**Kineske zamenice** (poznate kao , ) su generalno manje brojniji nego u srpskohrvatskom jeziku. Na primer, nije postojala razlika između „on", „ona" i „ono" pre kontakta sa zapadnom civilizacijom, oni i dalje imaju isti izgovor u govornom kineskom jeziku, sa izuzetkom povratnu ličnu zamenicu. Zamenice ostaju iste da li su subjekat ili objekat u rečenici.

Neki počasni izrazi su postojali i nastavljaju da postoje u jeziku, ali kineski nema nivoe poštovanja japanskog jezika.

Osobne zamenice
---------------

Postoji sedam osnovnih zamenica u mandarinskom kineskom jeziku:

osobne zamenice u mandarinskom|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Lice | Jednina | Množina\* |
| Prvo | ja | **isključivo** | **uključivo**† |
| mi | mi |
| Drugo | **neformalano** | **učtivo** | vi |
| ti | ti |
| Treće | **muški** | **ženski** | **srednji** | **muški** | **ženski** | **srednji** |
| on | ona | ono | oni | one | 它们ona |

\* Slovo da označi množinu je  () u tradicionalnom kineskom pismu.
†Koristilo se da označi ‘ti i ja’ (dve osobe) samo; u svim ostalim slučajevima  se koristi. Ovaj oblik se više ne koristi van Pekinga (vidi dole).
Nekad u kineskom jeziku nije postojala razlika između različitih rodova za zamjenice u drugom i trećem licu, i u govornom jeziku oni se nisu razlikovali.
Posebni znakovi su stvoreni u susretu sa zapadom i njihovih rodnih zamjenica. (Nije neobično da domaći kineski govornici ne razlikuju između „on" i „ona" u stranim jezicima.)
Pokušaji da se uvede razgovetni različiti oblik za ‘ona’ () i ‘ono’ (), u prvoj polovini 20. veka bili su neuspešni.

Razlika između  i  se ne odražava uvek u pisanju, ali razlika između  i  se odražava.  bi trebalo da se koristi za imenice koje se odnose na životinje (uočite ključ , što znači Vo) i  za nežive predmete, ali ova razlika je ponekad nejasna. U uprošćenom kineskom pismu,  i  su oba zastarela.

Zamenice za množinu se stvaraju jednostavnim dodatkom  (uprošćeno) /  (tradicionalno)  na kraj svake zamenice; tako,  ili  bi značilo „vi", „mi" i „oni", tim redom.

Zamenica   se koristi kao formalna verzija drugom licu, ali nema žensku varijantu, i ne koristi se u množini.

Zamenice  i  se često koriste u mandarinskom kineskom da označavaju „ja". One su dijalektalnog porekla, nekada govoreni u tipičnim seoskim sredinama. Međutim, njihove upotrebe dobijaju popularnost među mladim, naročito u elektronskoj komunikaciji.

Postoji mnogo više zamenica u klasičnom kineskom jeziku i književnim delima, uključujući  () ili  () za „vi", i  () za „ja" (vidi članak kineski počasni izrazi za više informacija). Gore navedene zamenice su najčešće u govoru.

Prisvojne zamenice
------------------

Da se naznači posedovanje  () je dodat na kraju zamenice. U literaturi ili u nekim dnevnim izrazima (posebno one o porodici ili koncepata u neposrednoj blizini vlasnika) ovo je često izostavljeno, npr.  (); je sinonim za  (, „moja majka"). Za starije generacije  () je jednak savremenom obliku  (), kao u  () „vaš otac." U književnim stilu,  () ponekad se koristi za „njegov" ili „njen", na primer:  znači „njegov otac" ili „njen otac".

Povratna lična zamenica
-----------------------

Lične zamenice u jednini (za ljude) može se napraviti povratne dodavanjem  (), „ja lično".

Zamenice u carskim vremenima i samo-preklinjavanja
--------------------------------------------------

*Glavni članak: kineski počasni izraz*
Na carskim vremenima, zamenica za „ja" je često izostavljena u uljudnom govoru ili sa nekim koje ima veći društveni položaj. Zamenica „ja" je obično zamenjena sa posebnim zamenicima koja se osluje u određenim situacijama. Primeri uključuju  () u vremenu početne kineske istorije i  () nakon Ćin dinastije kad car Kine govori sa njegovim subjektima. Kada subjekti govore sa carom, oni se obraćaju sa  (), ili „vaš službenik". Vrlo je neuljudno i tabu da se obraćaju prema caru kao „vi" ili da se obraćaju sebi kao „ja".

U savremenom vremenu, u praksi samo-preklinjanje se još uvek koristi. U rezumeima, reč  (; bukvalno *plemenit*) koristi se za „vi" i „vaše", na primer,  se odnosi na „vaše preduzeće".  (; bukvalno *ova osoba*) se koristi kad se odnosi na sebe.

Uključujuće i isključujuće zamenice prvog lica u množini
--------------------------------------------------------

U kineskom, za prvo lice u množini obično postoje dve vrste, uključujuće i isključujuće ‘mi’ (pojam: inkluzivna i ekskluzivna zamenica):

* — uključujuće (tj. „ti i ja", „mi, uključujući i vas")
* — isključujuće (tj. „mi, bez tebe").

Ova razlika se često ne održava među mnogim govornicima izvan regije Pekinga, tendencija je da se uopšti korištenje .

Povezano
--------

* Kineska gramatika
* Kineski jezik

Napomene
--------

1. ↑   Znači „ti", muški, ženski, i obraćene božanstvu, tim redom.  retko se koristi u tajvanskom mandarinskom i ne postoji u standardnom kineskom u kontinentalnoj Kini.
2. ↑   Označava „ono [živo]", „ono [neživo]", „on ili ona [božanstvo]", tim redom. Za označavanje Boga avramske religije ili klasične kineske verske ličnosti u pisanom obliku,  se takođe koristi.  se ne koristi u kontinentalnoj Kini.

Izvori
------

1. ↑  Adaptirano od Jipa, str. 47.
2. ↑  (`en`) , str. 107.