recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Emil Bok** (rum. *Emil Boc*; ; 26. septembra 1966. u Rahitelu) je premijer Rumunije. Pre ove funkcije obavljao je dužnost gradonačelnika Kluž-Napoke, najvećeg grada u Transilvaniji. Bok je predsednik Demokratske-liberalne stranke, stranke čiji je član i predsednik Trajan Basesku. Početkom 2012. je najavio ostavku usled masovnih demonstracija protiv planova njegove vlade o privatizaciji zdravstva.

Biografija
----------

Emil je sin Ioana i Ane Bok, iz sela Rahitele u okrugu Kluž. Oženjen je Oanom, predavačem univerziteta od 1994. godine i imaju dve ćerke, Cezaru i Patriciju.

Politička karijera
------------------

Bok je ušao u politiku 2003. godine kada je izabran za izvršnog predsednika Demokratske stranke na predlog Trajana Baseskua. Njegov posao je bio da rukovodi identitetom stranke kako ne bi bila brkana sa Nacionalnom liberalnom strankom.

### Gradonačelnik Kluž-Napoke

Preuzeo je pociziju gradonačelnika Kluž-Napoke nakon što je na izborima 2004. pobedio ekstremno desničarskog kandidata Georga Funara koji je bio gradonačelnik prethodnih 12 godina. Na tim izborima Bok je zauzeo prvo mesto ispred Ioana Rusa iz Socijaldemokratske stranke i Georga Funara. Bok je osvojio 76,2% glasova i nije bilo potrebe za drugim krugom izbora.

### Premijer Rumunije

Nakon parlamentarnih izbora 2008. godine, Demokratsko liberalna stranka i Socijaldemokratska stranka su oformile koaliciju za stvaranje nove vlade. Predsednik Basesku je za mandatara prvobitno imenovao Teodora Stoložana ali se on povukao. Emil Bok je predložen 15. decembra a 22. decembra je i zvanično potvrđen od strane parlamenta za novog predsednika Vlade. U oktobru 2009. mu je izglasano nepovrenje a za mandatara nove vlade je predložen Lučijan Kroitoru. Ni Kroitoru nije dobio potrebnu podršku pa je za premijera predložen Liviu Negoita. Nakon reizbora Trajana Baseskua za predsednika, Emil Bok je ponovo predložen za mandatara.

Bok, čiji je mandat koincidirao sa globalnom ekonomskom krizom, je početkom 2012. podneo ostavku posle višesedmičnih demonstracija protiv planova njegove vlade o privatizaciji zdravstva.

Vanjske veze
------------

* Zvanična prezentacija premijera Rumunije Arhivirano 2010-01-16 na Wayback Machine-u
* Lična prezentacija Emila Boka Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Kalin Popesku-Taričeanu** | **Premijer Rumunije(2008.– ) (u ostavci)** | Nasljednik:' |

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Emil Boc** |


***Emil Boc*** na Wikimedijinoj ostavi
**Samuel "Sammy" Adjei** (Accra, 1. rujna 1980.) je ganski nogometni reprezentativac. Nadimak mu je "Sammy Barthez".

Igrao je u izraelskom M.S. Ashdodu. Tu je iz Gane prešao za 150.000 dolara, 15. rujna 2005. 
Trenutno, uz reprezentaciju brani i za ganski klub Accra Hearts of Oak SC.

Karijera
--------

15. rujna 2005. je otišao iz accranskog kluba Hearts of Oak za 150.000 dolara u izraelski klub Ashdod. Postao je nacionalni nogometni heroj nakon što je obranio jedanaesterac danskom reprezentativcu Jensenu. Jedan je od najvećih afričkih vratara. Do 2006. je bio standardni reprezentativac. Nakon toga je pao u drugi plan, jer su njegove male nekoncentriranosti prouzročile to da je primio previše pogodaka.

29. studenog 2008. se vratio u matični klub Accra Hearts of Oak SC. Pristao se vratiti u svoj matični klub Accra Hearts Of Oak SC. Lokalnim je novinama rekao da je pristao igrati za njih što bi moglo uvjeriti ganskog izbornika Milovana Rajevca da odustane od toga da ga umirovi u međunarodnoj reprezentativnoj karijeri.

Međunarodna karijera
--------------------

Bio je u sastavu izabranih ganskih reprezentativaca na Afričkom kupu nacija 2000. 2002. 2006. i 2008. godine i na SP-u u Njemačkoj 2006. godine.

Bio je prvi vratar Gane. Na turnirima Kupa afričkih nacija 2006. u Egiptu i na SP-u 2006. Branio je na jednom susretu kao zamjena kad se prvi vratar Richard Kingson ozlijedio.

24. ožujka 2007. je branio na prijateljskoj utakmici protiv Austrije u Grazu. Ozlijedio se u sudaru s austrijskim napadačem i moralo ga se odvesti u bolnicu. Richard Kingson ga je zamijenio. Adjeia se još jednom pozvalo u gansku reprezntaciju za Afrički kup nacija 2008. gdje je bio drugi vratar. Nakon toga se povukao iz reprezentacije, samo da bi kasnije bio ponovo pozvan za kvalifikacijsku utakmicu protiv Konga.

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2008-12-23. Pristupljeno 2011-10-15.
2. ↑  WM-Teilnehmer Ghana patzt gegen Nigeria

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Sammy Adjei** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

| * p
* r
* u
Sastav Gane  na  FIFA Svjetskom prvenstvu 2006. |
| --- |
| 1 Adjei • 2 Sarpei • 3 Gyan • 4 Kuffour • 5 Mensah • 6 Pappoe • 7 Shilla • 8 Essien • 9 Boateng • 10 Appiah (c) • 11 Muntari • 12 Tachie-Mensah • 13 Mohamed • 14 Amoah • 15 Paintsil • 16 Owu • 17 Quaye • 18 E. Addo • 19 Pimpong • 20 O. Addo • 21 Issah • 22 Kingson • 23 Dramani • Izbornik: Dujković | Gana |
**Kathryn Bolkovac** je bivša američka policajka hrvatskog porijekla, poznata po razotkrivanju korupcije unutar policijske monitorske službe UN u BiH nakon rata, odnosno upetljanosti njenih pripadnika u trgovinu ljudima i lanac prostitucije. 

Bolkovac, koja je prije toga bila radila kao policajka u Nebraski je u BiH došla kao zaposlenik američke privatne vojne kompanije Demokra, na temelju 15 miliona US$ vrijednog ugovora sa UN. Bolkovac je ubrzo otkrila kako se njeni kolege koriste uslugama prostitutki i primaju novac u zamjenu za zataškavanje djelatnosti organiziranog kriminala i trgovaca ljudima. Nakon što je kao zviždač o svemu tome obavijestila medije, Bolkovac je dobila otkaz; u UK je zbog toga podnijela tužbu protiv Demokra, a na kojoj je 2002. godine presuđeno u njenu korist. 

Slučaj Bolkovac je poslužio kao podloga za igrani film *The Whistleblower* iz 2010. godine, u kojoj je njen lik tumačila Rachel Weisz.

