim Galskim komentarima. Pizonovog djeda, također nazvanog L. Kalpurnije Pizon, ubili su isti Gali koje je Cezar kasnije pokorio.

Na svom povratku Pizon se obratio Senatu braneći se, ali mu je Ciceron odgovorio s grubim i pretjeranim vrijeđanjem poznatim kao *In Pisonem* (*Protiv Pizona*). Pizon je objavio pamflet na način ponovnog pomirenja, dovršivši ovu raspravu. Ciceron je možda bilo strah izvesti punca Julija Cezara pred sud. Pri izbijanju građanskog rata Pizon je ponudio svoje usluge kao posrednik. Ipak, kada je Cezar umarširao u Rim, napustio je grad protestirajući. Pizon nije otvoreno zagovarao Gneja Pompeja Velikog, već je ostao neutralan, pa nije izgubio Cezarovo poštovanje.

Nakon Cezarova ubojstva Pizon je inzistirao na strogom provođenju Cezarovih odredaba, sukobivši se u jednom trenutku s Markom Antonijem. Naposljetku, postao je jedan od Antonijevih pristaša, te se spominje kako je sudjelovao u poslanstvu k Antonijevom logoru kod Mutine, s ciljem stvaranja ponovne pomirbe s Oktavijanom.

Vjeruje se da je bio vlasnik 'Vile papirusa' kod Herkulaneuma.

Maksima *fiat justitia, ruat coelum* ("Nek bude pravda, makar se nebo srušilo"), koju je upotrijebio Lord Mansfield u slučaju Jamesa Somersetta i Ferdinand Habsburški, pripisuje se Pizonu.

Više informacija
----------------

* Antički Rim
* *De provinciis consularibus*
* *Fiat justitia ruat caelum*
* Julije Cezar
* *In Pisonem*
* Marko Antonije
* Vila papirusa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Gaius Julius Caesar i Marcus Calpurnius Bibulus**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno sa Aulom Gabinijem*  58. pne. | Slijedi: **Publius Cornelius Lentulus Spinther i Quintus Caecilius Metellus Nepos Iunior**  |
**Planina Lu** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Lúshān*, Gan: Lu-san), također u drevna vremena poznata i kao "Kuanglu" (匡庐), je planina smještena u sjevernom dijelu provincije Jiangxi (江西) u jugoistočnoj Kini, odnosno jedna od deset najpoznatijih planina u Zemlji. Ima ovalni oblik i duga je oko 25 km i široka 10 km; sjeverno od nje se nalaze grad Jiujiang (九江市) i rijeka Yangtze (长江), na jugu grad Nanchang (南昌) te jezero Poyang (鄱阳湖) na istoku. Najviši vrh je Dahanyang (大汉阳峰) sa1474 m nadmorske visine, a planina ima preko stotinjak vrhova koji su obično prekriveni oblacima 200 dana u godini. Zahvaljujući svojom impresivnom izgledu, postala je nacionalni park, a od 1996. i UNESCO-v lokalitet Svjetske baštine, te služi kao popularno turističko odredište.

Galerija
--------

* Svitanje na LushanuSvitanje na Lushanu
* Nebeska spiljaNebeska spilja
* Grad GulingGrad Guling
* Zgrada Meliu, bivša rezidencija Chiang Kai-shekaZgrada Meliu, bivša rezidencija Chiang Kai-sheka
* stara crkvastara crkva
* stara crkvastara crkva
* Jezero LulinJezero Lulin
* Hram DonglinHram Donglin
* Akademija Spilje Bijelog jelenaAkademija Spilje Bijelog jelena
* Dvorište Akademije Spilje Bijelog jelenaDvorište Akademije Spilje Bijelog jelena

Koordinate: 29°34′21″N 115°58′24″E﻿ / ﻿29.57250°N 115.97333°E﻿ / 29.57250; 115.97333

Izvori
------

***Lushan*** na Wikimedijinoj ostavi

Eksterni linkovi
----------------

1.    

2.
**Lucije Emilije Lepid Paul** (*Lucius Aemilius Lepidus Paullus*, 1. vijek pne.) je bio rimski političar iz doba prijelaza Republike u Carstvo, najpoznatiji kao brat trijumvira Marka Emilija Lepida.

