recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Patricia Ireland** (rođena 19. 10. 1945. u Oak Parku) je američka pravnica i feministkinja. Bila je predsednica Nacionalne organizacije žena od 1991. do 2001. godine. Objavila je autobiografiju, *What Women Want*, 1996. godine. 

Ireland je diplomirala prava na University of Miami School of Law 1975. godine. Pohađala je, takođe, Florida State University College of Law.

Pre nego što je postala advokatkinja, Ireland je radila kao stjuardesa. Počela je borbu za prava žena tokom 1960-ih kada je otkrila neslaganja u svom osiguranju. Njena prva pobeda se desila kada je Ministarstvo rada donelo odluku u njenu korist, nakon čega je počela da volontira u Nacionalnoj organizaciji žena. 

Njen aktivizam je usmeren prvenstveno na prava siromašnih žena, gejeva i lezbejki i crnkinja. Zagovara izbor kandidatkinja u politici i pripremala je ljude za odbranu klinika od napada pro-life aktivista širom SAD. Decembra, 1991. dala je intervju za *The Advocate*, nacionalni LGBT časopis, u kome je rekla da ima supruga i partnerku, Par Silverthorn, dugogodišnju aktivistkinju u Socijalističkoj radničkoj partiji.

Ireland je imala značajnu ulogu u kratkoj predsedničkoj kampanji senatorke Carol Moseley Braun, 2004. godine.

Godine 2003. Ireland je šest meseci bila upravnica YWCA-a. Oktobra, 2003. Ireland je otpuštena nakon što je odbila da se povuče sa te funkcije, premda su u YWCA-u tvrdili da pritisak konzervativnih snaga nije imao ulogu u donošenju ove odluke.

Spoljne veze
------------

* Patricia Ireland na NNDB-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Molly Yard**  |  **Spisak predsednica Nacionalne organizacije žena** 1991 - 2001 | Slijedi: **Kim Gandy**  |
Stater Tinkomara, kralja Atrebata.
**Tinkomar** (latinski: ), u ranijim tekstovima **Tinkomije** (latinski: , druga polovica 1. vijeka pne. - prva polovica 1. vijeka n.e.) bio je kralj Atrebata u antičkoj Britaniji. Bio je sin Komija, poglavice i nekadašnjeg rimskog saveznika koji je sudjelovao u Vercingetoriksovom ustanku te u strahu od rimske odmazde sa svojim narodom pobjegao iz Galije i osnovao novo kraljevstvo u Britaniji. Tinkomar je svog oca naslijedio oko godine 20. pne. Kovanice, napravljene po rimskom uzoru, sugeriraju da je poboljšao odnose s Rimom. Arheološki dokazi, pak, sugeriraju da je vladao zajedno s bratom Epilom; Tinkomar je stolovao u naselju Calleva Atrebatum (današnji Silchester), a Epil u naselju Noviomagus (današnji Chichester). Rimski zapisi navode da ga je oko godine 8. n.e. Epil svrgnuo te da je Tinkomar došao u Rim kako bi od cara Augusta tražio vojnu intervenciju s ciljem povratka na vlast. August je, međutim, odlučio priznati Epila za kralja, nastojeći od njegove države napraviti rimsko klijentsko kraljevstvo. Što se poslije dogodilo s Tinkomarom, nije poznato.

Eksterni linkovi
----------------

* Coinage south of the Thames Arhivirano 2005-09-02 na Wayback Machine-u
* Atrebates at Roman-Britain.org
* Atrebates Arhivirano 2008-07-25 na Wayback Machine-u at Romans in Britain
**Aosta** (francuski: *Aoste*) je glavni grad autonomne regije Valle d'Aoste u Italiji. Grad je 2012. imao 34.657 stanovnika.

Geografija
----------

Aosta leži u istoimenoj Aostanskoj dolini na sjeverozapadu Italije, na ušću rijeka Buthiera i Dora Baltee. Smještena je na raskršću puteva koji vode prema alpskim prijevojima Malom i Velikom Svetom Bernardu te tunelu Mont Blanc. Udaljena je 114 km sjeverozapadno od Torina.

Historija
---------

Porta Pretoria
Aosta je bila čvrsto uporište Salassa, keltskog plemena kojeg su Rimljani pokorili 25. pne. Rimski car August već slijedeće 24. pne. osnovao je novi grad *Augusta Praetoria*. Od 5. vijeka Aosta je sjedište dijeceze i centar Aostanske doline, a 1945. postala je regionalni administrativni centar. Aosta je bila rodno mjesto sv. Anselma (1033/1034–1109), nadbiskupa Canterburyja.

Znamenitosti
------------

Augustov slavoluk
Aosta ima puno dobro očuvanih rimskih spomenika i tragove njihova života, ostatke gradskih bedema, dvoja gradska vrata, teatar, amfiteatar, Augustov slavoluk, čak i dijelove ceste koja je vodila za Eporediju (današnja Ivrea). Aosta još i danas ima jasno vidljivi rimski ortogonalni raspored ulica, s jednakim insulama (stambenim blokovima). Od spomenika iz kasnijih razdoblja tu je katedrala Santa Maria Assunta i San Giovanni Battista, poznata po svojoj sakristiji i podnim mozaicima, te sjemeništarska crkva San Orso s romaničkim klaustrom i gotičkim korskim klupama.

Privreda i transport
--------------------

Aosta je trgovački centar svoje regije, s dobro razvijenom metalurškom industrijom.

Gradovi prijatelji
------------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| * Francuska Albertville
* Francuska Narbonne
 | * Francuska Chamonix
* Italija San Giorgio Morgeto
 | * Rumunija Sinaia
* Švicarska Martigny
 |

Izvori
------

1. 1 2  „*Valle d'Aosta*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 7. 7. 2013.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Aosta*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 7. 7. 2013.

Vanjske veze
------------

***Aosta*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice grada Arhivirano 2013-10-21 na Wayback Machine-u ()
* *Aosta* na portalu Encyclopædia Britannica ()

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 123927631
* LCCN: n79063211
* ISNI: 0000 0001 2242 5737
* GND: 4079805-7
* SUDOC: 027603865
* NKC: ge128671

 |
**Vladimir "Lado" Leskovar** (rođen 23. 3. 1942. godine u Ljubljani) je slovenački pevač zabavne muzike.

Lado Leskovar je snimio više od 300 pesama u stilu šansone. Igrao je i u nekim slovenskim i stranim filmovima i gledališkim predstavama. Nakon završene niže gimnazije upisao se na Pomorsko srednjoškolsko odjeljenje u Piranu, gdje je diplomirao 1961. godine. Njegovo prvo priznanje u muzičkoj grupi osvojilo je 1963. godine na slovenskim popevkama na Bledu. Sa pesmom „Sve ruže sveta" (slovenski: ) je predstavljao Jugoslaviju na Pesmi Evrovizije 1967. godine i zauzeo osmo mesto. Kao novinar u uredniku radio je na RTV Slovenija. Od 1998. godine je slovenski ambasador UNICEF-a.

U 2008. godini je pod okriljem stranke Zares kandidovao se za poslanika u državnom zboru. U 2018. godini pod okriljem stranke Desus kandidovao se za poslanika u državnom zboru.