Vanjske veze
------------

* Kathryn Bolkovac's home page
* Interview with Kathryn Bolkovac by the *Christian Science Monitor*
* Interview with Kathryn Bolkovac by the Huffington Post
* Interview with Kathryn Bolkovac by NPR
* Interview with Kathryn Bolkovac by The Daily Beast
**Caulerpa taxifolia** je vrsta morske trave, odnosno alge, iz roda Caulerpa. Porijeklom je iz Indijskog okeana. Alga ima stabljiku koja se širi horizontalno iznad morskog dna, a iz ove stabljike rastu okomito paprati, čiji su listovi ravni poput tise, od koje dakle vrsta dobija ime "taxifolia" (rod tise je "Taxus"). Alga stvara veliku količinu otrovne hemikalije štetne za ribe i druge grabežljivce, za razliku od drugih biljaka koje proizvode različite štetne tvari ali u manjim količinama.Međutim,nije opasna po ljude.

To je jedna od dvije alge na popisu 100 najgorih svjetskih invazivnih vrsta prikupljenih u IUCN.

Još se ne zna način na koji je dospjela u Jadransko more, ali se zna da je u Sredozemno more puštena iz Okeanografskog muzeja u Monaku. U jadranskom podmorju prvi put je pronađena u okolini Hvara, a poslije i uz ostrva Rab i Krk. Prozvana je i algom ubicom jer na mjesto gdje se prihvati za podlogu stvara gusti sklop. Osobine alge caulerpe u Sredozemlju su drugačije od one u tropskim područjima: preživljava i na 7°C, raste i do 15 cm, otrovnija je i slično. Otrovne tvari koje ona luči smrtonosno djeluju na druge alge i manje morske organizme. S obzirom da smrtonosno djeluje na alge kao prvu kariku u prehrambenom lancu to dovodi do ugibanja i ostalih članova lanca ishrane. Caulerpa se prenosi sidrima, sidrenim lancima i mrežama stoga je na mjestima gdje je ona rasprostranjena potrebno spriječiti ribolov i sidrenje brodova. Zato što se *Caulerpa* razmnožava vegetativno uspješno se uklanja čupanjem, crnom folijom (postupak pri kojem se alga prekriva crnom folijom da bi joj se spriječio dolazak sunčeve svjetlosti koja joj je prijeko potrebna za fotosintezu, a samim tim i za život. U posljednje vrijeme njeno širenje pokušava se kontrolirati naseljavanjem morskog puža Elysia subornata, no on se teško održava u mediteranskom moru koje je za njega prehladno.

Izvori
------

* Peplow, M. 2005. "Algae create glue to repair cell damage", *Nature*
* "Start-up drills for oil in algae" by Martin LaMonica, *CNET News.com*, May 20, 2005, retrieved July 13, 2006
* Theodoropoulos, David. 2003. Invasion Biology: Critique of a Pseudoscience. pages 42,159. Avvar Books, Blythe, CA. 237 p. ISBN 0-9708504-1-7

***Caulerpa taxifolia*** na Wikimedijinoj ostavi
*Le printemps* (1902); autor: Benjamin Rabier
**Benjamin Rabier** (La Roche-sur-Yon, 30. decembar 1864 - Faverolles (Indre), 10. oktobar 1939) bio je francuski ilustrator i autor stripova, najpoznatiji kao autor logoa za francuski brend sira La vache qui rit, odnosno popularnog stripa za djecu *Gédéon*. Po struci je bio knjigovođa, a crtanjem se od 1889. do 1910. bavio u slobodno vrijeme. Francuski ilustrator Caran d'Ache mu je bio prijatelj i uzor.

Belgijski autor Hergé, znameniti tvorac Tintina, ga je navodio kao jednog od svojih uzora.

Vanjske veze
------------

***Benjamin Rabier*** na Wikimedijinoj ostavi

* Site consacré à Benjamin Rabier
* Le Musée de La-Roche-sur-Yon
* Benjamin Rabier Documentaire animé en financement participatif via Ulule

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 76321702
* LCCN: n50052409
* ISNI: 0000 0001 2140 0458
* GND: 119228661
* SUDOC: 027086984
* BNF: cb11920942p (podaci)
* NKC: xx0019691
* BNE: XX1335634

 |
**Jurij Andruhovyč** (Ivano-Frankivsk, 13. ožujka 1960.) je ukrajinski pisac, pjesnik, esejist i prevoditelj.

Život
-----

Poznat je u međunarodnim književnim krugovima, i zajedno sa Oleksandrom Irvanecom i Viktorom Neborakom osnovao je 1985. spisateljsku udrugu s intrigantnim i parodičnim nazivom Bu-Ba-Bu (ukr. Бурлеск-Балаган-Буфонада). 

Andruhovič je napisao niz poznatih djela, među njima pet novela, četiri kolekcije poezije, niz kratkih priča i dvije serije eseja. Posebno su poznata njegova djela Moskovijada (1993) i *Perverzija* (1997). Preveo je na ukrajinski jezik niz književnih djela sa engleskog, njemačkog, poljskog i ruskog. Povremeno piše za ukrajinske tjednike poput «Zerkalo nedeli». Jurij je otac također poznate književnice Sofije Andruhovič.

Priznanja
---------

Osim niza književnih nagrada, Andruhovič je za svoje briljantne eseje primio posebno priznanje Mirovnu nagradu »Erich Maria Remarque« grada Osnabrücka »zbog važnoga doprinosa otkrivanju gotovo nepoznatih predjela udaljene Europe«. Poznati roman Dvanaest prstena (2005.) nagrađen je Leipziškom književnom nagradom za europsko razumijevanje 2006. jer umjetničkom mješavinom mita i magije pripovijeda o »prestrojavanju jednoga društva u tranziciji i time usmjerava pogled Europljana na zaboravljeno središte kontinenta«. Djela Jurija Andruhoviča prevode se i objavljuju u Poljskoj, Kanadi, Sjedinjenim Američkim Državama, Njemačkoj, Mađarskoj, Austriji, Rusiji i Finskoj.
Hrvatski ukrajinist Damir Pešorda doktorirao je na na Filozofskom fakultetu u Zagrebu na temi  *Dva tipa ophođenja s književnom tradicijom (Komparativna analiza romana Dvanadcjat' obručiv J. Andruhovyča i Bolja polovica hrabrosti Ivana Slamniga*.

Povezano
--------

* Dmitro Pavličko
* Oksana Zabužko
* Serhij Žadan

Izvori
------

1. ↑  Izvještaji stručnih povjerenstava za odobrenje stjecanja doktorata znanosti izvan doktorskoga studija - Vijeće poslijediplomskih studija Filozofskoga Fakulteta Sveučilišta u Zagrebu

Vanjske veze
------------

***Jurij Andruhovič*** na Wikimedijinoj ostavi

* Jurij Andruhovyč Arhivirano 2009-04-17 na Wayback Machine-u
* Yuri Andrukhovych, The Canadian Institute of Ukrainian Studies (CIUS) Arhivirano 2010-06-08 na Wayback Machine-u
* Yuri Andrukhovych's acceptance speech for this year's Leipzig Book Prize for European Understanding ruffled feathers in Germany. (eng.)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 84215934
* LCCN: no97008479
* ISNI: 0000 0001 0993 8415
* GND: 124818145
* SUDOC: 078524059
* BNF: cb145413950 (podaci)
* BIBSYS: 15022424
* MusicBrainz: 6a1b1fba-1a18-46a7-b382-e2df0136e981
* NKC: js20020805371
* BNE: XX1395091
* CiNii: DA12370685
* CONOR.SI: 86937443
* NSK: 000251310

 |
**Joël Marc Abati** (Fort-de-France, Martinik, 25. travnja 1970.) umirovljeni je francuski rukometaš i bivši reprezentativac. Abati je igrao ili na poziciji desnog vanjskog ili na poziciji desnog krila, a trenutni klub mu je francuski Montpellier HB. 

