**Druga rasprava velikog Seta** je gnostički spis iz 3. vijeka otkriven u okviru zbirke Nag Hamadi.

Spis govori o zlim vladarima duha, arhontima, te polemiše protiv ortodoksnog hrišćanstva suprotstavljajući mu »pravu crkvu« gnostika.

Sadržaj
-------

U spisu se iznosi gledište da je hebrejski bog zapravo zli duhovni vladar (arhont):

> Jer, Arhont je bio predmet podsmijeha zato što je rekao: "Ja sam Bog, i nema većega od mene. Samo ja sam Otac, Gospodin, i nema drugoga do mene. Ja sam ljubomoran Bog, koji grijehe otaca prenosi na djecu trećega i četvrtoga naraštaja."
> 
> 

Suprotstavljeni vladarima tame su sinovi svetlosti. Govoreći u ime sinova svetlosti, pisac piše o progonima:

> Mrzeli su nas i progonili ne samo oni koji su neznalice (pagani) nego i oni koji misle da uzdižu ime Hristovo, jer nisu bili svesni da su prazni, nisu znali ko su, kao glupe životinje.
> 
> 

Spasitelj objašnjava da su te osobe napravile imitaciju prave crkve, »*objavivši doktrinu mrtvog čoveka, i laži, da bi to ličilo na dobrotu i čistotu savršene crkve*«. Takvo učenje, optužuje spis, miri hrišćane sa strahom i ropstvom podstičući ih da se priklone zemaljskim predstavnicima zlog tvorca (demijurga), koji, u svojoj praznoj »slavi«, izjavljuje: »*Ja sam Bog i ne postoji drugi osim mene*.« Takve osobe proganjaju one koji su dostigli oslobođenje kroz gnozu, pokušavajući da ih odvuku od »istine njihove slobode«. Spis tome protivstavlja istinsku crkvu koju karakteriše zajedništvo njenih pripadnika s Bogom, kao i njihovo međusobno zajedništvo:

> »ujedinjeni prijateljstvom večitih prijatelja, koji ne znaju ni za neprijateljstvo niti za zlo, nego su ujedinjeni mojom gnozom... u prijateljstvu jedan s drugim«.
> 
> 

Oni su bliski kao da su u »duhovnom venčanju«, jer žive »u očinstvu i materinstvu i racionalnom bratstvu i mudrosti«  kao oni što se vole kao »srodne duše«.

Govoreći o stradanju Isusa, spis iznosi doketsko stanovište, navodeći sledeće Isusove reči:

> ... bio je to neko drugi koji je popio žuč i sirće; nisam to bio ja. Udarili su me štapom; bio je to drugi, Simon, koji je nosio krst na plećima. Bio je to drugi kome su stavili krunu od trnja. A ja sam se radovao na visini ... zbog njihove greške ... ja sam se smejao njihovom neznanju.« 
> 
>

Analiza
-------

Tumačenje da je Šimun iz Cirene razapet je umjesto Isusa koji se tomu smije, kao što se navodi u ovom spisu, Irenej pripisuje gnostiku Bazilidu.

Literatura
----------

* J. A. Gibbons, *A Commentary on »The Second Logos of the Great Seth«* (New Haven, 1972).

Izvori
------

1. 1 2  Izvorni koptski tekstovi Arhivirano 2013-10-31 na Wayback Machine-u (Druga rasprava velikog Seta, uvod: Joseph A. Gibbons)
2. ↑  Elejn Pejgels - Gnostička evanđelja (scribd)
3. ↑  Druga rasprava velikog Seta 64
4. ↑  Druga rasprava velikog Seta 59.22—29, u: NHL 333—334.
5. ↑  Druga rasprava velikog Seta 60.21—25, u: NHL 334.
6. ↑  Druga rasprava velikog Seta 53.27—33, u: NHL 331.
7. ↑  Druga rasprava velikog Seta 61.20, u: NHL 334.
8. ↑  Druga rasprava velikog Seta 67.32—68.9, u: NHL 337.
9. ↑  Druga rasprava velikog Seta 67.2—5, u: NHL 336.
10. ↑  Druga rasprava velikog Seta 70.9, u: NHL 338.
11. ↑  Druga rasprava velikoga Seta 56.6—19, u: NHL 332.

Vidi još
--------

* Doketizam
* Gnosticizam
* Knjižnica Nag Hamadi

Vanjske veze
------------

* () The Second Treatise of the Great Seth (gnosis.org)
* () Izvorni koptski tekstovi Arhivirano 2013-10-31 na Wayback Machine-u