  

* Albumi Lada Leskovara
* Bil sem mlajši kakor ti (1963)*Bil sem mlajši kakor ti* (1963)
* Memfis Tenesi (1966)*Memfis Tenesi* (1966)
* Vse rože sveta (1967)*Vse rože sveta* (1967)
* Čestitke (1968)*Čestitke* (1968)
* Hej brigade (1969)*Hej brigade* (1969)

Vanjske veze
------------

* Barikada World of Music Arhivirano 2009-07-05 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 305637605
* LCCN: n2017075282
* ISNI: 0000 0004 2184 6689
* MusicBrainz: aadcfbe3-0104-4df3-af86-63c80dee8f65
* CONOR.SI: 17917027

 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **muzičaru** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
U matematici zlatni trougao je jednakokraki trougao kome je omjer dužine kraka i dužine osnovice jednak zlatnom broju.[1]

{\displaystyle {a \over b}=\varphi ={1+{\sqrt {5}} \over 2}.}
{\displaystyle \Theta =2sin^{-1}({\frac {b}{2a}})=2sin^{-1}({\frac {b}{2\varphi }}={\frac {\pi }{5}}}

Može se naći  unutar pravilnog  Ikosaedra, dodekaedra i petougla, pentagrama, desetougla..

{\displaystyle \theta =\cos ^{-1}\left({\varphi \over 2}\right)={\pi \over 5}=36^{\circ }.}
Kako je zbir uglova trougla 180o, to su uglovi na osnovici zlatnog trougla po 72o.

To je jedini trougao kod koga se uglovi nalaze u omjeru {\displaystyle 2:2:1.}

{\displaystyle a:b={\frac {1+{\sqrt {5}}}{2}}}

Sa slike je

{\displaystyle sin({\frac {\alpha }{2}})={\frac {\frac {a}{2}}{b}}={\frac {1}{1+{\sqrt {5}}}}={\frac {{\sqrt {5}}-1}{4}}=sin({\frac {\pi }{10}})}

Iz ovog slijedi da je

{\displaystyle {\frac {\alpha }{2}}={\frac {\pi }{10}}=>\alpha ={\frac {\pi }{5}}=>\alpha =36^{o}}

  

  

  

Pomoću ovog trougla crta se logaritamska spirala

  

  

  

  

  

  

  

  

Svi zlatni trouglovi su slični. To proizlazi iz stava U-U-U o sličnosti trouglova.

Omjer poluprečnika pravilnom desetetouglu opisane kružnice i dužine stranice toga desetougla jednak je zlatnom broju.

{\displaystyle R={\frac {1+{\sqrt {5}}}{2}}a}

  

Zlatni trougao nalazimo i unutar pravilnog petougla

{\displaystyle S\_{5}=(5-2)180^{o}=540^{o}}

{\displaystyle \gamma =540^{o}/5=108^{o}}

{\displaystyle \delta =(08^{o}-\gamma )/2=36^{o}}

{\displaystyle \beta +\delta =108^{o}=>\beta =72^{o}}

Zlatni gnomom je jednakokraki trougao kome je omjer dužine kraka i dužine osnovice jednak {\displaystyle {\frac {1}{\varphi }}=\varphi -1}.Njegovi uglovi su {\displaystyle 36^{o},36^{o},108^{o}}[2]
Most na suvom u Zrenjaninu
**Most na suvom** je most u Zrenjaninu, ispod koga je nekada tekao rukavac Begeja, koji zatrpan 1985. godine, tako da danas ispod njega ne postoji vodena površina.

Istorija
--------

Most je izgrađen 1962. godine po projektu inženjera Rade Janjatova, kao viseći most. Namena mu je bila da poveže centar Zrenjanina sa gradskim kvartom Mala Amerika. Dva noseća stuba, jedan na severnoj, a drugi na južnoj strani, napravljeni su od armiranog betona. Severni stub je u obliku obeliska i njegova visina je 23 metra, dok je južni stub u obliku slova A, a visina iznosi 16 metara. Noseći kabl se sastoji od 102 čelične žice.

Bez reke
--------

1985. godine, gradske vlasti odlučuju da zatrpaju rukavac Begeja na kojem se most nalazi, i od njega naprave tri jezera. Nasip između dva jezera izgrađen je tačno na mestu mosta. Tako je 23 godine posle izgradnje, most izgubio svoju namenu.

Danas
-----

2008. godine, 23 godine od kada je most ostao bez reke, Most na suvom i dalje stoji, iako zarđao i u lošem stanju. Gradske vlasti planiraju da most sruše, jer više ne služi nameni a i zbog bezbednosnih razloga. Neki građani smatraju da je Most na suvom postao ironični simbol Zrenjanina i da ne bi trebao da bude srušen, kao jedini most na svetu koji je na suvom.

Povezano
--------

* Trinity Bridge (Crowland)
Za američki TV-film iz 1994. godine, vidite članak Deep Red (TV-film).

***Profondo rosso*** (sh. *Duboko crveno*) je italijanski horor film snimljen 1975. godine u režiji Darija Argenta, poznat kao jedno od najznačajnijih ostvarenja *giallo* žanra i jedno od najuticajnijih u historiji horor žanra.

Protagonist, koga tumači David Hemmings, je muzičar koji u Torinu bude svjedokom okrutnog ubistva svoje susjede, parapsihološkog medija. Radnja prikazuje kako, zajedno sa novinarkom (čiji lik tumači Daria Nicolodi), nastoji razotkriti ubicu, ali i kako se ubistva nastavljaju, a on sam dolazi u opasnost.

*Profondo rosso* je izazvao pažnju prije svega izuzetno domišljatim scenama ubistava, pri čemu su kao oružje i metode korištene neki naizgled banalni i bezazleni dijelovi kućanstva. Također se isticao i time da su neka od njih prikazana iz perspektive male djece, a što je predstavljalo jedan od dotadašnjih neslužbenih tabua, koga su sineasti, čak i kod "jeftinih" B filmova rijetko kršili. Poseban je trud, pak, uložen u šminku i specijalne efekte kojima se nastojalo što vjernije prikazati ozljede i komadanja ljudskog tijela, a za što je posebne tehnike razvio Carlo Rambaldi, koji će zbog toga postati jedan od svjetski najpoznatijih majstora specijalnih efekata i biti angažiran od strane hollywoodskih studija. Filmu je dosta priodnio i soundtrack koji je izveo progresivni rock bend *Goblin*, poslije izdan na istoimenom albumu.

*Profondo rosso* je kasnije prepoznat kao jedan od najvažnijih uzora za američke autore horora, prije svega Johna Carpentera i njegovu *Noć vještica*, kao i američke *slasher filmove* 1980-ih.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Profondo rosso* na sajtu IMDb
* *Deep Red* na AllMovie-u ()
* *Commentary by DVD Talk critic Michael Mackenzie*
* *Deep Red (Profondo Rosso)* na Rotten Tomatoes-u ()

| * p
* r
* u
Dario Argento |
| --- |
| Filmovi koje je režirao | 
* *The Bird with the Crystal Plumage* (1970)
* *The Cat o' Nine Tails* (1971)
* *Four Flies on Grey Velvet* (1971)
* *The Five Days* (1973)
* *Deep Red* (1975)
* *Suspiria* (1977)
* *Inferno* (1980)
* *Tenebrae* (1982)
* *Phenomena* (1985)
* *Opera* (1987)
* *Two Evil Eyes* (1990)
* *Trauma* (1993)
* *The Stendhal Syndrome* (1996)
* *The Phantom of the Opera* (1998)
* *Sleepless* (2001)
* *The Card Player* (2004)
* *Do You Like Hitchcock?* (TV, 2005)
* *Jenifer* (TV, 2005)
* *Pelts* (TV, 2006)
* *The Mother of Tears* (2007)
* *Giallo* (2009)
* *Dracula 3D* (2012)

 |
| Srodno | 
* *Door into Darkness*
* *The Three Mothers*

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 199744979
* GND: 7591493-1
* SUDOC: 178299774

 |
Hearts of Soul
**Hearts of Soul** je bio nizozemski pop sastav koji su sredinom 1960-ih godina osnovale tri sestre: Bianca, Stella i Patricia Maessen.