Klupsku karijeru započinje u francuskom Saint-Michelu iz kojeg odlazi nakon godinu dana. Tada se seli u Levallois SC gdje također boravi godinu dana. Tada prelazi u USM Gagny, gdje provodi 3 godine prije odlaska u US Créteil, s kojim je 1997. osvojio Francuski kup. Nakon Francuske, Abati odlazi u Njemačku, u SC Magdeburg. U Magdeburgu provodi punih 10 godina tijekom kojih je skupio 302 nastupa i postigao 1394 pogotka. S Magdebrugom je osvojio i najviše titula. Godine 1999. osvojio je EHF-ov kup, kao i 2001. kada je postao i prvak Njemačke. Sljedeće godine osvaja Ligu prvaka, a posljednja osvojena titula mu je ona iz 2007. kada je ponovo osvojio EHF-ov kup.

Nakon uspješne karijere u Magdeburgu, Abati se vraća u Francusku, u Montpellier HB, gdje je igrao do 2009. godine, kada se povukao iz aktivnog rukometa.

Reprezentativni debi imao je 1995. protiv Bjelorusije. Za reprezentaciju je u 14 godina skupio 204 nastupa i postigao je 588 pogodaka. Nosio je broj 18. Iako se nakon OI 2008. gdje je sa Francuskom osvojio zlatnu medalju, povukao iz reprezentacije, na poziv izbornika Oneste odlučio je svoju karijeru završiti nastupom na SP-u 2009. gdje je također ovjenčan zlatnom medaljom. Još 2 zlatne medalje ima sa svjetskog prvenstva u Francuskoj 2001. i jednu sa europskog prvenstva u Švicarskoj 2006. a ima i 3 bronce, jednu sa europskog prvenstva u Norveškoj 2008. i dvije sa svjetskih prvenstava u Portugalu 2003. i Tunisu 2005. godine.

| * p
* r
* u
Sastav Francuske  na  IHF Svjetskom prvenstvu 2001. – 1. mjesto |
| --- |
| 
* 1 Gaudin
* 2 Fernandez
* 4 Dinart
* 5 G. Gille
* 6 B. Gille
* 8 Narcisse
* 9 Anquetil
* 10 Golić
* 11 Girault
* 12 Martini
* 13 Puigségur
* 16 Omeyer
* 17 Richardson
* 18 Abati
* 19 Cazal
* 20 Plantin
* Izbornik: Costantini

 | Francuska |


| * p
* r
* u
Sastav Francuske  na  Olimpijskim igrama 2008. – 1. mjesto |
| --- |
| 
* 2 Fernandez
* 3 Dinart
* 4 Burdet
* 5 G. Gille
* 6 B. Gille
* 8 Narcisse
* 11 Girault
* 12 Karaboué
* 13 Karabatić
* 14 Kempé
* 16 Omeyer
* 18 Abati
* 19 Abalo
* 21 Guigou
* 26 Paty
* Izbornik: Onesta

 | Francuska |


| * p
* r
* u
Sastav Francuske  na  IHF Svjetskom prvenstvu 2009. – 1. mjesto |
| --- |
| 
* 2 Fernandez
* 3 Dinart
* 5 G. Gille
* 8 Narcisse
* 9 Joli
* 12 Karaboué
* 13 Karabatić
* 14 Kempé
* 15 Junillon
* 16 Omeyer
* 18 Abati
* 19 Abalo
* 20 Sorhaindo
* 21 Guigou
* 22 Barachet
* 23 Bosquet
* 24 Ostertag
* Izbornik: Onesta

 | Francuska |



***Joël Abati*** na Wikimedijinoj ostavi
**László Zoltán Nagy** (Székesfehérvár, 3. ožujka 1981.) je mađarski rukometaš i bivši reprezentativac koji treutno igra za mađarski klub KC Veszprém, za kojeg je potpisao 2012. godine. Do tada, Nagy je igrao za SC Pick Szeged na početku karijere, da bi od 2000. čak 12 godina proveo u španjolskom klubu FC Barcelona Handbol. Osim što je s klubom osvojio nekoliko nacionalnih prvenstava i kupova te Ligu prvaka, Nagy je bio i kapetan kluba. Ipak, s klubom se nije rastao u najboljim odnosima zbog problema oko njegova transfera u Veszprém. 

Za reprezentaciju je nastupao u svim uzrastima, a za A vrstu je debitirao 1999. godine te je od tada jedan od najboljih i najvažnijih mađarskih igrača. Ipak, 2009. je objavio kako, zbog problema u reprezentaciji i savezu, ne želi više nastupati za reprezentaciju. Tokom sljedećih godina održano je nekoliko rundi pregovora između Nagyja i saveza, ali nijedna nije urodila plodom. Tokom tog razdoblja, govorkalo se i o tome kako bi Nagy mogao uzeti španjolsko državljanstvo i predstavljati tu zemlju na Olimpijadi 2012. na što je imao pravo zbog 12 godina boravka i tri godine neigranja za Mađarsku. Ipak, nakon što je prihvatio Veszprémov ugovor i odlučio se budućnost provesti u Mađarskoj, Nagy je konačno odbio španjolsku ponudu te se 2012. godine vratio u reprezentaciju. 

Njegov brat, Levente Nagy, golman je mađarskog prvologaša Kecskeméti SE te je imao nekoliko nastupa za reprezentaciju. Nagy je oženjen te sa suprugom Erikom ima jednu kći, Deboru, rođenu 2007. godine. 

| * p
* r
* u
Sastav Mađarske  na  Olimpijskim igrama 2012. – 4. mjesto |
| --- |
| 
* 3 Ilyés
* 5 Császár
* 6 T. Mocsai
* 8 Iváncsik
* 10 Harsányi
* 11 Putics
* 12 Fazekas
* 14 Pérez
* 16 Mikler
* 17 Laluska
* 19 Nagy
* 20 Gulyás
* 24 Vadkerti
* 24 Zubai
* 25 Schuch
* 66 Lékai
* Izbornik: L. Mocsai

 | Mađarska |
**Dean Heller** (10. 5. 1960. -) je američki političar koji u Senatu SAD zastupa državu Nevada. Član je Republikanske stranke.

Rođen je u gradu Castro Valley u Kaliforniji. Prije nego što je postao senator je od 1990. do 1994. služio kao zastupnik Skupštine Nevade, a od 1994. do 2006. kao državni sekretar Nevade. To je mjesto napustio kada je 2006. izabran za člana američkog Predstavničkog doma za 2. kongresni okrug Nevade. 

Na funkciju senatora stupio je 9. 5. 2011. nakon što ga je guverner Brian Sandoval imenovao na mjesto ispražnjeno ostavkom senatora Jima Ensigna. Heller je svoju senatsku funkciju potvrdio na općim izborima 2012. kada je tijesno pobijedio demokratsku protivkandidatkinju Shelley Berkley.

