**Musej iz Atine** (starogrčki: , *Mousaios*) bio je polulegendarni grčki pesnik, prorok i muzičar, koji se smatrao osnivačem tzv. hijeratskog ili profetskog pesništva u Atici. U antici je smatran autorom različitih pesama, himni i proročanstva, naročito u vezi s obredima povezanim s Demetrinim kultom u Eleusini, kojim je, prema legendi, sam i upravljao u doba Herakla. Prema Diogenu Laertiju, Musejeva majka bila je Selena, a otac mu je bio Eumolp, rodonačelnik svešteničke porodice Eumolpida, koji su upravljali Eleusinskim misterijama; tu se dodaje i to da je Musej napisao jednu *Teogoniju*, da je prvi konstruisao loptu te da je "učio da sve vodi poreklo od *jednoga* i da se u *jedno* rastvara".

U drugim varijantama legende Musej se povezivao s Trakijom, pa možda nije bio starosedelac u Eleusini, već je onamo došao iz Trakije, zemlje znamenitih mitskih pevača. Neki su ga smatrali sinom legendarnog Orfeja, koga je navodno podražavao i od koga je učio. Drugi su, pak, pričali kako je Musej sin Antifema (ili Antiofema) i Helene. Kod Aristotela se navodi da je Musej imao suprugu po imenu Dejoka, dok Hermesijanakt u jednoj elegiji, koju citira Atenej, navodi da je Musej imao suprugu (ili ljubavnicu) po imenu Antiopa. Istovremeno, *Suda* navodi da mu je Eumolp zapravo bio sin. Jedna od sholija uz Aristofana spominje natpis koji se navodno nalazio na Musejevom grobu u Faleronu. Prema Diogenu Laertiju, epitaf je glasio: "Faleron krije dragog Eumolpovog sina, Museja, telo pokojnikovo, ispod ovog groba". Pausanija spominje predanje prema kojem je Muzej (Μουσεῖον) u Pireju nosio to ime jer je tu pokopan Musej.

Herodot kaže da je tokom Pizistratove vladavine u Atini pisac Onomakrit prikupio i uredio Musejeva proročanstva, ali je u njih ubacio i jedan falsifikat, koji je sam sastavio; taj je falsifikat kasnije otkrio Las iz Hermione, pa je Hiparh, sin Pizistratov, zato prognao Lasa iz Atine.

Godine 450. pne. grčki tragičar Euripid u svojoj tragediji *Resos* opisuje ga ovako: "Musej, sveti građanin, koji najviše od svih ljudi zna". Platon 380. pne. u *Ijonu* kaže da pesnike inspirišu Orfej i Musej, ali da oni bolji pesnici crpu inspiraciju iz Homera. U *Protagori* Platon kaže da je Musej bio hijerofant i prorok. U Platonovoj *Apologiji* Sokrat kaže: "Ili da se ponovo sastane s Orfejem, Musejem, Hesiodom i Homerom ― koliko bi ko od vas dao za to? Ja, bar, hteo bih i više puta da umrem, ako je to istina". Helenistički jevrejski pisci poistovetili su Museja s Mojsijem i smatrali ga Orfejevim učiteljem.

Među delima koja su se u antici pripisivala Museju jesu *Proročanstva* (Χρησμοί), *Uputstva* (Ὑποθῆκαι, u 4.000 stihova, upućena Eumolpu), *Himna Demetri* (koja je još postojala u Pausanijino vreme), *Teogonija* (Θεογονία), *Titanografija* (Τιτανογραφία), *Lopta* (Σφαῖρα), *Odrešenja* (Παραλύσεις), *Posvećenja* (Τελεταί), *Očišćenja* (Καθαρμοί).

Literatura
----------

* Đurić, Miloš N. (1990). *Istorija helenske književnosti*. Beograd: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva.
* Graf, Fritz (2003), „Musaeus (1)",  S. Hornblower & A. Spawforth (eds.), *Oxford Classical Dictionary* (3. rev. izd.), Oxford, ISBN 9780198661726 .
* Mason, Charles Peter (1867), „Musaeus (2)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston

Vanjske veze
------------

* Musejevi fragmenti na demonax.info (`en`)