Isprva su sestre bile studijski prateći vokali za druge pjevače. Godine 1968. izašle su na scenu, a 1969. izdaju prvi album. Godine 1970. su nastupile na Euroviziji s pjesmom "Waterman", koju je napisao Pieter Goemansas. Plasirale su se na 7. mjesto (od 12) te im taj nastup nije značajno pridonio karijeri. Nakon toga se nisu prečesto pojavljivale na nizozemskoj estradi; značajnija im je suradnja bila ona s Mariusom Monkauom na singlu duhovne glazbe "Oh Complete Jesus".

Sredinom 1970-ih sestre se sele u Belgiju i s bivšim rockerom Lucom Smetsom, koji je oženjen Biancom, osnivaju grupu Dream Express. Godine 1977. su predstavljali Belgiju na Euroviziji, što je bilo prvi put da je predstavnik Belgije pjevao na engleskom. Pjevali su pjesmu "A Million in One, Two, Three" i osvojili 7. mjesto među 18 natjecatelja.

Godine 1979. su promijenili ime u LBS. Njihovi singlovi "LBS" i "Uncle Jim" doživjeli su veliki uspjeh na radijskim postajama.

Stella je nastupala samostalno pod imenom Stella Mason. Predstavljala je Belgiju (na francuskom jeziku) na Euroviziji 1982. s pjesmom "Si tu aîmes ma musique", postigavši zavidan plasman: 4. mjesto od 18 natjecatelja.

Bianca je također 1980-ih i početkom 1990-ih imala nekoliko singlova u Belgiji.

Treća sestra, Patricia, nastupila je na Euroviziji 1986. kao prateći vokal za kasniju pobjednicu, Sandru Kim, u pjesmi "J'aime la vie". Godine 1987. također je pjevala na Eurosongu, kao prateći vokal za predstavnicu Luksemburga. Umrla je u 1996. u 44. godini.

| Nagrade i postignuća |
| --- |
| Prethodi:**Lenny Kuhr spjesmom "De troubadour"** | **Nizozemska na Eurosongu**1970. | Slijedi:**Saskia & Serge spjesmom "Tijd"** |
| Prethodi:**Pierre Rapsat spjesmom "Judy et Cie"** | **Belgija na Eurosongu**1977. | Slijedi:**Jean Vallée spjesmom "L'amour ça fait chanter la vie"** |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* ISNI: 0000 0004 6942 0628
* MusicBrainz: 075280d0-21a4-46a1-99d5-d9099070123c

 |
**Chacaltaya** (španjolski: *Nevado Chacaltaya*) je planina u Boliviji, visoka 5,486 metara, koja se nalazi u masivu Cordillera Real.

Karakteristike
--------------

Planina se nalazi na zapadu zemlje, u Departmanu La Paz, udaljena 30 km sjeverno od glavnog grada La Paz.

Uspon nije previše težak, a sa vrha se vidi Jezero Titicaca.

Chacaltaya je bila poznata po glečeru, starom 18,000 godina, on je 1940. imao površinu od 0,22 km², ali se počeo otapati pa je 2007. spao na 0,01 km² da bi se 
2009. potpuno otopio.

Glečer na Chacaltayi je svojedobno bio jedino skijalište u Boliviji, sa najvišom žičarom na svijetu, podignutom još 1939.
Od 2009. skijanje je ograničeno na dionicu od 180 metara.

Na obrocima planine izvire rijeka Choqueyapu.

Izvori
------

1. ↑  „*Nevado Chacaltaya*" (engleski). Peakery. Pristupljeno 12.10.2023.
2. 1 2 3 4  „*Chacaltaya*" (engleski). Summit post. Pristupljeno 12.10.2023.

Vanjske veze
------------

***Chacaltaya*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Chacaltaya* (na portalu Summit post) ()
**Freddy Quinn**, rođen kao **Franz Eugen Helmut Manfred Nidl** (Niederfladnitz, 27. rujna 1931.) je austrijski pjevač i glumac čija je popularnost u njemačkom govornom području porasla krajem pedesetih i šezdesetih godina. 

Quinn je rođen u Donjoj Austriji, a odrastao je u Beču. Kao dijete, živio je u Morgantownu, WV, sa svojim ocem, ali se vrlo brzo vratio k majci, novinarki Edith Henriette Nidl, u Beč. Na kraju Drugog svjetskog rata, u sklopu izbjegličke grupe, Freddy je naišao na američke trupe u Češkoj. Zbog njegovog tečnog engleskog, četrnaestogodišnjak se uspješno pretvarao da je Amerikanac. U svibnju 1945. godine je vojnim prijevozom poslan u Sjedinjene Države; na otoku Ellis, saznao je da je njegov otac poginuo u prometnoj nesreći još 1943. godine. Quinn je odmah vraćen u Europu gdje je, prije nego se vratio majci u Beču, čitavu godinu boravio u dječjem domu u Antwerpenu, gdje je naučio francuski i nizozemski jezik. 

Njegov muzički talent otkriven je u St. Pauliju, a prvi ugovor ponuđen mu je 1954. godine. Njegov pseudonim, Freddy Quinn, inspiriran je irskim porijeklom njegova oca, Johanna Quinna. Dvije godine kasnije, Quinn je predstavljao Zapadnu Njemačku na Eurosongu 1956. godine s atipičnom pjesmom "So geht das jede Nacht", o promiskuitetnoj djevojci koja izlazi s mnogo muškaraca. Quinn nije pobijedio, a kako rezultati glasovanja za 1956. godinu nisu nikada objavljeni, njegov točan plasman ostaje nepoznat.

Većina njegovih drugih pjesama govori o Hamburgu (gdje danas i živi), beskrajnom moru i usamljenom životu u dalekim zemljama. Njegov prvi hit je bio "Heimweh", koji je dobio zlatni certifikat. Drugi hitovi, koje je pjevao pod imenom Freddy, bili su "Die Gitarre und das Meer" (1959.), "Unter fremden Sternen" (1959.), "Irgendwann gibt's ein Wiedersehn" (1960.), "La Paloma" (1961.) i "Junge, komm bald vieder" (1963.). Njegova popularnost trajala je i u 70-im godinama te je Quinn nastavio nastupati i u tom periodu.