Njegovo trenutno prebivalište je grad Carson City. Ima suprugu i četvoro djece, a po religiji je mormon.

| Prethodnik | Dean Heller | Naslednik |
| --- | --- | --- |
| **John Ensign** | 

|  |
| --- |
|  **Senator SAD iz države Nevada  od 9. 5. 2011.** |

 | **trenutno na funkciji** |

Vanjske veze
------------

***Dean Heller*** na Wikimedijinoj ostavi

* Senator Dean Heller Arhivirano 2015-09-16 na Wayback Machine-u *official U.S. Senate site*
* Biography na *Biographical Directory of the United States Congress*
**Andrej Sergejevič Aršavin** (ruski: **Андрей Сергеевич Аршавин**; Sankt Peterburg, 29. svibnja 1981.) je umirovljeni ruski nogometaš i reprezentativac koji je posjednje igrao za FK Kaijrat. Aršavin je igrao na poziciji veznog napadača, no mogao je igrati i kao čisti napadač. Aršavin je najpoznatiji po svojoj tehnici, kontroli i viziji tijekom igre, te zbog toga jako često preuzima ulogu play-makera.

Od 2000. godine nastupa za Peterburški Zenit u kojem je uspješno osvajao prvo, druga i treća mjesta u Ruskoj ligi. Zenit je prvak bio 2007. godine, prvi put nakon 1984. (kada je još bila Sovjetska liga), a Aršavin je igrao u svih 30 utakmica, postigao 10 pogodaka i imao 11 aistencija tijekom te sezone. Kao profesionalac debitira na meču protiv Bredforda u polufinalu Intertoto kupa. U veljači 2009. prelazi u engleski Arsenal. Godine 2012. otišao je na polusezonsku posudbu u matični Zenit. Naredne godine vraća se trajno u Zenit, odakle 2015. odlazi u Kuban Krasnodar; nakon jedne odigrane sezone i samo osam nastupa, Aršavin odlazi u kazahstanski FK Kaijrat, s kojim je 2017. godine osvojio nacionalni kup i superkup. Umirovio se 2018. godine.

Za reprezentaciju je debitirao 17. svibnja 2002. protiv Bjelorusije, a već je 24. ožujka 2007. bio kapetan ruske momčadi protiv Estonije.

Izbornik Guus Hiddink pozvao ga je na EURO 2008. iako nije mogao igrati prve dvije utakmice zbog crvenog kartona. No, u trećem kolu, protiv Švedske, Aršavin je igrao i postigao drugi pogodak za Rusiju u 50. minuti, te je tako osigurao prolaz Rusiji u četvrtfinale. Na toj utakmici izabran je i za igrača utakmice. No, i u četvrtfinalnoj utakmici, u kojoj je Rusija porazila Nizozemsku s 3:1 nakon produžetaka, Aršavin je odigrao odličnu utakmicu, potigao pogodak i izabran je ponovo za igrača utakmice.

Eksterni linkovi
----------------

***Andrej Aršavin*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Sastav Rusije  na  UEFA Euru 2008. |
| --- |
| 1 Akinfejev • 2 V. Berezucki • 3 Janbajev • 4 Ignaševič • 5 A. Berezucki • 6 Adamov • 7 Torbinski • 8 Kolodin • 9 Sajenko • 10 Aršavin • 11 Semak (c) • 12 Gabulov • 13 Ivanov • 14 Širokov • 15 Biljaletdinov • 16 Malafejev • 17 Zirjanov • 18 Žirkov • 19 Pavljučenko • 20 Semšov • 21 Sičev • 22 Anjukov • 23 Bistrov • Izbornik: Hiddink | Rusija |

| * p
* r
* u
Sastav Rusije  na  UEFA Euru 2012. |
| --- |
| 1 Akinfejev • 2 Anjukov • 3 Šaronov • 4 Ignaševič • 5 Žirkov • 6 Širokov • 7 Denisov • 8 Zirjanov • 9 Izmailov • 10 Aršavin • 11 Keržakov • 12 A. Berezucki • 13 Šunin • 14 Pavljučenko • 15 D. Kombarov • 16 Malafejev • 17 Dzagojev • 18 Kokorin • 19 Granat • 20 Pogrebnjak • 21 Nababkin • 22 Glušakov • 23 Semšov • Izbornik: Advocaat | Rusija |
**Boris Mutić** (Karlovac, 31. listopada 1939. - Zagreb, 16. ožujka 2009.), dugogodišnji sportski novinar, reporter i komentator, član sportske redakcije Hrvatske radiotelevizije punih 45 godina.

Životopis
---------

Profesionalno se počeo baviti novinarstvom 1966. a od 1976. do 1986. bio je urednik sportske redakcije HRT-a. Izvještavao je sa čak 16 Olimpijskih igara, šest Svjetskih nogometnih prvenstava, osam svjetskih prvenstava u gimnastici i skijanju, te još dvadesetak europskih prvenstava raznih sportova. Dva mjeseca prije smrti sudjelovao je u prijenosu slalomskih utrka za Svjetski kup sa Sljemena.

Umro je 16. ožujka 2009. u Zagrebu.

Nagrade
-------

Boris Mutić je dobitnik brojnih nagrada:

* nagrada Hrvatskog zbora sportskih novinara za televizijsko novinarstvo (1996.),
* Zlatno pero Društva novinara Hrvatske za prijenos Olimpijskih igara u Atlanti (1997.),
* nagrada za životno djelo Hrvatskog zbora sportskih novinara (2000.),
* posebno priznanje Hrvatskog olimpijskog odbora za novinarski doprinos u promicanju sportskih vrijednosti (2004.).

Izvori
------

1. ↑  Preminuo Boris Mutić, sportnet.hr (sa hrt.hr), preuzeto 16. ožujka 2009.
2. ↑  „Nagrada HOO". Arhivirano iz originala na datum 2010-02-03. Pristupljeno 2009-03-19.
**Borislav Jovanović** (Danilovgrad, 16. listopada 1941), crnogorski pisac, pjesnik, esejist, književni kritičar.

Tijekom 1990-ih i kasnije Jovanović, kao utjecajni kolumnist dnevnog lista *Pobjeda* i *Crnogorskog književnog lista*, afirmirao je plejadu mlađih crnogorskih pisaca atrikulirajući ih kroz paradigmu "crnogorskog književnog urbaniteta" .

Smatra se *"najznačajnijim tumačem recentnih tokova crnogorske literarne prakse"* .

Bio je aktivni sudionik oštre javne borbe za ustavno priznanje crnogorskog jezika kao materinskog jezika Crnogoraca .

Svojim je člancima Jovanović doprinio demitologiziranju crnogorske kulturne i političke povijesti. Njegovi radovi o toj problematici su poglavito objedinjeni u knjigama *"Libroskopija"* (2002.)  i *"Crnogorski književni urbanitet"* (2005.).

Diplomirao je na Filološkom fakultetu u Beogradu. Član je *Crnogorskog društva nezavisnih književnika* i Matice crnogorske.

Kao pjesnik, Jovanović je dobitnik *Ratkovićeve nagrade*, najvećeg crnogorskog priznanja iz oblasti poezije za svoju zbirku pjesama *"Kenotaf"*
.

Autor je i nekoliko zbirki pjesama za djecu.

Važnija djela
-------------

* *"Starac i zvijezde"* (1979.)
* *"Staze"* (1983.)
* *"Amputacije"* (2001.)
* *"Libroskopija:Prikazi iz savremene crnogorske književnosti i istoriografije"* (2002.)
* *"Crnogorski književni urbanitet"* (2005.).
* *"Biblion:Crnogorska poezija devedesetih"* (2006.)
* *"Kenotaf"* (2006.)
* *"Okivanje Thanatosa"* (2010.)