Političku karijeru je započeo kao pristaša Cicerona i protivnik Pompeja, a sudjelovao je u razbijanju Katilinine zavjere. Godine 59. pne. je služio kao kvestor, godine 56. pne. kao edil, a godine 53. pne. kao pretor. Godine 50. pne. je preuzeo dužnost konzula, i to upravo u vrijeme kada je eskalirao sukob između Senata i Julija Cezara. Za razliku od svog kolege Gaja Marcela Mlađeg, Lucije je podržao Cezara, primivši od njega mito, s kojim je kasnije financirao izgradnju Bazilike Emilije.

Iako je podržavao Cezara, Lucije je pokazao manje razumijevanja za njegove pristaše okupljene u Drugom trijumviratu. Zbog toga ga je vlastiti brat osudio na smrt. Na dan pogubljenja su mu vojnici dozvolili da pobjegne. Lucije se od smrti spasio pobjegavši na Istok kod Marka Junija Bruta i drugih ubica Julija Cezara. Nakon bitke kod Filipa je Lucije od pobjedničkih trijumvira zatražio i dobio pomilovanje, te ostatak života proveo u izbjeglištvu u Mitileni.

Njegov istoimeni sin je služio kao konzul 34. pne.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Marcus Claudius Marcellus i Servius Sulpicius Rufus**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno sa Gajem Klaudijem Marcelom Mlađim*50. pne. | Slijedi: **Lucius Cornelius Lentulus Crus i Gaius Claudius Marcellus Maior**  |
**Lucije Kornelije Cina** (lat. *Lucius Cornelius Cinna*, umro posle 43. st. e.), nazvan **Mlađi** da bi ga se razlikovalo od njegova oca istoga imena, bio je rimski političar. 

Cina je bio učesnik Lepidovog ustanka (77. godine st. e.). Nakon toga priključio se Kvintu Sertoriju u Hispaniji, a zatim mu je bilo dozvoljeno da se vrati u Rim zajedno sa svim ostalim Lepidovim pristalicama *(Lepidani)*, o čemu je verovatno 70. godine bio donet poseban zakon *(lex Plautia)*. Cinin je povratak dodatno pomogao njegov zet Julije Cezar. Ipak, po Sulinim zakonima još uvek mu je bilo zabranjeno da obavlja javne dužnosti, pa je na položaj pretora došao tek 44. godine st. e. nakon što je 49. godine Cezar vratio puna građanska prava sinovima proskribovanih Rimljana. 

Kao pretor pokazivao je simpatije prema republikanskom uređenju, a nakon što je iskazao svoje odobravanje Cezarovog ubistva bio je napadnut dok je išao ka senatu, ali ga je spasao kasniji trijumvir Marko Emilije Lepid. Kasnije iste godine odbio je da preuzme na upravu provinciju koju mu je ponudio Marko Antonije. Otprilike u to vreme oženio se Pompejevom kćerkom. Proskribovan je 43. godine st. e. i verovatno je ubrzo potom i ubijen.
**Hans-Adam II, Knez Lihtenštajna** (Johannes (Hans) Adam Ferdinand Alois Josef Maria Marko d'Aviano Pius von und zu Liechtenstein; rođen 14. februara 1945. u Zürichu), je trenutno vladajući, odnosno 15. knez Lihtenštajna. On je sin kneza Franza Josepha (1906-1989) i njegove supruge grofice Georgine von Wilczek (1921-1989). Također nosi titule ***vojvode od Troppaua i Jägerndorfa, grof od Rietberga***. Neposredno po muškoj liniji potječe od samo trojice od prethodnih četrnaest kneževa Lihtenštajna, te od jednog (kao i od dvojice ranije navedenih) po majčinoj liniji.

Ovlasti
-------

Knez Lihtenštajna se od ostalih suvremenih evropskih monarha razlikuje po izuzetno velikim ovlastima; godine 2003. je s toim svrhom referendumom izglasan Hans-Adamov prijedlog izmjene ustava. Izmjene su također uključike i tzv. republikansku opoiju, kojom je Knezu zabranjeno stavljati veto na bilo kakava zakonski prijedlog s ciljem uspostavljanja republike. Uz to je župama koje čine Kneževinu priznato pravo na otcjepljenje. Knet Hans-Adam je prijetio da će se s porodicom preseliti u Austriju ako referendum ne prođe. Usprkos protivljenja bivšeg premijera Marija Fricka, prinčev prijedlog je na referendumu prihvaćen od birača. Republikanska opcija u ustavu je, zapraco, pojačala osobni uticaj Kneza s obzirom da u ovoj monarhistički orijentiranoj državi Knez može lako koristiti posrednu prijetnju vlastitom ostavkom kako bi parlament i birače naveo da odobre politiku po njegovoj volji.