Startajući krajem 1950-ih, Quinn je također glumio u nekoliko filmova, u kojima je često ima ulogu usamljenog pomorca. Quinn je takođe postao uspešan cirkuski izvođač koji je zapanjio televizijsku publiku kao šetač na žici, izvodeći svoje točke uživo i bez sigurnosne mreže. Još jednom prilikom, također na televiziji, jahao je na lavu unutar cirkuznog kaveza, dok je lav balansirao na pokretnoj površini.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 62344112
* LCCN: no98017900
* ISNI: 0000 0000 9229 9038
* GND: 118743198
* BNF: cb16191026z (podaci)
* MusicBrainz: 9f23b139-e3b7-49c4-b17c-460c5d50ae52
* NKC: xx0084893
* BNE: XX1748069

 |
**Široko Polje** je mjesto u Osječko-baranjskoj županiji, u sastavu grada Đakova.

Zemljopisni položaj
-------------------

Nalazi se na 45° 24' 19 *sjeverne zemljopisne širine i 18° 28' 21* istočne zemljopisne dužine.

Nadmorske je visine 87 metara.

Povijest
--------

Turci su Slavonijom vladali 161 godinu (1526.- 1687.) Kraj su zatekli napučen i kultiviran. Kada su Turci pobjegli preko Save, popis osječke dvorske inspekcije iz 1702.god. u biskupskom đakovačkom vlastelinstvu spominje samo 54 slabo naseljena sela, a samo Đakovo imalo je tek 300 stanovnika. Važno je između tih sela idvojiti Lopušance, smještene između današnjeg Š.Polja i Semeljaca. Na puste šume i zapuštena polja uokolo Lopušanaca, pola stoljeća kasnije naselit će se Širokopoljci i Vučani, a Lopušančani će se raseliti po Viškovcima, Forkuševcima i okolnim selima, a najviše po novom Širokom Polju.

Po dogovoru s franjevcima koji su većinom bili iz Bosne biskup je iz okolice Plehana (u blizini Gradašca, Bosna) doselio katolike u Punitovce, Koritnu i Beketince, te je utemeljio dva nova sela, Vuku i Široko Polje. To je bilo najkasnije 1754.godine.

Od 1754. pa do 1780. doselile su se 22 obitelji:
Bošnjak, Delić, Eržić, Dugandžić, Gjambić, Lasić, Ivanković, Maić, Mandić, Marušić, Skokić, Stanković, Šušak, Klaić, Vidaković i Klaić
Svi naseljenici potječu iz župe Tremošnica gdje i danas ima Mandića, Šušaka, Marušića itd.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine u Širokom Polju živi 1099 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Izvor
-----

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Široko Polje** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*

Ukupno 162 obitelji, sa 422 djece. Prosjek djece po obitelji je 2.6.

Kultura
-------

U Širokom Polju djeluju društva: NK Hajduk, dobrovoljno vatrogasno društvo, Kuna - lovačka udruga, kulturno umjetničko društvo - Širokopoljac i Lipa - udruga za očuvanje starina koja izdaje i širokopoljački list. Sve informacije o Širokom Polju možete vidjeti na web stranici [Arhivirano 2011-08-12 na Wayback Machine-u.]

Sport
-----

NK Hajduk, - osnovan je 1935. godine, klub se u početku zvao Sloga da bi nakon dvije godine promijenio ime u Hajduk, što je ostalo do današnjih dana. Danas se NK Hajduk natječe u 2. Županijskoj ligi (središte Đakovo). 
2005. godine NK Hajduk iz Širokog Polja proslavio je svojih 70 godina postojanja.

Obrazovanje
-----------

* OŠ Josipa Antuna Čolnića

Početak školstva u Širokom Polju kreće od daleke 1857. godine, dok je prva sagrađena školska zgrada 1864. godine. Škola u Širokom Polju danas djeluje kao područna u sastavu OŠ Josip Antun Ćolnić iz Đakova. Od 2007. nakon što je napravljena nova škola, djeluje kao osmogodišnja škola.

Vanjske poveznice
-----------------

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Široko Polje** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
Za pesmu Milutina Bojića, vidite članak Plava grobnica (pesma).
spomen ploča na ostrvu Vido sa stihovima Milutina Bojića iz pesme „Plava grobnica"
**Plava grobnica** je naziv koji se koristi za more oko ostrvceta Vida, u gradu Krfu, u koje su tokom Prvog svetskog rata sahranjivani preminuli srpski vojnici kada na samom Vidu više nije bilo mesta.

Ovo potresno mesto inspirisalo JEBI ME je Milutina Bojića da napiše svoju čuvenu pesmu *Plava grobnica*.
Kada su se srpski vojnici povukli iz Albanije otišli su na ostrvo Vido. Zbog raznih bolesti i gladi mnogo ljudi je umrlo. Kako na ostrvu nije bilo dovoljno mesta da se dostojno sahrane, njihova tela puštena su u Jonsko more. 

*Plava grobnica* je objavljena u zbirci pesama *Pesme bola i ponosa* 1917. u Solunu, neposredni pred pesnikovu smrt. U ovoj zbirci se nalaze 34 pesme koje je napisao na Krfu i Solunu. Pesme ove zbirke, nastale su u toku rata, inspirisane su glogotom srpskog naroda, koja je započela 1914. godine, i nastavljena je povlačenjem preko Albanije i masovnim umiranjem na Krfu. To su pesme bola zbog stradanja sopstvenog naroda, ali i pesme ponosa što je taj narod podneo sva stradanja i bio spreman da, odmoren i osvežen, krene u oslobađanje svoje zemlje. *Plava grobnica*, jedna od najboljih i najpouzdanijih iz ove predsmrtne Bojićeve zbirke, ima istorijsku osnovu: peva o nesvakidašnjem groblju u dubinama Jonskog mora, pored obala ostrva Krfa, gde je od januara do marta 1916. godine sahranjeno 4.847 srpskih vojnika. Na način na koji je opevao patnje i stradanje srpskog naroda on je zauvek ovekovečio jezivu viziju plave grobnice kod ostrva Vida-ostrvo smrti. Za sobom je ostavio nezaboravne stihove u jednom tragičnom delu srpske istorije. 

Pesma ima osobenu strukturu. Svih četrnaest strofa su katreni, ali se međusobn o razlikuju po vrsti stiha: deset strofa se sastoji iz dvanaesteračnih stihova, a u četiri strofe se smenjuju sečetrnaesterci i sedmerci .

Vidi još
--------

* Srpsko vojničko groblje na Zejtinliku
**Donji Varoš** je, po starini, drugo naselje – mahala – u Kotor-Varošu. Kao i ostali varoši u Regionu, nastao je uz mjesnu tvrđavu. Naseobina Varoš razvijala se uz Kotor, koji je od osnutka bio stolno mjesto porodice Hrvatinića.
 Prema izvorima iz osmanlijske i austrougarske vladavine, Varoš (uključujući i Donji Varoš) se deklinirao kao imenica muškog roda.

Donji Varoš obuhvata sjeveroistočni dio nekadašnje ulice Idriza Masle (danas Svetozara Miletića), do potoka Uzlomac (desna pritoka Vrbanje), uključujući i Varošku džamiju (u današnjoj ulici Svetozara Miletica) i nekada kultno sastajalište mladeži i penzionera: kafe-bar i disko klub "Kesten".

Donji Varoš se brže urbanizirao od naselja Kotor, ispod same utvrde, a do danas je razvio i industrijsku zonu, posebno u tehnologiji kože i proizvodnji kožne galanterije, kao i obuće, u KPRO Proleter.