Izvori
------

1. ↑  „Borislav Jovanović o "crnogorskom književnom urbanitetu"". Arhivirano iz originala na datum 2007-06-11. Pristupljeno 2007-06-11.
2. ↑  „U povodu tiskanja knjige Borislava Jovanovića "Biblion"". Arhivirano iz originala na datum 2011-09-26. Pristupljeno 2008-11-18.
3. ↑  Priopćenje Instituta za crnogorski jezik i jezikoslovlje[*mrtav link*]
4. ↑  Borislav Jovanović o prvoj tiskanoj "Istoriji Crne Gore" iz 1754.g.
5. ↑  Knjiga "Libroskopija" sa prikazima iz suvremene crnogorske književnosti i historiografije[*mrtav link*]
6. ↑  Izvješće o laureatu Ratkovićeve nagrade za 2006. godinu

Vanjske veze
------------

* Intervju Borislava Jovanovića dnevnom listu "Pobjeda" ((crn.))

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 26702780
* LCCN: n81056471
* ISNI: 0000 0001 1856 0362
* GND: 1137719702
* SUDOC: 086761382
* NKC: js2005312170

 |
Prof. dr. **Božidar Kovaček** (Bosanska /Kozarska/ Dubica, 8. VIII. 1930), redovni profesor Novosadskog univerziteta u penziji. Osnovnu školu pohađao je u Bosanskom Novom (1936-1938, 1939-1940) i u Subotici (1938-1939), a gimnaziju u Novom Sadu (1940-1949). Filozofski fakultet (grupa za jugoslovenske književnosti) završio je u Beogradu (1949-1954). Doktorirao je s tezom o Jovanu Đorđeviću na Filozofskom fakultetu u Novom Sadu (1963). Na istom Fakultetu radio je kao bibliotekar (1955-1957), zatim kao asistent (1957-1963), docent (1963-1970), vanredni profesor (1970). Predavao je narodnu književnost i opšti kurs historije jugoslovenskih književnosti do XX. vijeka. Bio je upravnik Biblioteke Matice srpske (1970-1975). Biran je za redovnog profesora (od 1980) novosadske Akademije umetnosti i njenog dekana (1976-1981). Predavao je historiju dramske književnosti i pozorišta. Naučne oblasti su mu historija srpske književnosti i kulture (posebno pozorišta) XVIII. i XIX. vijeka. Bavi se i komparativistikom.

Volonterski rad u Matici srpskoj: član saradnik od 1963, član Upravnog odbora od 1969, Izvršnog odbora od 1971, sekretar Odeljenja za književnost i jezik 1974-1983, predsjednik Temišvarskog odbora do 1999, potpredsjednik Matice 1982-1999, potom predsjednik. Osnivač i glavni urednik Matičinog naučnog časopisa *Zbornik za scenske umetnosti i muziku*. Predsjednik je Upravnog odbora Sterijinog pozorja i potpredsjednik Skupštine Vukove zadužbine.

Objavljivao je radove u četrdesetak publikacija, listova i časopisa.

---

Objavljene važnije knjige:

* *"Jovan Đorđević"*, 1964.
* *"Kritičari o Veljku Petroviću"* (koautor Draško Ređep), 1965.
* *"Matica srpska"*, fotomonografija (koautor Draško Ređep), 1967.
* *"Pisci Sente"* (koautor I. Seli), 1967.
* *"Prepiska između Jovana Đorđevića i Antonija Hadžića"*, 1973.
* *"Magaraševićev Letopis o Vuku i njegovoj poeziji"*, 1987.
* *"Pozorišno delo Joakima Vujića"* (koautori P. Marjanović, D. Mihajlović, D. Rnjak), 1988.
* *"Talija i Klio"*, 1991.
* *"Tekelijanumske istorije XIX veka"*, 1997.
* *"Srbi u Pešti marta 1848"*, 2000.
* *"Matica srpska - Szerb Matica 1826-1864"*, 2001.
* *"Matica srpska 1826-2001"*, 2001.
* *"Milutin Milanković i Matica srpska : nepoznata pisma njegova, prateće arhivalije i podaci"*, 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 84733241
* LCCN: nr88012245
* ISNI: 0000 0001 0920 7399
* SUDOC: 029886066
* BNF: cb121416935 (podaci)
* NKC: mzk2008430802

 |
**Hassan Mustafa** (arapski: **حسن مصطف**; Kairo, 28. srpnja 1944.) je umirovljeni egipatski rukometaš i bivši trener, aktualni predsjednik Međunarodne rukometne federacije. 

Mustafa je rođen 28. srpnja 1944. u Kairu, Egipat. Studij je završio u Leipzigu da bi uskoro obranio doktorski rad i stekao titulu doktora kineziologije.

Njegovu igračku karijeru obilježilo je 15 godina igranja za kairski klub Al Ahly SC, kao i 10 godina nastupa za reprezentaciju, s kojom je osvajao nekoliko kontinentalnih odličja. Nakon umirovljenja, posvetio se trenerskom poslu, trenirajući svoj matični klub i vodeći nacionalnu reprezentaciju punih 10 godina. Za njegova izborničkog mandata, Egipat je ostvario povijesni uspjeh na kontinentalnoj i svjetskoj razini. Tokom sezone 1997./1998. proglašen ja za najboljeg egipatskog trenera. Jedno vrijeme radio je i kao rukometni sudac.

Ipak, Mustafa je globalno poznatiji kao rukometni i sportski djelatnik. Njegova administrativna karijera započela je 1984. godine kada je prvi puta izabran za predsjednika Egipatskog rukometnog saveza, kog je vodio do 1992. godine, a onda ponovo od 1996. do 2008. godine. Kada je 1992. napustio rukometni savez, do 2000. je bio glavni tajnik Egipatskog olimpijskog odbora, a u međuvremenu je postao i član vijeća IHF-a. Godine 1999. osnovao je Mediteranski rukometni savez, kog je vodio do 2003. godine. Njegov najveći uspjeh dogodio se 2000. godine, kada je na Kongersu IHF-a u Estorilu izabran za predsjednika Međunarodne rukometne federacije, naslijedivši austrijanca Erwina Lanca, koji je savez vodio od 1984. godine. 

Mustafa je svakako doveo do znatnog razvoja u rukometnom svijetu, kao što je i doprinio globalnoj popularizaciji sporta, ali njegov je mandat bio obilježen s nekoliko kontroverzi, od toga da je optuživan za despotsko vođenje saveza, preko optužbi za primanje mita, pa sve do kontroverznog sukoba s Peterom Mühlematterom, glavnim tajnikom IHF-a, koji je 2009. smijenjen s dužnosti. 

Sa suprugom Magdom ima jednu kćer, a govori arapski, njemački i engleski.

Vanjske veze
------------

* ihf.info

| Javne funkcije |
| --- |
| Prethodi: **Austrija Erwin Lanc**  |  **Predsjednik Međunarodne rukometne federacije** 2000. - | Slijedi: ***aktualni***  |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 84148752222741202042

 |
**Nikola Radović** (crnogorski: Никола Радовић; Podgorica, 10. ožujka 1933. – Kosovska Mitrovica, 28. siječnja 1991.), poznat i kao Niđo, bio je jugoslavenski nogometaš i nekadašnji igrač Hajduka, u kojem je igrao od 1954. do 1959. godine, odigravši 213 utakmica i postigavši 21 gol. 

S Hajdukom je 1955. godine postao državni prvak, a naredne godine zabilježio je i tri nastupa za jugoslavensku reprezentaciju. Bio je dio reprezentacije na Svjetskom prvenstvu 1958. ali nije igrao.