Dana 15. augusta 2004. knez Hans-Adam II je formalno predao svakodnevne poslove državne uprave svom sinu Princu Aloisz kako bi započeo tranziciju prema novoj generaciji. Hans-Adam formalno ostaje na mjestu državnog poglavaea.

Izvori
------

1. ↑  Liechtenstein prince wins powers BBC News Online, 16. mart 2003. pristup 29. decembar 2006.
2. ↑  Country profile: Liechtenstein - Leaders BBC News, 6. decembar 2006. pristup 29. decembar 2006.



***Hans-Adam II, knez Lihtenštajna*** na Wikimedijinoj ostavi
**MUL.APIN** je zbirka astronomskih zapažanja koja se tiče mnogih važnih aspekata babilonske astrologije. Tekst navodi imena 66 zvijezda i konstelacija, te daje brojne idikacije kao što su izlazak, silazak i datumi kulminacije, a temeljem kojih se može rekonstruirati babilonska zvjezdana karta.

Vjeruje da su brojna sazvježda navedena na tim pločicama poslužile za katalog Eudoksa iz Knida. Sredinom 2000-ih astrofizičar Brad Schaefer analizirao je podatke i ustanovio da su se pločice odnosile na astronomska zapažanja u oblasti Assura oko godine 1370. pne. Njegova analiza Eudoksovih podataka pokazuje i da su se drevi grčki astronomi koristili istim podacima. 

Najstarija trenutno otkrivena kopija teksta je datirana u godinu 686. pne. ali većina naučnika vjeruje da je tekst sastavljen između 1400. i 1100. pne.  Najkasnije kopije Mul-Apina su datirane oko 300. pne.

Bilješke
--------

1. ↑   Mul.Apin edited by Hunger & Pingree, page 9. Raniji naučnici kao Papke i Van der Waerden spominjali su godinu 2300. pne. što su kritizirali Hunger & Pingree navodeći godinu 1000. pne.

Izvori
------

* "The Origin of the Greek Constellations": Bradley Schaefer; Scientific American, November 2006
* "The Latitude and Epoch for the Origin of the Astronomical Lore in MUL.APIN": Bradey E. Schaefer; 2007, AAS/AAPT Joint Meeting, American Astronomical Society Meeting 210, #42.05

Eksterni linkovi
----------------

* Explanation of MUL.APIN tablets by Gary D. Thompson Arhivirano 2007-10-21 na Wayback Machine-u
* "The Mul.Apin Tablets" by Dr. Shepherd Simpson
* Star lists of Mul.Apin and their locations by Gavin White
**Li Yuanji** (李元吉) (603 – 2. jul 626), formalno **Princ La od Chaoa** (巢剌王), češće poznat kao **Princ od Qija** (齊王), nadimak **Sanhu** (三胡), bio je kineski carski princ iz dinastije Tang. Bio je sin osnivača dinastije cara Gaozua (Li Yuan). KJada se stvorilo intenzivno suparništvo između njegove starije braće - krunskog princa Li Jianchenga i Li Shimina - stao je na stranu Li Jianchenga i zagovarao drastične mjere protiv Li Shimina, uključujući fizičku likvidaciju. Godine 626. je Li Shimin, plašeći se da će ga Li Jiancheng i Li Yuanji stvarno ubiti, postavio zasjedu kraj Kapije Xuanwu nedaleko od carske palače u kojoj su oba brata ubijena. Nakon toga je car Gaozu, plašeći se daljneg krvoprolića, prepustio prijestolje Li Shiminu koji je zavladao kao car Taizong.

Izvori
------

1. ↑  Datumi incidenta kod Kapije Xuanwu je bio četvrti dan šestog mjeseca *Wude* ere, što odgovara 2. julu 626. prema Academii Sinici..