Pedesetih i šezdesetih godina 20. stoljeća, naziv ovog naselja se spajao sa nazivom Kotor – u Kotorvaroš.

Historija
---------

Džamija u Donjem Varošu otvorena je 1938. godine, na zemljištu koje je vakufnamom poklonila porodica Imamović. Muho Imamović uvakufio je na dijelu svog posjeda i harem džamije, uključujući i džematsko mezarje. Srpske (para)vojne i policijske snage srušile su džamiju do temelja, 1992. Rušenje je pokušao spriječiti Muho Imamović, koji i doslovno raznesen ekspozijom u toku miniranja.

U anarhiji koja je nastala tokom oslobađanja Kotor Varoša, 1945, ubijeno je 13 mladića (uzrasta 13-18 godina) iz kotorvaroških muslimanskih imućnih i obrazovanih porodica, među kojima su sin Hafiza i hodže Semiza i Kasim-beg Alibegović, sin Muharem-bega Alibegovića. Za zločin su okrivljeni članovi porodice Fazlić, koji su kasnije degradirani.

Tokom rata u Bosni i Hercegovini (1992-95.), Donji Varoš je zadesila ista sudbina kao i ostala nesrpska naselja u dolini Vrbanje. Vojska Republike Srpske, policijske i paravojne snage su porušili okolna bošnjačka sela, osobito ona uzvodno uz Vrbanju do Kruševa Brda, kao i sva bošnjačka sela nizvodno do Banje Luke.. Lokalno stanovništvo je ubijano, a glavnina je protjerana.

Stanovništvo
------------

Kao posebna popisna jedinica, Varoš se prvi puta izdvaja 1931. godine.

|  |
| --- |
| **Kotor-Varoš** |
| **Naselje**↓/**Religija**→ | **Muhamedovci** | **Istočno-pravoslavni** | **Rimo-katolici** | **Jevreji** | **Ukupno** |
| **Čepak** | 10 | 15 | 236 | – | 261 |
| **Kotor katolički**(**Zagrađe**) | – | 7 | 104 | – | 111 |
| **Kotor turski** | 184 | 5 | 20 | 209 | 418 |
| **Kotorište** | 6 | 42 | 201 | 1 | 250 |
| **Slatina na Vrbanji** | – | – | 69 | – | 69 |
| **Varoš** | 270 | 21 | 9 | – | 300 |
|
| **Ukupno** | **470** | **90** | **639**  | **210** | **1409** |
|

Poznatije starosjedilačke prodice iz Donjeg Varoša su:

* Alibegović,
* Beganović.
* Čauš,
* Čaušević,
* Hadžiselimović,
* Hozić,
* Imamović,
* Karaselimović,
* Mehmedović,
* Memišević,
* Omerkadić,
* Selman,
* Spahić,
* Šugić,
* Zaimović  
 i druge

Povezano
--------

* Varoš
* Kotor
* Kotor-Varoš
**Stefan Konrad Raab** (Köln, 20. listopada 1966.), njemački je TV voditelj, pjevač, komičar i producent, jedna od najvećih televizijskih zvijezda u Njemačkoj.

Životopis
---------

Rodio se i odrastao je u Kölnu. Ima sestru Moniku, koja je kostimografkinja. Roditelji su vlasnici mesnice u Kölnu. Nakon mature 1986. studirao je pravo (pet semestara) i istovremeno učio mesarski zanat u roditeljskom poduzeću koji je s "vrlo dobrim" (najviša ocjena u Njemačkoj) položio kao najbolji u okrugu.

Sa svojom životnom partnericom ima dvije kćeri. Svoj privatan život i svoju obitelj štiti od javnosti, osobito od medija.

Profesionalna karijera
----------------------

Raab je popularnost stekao kao voditelj humoristične emisije *Vivasion* 1993. godine, a od 1999. godine radi kao voditelj kasnonoćne humoristične emisije *TV total*. Osim što vodi emisije, Raab je poznat i kao tvorac brojnih emisija, među koje spadaju i *Schlag den Raab* i *Bundesvision Song Contest*.

Poznat je i po svom angažmanu na Eurosongu. Prvo sudjelovanje imao je kao autor pjesme "Guildo hat euch lieb!", koju je na Eurosongu 1998. izvodio Guildo Horn. Na Eurosongu 2000. nastupio je i kao autor, ali i izvođač svoje pjesme "Wadde hadde dudde da?" s kojom je osvojio 5. mjesto. U Istanbulu 2004. godine skladao je pjesmu "Can’t wait until tonight" za Maxa Mutzkea. Godine 2010. bio je jedna od ključnih osoba iza showa *Unser Star für Oslo* na kojem se birao njemački predstavnik za Eurosong 2010. Show se pokazao kao pogodak jer je Lena Meyer-Landrut, pobjednica showa, kasnije odnijela i pobjedu u Oslu. Dana 16. prosinca 2010. objavljeno je kako će Raab, zajedno s Anke Engelke i Judith Rakers, voditi Eurosong 2011.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑

Vanjske poveznice
-----------------

***Stefan Raab*** na Wikimedijinoj ostavi

* Stefan Raab na Internet Movie Database-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 68473185
* LCCN: no00040038
* ISNI: 0000 0001 1493 0215
* GND: 123363608
* MusicBrainz: db1943f7-1741-46cd-aa4a-494ea3f753c4

 |
**Sveti Frumencije** (Ge'ez ፍሬምናጦስ *frēmnāṭōs*, latinski: , ? - cca. 383) bio je prvi biskup Aksuma, kome se pripisuje dovođenje kršćčanstva u Aksumsko Kraljevstvo. Bio je siro-fenicijski Grk rodom iz Tira.

Prema Rufinu je Frumencije oko godine 316. kao dječak ili mladić pratio svog strica Meropija na putovanju Crvenim morem. Kada su jednom brod napali i pobili posadu, samo Frumencije i njegov brat Edesije pošteđeni te prodani kao roblje aksumskom dvoru, gdje su pomagali obrazovanju mladog princa Ezane. Frumencije je to iskoristio kao priliku da širi kršćanstvo. Nakon povratka u Tir se zaredio, te potom od Atanazija Aleksandrijskog dobio zadatak da osnuje biskupiju u Aksumu. Oko godine 340. se vratio te pokrstio kralja Ezanu. Tradicionalno se smatra osnivačem Etiopske crkve.

Izvori
------

1. ↑  Saheed A. Adejumobi (2007). *The history of Ethiopia*. Westport, Conn: Greenwood Press. str. 171. ISBN 0-313-32273-2.

* Martyrologium Romanum, Editio Altera, (Citta del Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2004), p. 401
*Za ostale upotrebe, v. Vrijeme (razvrstavanje).*
Grmljavina u blizini Garajaua, Madeire
**Vrijeme** (ijek.) ili **vreme** (ek.) je naziv za sve fenomene koji se odigravaju u nekoj atmosferi tokom određenog vremenskog perioda. Većina tih fenomena se odigrava u troposferi, ispod stratosfere. Pod izrazom "vrijeme" se u pravilu podrazumijevaju svakodnevne promjene temperature i padavine, dok je klima izraz za prosječne vremenske prilike tokom dužeg perioda. Izraz "vrijeme", osim kada to nije izričito navedeno, se u pravilu odnosi na atmosferu Zemlje.