Radovićev idol bio je Bernard Vukas, koji mu je nakon povratka 1957. iz Bologne poklonio automobil. Dana 13. siječnja 1959. imao je tešku prometnu nesreći; zadobio je teške ozljede i završio u komi, a o njemu se cijelo vrijeme brinuo Hajdukov maser, Božo Soldo. Nakon oporavka je osuđen na tri mjeseca zatvora, nakon čega je dobio ispisnicu pa se vraća u Podgoricu.

Golovi Nikole Radovića
----------------------

Prvi nastup za Hajduk ima protiv Proletera u Splitu za prvenstvo Jugoslavije 12. rujna 1954. (sezona 1954/55) i osvaja prvenstvo uz svojih 20 nastupa i jednim zgoditkom koji je dao Spartaku u Subotici (4:3). Drugi zgoditak dao je sljedeće sezone 1955/56 i to Sarajevu u Splitu a odigrao je 22 utakmice. Sezone 1956/57 u 24 nastupa opet je dao jedan gol i to Zagrebu u Splitu(5:0). Sezone 1957/58 dao je 3 gola i to Željezničaru u Sarajevu (2:5), Partizanu u Beogradu (5:1) i Veležu u Splitu (1:1).

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 97 | 6 |
| Kup | 11 | 1 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 2 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **110** | **7**
 |
| Prijateljske | 103 | 14 |
| ***Sveukupno*** | **213** | **21** |

Izvori
------

1. ↑  Nog. Leks. Radović, Nikola
2. ↑  Slobodna Dalmacija Živija nan Škver!
3. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk

| * p
* r
* u
Sastav FNR Jugoslavije  na  FIFA Svjetskom prvenstvu 1958. |
| --- |
| 1 Beara • 2 Krivokuća • 3 Šijaković • 4 Crnković • 5 Tomić • 6 Zebec (c) • 7 Miloš Milutinović • 8 Krstić • 9 Boškov • 10 Šantek • 11 Popović • 12 Petaković • 13 Veselinović • 14 Milorad Milutinović • 15 Šekularac • 16 Pašić • 17 Rajkov • 18 Lipošinović • 19 Ognjanović • 20 Irović • 21 Radović • 22 Jerković • Izbornik: Tirnanić | Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija |
**Snežana Đorđević** (Pančevo) srpska je novinarka, voditeljka i autorka televizijskih emisija.

Biografija
----------

Rođena je u Pančevu, gde je završila Osnovnu školu „Isidora Sekulić", potom i Gimnaziju „Uroš Predić". Studirala je hortikulturu u Novom Sadu, a diplomirala novinarstvo i menadžment medija na Akademiji lepih umetnosti u Beogradu. Doktorand je komunikologije na Univerzitetu Džon Nezbit u Beogradu.

Karijera
--------

Još u osnovnoj školi preko školskog razglasa čitala obaveštenja i bila član novinarske sekcije. Prve novinarske korake načinila je kao gimnazijalka za omladinsku emisiju Radio Pančeva. Nakon toga prešla je u Radio Beograd, gde je vodila omladinsku emisiju „Niko kao ja", da bi kasnije istovremeno radila i na drugim beogradskim radio-stanicama i na televiziji - Radio-televiziji Srbije, u Zabavnoj redakciji i u redakciji Satelitskog programa.

Snežana Đorđević u studiju TV Kopernikus
Upečatljiv novinarski trag ostavila je na Trećem kanalu gde je vodila emisije „Podne popodne" i „Pozdrav iz Beograda", kao i brojne intervjue sa poznatim ličnostima (Momo Kapor, Dušan Prelević, Đorđe Balašević...). Tokom rada na Trećem kanalu snimila je preko 20 putopisnih reportaža iz Srbije i inostranstva, koje su emitovane i na satelitskom programu RTS-a.

Pre ukidanja Trećeg kanala prešla je na Yu info kanal, gde je radila kao novinar-urednik dokumentarnog programa. 

Na Televiziji Pink uređivala je i vodila emisiju *Creative*, koja se bavila dizajnom i vizuelnom kulturom.

Paralelno sa televizijom radila je i na beogradskim radio stanicama „Radio Golf", „Radio Pingvin" i „City Radio". Pisala je i za magazin „Grazia".

Od 2010. na Televiziji Avala kao novinar pratila društvena i kulturna dešavanja. Nakon gašenja ove TV stanice, prihvatila je ponudu Televizije Kopernikus gde radi kao urednik beogradske redakcije, koordinator beogradskog programa, voditelj informativne emisije „Srbija onlajn" i autor i voditelj političkog tok šoua „Glasno i jasno".

Mišljenja i stavovi
-------------------

Ceni novinare Miru Adanju Polak, Kamenka Katića, Jovana Memedovića, a u novinarstvu objektivnost i činjenice. Zalaže se za slobodu medija i nepolitičnost novinara. Smatra da je danas više na snazi autocenzura nego cenzura, koja je oduvek bila prisutna u svim vlastima.

Privatni život
--------------

Udata je i ima sina Andreja i kćerku Unu. Strast su joj putovanja, pozorišna i filmska umetnost.

Galerija
--------

***Snežana Đorđević*** na Wikimedijinoj ostavi

* Snežana Đorđević i Vojislav ŠešeljSnežana Đorđević i Vojislav Šešelj
* Snežana Đorđević i Slavica Đukić-DejanovićSnežana Đorđević i Slavica Đukić-Dejanović
* Snežana Đorđević i Bogoljub KarićSnežana Đorđević i Bogoljub Karić
* Snežana Đorđević i Minja SubotaSnežana Đorđević i Minja Subota
* 
*

Izvori
------

1. ↑  „Zaboravljeni TV junaci". *Blic, TV dodatak*: 7. 28. 10. 2011.
2. ↑  „Glasno i jasno sa Snežanom Đorđević". *Politika, TV Revija*: 10,11. 5. 5. 2017.
3. ↑  „Šteta što 5. oktobar nije doneo slobodno novinarstvo". *Danas*: 18,19. 25. 2. 2017.
**Ljubomir Vranješ** (Göteborg, 3. listopada 1973.), umirovljeni švedski rukometaš i reprezentativac srpskog porijekla, bivši trener kluba Telekom Veszprém i reprezentacije Mađarske. Od 2019. do 2020. godine bio je trener švedskog kluba IFK Kristianstad, a trenutno je izbornik reprezentacije Slovenije. Visok 166cm, Vranješ je dešnjak, a igrao je na poziciji srednjeg vanjskog. 

Klupsku karijeru proveo je u Švedskoj, Španjolskoj i Njemačkoj, a nakon umirovljenja 2009. postao je trener svog posljednjeg kluba, Flensburga. Za reprezentaciju je igrao 164 puta, postigavši 451 gol, postavši pritom svjetski i trostruki europski prvak.

Tokom 2013. nakratko je preuzeo reprezentaciju Srbije, koju je odveo na EHF Euro 2014. godine, međutim nakon manje od pola godine je morao napustiti klupu reprezentacije jer mu SG Flensburg-Handewitt nije dozvolio paralelno obnašanje izborničke dužnosti. Tokom 2017. godine postaje trener kluba Telekom Veszprém i reprezentacije Mađarske; s obe pozicije odstupio je 2018. godine. Godine 2019. preuzeo je švedski IFK Kristianstad, a nešto kasnije je objavljeno i kako je imenovan za izbornika reprezentacije Slovenije, koju bi trebao voditi do 2024. godine.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 9390147270718535700005

 |
**Candice Accola** (Houston, 13. svibnja 1987.) američka je glumica i pjevačica, poznatija po ulozi Caroline Forbes u Vampirskim dnevnicima.