* *Knjiga Tanga*, vol. 64. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 79. Arhivirano 2008-02-19 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 183, 184, 185, 187, 188, 189, 190, 191, 192.
Piridin je heterociklično jedinjenje čiji heteroatom je azot.
U oraganskoj hemiji, **heteroatom** (od antičkog grčkog *heteros*, različit, + *atomos*) je svaki atom koji nije ugljenik ili vodonik. Obično se ovaj termin odnosi na atome koji zamenjuju ugljenik u molekulskim strukturama. Tipični heteroatomi su azot, kiseonik, sumpor, fosfor, hlor, brom, i jod.

U opisu proteinske strukture, specifično u fajl formatu Proteinske banke podataka, heteroatomski record (HETATM) označava atom koji pripada malom molekulu (npr. kofaktoru) umesto biopolimernog lanca.

Literatura
----------

1. ↑  Senda Y (2002). „Role of the heteroatom on stereoselectivity in the complex metal hydride reduction of six-membered cyclic ketones". *Chirality* **14** (2-3): 110-20.
2. ↑  Cheves Wallin. „The Role of Heteroatoms in Oxidation, Oxidation of Organic Compounds, Chapter 13". *Advances in Chemistry* **75**: 166–173.
3. ↑  „Atomic Coordinate Entry Format Version 3.2". wwPDB. October 2008. Arhivirano iz originala na datum 2011-08-14. Pristupljeno 2014-04-02.

Spoljašnje veze
---------------

Potraži značenje riječi ***Heteroatom*** u   
W(j)ečniku, slobodnom rječniku.

* Žurnal - Heteroatom Chemistry
**Dinastija Hessen-Kassel** (njemački: *Haus Hessen*) je ime srednjovjekovne njemačke dinastije, čiji je član 
Frederik I (rođen kao Friedrich od Hessen-Kassela) vladao Švedskom od 1720. do 1751.

Historija
---------

Osnivač dinastije bio je Heinrich I. od Hessena koji je 1264. postao grof Hessena.

Friedrich se popeo na švedski tron ženidbom za sestru švedskog kralja Karla XII - Ulriku Eleonoru. Kad je Karl XII umro - 1718. na tronu ga je nasljedila Ulrika Eleonora, koja nije dugo vladala, jer je već 1720. abdicirala u korist svog muža.

Od 1866. grofovi od Hessena su i izborni kneževi (kurfürsten) 
Svetog rimskog carstva i vladaju sve do 1918. kao Veliki vojvode (großherzog) Hesensko-Darmstadtskom grofovijom.

Izvori
------

1. 1 2   „*Frederick (I)*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 23. 09. 2015.

Vanjske veze
------------

* *Landgraves of Hesse family* na portalu Genealogy Arhivirano 2010-01-09 na Wayback Machine-u (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Hessen-Kassel (dinastija)** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Kaznena ekspedicija** je naziv za vojnu ili policijsku akciju koja za cilj nema uspostavljanje neposredne kontrole nad nekim područjem, odnosno sprovođenje zakona nad pojedincima, nego odmazdu nad širom zajednicom čiji su članovi počinili nedopustive radnje, odnosno odvraćanje članova te iste zajednice od činjenja tih nedopustivih radnji u budućnosti. 

Kaznene ekspedicije mogu imati razne oblike - od najblažih, koji se uglavnom svode na demonstraciju vojne moći, preko pljenidbe ili uništavanja imovine, stoke, poljoprivrednih usjeva, nastambi te zarobljavanja ili nasumičnog ubijanja članova neke teritorijalne ili plemenske zajednice, a što u najtežim oblicima može eskalirati u genocid.

Kaznene ekspedicije su kroz najveći dio historije predstavljale jedini način na koji su pojedine države mogle održavati vlast nad dijelovima svoje teritorije, pogotovo ako su te teritorije zbog raznih geografskih okolnosti bile nepristupačne. Klasični primjer su pohodi koje su drevna azijska carstva poduzimala protiv nomadskih naroda kako bi zaustavile pljačkaške pohode preko svojih granica. U 19. vijeku kaznene ekspedicije postaju jedno od sredstava međunarodne politike, odnosno njima velike sile uspostavljaju uticaj i vlast nad manjim državama koristeći razne incidente čija su žrtva vlastiti građani kao povod za vojne akcije. Najspektakularniji primjer predstavlja sarajevski atentat koji je Austro-Ugarskoj trebao poslužiti kao povod za "kaznenu ekspediciju" protiv Kraljevine Srbije 1914. godine.