Nauka koja proučava vrijeme se naziva meteorologija.

V. također
----------

* Meteorološka stanica
* Klima

Eksterni linkovi
----------------

***Vrijeme (meteorologija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Climate and Weather Arhivirano 2012-09-30 na Wayback Machine-u from *UCB Libraries GovPubs*
* The Economics of Extreme Weather Events on Society Arhivirano 2011-08-24 na Wayback Machine-u NOAA Economics
* Meteocentrale weather worldwide, weather and extreme weather for Switzerland
* RainRadar - Worldwide radar directory
* City weather and world time
* Weather Forecasts England and Worldwide Arhivirano 2011-01-01 na Wayback Machine-u
* Weather Forecasts Worldwide
* National Weather Service
**Chimbote** (kečuanski *Chimputi*) je lučki grad od 186,923 i aglomeracija od 395,100 stanovnika.na zapadu Perua u Departmanu Áncash, Provinciji Santa u kojoj je i administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad se prostire po istoimenom zaljevu, 15 km južno od ušća rijeke Santa u Pacifik, udaljen 422 km sjeverno od glavnog grada Lime.

Historija
---------

Chimbote je izrastao još za Pretkolumbovskih vremena kao ribarsko naselje domoradačkih Močika.
U lučki grad se počeo transformirati nakon izgradnje željezničke pruge do Huaraza koja je dovršena 1872.

Status grada dobio je 1895. tad je postao administrativni centar Provincije Santa.
Sve do 1940. demografski rast grada bio je spor, tad se ubrzao povećanjem prometa iz luke iz koje se počeo izvoziti guano, šećer i antracitni ugljen..
Njegov rast je postao eksplozivan nakon osnivanja tvornice ribljih konzervi, ulja i brašna 1950. i čeličane 1958.

Nakon potresa koji je pogodio grad 1970. dobar dio stanovnika preselio se nešto južnije u naselje iz kojeg je nikao *Nuevo Chimbote*.

Privreda i transport
--------------------

Današnji Chimbote je industrijski grad i luka iz koje se izvozi riblje brašno i ulje, rasute rude, mašinski djelovi, lijevano željezo, šećerna trska, pamuk i riža a uvozi; željezna ruda, koks i mašine.

Kako se nalazi na trasi Panameričkog autoputa, a ima i aerodrom (IATA: **CHM**, ICAO: **SPEO**) odlično je povezan sa ostalim gradovima u zemlji.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Chimbote, Conglomeration in Áncash*" (engleski). City population. Pristupljeno 29.08.2023.
2. 1 2  „*Chimbote in Santa (Áncash Region)*" (engleski). City population. Pristupljeno 29.08.2023.
3. 1 2 3  „*Chimbote, Peru*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 29.08.2023.
4. 1 2 3 4 5  „*Historia de Chimbote*" (španjolski). Chimbote. Pristupljeno 29.08.2023.

Vanjske veze
------------

***Chimbote*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad Provincial del Santa* (službene stranice provincije) ()
**Verka Serduchka** (ukrajinski: Андрі́й Миха́йлович Дани́лко), rođen 2. oktobra 1973, u Poltavi, Ukrajina) je ukrajinski pevač i humorista. 

Po obrazovanju je prodavac. Završio je dva kursa estradno-cirkuske škole. Učestvovao je u više TV mjuzikala. 

Andrij je počeo da nastupa na televiziji kao ženski scenski lik Verka Serdjučka 1991. Verka je žena srednjih godina, koja je živela u sovjetskom dobu, i iz njega nosi grube manire prostonarodne žene reskog glasa. U humorističkim skečevima, govorila je mešavinom ruskog i ukrajinskog jezika. 

Početkom 2000-ih, Andrij je počeo da u liku Verke Serdjučke peva pop melodije u novogodišnjem TV programu. Usledio je niz albuma i video klipova. U tekstovima pesama koristio je humor apsurda i skandala, što mu je donelo veliku popularnost. Novine su tvrdile da za svoje nastupe naplaćuje preko 30 hiljada dolara.

Pesma Evrovizije 2007.
----------------------

Verkin nastup na Pesmi Evrovizije 2007.
Godine 2007. Andrij Danilko (Verka Serduchka) je pobedio na ukrajinskom nacionalnom izboru predstavnika za takmičenje Pesma Evrovizije 2007. sa pesmom „Dansing Laša Tumbai" (*Dancing Lasha Tumbai*). Pesma je na apsurdan način kombinovala stihove na ukrajinskom, nemačkom i mongolskom jeziku. Njegovo/njeno učešće na međunarodnom takmičenju je bilo praćeno mnogim kritikama. Neki ukrajinski političari su tvrdili da transvestit ne može da predstavlja Ukrajinu. Danilko je 12. maja 2007. nastupio u Helsinkiju na Takmičenju za pesmu Evrovizije i osvojio drugo mesto sa 235 poena.

Jula 2007. Andrij je najavio da će učestvovati na parlamentarnim izborima u Ukrajini 2007. sa listom „protiv svih". Potom se predomislio, i nazvao svoju listu „za sve". Njegovi obožavaoci su stvorili virtuelnu partiju „Za Verku".

Diskografija
------------

* 1998 — *Я рождена для любви* (Ja sam rođena za ljubav)
* 2002 — *Гоп-гоп* (Hop, hop)
* 2003 — *Чита дрита*
* 2003 — *Ха-ра-шо*
* 2004 — *Жениха хотела* (Хтела сам младожењу)
* 2005 — (Instrumentalni album Andrija Danilka)
* 2006 — *Новые песни Верки Сердючки* (Nove pesme Verke Serdjučke)
* 2006 — *Тралі-Валі* (Bla bla)

Izvori
------

1. ↑  
Filatov, Konstantin (2. 4. 2007.). „Zvezdы v roznicu". *Delovaя gazeta «Vzglяd»*. Pristupljeno 3. 4. 2007.

Spoljašnje veze
---------------

***Verka Serdjučka*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični sajt Verke Serdjučke
* Klub obožavalaca Arhivirano 2008-06-21 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 41657352
* LCCN: no2008109269
* ISNI: 0000 0001 1490 8544
* GND: 1131746007
* BNF: cb15558803x (podaci)
* MusicBrainz: 10f87b54-0e95-4268-9857-e2660367c305

 |
**Canelones** je grad i općina od 19,865 stanovnika. na jugu zemlje u Istoimenom departmanu u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Canelones je udaljen 45 km sjeverno od Montevidea.

Historija
---------

Prvi kolonisti stigli su u taj kraj 1726. a selo je nastalo nakon podjele zemlje oko 1730.
Doseljenjem većeg broja španjolskih kolonista sa Kanara i Galicije selo je naraslo na 70 kuća, sa kapelom i zatvorom.
Danas se smatra da je osnovan na misi koju je vodio svećenik Juan Miguel de la Laguna 1774. pod imeom *Villa de Nuestra Señora de Guadalupe*. Iako je službeno osnovan tek u aprilu 1783. za Vicekraljevstva Río de la Plata.

Od 1816. je administrativni centar Departmana Canelones, koji je osnovan dekretom guvernera Montevidea, kao jedan od prvih šest na teritoriju Urugvaja.
Željeznička pruga do Montevidea izgrađena je 1872. godine, početkom 20. vijeka podignuti su prvi industrijski pogoni, mlinovi, klaonice.
Nakon tog je 1916. zakonom br. 5400 proglašen gradom.

