**Tularemija** je akutno zarazno oboljenje. U zavisnosti od puta širenja, javlja se u više kliničkih oblika. Na mestu ulaska prouzrokovača u organizam stvaraju se ulceracije i otok limfnih čvorova. Pored spoljašnjih manifestacija, tularemija može da se javi i u plućnom obliku, koji karakteriše pneumonija u abdominalnom obliku sa bolovima u trbuhu, ređe prolivom i povraćanjem i u septičkom obliku sa visokom temperaturom, znacima intoksikacije i poremećajem svesti.

Infektivni agens
----------------

**Infenktivni agens** je bakterija - Francisella tularensis. Osetljiva je prema povišenoj temperaturi, hlornim preparatima, formalinu i drugim dezinfekcionim sredstvima. Nasuprot tome, dobro podnosi nižu temperaturu. U vodi i vlažom zemljištu može ostati u životu više meseci, a na koži glodara, uginulih od tularemije, više nedelja.

Inkubacioni period
------------------

**Inkubacioni period** je od 2 - 10 dana, a najčešće iznosi tri dana.

U preko 90% slučajeva rezervoar zaraze su glodari (zečevi, lasice, veverice, pacovi, miševi), ali rezervoar zaraze mogu biti i druge, domaće i divlje životinje (goveda, ovce, psi, mačke, srne, divlje svinje). Uzročnik se nalazi u krvi, gnoju tularemičnih lezija, mokraći i izmetu inficiranih životinja.

Tularemija se ne širi interhumano. Zbog malog broja prouzrokovača u tularemičnim lezijama bolesnika, njegova zaraznost je minimalna.

Putevi širenja
--------------

Tularemija se može širiti na više načina. Direktim kontaktom sa tkivima i krvlju obolelih i uginulih životinja ili indirektno - ujedom krpelja, obada, muva i nekih vrsta komaraca, nastaje kožni oblik tularemije. Hidričnim putem, pijenjem vode iz bunara i izvora koji su kontaminirani izlučevinama obolelih životinja nastaje crevni oblik tularemije. Aerogeno, kontaktom sa prašinom sa žitaricima, trave i sena nastaje plućni oblik tularemije. Slično kao kod leptospiroza, ingekcija može nastati i preko konjunktiva u toku rada i plivanja u kontaminiranim vodama.

Ulazno mesto
------------

**Ulazno mesto** infekcije su konjunktive, koža i sluznica respiratornog i probavnog trakta.

Osetljivost i otpornost
-----------------------

Prema tularemiji su jednako osetljive sve osobe, bez obzira na uzrast i pol.

Preležana bolest ostavlja dug i solidan imunitet. međutim, opisani su i slučajevi reinfekcije, naročito kod laboratorijsih radnika.

Ostale epidimiološke karakteristike
-----------------------------------

Mada je osetljivost prema tularemiji opšta, češće obolevaju muškarci srednjeg životnog doba, jer su više izloženi infekciji prilikom lova zečeva, kao i skidanja kože i rada sa mesom inficiranih životinja. Zbog toga je javljanje tularemije povezano sa sezonom bavljenja određenim poslovima. Lovci na zečeve obolevaju u sezoni lova, septembar - januar, lovci na bizamske pacove u periodu juni - juli, a ribari i lica koja rade ili se kupaju u kontaminiranim vodama obolevaju tokom leta. Tularemija se najčešće javlja u obliku pojedinačnih slučajeva ili manjih epidemija.

Tularemija je oboljenje severne zemljine polulopte. Rasprostarnjena je u Severnoj Americi, Evropi i Aziji. Najviše je obolelih u SAD, Rusiji i Austriji. U našoj zemlji pojedinačni slučajevi tularemije registrovani su u Vojvodini, Pčinjskom okrugu.

Mere sprečavanja
----------------

Pored edukacije stanovništva, veterinarskih i zoohigijenskih mera, protiv tularemije se sprovodi i vakcinacija profesianolno izloženih lica. Primenjuje se živa vakcina od oslabljenih mokroorganizama, koja se aplikuje utrljavanjem u skarifakovanu kožu ramena. Vakcinalni imunitet traje pet godina.

Mere suzbijanja
---------------

Epizotoološka i epidemiološka istraživanja usmerena su na otkrivanje zaraženih životinja i pronalaženju svih inficiranih osoba. Oboleli se hospitalizuju prema kliničkim indikacijama. posebna izolacija izolacija nije potrebna. Tekuća dezinfekcija obuhvata gnoj iz ulceracije. Završna dezinfekcija nije potrebna.
oboljenje i smrt od tularemije podležu obaveznom prijavljivanju.

Izvori
------

1. 1 2  Rapini, Ronald P.; Bolognia, Jean L.; Jorizzo, Joseph L. (2007). *Dermatology: 2-Volume Set*. St. Louis: Mosby. ISBN 978-1-4160-2999-1.
2. ↑  James & Berger 2006: str. 286
3. ↑  „Signs and Symptoms Tularemia" (en-us). CDC. October 2015. Pristupljeno 8. 11. 2017.
4. 1 2 3  „Tularemia" (en-us). CDC. October 2015.
5. 1 2  „Diagnosis and Treatment Tularemia" (en-us). CDC. October 2015. Pristupljeno 8. 11. 2017.
6. ↑  „Clinicians Tularemia" (en-us). www.cdc.gov. September 2016. Pristupljeno 8. 11. 2017.
7. ↑  „Prevention Tularemia" (en-us). www.cdc.gov. October 2015. Pristupljeno 8. 11. 2017.
8. ↑  „Statistics Tularemia" (en-us). CDC. November 2016. Pristupljeno 8. 11. 2017.
9. ↑  „Na jugu Srbije 16 obolelih od tularemije". 2010. Pristupljeno 5. 5. 2010.
10. ↑  „Na Kosovu proglašena epidemija tularemije". 2015. Arhivirano iz originala na datum 11. 02. 2015. Pristupljeno 11. 2. 2015.

Literatura
----------

* Rapini, Ronald P.; Bolognia, Jean L.; Jorizzo, Joseph L. (2007). *Dermatology: 2-Volume Set*. St. Louis: Mosby. ISBN 978-1-4160-2999-1.
* James, William D.; Berger, Timothy G. (2006). *Andrews' Diseases of the Skin: clinical Dermatology*. Saunders Elsevier. str. 286. ISBN 978-0-7216-2921-6.

Spoljašnje veze
---------------

* Tularemija na Projektu Open Directory

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85138512
* GND: 4186421-9
* BNF: cb12504410p (podaci)
* NDL: 00576246
* NKC: ph538423
* BNE: XX548371

 |

***Tularemija*** na Wikimedijinoj ostavi