Kaznene ekspedicije, odnosno akcije kojima bi se takvima mogle okarakterizirati, pojavljuju se i u suvremeno doba. Tako je američki predsjednik Bill Clinton godine 1993. naredio bombardiranje Iraka zbog navodnog atentata koji su pripadnici iračke obavještajne službe pripremali na njegovog prethodnika Georga H. W. Busha.

Kaznene ekspedicije unutar vlastitih granica su, pak, danas rijetkost, jer se u pravilu protive pozitivnim propisima neke države, ali se primjenjuju neformalno. Kao primjer se navode akcije brazilske policije protiv narko-bandi u favelama.

V. također
----------

* Vojna ekspedicija

Napomene
--------

Literatura
----------

* Gordon, Leonard (1965). „Japan's Abortive Colonial Venture in Taiwan, 1874"". *The Journal of Modern History* **Vol. 37** (No. 2): pp. 171–185. DOI:10.1086/239635.
* Stowell, Ellery Cory (1921). „Intervention in International Law". Washington, D. C.: J. Bryne & Co.. str. 41–42.
**Kazincbarcika** je grad na sjeveroistoku Mađarske od 27,487 stanovnika.

Kazincbarcika administrativno podpada pod Županiju Borsod-Abaúj-Zemplén u kojoj je treći grad po veličini nakon Miskolca i Ózda.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kazincbarcika leži u kotlini rijeke Sajó, udaljena 20 km sjeverno od Miskolca.

Historija
---------

Kazincbarcika kao što samo ime sugerira je sintagma nastala spajanjem imena nekoliko naselja u prvim godinama nakon Drugog svjetskog rata i poletne izgradnje socijalizma.

Najstarije od njih *Sajókazincot* prvi put je dokumentirano 1240. Ono je sve do 19. vijeka bilo tipično selo u kojem su se ljudi bavili poljoprivredom. Promjene su nastupile nakon 1850. kad je otvoren rudnik ugljena.

Drugo značajno naselje *Felsőbarcika*, nastalo ujedinjenjem Donje i Gornje Barcike, ostalo je i nadalje pravo selo bez obzira na rudnik, sve dok u ranim 1920-im nije podignuta velika termoelektrana, koja je privukla puno radnika.

Ta dva naselja formalno su se ujedinila 1947. pod imenom *Sajókazinc*, a već 1948. je promjenjeno ime naselja u Kazincbarcika. 
Novo naselj je 1954. dobilo status grada, te iste godine je kooptirano i selo *Berente*, pa je grad postao veći za 11.000 stanovnika. Osnivanjem kemijskog kombinata Borsod 1960-ih koji je privukao puno novih radnika grad je 1970-ih dosegao 30.000 stanovnika.

Nakon propasti socijalizma krajem 1980-ih i grad se počeo osipati, jer je kriza prvo zahvatila rudarstvo, a nakon tog i industriju, pa su ljudi ostali bez posla. Kulminacija tog kriznog procesa je bila 2000. kad se odvojio Berente u kom se nalazi kemijski kombinat Borsodi Vegyi.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka, Burgkirchen an der Alz
* Bugarska, Dimitrovgrad
* Poljska, Knurów
* Slovačka, Revuca
* Rumunjska, Sânnicolau Mare
* Poljska, Świdnica
* Ukrajina, Tjačevo

Privreda
--------

I danas je najveći poslodavac kemijska industrija jedino što to nije nekadašnji socijalistički kombinat već kompanija - *BorsodChem*, danas u 100 % vlasništvu kineskog koncerna Wanhua.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Borsod-Abaúj-Zemplén" (engleski). City population. Pristupljeno 02. 05. 2016.
2. 1 2 3 4 5  „*Kazincbarcika*" (engleski). Kazincbarcika. Pristupljeno 02. 05. 2016.
3. ↑  „*Twin Towns*" (engleski). Kazincbarcika. Pristupljeno 02. 05. 2016.