Privreda i transport
--------------------

Canelones je danas administrativoi-trgovački centar ratarsko-stočarskog kraja.
Od industrije ima mlinove i tvornicu celuloze i papira.

Autoputom N° 5 i željezničkom prugom povezan je sa Montevideom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Canelones (Uruguay)*" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 20.11.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Canelones in Canelones*" (engleski). City Population. Pristupljeno 20.11.2023.
3. 1 2 3   „Canelones" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 20.11.2023.

Vanjske veze
------------

***Canelones*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Intendencia de Canelones* (službene stranice) ()
***Olia Tira*** na Wikimedijinoj ostavi

**Olia Tira** (Potsdam, 1. kolovoza 1988.) je moldavska pjevačica koja je predstavljala Moldaviju na Eurosongu 2010. godine zajedno sa Sun Stroke Projectom.

Biografija
----------

Rođena je u sovjetskoj vojnoj obitelji u Potsdamu, 1. kolovoza 1988. godine. Nakon nekoliko godina života u (tadašnjoj) Istočnoj Njemačkoj, preselila se, s obitelji, u Kišinjev. Na koncertima i festivalima prvi put nastupa sa 14 godia. 

Školovala se u Cahulu, a trenutno je studentica Glazbene, kazalištne i umjetničke akademije u Kišinjevu. Svoj prvi album, *Your Place or Mine?*, izdan je u prosincu 2006. od strane Nordika Multimedije. Pjesme za album napisao je Ruslan Taranu. 

Godine 2006. i 2007. nastupila je u nacionalnom finalu za odlazak na Eurosong, no nije se uspjela plasirati. Godine 2009. završila je četvrta s pjesmom *Unicul Meu*, da bi 2010. u suradnji sa Sun Stroke Projectom, izborila nastup u Oslu s pjesmom *Run Away*.

| Nagrade i postignuća |
| --- |
| Prethodi: **Nelly Ciobanu spjesmom "Hora Din Moldova"**  |  **Moldavija na Eurosongu** (s bendom SunStroke Project)2010. | Slijedi: **Zdob şi Zdub spjesmom "So Lucky"**  |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 946163706525729420660
* MusicBrainz: 49acbfc4-a145-4291-ac87-03bcdf147d2b

 |
**Venetia Katharine Douglas Phair,** rođena **Burney** (11.7. 1918 – 30.4. 2009) bila je prva osoba koja je predložila ime za Pluton, patuljasti planet kojeg je oktrio Clyde Tombaugh 1930. Tada je Venetia imala svega 11 godina i živjela u Oxfordu, u Engleskoj.

Naziv Pluton, prema bogu podzemnog svijeta, prva je predložila **Venetia Burney** (1918–2009), tada 12-godišnja djevojčica iz Oxforda, Engleske, koju je zanimala klasična mitologija. U razgovoru je to predložila svojem djedu, Falconeru Madanu, bivšem knjižničaru u Harvardu, koji je to pak proslijedio profesoru Hervertu Hallu Turneru.

Objekt je službeno dobio naziv 24. 3. 1930. Svaki član zvjezdarnice Lowell je imao pravo glasovati o tri prijedloga: Minerva (što je već bilo ime asteroida), Kron (predložio ga je nepopularni astronom Thomas Jefferson Jackson See), i Pluton. Pluton je dobio sve glasove. Ime je objavljeno 1. 5. 1930. Kada je to čuo, Madan je Venetiji dao £5 kao oblik nagrade.

Eksterni linkovi
----------------

* The girl who named a planet (BBC News Online)
* Parents' Union School Diamond Jubilee Magazine: The Planet 'Pluto' by K.M. Claxton
* What Planet is This?: Venetia Burney and Pluto
* NASA interview with Venetia Phair
Pečat Kongresa SAD
**Kongres Sjedinjenih Država** (engleski *United States Congress*) je zakonodavno tijelo američke federalne vlasti. On je dvodoman, i sastoji se od donjeg Predstavničkog (Zastupničkog) doma i gornjeg doma, odnosno Senata. Predstavnički dom ima 435 članova, svaki od kojih zastupa kongresni okrug i ima mandat od dvije godine. Mjesta u Predstavničkom domu raspodijeljena među državama na osnovu broja stanovnika. Svaka država, bez obzira na stanovništvo, ima po dva senatora. Stoga trenutno postoji 100 senatora, a svaki od njih ima mandat od šest godina. Svi senatori i kongresnici se biraju neposrednim izborima.

Ustav SAD daje svu zakonodavnu vlast na federalnoj razini Kongresu. Ovlasti Kongresa su ograničene na one pobrojane u Ustavu; sve ostale ovlasti pripadaju državama i *narodu*. Kroz zakonske, tj. *Kongresne akte*, Kongres može regulirati međudržavnu i međunarodnu trgovinu, prikupljati poreze, organizirati federalne sudove, održavati oružane snage, objavljivati rat i koristiti druge "nužne i odgovarajuće" ovlasti.

Predstavnički dom (koji se na engleskom skraćeno zove *House*) i Senat su jednakopravni domovi. Međutim, postoje određene posebne ovlasti koje ima samo jedan od domova. Savjet i privola Senata SAD je nužna da bi se potvrdila predsjednička imenovanja najviših izvršnih i sudskih funkcionara, kao i za ratifikacija međunarodnih ugovora. Zakonski kojima je svrha prikupljanje prihoda se, pak, moraju prvo pojaviti u Predstavničkom domu, a samo on može pokrenuti postupak opoziva federalnih funkcionara.

Kongres zasjeda u zgradi Capitol u Washingtonu. Izraz "Kongres" se također može koristiti za točno određeni saziv Kongresa, s obzirom na sastav zastupnika. Tako godine 2006. u Washingtonu zasjeda 109. Kongres SAD.

Eksterni linkovi
----------------

***Kongres SAD*** na Wikimedijinoj ostavi

* Congresspedia Arhivirano 2006-11-04 na Wayback Machine-u
* U.S. House of Representatives
* U.S. Senate
* Thomas Legislative InformationArhivirano 2006-01-30 na Wayback Machine-u via Kongresna biblioteka
* Teaching about the U.S. Congress via Ministarstvo obrazovanja SAD
* FirstGov, a research tool for the U.S. Government
* GovTrack.us Arhivirano 2021-05-05 na Wayback Machine-u
Ezana na kovanici
**Ezana Aksumski** (giški: እዛና bez samoglasnika ዐዘነ) (također Aezana, Ezena, Azanas, Aizan, \* oko 330 , † oko 356) bio je kralj Aksuma .

Ezana je bio 10. poznati vladar Aksumskog Kraljevstva koje se prostiralo u današnjoj Eritreji, sjevernoj Etiopiji , Jemenu, sjevernoj Somalij, Džibutiju, sjevernom Sudanu i južnom Egiptu. Za sebe je koristio titulu "kralja Sabe i Salhena, Himjarja i Dhu-Rajdana. Prema tradiciji je naslijedio svog oca Ela Amida. Njegova majka Sofija je bila regentkinja. Ezana je u mladosti nosio ime Zábřeh.

