**Stanisław Leszczyński** (Lavov, 20. oktobar 1677. - Lunéville, 23. februar 1766.) bio je kralj Poljsko-Litvanske Unije koji je vladao u turbulentna vremena u dva navrata od 1704. do 1709. i od 1733. do 1736.

Biografija
----------

Rođen je sin poznańskog vojvode Rafala i Ane Jabłonowske. Bio je poznat kao otac Marije Leszczyńske, francuske kraljice.
U vrijeme interregnuma nakon smrti Jana III. Sobieskog, bio je član izbornog sejma i peharnik na dvoru, što je u ono vrijeme bio visok položaj.

Prvi mandat
-----------

Prije Velikog sjevernog rata - 1699. postao je poznański vojvoda, jedan od vođa velikopoljske opozicije protiv Augusta II i inicijator Varšavske konfederacije 1704. Zahvaljujući pritiscima švedskog kralja Karla XII izabran je za kralja - Poljsko-Litvanske Unije 2. jula 1704.
Nakon tog ga je 4. oktobra 1705. u varšavskoj crkvi sv. Jana okrunio nadbiskup iz Lavova, usprkos papinoj zabrani.
U novembru 1705. je sklopio savez sa Švedskom i pristao na vazalni odnos prema švedskom monarhu.

Zahvaljujući prisilnoj abdikaciji Augusta II u Altranstädtu Stanisław Leszczyński je stekao međunarodno priznanje svog kraljevstva. 

Nakon poraza švedskog kralja u Bitci kod Poltave 1709. morao je napustiti zemlju, pa je pobjegao u Tursku, a odatle - na poziv Karla XII u Švedsku. 
Nakon tog je sljedeće dvije godine lutao Evropom, ponajviše po zemljama Svetog Rimskog Carstva.

Povratak na tron
----------------

Vjenčanje njegove kćeri Marije sa francuskim kraljem Louisom XIV ojačalo je šanse Stanisława Leszczyńskog, da se nakon što je umro August II, uz podršku francuske ponovno vrati na tron.

U Varšavu se vratio početkom septembra 1733. a već je 12. septembra izabran za kralja i isti dan okrunjen. Sve se to događalo uoči intervencije ruske i saksonske vojske. 
Stanisław se pred tom ofenzivom sklonio u Gdańsk, koji se nakon višemjesečne opsade predao u maju 1734.
Nakon tog je pobjegao u Königsberg i pokušao dobiti podršku od Kraljevine Pruske. Njima je predložio plan stvaranja švedsko-pruskog saveza, po njemu su je između ostalog Pruska kao kompenzaciju, trebala dobiti od Poljske - Warmiju.

Stanisław je i inače često svoj vlastiti interes stavljao iznad interesa Poljsko-Litvanske Unije, pa je nudio teritorije samo da se vrati na tron. U tom mu nije pomoglo niti osnivanje vojne organizacije Dzikowske Konfederacije 1734. a niti kasniji Rat za poljsko naslijeđe.

Nakon poraza morao je abdicirati i otići u Kraljevinu Francusku, gdje je dobio na doživotno uživanje domenu Lorenu.
U Francuskoj se pokazao kao dobar domaćin, mecena nauke i umjetnosti, i pouzdan podanik dvora i kralja. Uredno je prikupljao porez, provodio regrutacije i radio sve ostalo u interesu Francuske, što je izazvalo nezadovoljstvo među stanovnicima vojvodstva. Oni su međutim 
mislili da je za takvu politiku kriva lokalna administracija i predstavnici francuskog monarha, a ne Stanisław Leszczyński.

Umro je 23. februara 1766. u Lunévilleu.

Ostavština
----------

Stanisław Leszczyński bio je autor reformističkog političkog traktata - Izbori garancija slobode (Głos wolny wolność ubezpieczający) 1743. U njemu je na bazi trenutnog stanja, iznio plan reforme političkog sistema Poljsko-Litvanske Unije. On je bio kompromis između neophodnih reformi i tradicionalne 
dominacije plemstva. Predložio je smanjenje kraljevskih prerogativa na račun sejma, održavanje izbora za kralja, uz zabranu strancima da se kandidiraju i ograničenje prava vojvodama u sejmu na liberum veto, koji su oni dotad često koristili i tako blokirali donošenje odluka.
Predložio je i da se dvorski ministri biraju u sejmu na mandat od 6 godina, povećanje redovne vojske, reformu porez]]nog sistema radi osiguranja stalnih državnih prihoda, više sloboda za kmetove i njihovu pravnu zaštitu. 

Iskazao se i kao autor filozofskih i moralističkih eseja.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10   „Stanisław Leszczyński" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 03.03. 2021.

Vanjske veze
------------

***Stanisław Leszczyński*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Stanisław Leszczyński (król Polski 1295–1766)*[*mrtav link*] (`pl`)

| * p
* r
* u
Monarsi Poljske |
| --- |
| Legendarni i polulegendarni | Leh • Krak • Wanda • Popiel • Piast Kolar • Bolesłav Zaboravljeni |
| Pjastovići | Zemovit • Lestek • Zemomisl • Mješko I. • Boleslav I. Hrabri • Mješko II Lambert • Bezprym • Mješko II Lambert • Kazimir I Obnoviteklj • Boleslav II. Smjeli • Vladislav I. Herman • Zbigniew • Boleslav III. Krivousti |
| Period fragmentacije(Seniorski vojvode) | Vladislav II. Progonjeni • Boleslav IV Kovrčavi • Mješko III. Stari • Vladislav III. Tankonogi • Lešek I Bijeli • Vladislav III. Tankonogi • Vladislav Odonic • Mješko I Krivonogi • Konrad Mazovski • Henrik I. Bradati • Henrik II. Pobožni • Boleslav V Stidljivi • Lešek II Crni • Henrik IV Pravični • Przemysł II |
| Přemyslovići | Vaclav II • Vaclav III |
| Pjastovići | Vladislav I. Lokietek • Kazimir III. Veliki |
| Dinastija Capet-Anjou | Ludovik I • Jadwiga |
| Jagelovići | Vladislav II Jagelović • Vladislav I. • Kazimir IV • Jan Olbracht • Aleksander • Sigismund I Stari • Sigismund II August |
| Izabran | Henryk od Valoisa • Anna Jagelovićka • Stefan Batory • Sigismund III Vasa • Vladislav IV • Jan II Kazimir Vasa • Michał Korybut Wiśniowiecki • Jan III Sobjeski • August II Jaki • Stanisław Leszczyński • August III • Stanisław August Poniatowski |
| Dinastija Romanov | Aleksandar I • Nikolaj I • Aleksandar II • Aleksandar III • Nikolaj II |