Vanjske veze
------------

***Kazincbarcika*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Kazincbarcike* (`hu`)
Karta središnjih jezera
**Zivaj** je slatkovodno jezero u Etiopiji, udaljeno oko 170 km južno od glavnog grada Adis Abebe, na granici Regije Oromija i Regije Južnih naroda, narodnosti i etničkih grupa.

Geografske osobine
------------------

**Jezero Zivaj** je jedno od slatkih jezera Doline velike rasjeline, leži na 1,636 metara nadmorske visine.
Grad Zivaj leži na zapadnim obalama jezera. Jezero dobija vodu od dviju glavnih pritoka; sa zapada od rijeke Meki te sa istoka od rijeke Katar, istjek ima preko rijeke Bulbar u jezero Abijata. Sliv jezera iznosi 7025 km².

Jezero ima 5 otoka; Debre Sina, Galila, Ptičji otok te najpoznatiji otok Tulu Gudo na kojem se nalazi manastir, u kojem se po legendi u 9. vijeku čuvao Kovčeg Saveza.

Flora i fauna jezera
--------------------

Pored jezera Zivaj živi puno ptica i dosta nilskih konja. Jezero je bogato ribom, godišnje se izlovi 2,454 tona što iznosi oko 83% održivog izlova.

Jezero Zivaj i njegova okolica dom su plemena Gurage. Po etiopskom predanju za vrijeme velike muslimanske invazije na Etiopiju koju je vodio adalski Imam Granj, kršćansko stanovništvo izbjeglo je na otoke jezera. Njih su vremenom potpuno okružili i na taj način potpuno izolirali Oromci koji su se naselili oko jezera. Kad je car Menelik II zauzeo krajem 19. vijeka kraj oko jezera, ustanovio da su otočani zadržali svoju kršćansku vjeru i brojne stare rukopise.

Izvori
------

1. ↑  Robert Mepham, R. H. Hughes, and J. S. Hughes, *A directory of African wetlands*, (Cambridge: IUCN, UNEP and WCMC, 1992), str. 158
2. ↑  "Information on Fisheries Management in the Federal Democratic Republic of Ethiopia" Arhivirano 2008-02-28 na Wayback Machine-u (januar 2003.)
3. ↑  Paul B. Henze, *Layers of Time: A History of Ethiopia* (New York: Palgrave, 2000), str. 113, 152
Ovo je članak o vladaru države Zapadni Liang. Za službenika dinastije Tang, v. Li Zhongyan.

**Li Xun** (李恂) (? -421), kurtoazno ime **Shiru** (士如), bio je posljednji vladar kineske države Zapadni Liang. Na vlast je došao godine 420. naslijedivši brata Li Xina, poginulog u sukobu sa državom Sjeverni Liang i njenim vladarom Juqu Mengxunom. Održao se samo nekoliko mjeseci u gradu Dunhuang (敦煌, suvremeni Dunhuang u provinciji Gansu) prije nego što je, suočen sa uspješnom opsadom Sjevernog Lianga, izvršio samoubistvo. Juqu Mengxun je poslije toga pobiti njegovu porodicu, označivši tako kraj države Zapadni Liang.

Izvori
------

* *Knjiga Jina*, vol. 87.
* *Knjiga Weija*, vol. 99.
* *Historija Sjevernih dinastija*, vol. 100.
* *Anali Proljeća i Jeseni Šesnaest kraljevstava*, vol. 8.
* *Zizhi Tongjian*, vol. 119.

| Kineska carska porodica |
| --- |
| Prethodi:**Li Xin** | **Vojvoda Zapadnog Lianga**420–421 | **Dinastija završena** |
| **Vladar Kine (oblast Dunhuang)**420–421 | Slijedi:**Juqu Mengxun od Sjevernog Lianga** |
**Jezero Orestijada** (grčki: Λίμνη Ορεστιάδα) ili **Kostursko jezero** (makedonski: Костурско Езеро) nalazi se u Prefekturi Kastorija na zapadu Periferije Zapadne Makedonije , na sjeverozapadu Grčke. 

Grci to jezero zovu *Jezero Orestida*) i *Jezero Kastorija*.