Ezana je bil prvi aksumski monarh koji je prihvatio kršćanstvo i prvi nakon Zoskala koga spominju njemu suvremeni historijski izvori. Stuart C. Munro-Hay ga je zato opisao kao "najpoznatijeg aksumskog kralja prije Kaleba". "Ezana je svoga učitelja, grčko-sirijskog svećenika Frumencija imenovao prvim poglavarom Etiopske crkve. Iz tog perioda datira i pismo u kome arijanski rimski car Konstancije II traži od Ezane da Frumencija pošalje u Aleksandriju kako bi se ispitale eventualne doktrinarne pogreške. PremaMunro-Hayu je Ezana taj zahtjev najvjerojatnije odbio.

Ezana je poduzeo i nekoliko vojnih pohoda koje je opisao u svojim natpisima. Dio historičara upravo njima pripisuje propast države Meroe.

Izdao je i nekoliko kovanica na kome se pojavljuju grčki natpis TOYTOAPECHTHXWPA - "Neka ovo zadovolji nnarod." Neki od tih kovanica su 1990-ih pronađene u današnjoj Indiji, što svjedoči o razvijenoj pomorskoj trgovini. Kovanice su zanimljive i zbog toga što je u njima postepeno poganski motiv diska i polumjeseca zamijenjen sa križem.

Ezani se pripisuje izgradnja nekoliko zgrada i obeliska , koji su tipični za aksumsku umjetnost.

Ezana se također slavi i kao svetac u Etiopskoj pravoslavnoj crkvi.

Literatura
----------

* Yuri M. Kobishchanov. *Axum* (Joseph W. Michels, editor; Lorraine T. Kapitanoff, translator). University Park, Pennsylvania: University of Pennsylvania, 1979. ISBN 0-271-00531-9
* Sergew Hable Sellassie. *Ancient and Medieval Ethiopian History to 1270* (Addis Ababa: United Printers, 1972).
* *African Zion, the Sacred Art of Ethiopia*, (New Haven: Yale University Press, 1993).
* Stuart Munro-Hay, *Aksum: An African Civilisation of Late Antiquity*
**Charles-Augustin de Coulomb** (izgovor **Kulom**); Angoulême, 14. lipnja 1736. – Pariz, 23. kolovoza 1806.) je francuski fizičar. 

Coulomb je rođen u francuskom gradu Angoulême. Izabrao je posao vojnog inženjera, i taj je posao radio tri godine, do ozlijede koja mu je uvelike ugrozila zdravlje, na Martiniku. Na povratku zaposlio se u La Rochelleu. Tu je otkrio inverznu vezu između sile naboja i kvadratu njihove udaljenosti, taj je zakon kasnije po njemu nazvan Coulombov zakon.

Godine 1781. Coulomb je permanentno stacioniran u Parizu. Prije početka revolucije 1789. Coulomb daje otkaz na mjestu  *intendant des eaux et fontaines*, i otišao u mirovinu na svoje imanje u Bloisu. Ponovno je pozvan u Pariz na konferenciju da se odrede nove mjerne jedinice, a sve to po naredbi Revolucionarne vlade. Iz Državnog instituta bio je jedan od prvih članova, a 1802. postavili su ga za inspektora javnih instrukcija. No njegovo zdravlje je već tada bilo jako krhko, te je umro četiri godine poslije u Parizu. 

Coulombovo ime zauvijek je urezano u povijesti mehanike i elektriciteta magnetizma. On je 1779. izdao važnu publikaciju o zakonima trenja (*Théorie des machines simples, en ayant égard au frottement de leurs parties et à la roideur des cordages*) koji je uslijedio nakon dvadeset godina po memoaru o viskoznosti. 

SI jedinica za električni naboj kulon (C), i Kulonov zakon nazvani su u njegovu čast. 

Godine 1785. Coulomb je izdao tri spisa o elektricitetu i magnetizmu:

- ***Premier Mémoire sur l’Electricité et le Magnétisme, Histoire de l’Académie Royale des Sciences, 569-577, 1785***  

U ovoj publikaciji Coulomb opisuje "Kako konstruirati i koristiti električni balans (torzioni balans), bazirajući se na osobini metalnih žica da imaju reaktivnu torzionu silu koja je proporcionalna torzionom uglu". Coulomb također eksperimentalno određuje zakon koji objašnjava kako "dva tijela naelektrizirana istom vrstom elektriciteta utječu jedno na drugo

- ***Sécond Mémoire sur l’Electricité et le Magnétisme, Histoire de l’Académie Royale des Sciences, 578-611, 1785***  

U ovoj publikaciji Coulomb izvodi "zakonitosti po kojima se ponašaju i magnetni i električni tokovii, bilo po privlačnosti ili odbojnosti

- ***Troisième Mémoire sur l’Electricité et le Magnétisme, Histoire de l’Académie Royale des Sciences, 612-638, 1785***  

O količini elektriciteta koju izolirano tijelo gubi u određenom vremenskom periodu, bilo u kontaktu sa manje vlažnim zrakom, ili u manje-više idio-električnoj podršci

Vanjske veze
------------

***Charles-Augustin de Coulomb*** na Wikimedijinoj ostavi

* French National Library The Mémoires of Coulomb available in pdf format.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 9950533
* LCCN: n86822830
* ISNI: 0000 0001 0869 0956
* GND: 118670239
* SELIBR: 182908
* SUDOC: 034066705
* BNF: cb12486070d (podaci)
* NDL: 00533041
* NKC: mzk2003202326

 |



1. ↑  "Coulomb". *Random House Webster's Unabridged Dictionary*.
**COBISS** (engl.  — Zadružni internetski bibliografski sistem i usluge; izgovor *kobis*) organizacioni je model koji se koristi da pridruži biblioteke u jedinstven bibliotečko-informacioni sistem sa uzajamnom katalogizacijom. Ovaj sistem ima mnogo funkcija tzv. virtuelne biblioteke. Trenutno je u upotrebi u Sloveniji (COBISS.SI), Bosni i Hercegovini (COBISS.BH), Makedoniji (COBISS.MK), Srbiji (COBISS.SR) i Crnoj Gori (COBISS.CG). Ovi informacioni sistemi su autonomni, ali dele platformu. Preko 350 biblioteka koristi COBISS za automatizaciju svog poslovanja. COBISS.Net je naziv mreže koja povezuje COBISS kooperativne bibliografske sisteme različitih zemalja.

COBISS je razvijen od strane slovenačkog Instituta za informatiku (slov. *Institut informacijskih znanosti, IZUM*) iz Maribora. Marta 2011. godine, rukovodstvo IZUM-a odlučilo je da se povuče sa položaja. Kao razlog naveli su prezriv stav (slovenačkog) Ministarstva za visoko obrazovanje, nauku i tehnologiju (koji je vodio Gregor Golobič) ka IZUM-u.

Povezano
--------

* Virtuelna biblioteka Srbije

Izvori
------

1. ↑  „Odstopamo, ker neustrezen odnos ministrstva do IZUM-a hromi naše delo in razvoj" (slovenačkom). 31-03-2011. Arhivirano iz originala na datum 2012-03-22. Pristupljeno 2015-01-20.
2. ↑  „Odstopilo celotno vodstvo Izuma" (slovenačkom). *Finance.si*. 30-03-2011.

Spoljašnje veze
---------------

* Kobisova zvanična prezentacija
* Virtuelna biblioteka Srbije