Životopis
---------

Candice je rođena u Houstonu, Teksas, ali odrasla je u Edgewoodu i pohađala je školu Lake Highland Preparatory School. Otac Kevin je kirurg, a majka Carolyn je inženjer zaštite okoliša. Oba roditelja su aktivni članovi lokalne Republikanske stranke. Ima mlađeg brata.

Glazba
------

Kao vrsna pjevačica i tekstopisac od 14. godine, Candice Accola postigla je uspjeh u svojoj glazbenoj karijeri nakon što je potpisala ugovor s izdavačkom kućom u dobi od 16 godina. Glazba Candice Accole osvojila je međunarodni uspjeh, a ona i dalje snima i piše svoju vlastitu glazbu. Album prvijenac izašao je u prosincu 2006. i imao veliki uspjeh u Japanu.

Vanjske poveznice
-----------------

***Candice Accola*** na Wikimedijinoj ostavi

* Candice Accola na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 101503369
* LCCN: no2009161939
* ISNI: 0000 0000 7167 6009

 |
**Issam Tej** (Tunis, 29. srpnja 1979.) je tuniski rukometaš i bivši reprezentativac koji igra kao pivot za francuski US Créteil. Uz Wissema Hmama, Tej se smatra jednim od najboljih tuniskih rukometaša u historiji.

Karijeru je započeo u Tunisu, odakle je 2003. otišao u Francusku, prvo u SC Sélestat Handball, a onda u Montpellier HB. U devet godina igranja za Montpellier (2006. do 2015.), Tej je izgradio svoj ugled i bio jedan od glavnih igrača momčadi koja je godinama dominirala francuskim rukometom. Godine 2015. potpisao je za El Jaish SC, gdje je igrao do 2017. godine, kada prelazi u US Créteil.

Za reprezentaciju nastupa od 1999. godine te je sudjelovao na seriji međunarodnih natjecanja, među kojima su i Svjetsko prvenstvu u Tunisu 2005. godine te olimpijski turniri 2000. 2012. i 2016. godine.

| * p
* r
* u
Sastav Tunisa  na  Olimpijskim igrama 2012. – 8. mjesto |
| --- |
| 
* 3 Hedoui
* 4 Toumi
* 6 Tej
* 7 Touati
* 8 Hmam
* 9 Bannour
* 10 Alouini
* 12 Maggaiz
* 16 Helal
* 17 Jallouz
* 19 Sanai
* 20 Megannem
* 21 Ayed
* 22 Boughanmi
* 31 Chouiref
* Izbornik: Portes

 | Tunis |
**Luis Ezequiel Ibáñez** (Moreno Partido, 15. srpnja 1988.) je argentinski nogometaš koji trenutačno igra za FK Crvena Zvezda Beograd. Igra na poziciji lijevog bočnog ili lijevog ofenzivnog veznog.

Boca Juniors
------------

Ibáñez je profesionalno počeo igrati nogomet za Boca Juniorse u argentinskom *Primera Divisionu,* a službeni debi za klub bio mu je 19. travnja 2008. u pobjedi protiv Newell Old Boys-a 2:1. Ibáñez je igrao u još jednoj utakmici lige 17. svibnja, opet pobjedi od 2:1, ovaj put protiv Racing Cluba. Čuo je da je Dinamo Zagreb zainteresiran za njega. Nakon konzultacija sa svojom obitelji i agentom, odlučio je prihvatiti ponudu iz zagrebačkog Dinama te nastaviti svoju nogometnu karijeru u Europi. Transfer vrijedan 650.000 eura dogovoren je 11. lipnja i Ibanez se Dinamu službeno pridružio dva tjedna kasnije.

Dinamo Zagreb
-------------

U lipnju 2008. godine potpisuje petogodišnji ugovor s Dinamom iz Zagreba. Najavljen je kao zamjena za Hrvoja Čalu koji je transferiran u turski Trabzonspor.

Racing Club
-----------

U ljeto 2013. *Lucho* odlazi na jednogodišnju posudbu u argentinski Racing Club.

Izvori
------

1. ↑  *Lucho* na posudbu u Argentinu, index.hr, preuzeto 2. kolovoza 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

* Luis Ibáñez na hnl-statistika.com
|  |
| --- |
|  |

**Napoleonska Republika Italija** (talijanski: *Repubblica Italiana*) bila je kratkotrajna Republika, koja je egzistirala od 1802. do 1805.

Historija
---------

Napoleonova Talijanska Republika bila je nasljednica Cisalpinske Republike, koja je morala promijenila svoj Ustav kako bi omogućila Francuskom prvom konzulu Napoleonu da postane njen predsjednik.

Napoleonov pouzdani savjetnik za talijanska pitanja u Parizu bio je milanski aristokrat Francesco Melzi d’Eril. On ga je savjetovao da novu Republiku ne proglase Francuzi, već Talijani na konstituanti u francuskom Lyonu u januaru 1802.
Napoleon je izabran za predsjednika nove Talijanske Republike, iako ne bez protivljenja.

Dok je po Ustavu Republika imala nešto suvereniteta, u praksi je to imao samo Napoleon, koji je kontrolirao sve.

Suverenitet Republike se svodio na tri izborna kolegija smještena u Milanu, Bologni i Brescii, u kojima se birala komisija zvana *Cenzura*, sa sjedištem u Cremoni od 21 člana. Ona je nominalno trebala kontrolirati vlast, dok je stvarni šef države bio je predsjednik Republike Napoleon Bonaparte, izabran na mandat od 10 godina. 
On je u svojim rukama imao svu izvršnu vlast, od tog da sam bira potpredsjednika, državnog sekretara, ministre, ambasadore, načelnike vojske, administratore javnih službi, sve do ovlaštenja da priprema budžet i samostalno provodi zakonadavne i diplomatske
inicijative.

Potpredsjednik *Francesco Melzi d’Eril* je vršio dužnost predsjednika za vrijeme njegove Napoleonove odsutnosti. 

Zakonodavna vlast bila je u rukama komisije od najmanje 10 članova koje je birao predsjednik na tri godine.
Vlada se sastojala od sedam ministarstava. Za razliku od tog Republički parlament bio je zakonodavno tijelo sa vrlo ograničenim ovlaštenjima, jer je sazivan po nalogu predsjednika, koji je imao pravo da odobri ili odbaci svaki prijedlog zakona.

Za svoje kratke egzistencije vlada Republike radila je na formiranju talijanske vojske, i donekle je uspjela razviti patriotizam u vojničkim redovima.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6   „The French Consulate, 1799–1804" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 3.2. 2022.
2. 1 2 3   „Italy under Napoleon" (engleski). Courses. Pristupljeno 3.2. 2022.

Vanjske veze
------------

* *Italy under Napoleon* ()
Cesare Pavese
**Cesare Pavese** (9.9. 1908 – 27.8. 1950) bio je italijanski pjesnik, romanopisac, književni kritičar i prevoditelj; pripadnik neorealistčke struje u književnost, smatra se jednim od najznačajnijih italijanskih pisaca 20. vijeka.

Rođen je u mjestu Santo Stefano Belbo, u provinciji Cuneo, gdje su mu roditelji svake godine provodile ljetne praznike. Živio je u Torinu, gdje je na Univerzitetu studirao englesku književnost, a nakon toga živio prevodeći djela engleskih i američkih autora na italijanski.