Geografske karakteristike
-------------------------

Jezero leži na 630 metara nadmorske visine  i ima površinu od 28 km² i zapreminu od 120 miliona m3 vode. Jezero je dugo 7,5 km, a široko 5,4 km, prosječne dubine oko 4 m (maksimalne 8,5 m). Poluotok Kastorija (na kome leži grad Kastorija dijeli jezero u dva dijela.

Jezero Orestijada je prirodno glacijalno jezero koje se formiralo prije 10 miliona godina, koje dobija vode od devet rječica i potoka, a izlijeva se u najdužu grčku rijeku Aliakmon. Prosječna temperatura jezerske vode je 15 °C, a maksimalna ljetna 22 °C .

Jezero je dobilo ime po gorskim nifmama Oreadama. Pored brojnih bizantskih crkava u samom gradu Kastoriji, u blizini jezera nalazi se poznati bizantski manastir iz 11. vijeka *Bogorodica Mavriotica* (grčki: Παναγία Μαυριώτισσα, Panagia Mavriotisa) i rekonstruirano neolitsko naselje Dispilio, iz 6. milenija pne. u kome je nađena Ploča iz Dispilija 1992.

Izvori
------

1. ↑  „The Prefecture of Kastoria". Arhivirano iz originala na datum 2012-02-11. Pristupljeno 2010-10-31.
2. 1 2  N. T. Skoulikidis, I. Bertahas, T. Koussouris: The environmental state of freshwater resources in Greece (rivers and lakes), Environmental Geology, Izdanje 36, brojevi 1–2, novembar 1998.

Eksterni linkovi
----------------

* Λίμνη  (`el`)
**Klabava**, negdje i **Klabavka**, rijeka je u Češkoj, pritoka Berounke. Naziv je dobila po mjestu Klabavka, gdje i izvire. Protječe 
Plzeňskim krajem 51,2 kilometar do mjesta Chrást, gdje se ulijeva u rijeku Berounku.

Ukupna površina porječja Klabave iznosi 373 četvornih kilometara, a prosječni istjek kod ušća 2,1 kubnih metara u sekundi.

Budući da ima vrlo varljivi vodeni režim, koji se brzo povećava u vrijeme oborina, za regulacija protoka vode i vodostaja izgrađena je brana iznad sela Klabava, u blizini samog izvora. Od 1956. do 1959. zbog čestih poplava, čehoslovačka vlada dala je izgraditi dva paralelna tunela za izmjenu smjera toka rijeke. Svaki tunel bio je dimenzija 5 × 5 metara i duljine 1.500 metara.

Izvori
------

* Větvička, Václav, *Berounka, řeka bez pramene*, Naklada Jan Vašut, Prag, 2010. ISBN 978-80-7236-745-0

Vanjske veze
------------

### Web stranice

* (`cz`) Stanje vodostaja rijeka na području povijesne pokrajine Češke Arhivirano 2016-01-22 na Wayback Machine-u

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Klabava (rijeka)** |
Luigi Russolo intonarumori
**Luigi Russolo** (Portogruaro (Veneto, 30. 04. 1885. - Laveno-Mombello, 04. 02. 1947.), talijanski slikar i kompozitor, najpoznatiji kao pionir eksperimentalna muzika te nekonvencionalnog korištenja muzičkih instrumenata. Russolo se smatra jednom od vodećih ličnosti poratne muzičke avangarde.

Jedan je od inicijatora futurizma i njegov glavni teoretičar u slikarstvu. Uz Carla Carrà, Umberto Boccioni, Giacoma Ballu i Gina Severinija, supotpisnik je *Manifesta slikara futurista* (*Manifesto dei pittori futuristi*, 1910). Bio je antitradicionalist, njegove slike i kipovi izražavaju novu estetiku prostornog dinamizma, pokreta i brzine.

Manifesta
---------

* *L'arte dei rumori* (1913)
* *Al di là della materia* (1938, metafizikai írása)

Izvori
------

* Luciano Chessa Luigi Russolo, Futurist. Noise, Visual Arts, and the Occult. University of California Press, 2012. (`en`)
* Russolo életrajza, Allmusic (`en`)
* A kiáltvány és Russolo életrajza, Ubuweb (`en`)
* *Brockhaus–Riemann zenei lexikon*. Szerk. Boronkay Antal 3. köt. Budapest, 1985. Zeneműkiadó ISBN 9633305722 Uneseni ISBN nije važeći.

