Ovo je članak o osobi.  Za filmski festival, vidi Merlinka (festival).  

**Vjeran Miladinović** (Zagreb, 14. 10. 1958 — Krnjača, 22. 3. 2003), poznatija kao **Merlinka**, bila je prva javno deklarisana transrodna osoba na prostorima bivše Jugoslavije, u Beogradu, kao i zvezda filmova Želimira Žilnika.

Biografija
----------

Rođena je 14. 10. 1958. godine u Zagrebu, u opštini Črnomerec, od majke Tereze Strmečki iz Zagorja i oca Miodraga iz Prokuplja, koji je u Zagrebu pohađao vojno-tehničku školu. U nedostatku osnovnih sredstva za život, pošto je zbog trudnoće izbačena iz škole, i jedno vreme živela u Maksimirskom parku, majka je smeštena u Dom „Vladimir Nazor" za nezbrinutu decu i mlađe punoletne osobe, da bi šest meseci posle rođenja, Merlinka ostala da živi u domu, bez majke. Posle nešto više od tri godine, otac ju je odveo da živi kod babe Kadivke, njegove majke, u selo Bresničić, kod Prokuplja, da bi je pred polazak u školu 1965. godine preuzeo kod sebe u Prokuplje, gde je živeo sa maćehom i polubratom.

Merlinka se posle završene srednje škole se preselila u Beograd, sa očevom porodicom, sa kojom nije bila u dobrim odnosima. U februaru 1978. godine izbacili su je iz kuće. Prelazak u Beograd, prema autografiji predstavljao je najveću prekretnicu u njenom životu. Vremenom je, družeći se sa istomišljenicima, prvo počela samo diskretno da se oblači u žensku odeću, šminka, oblači uske farmerice i da se bavi prostitucijom, da bi u 31. godini života, 1989. odlučila da potpuno prisvoji „Merlinku". Prostitucijom se bavila većinom u Ulici Gavrila Principa blizu pijace Zeleni venac. Postala je poznata po specifičnom stilu, kratkim i uskim suknjama, naglašenom nakitu i visokim potpeticama.

Reditelj Želimir Žilnik bio je očaran njenim talentom, te je Merlinka 1986. godine imala uloge u dva Žilnikova filma *Beograde, dobro jutro* i *Lijepe žene prolaze kroz grad*, a 1995. godine dobila je glavnu ulogu u filmu *Dupe od mramora* (engl. ). Izdala je i autobiografski roman *Terezin sin* 2001. godine. i dopunio 2002. godine. Živela je na Kalemegdanu, u zgradi Narodne opservatorije, a potom Beogradskog planetarijuma i bila njihov nastojnik. Prema rečima savremenika, bila je dobar čovek, ljudi u kraju su je simpatisali. Često su je viđali dok hrani pse lutalice na Kalemegdanu. O sebi je govorila kako u ženskom, tako i u muškom rodu.

Smrt
----

Ubijena je 22. 3. 2003. godine u ulici Grge Andrijanovića, kod Osnovne škole „Zaga Malivuk" u Krnjači. Najpre je zadavljena, a zatim i zadobila snažne udarce zidarskim čekićem. Njeno telo je pronađeno mesec dana nakon smrti u poodmakloj fazi raspadanja. Za ubistvo je bio optužen Faik Ramadani, dok je tada maloletni Bejtul Raćipi optužen da je pomagao Ramadaniju posle ubistva. Obojica su u 5. 2004. oslobođena optužbi usled nedostatka dokaza. Za ubistvo do sada niko nije odgovarao. Neposredno pre ubistva Merlinka je izjavila da planira da se povuče iz prostitucije.

Nasleđe
-------

Filmski festival koji od 2009. godine promoviše filmove o LGBT populaciji nosi ime po Merlinki. Na desetogodišnjicu od ubistva, na uglu ulica Gavrila Principa i Zagrebačke postavljena je ploča sa nazivom „Ulica Merlinkina".

Dana 18. oktobra 2023, povodom dvadeset godina od Merlinkinog ubistva, u Beogradu je postavljena skulptura pod imenom Broj 43, koja predstavlja par roze štikli. Spomenik je posle 3 dana uništen.

Spoljašnje veze
---------------

* Rastko: „Merlinkina ispovest", Miladin Ševarlić, jun 2003, Beograd
* Vjeran Miladinović na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* CONOR.SI: 267958371

 |