1930-ih se Pavese počeo kretati u antifašističkim krugovima, zbog čega ga je Mussolinijev režim prognao u Južnu Italiju 1935. godine. Nakon godine dana se vratio u Torino i počeo raditi za izdavačku kuću Einaudi. Nakon izbijanja rata je mobiliziran u italijansku vojsku, ali je zbog astme mjesece proveo u vojnoj bolnici. Kada su njemačke snage okupirale Torino 1943. godine, većina njegovih prijatelja je pobjegla u šumu i priključila se partizanima. Pavese se također sklonio iz grada, ali nije sudjelovao u borbama.

Nakon rata Pavese se priključio Komunističkoj partiji Italije i radio za njeno službeno glasilo L'Unità. U isto vrijeme se intenzivirala depresija, i ranije prisutna u njegovim radovima, a pogotovo nakon što je američka glumica Constance Dowling odbila njegovo udvaranje. Godine 1950. je počinio samoubistvo prevelikom dozom barbiturata u hotelskoj sobi - u okolnostima identičnim onima kakve je opisao u svom djelu 'Tra Donne Sole'.

Popis djela
-----------

* *Lavorare stanca*, pjesme 1936; prošireno izdanje 1943
* *Paesi Tuoi*, roman 1941
* *La Spiaggia*, roman 1941
* *Feria d'agosto*1946
* *Il Compagno*, roman 1947
* *Dialoghi con Leucò* , filozofski dijalozi između grčkih likova, 1947
* *Prima che il gallo canti*, dvije pripovjetke *La casa in collina* i *Il carcere*, 1949
* *La bella estate*, tri pripovjetke uključujući *Tra donne sole*, 1949
* *La luna e i falò*, roman 1950
* *Verrà la morte ed avrà i tuoi occhi*, pjesme 1951
* *Il mestiere di vivere: Diario 1935–1950*, dnevnik, 1952
* *Saggi Letterari* književni eseji
* *Racconti* – dva toma novela
* *Lettere 1926-1950* – dva toma pisama

Vanjske veze
------------

* Photo
* Arhivirano 2013-01-21 na Wayback Machine-u Nine Cesare Pavese poems translated into English by Linh Dinh

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 36922880
* LCCN: n79021989
* ISNI: 0000 0001 2128 0484
* GND: 118592289
* SELIBR: 219882
* SUDOC: 027061264
* BNF: cb11918852f (podaci)
* BIBSYS: 90389109
* MusicBrainz: 8273d899-34b5-40ed-9968-e635e076ac9a
* NLA: 36578132
* NDL: 00452326
* NKC: jn19990006410
* BNE: XX911708
* CiNii: DA01065544
* CONOR.SI: 32466787
* NSK: 000037657

 |
**Christina Romer** (née **Duckworth**; 25. decembar 1958 -) je američka ekonomistica koja trenutno kao profesor predaje ekonomiju na Univerzitetu Kalifornije u Berkeleyu te predsjeda Vijećem ekonomskih savjetnika u administraciji predsjednika Baracka Obame.

Poznata je po proučavanju američke monetarne i fiskalne politike u doba Velike depresije, kao i zaključku prema kojem je ta kriza teže pogodila SAD nego evropske države. Zajedno s mužem Davidom Romerom (s kojim ima troje djece) je proučavala američku fiskalnu politiku od Velike depresije do 2007. godine te došla do zaključkak kako "rezanje poreza nema nikakvog uticaja na rezanje troškova države", odnosno da je njegov jedini efekt u tome što "stimulira naknadno povećanje poreza".

Izvori
------

1. ↑  „Obama taps Berkeley professor as senior economist". Reuters. 24. novembar 2008..
2. ↑  „Obama to Tap Berkeley Prof to Chair Council of Economic Advisers". ABC News. 24. novembar 2008..

Eksterni linkovi
----------------

Commons logoCommons logo
U Wikimedijinom spremniku nalazi se još materijala vezanih uz temu:
***Christina Romer***

* Christina Romer's page at UC Berkeley
* Official CEA member profile
* Minneapolis Fed Magazine profile on Christina and David Romer Arhivirano 2012-10-19 na Wayback Machine-u

***Christina Romer*** na Wikimedijinoj ostavi
**Hendrik Pekeler** (Itzehoe, 2. srpnja 1991.) je njemački rukometaš i reprezentativac. Pekeler igra na poziciji pivota, a trenutno je član THW Kiela. 

Rukometom se počeo baviti 2002. godine, a 2008. godine je potpisao četverogodišnji ugovor s THW Kielom. Međutim, kako je bio maloljetan, od 2008. do 2009. je igrao za drugoligašku momčad TSV Altenholza, da bi narednu sezonu debitirao za seniorsku momčad Kiela, s kojom je osvojio njemačko prvenstvo i Ligu prvaka. U Kielu se zadržao samo jednu sezonu, nakon čega je, zbog slabe minutaže, prešao prvo u Bergischer HC, a onda u TBV Lemgo, prije nego je potpisao za Rhein-Neckar Löwen, s kojim je osvojio dva naslova prvaka Njemačke i dva nacionalna kupa. Od 2018. godine ponovo igra za THW Kiel. 

Za seniorsku reprezentaciju Njemačke debitirao je 2012. godine protiv Islanda, nakon godina igranja za mlađe uzraste. S reprezentacijom je 2016. godine postao europski prvak, a iste godine je osvojio i brončanu medalju na Olimpijskim igrama. Na Euru 2020. godine izabran je za najboljeg obrambenog igrača turnira.

Vanjske veze
------------

***Hendrik Pekeler*** na Wikimedijinoj ostavi

* Pekelers Porträt des THW Kiel
* Porträt auf der Webseite des deutschen Handballbundes
**Colin MacInnes** (20.8. 1914 – 22.4. 1976) bio je engleski romanopisac.

MacInnes je rođen u Londonu kao sin spisateljice Angelle Thirkell. Obrazovao se u Australiji. Za vrijeme drugog svjetskog rata služio je vojnoj obavještajnoj službi.

Nakon rata napisao je nekoliko knjiga koje su se bavile londonskom omladinskom i crnačkom imigrantskom kultzurom za vrijeme 1950-ih, in particular *City of Spades* (1957), *Absolute Beginners* (1959) and *Mr. Love and Justice* (1960).

*Absolute Begginers* je kasnije postao poznat po filmskoj adaptaciji iz 1986. godine.

Popis djela
-----------

*To the Victor the Spoils* (1950)  

*June In Her Spring* (1952)  

*City of Spades* (1957)  

*Absolute Beginners* (1959)  

*Mr. Love and Justice* (1960)  

*England, Half English* (1961) - zbirka novinskih članaka  

*London, City of Any Dream* (1962) - foto-esej  

*Australia and New Zealand* (1964) - članak za Time/Life   

*All Day Saturday* (1966)  

*Sweet Saturday Night* (1967) - eseji o muzici  

*Westward to Laughter* (1969)  

*Three Years to Play* (1970)  

*Loving Them Both: A Study of Bisexuality* (1973)  

*Out of the Garden* (1974)  

*No Novel Reader* (1975)  

*Out of the Way: Later Essays* (1980)  

*Absolute MacInnes: The Best of Colin MacInnes* (1985)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 12429771
* LCCN: n50041993
* ISNI: 0000 0001 1038 6865
* GND: 119202441
* SUDOC: 063241692
* BNF: cb12693795h (podaci)
* NKC: mzk2015871878
* BNE: XX1149185

 |