***Luigi Russolo*** na Wikimedijinoj ostavi
**Jezici Bosne i Hercegovine** je pojam koji pokriva sve jezike koji se koriste na tlu Bosne i Hercegovine. Bosna i Hercegovina je trojezična država gdje većina stanovništva govori jedan od tri službena jezika. Manjine koje žive u Bosni i Hercegovini koriste se svojim jezicima u međusobnoj komunikaciji.

Službeni jezici
---------------

Na teritoriji Bosne i Hercegovine službeni jezici su bosanski, hrvatski i srpski. Sva tri jezika su međusobno razumljiva i veoma slična, s obzirom na to da su zasnovani na istom (štokavskom) dijalektu. Službena pisma Bosne i Hercegovine su latinica i ćirilica. U FBiH nazivi jezika su "bosanski, hrvatski i srpski", dok su u RS-u ti nazivi "*jezik srpskog, jezik bošnjačkog i jezik hrvatskog naroda*". Bosanski Bošnjaci i bosanski Srbi koriste i ćirilicu i latinicu, dok bosanski Hrvati samo latinicu.

### Bosanski jezik

Bosanski jezik je maternji jezik Bošnjaka i jedan od tri službena jezika BiH. Osim u Bosni i Hercegovini, ovim jezikom se govori i u Srbiji, Crnoj Gori, Kosovu, Makedoniji i u bošnjačkoj dijaspori. U Bosni i Hercegovini postoji preko 2 miliona ljudi koji pričaju bosanski.

### Hrvatski jezik

Hrvatski jezik je maternji jezik Hrvata i jedan od tri službena jezika BiH. Osim u Bosni i Hercegovini, ovim jezikom se govori u Hrvatskoj, Vojvodini, Sloveniji, Crnoj Gori i dijelovima Mađarske. Procjenjuje se da oko 17% stanovnika Bosne i Hercegovine koristi hrvatski kao maternji.

### Srpski jezik

Srpski jezik je maternji jezik Srba i jedan od tri službena jezika BiH. Osim u Bosni i Hercegovini, ovim jezikom se govori u Srbiji, Hrvatskoj, Crnoj Gori i okolnim regijama. Procjenjuje se da trećina stanovništva Bosne i Hercegovine koristi srpski kao maternji.

Ostali jezici
-------------

Manjine u Bosni i Hercegovini, Romi, Albanci i Makedonci pričaju romski, albanski i makedonski respektivno. Od stranih jezika koriste se engleski, njemački i francuski, ali je engleski u najvećoj upotrebi.

Povezano
--------

* Bosna i Hercegovina
| **Liang Di** (梁帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Liang (梁, liáng) |
| Osobno ime: | Shidu (師都, shī dū) |
| Posthumno ime: | Nema |

**Liang Shidu** (梁師都) (? - 3. jun 628) je bio kineski ustanički vođa iz doba kolapsa dinastije Sui. Bio je oficir u vojsci cara Yanga od Suija kada je 617. digao ustanak te osvojio teritoriju u današnjem sjevernom Shaanxiju i zapadnom dijelu Unutrašnje Mongolije, proglasivši se carem Lianga. Teritoriju je uspio održati uz pomoć Istočnih Tujuea, ali se na kraju morao suočiti sa novostvorenom dinastijom Tang, čiji su carevi Gaozu i Taizong prethodno eliminirali sve suparnike te se okrenuli Liang Shiduu kao jednom od posljednjih gospodara rata koji nije priznavao njihovu vlast. Godine 628. su Istočni Tujuei pogođeni građanskim ratom, te je Liang Shidu ostao bez podrške. Kada je car Taizong pokrenuo pohod protiv Lianga, njegov rođak Liang Luoren (梁洛仁) ga je ubio i predao se dinastiji Tang. Sa Liang Shiduovom smrću je dovršen proces ujedinjenja, odnosno konsolidacije Kine pod vlašću dinastije Tang.

Izvori
------

1. ↑  兩千年中西曆轉換

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Car Yang od Suija**  |  **vladar Kine (Sjeverni Shaanxi/Zapadna Unutrašnja Mongolija)** 617–628 | Slijedi: **Car Taizong od Tanga**  |