recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Uspinjača** (na engleskom i mnogim drugim jezicima *Funicular*) je vozilo nalik na tramvaj koje se isto kreće se po tračnicama i služi za javni transport, da se savladaju velike visinske razlike (uspon na brda i planine). 

Uspinjače su neka vrst hibrida između žičare (jer su potezane kablovima i tramvaja jer se kreću po tračnicama.

Historija razvoja i način rada
------------------------------

Neki oblik prvih uspinjača pojavio se već u 15. vijeku, ali pravi razvoj uspinjača počeo je sredinom 19. vijeka razvojem željeznice i tramvaja. Ipak ta šinska vozila nisu mogla svladavati velike nagibe, zbog klizanja željeznih kotača po tračnicama.

Zagrebačka uspinjača
Uspinjače su riješile problem uspona na vrlo elegantan način, kola su dizana / potezana na visinu pomoću kabela, pa je na taj način riješen problem klizanja kotača - tračnice su služile samo kao vodilice za kola. Još je genijalnije rješenje pronađeno sa vučnom silom, jer se istovremeno sa uspinjanjem jedna kola spuštaju, tako da se pogonski motori na vrhu (i dnu) koriste samo da se izjednače sile i održi napetost kabela.

Uspinjače su izgradili brojni gradovi koji imaju velike visinske razlike kao Lisabon, San Francisco, Valparaíso, Pittsburgh, Hong Kong, Napulj, Istanbul, Graz, Zagreb, itd. Danas se uspinjače grade po skijalištima, kao komforniji način uspona većeg broja skijaša.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*What is a funicular railway?*" (engleski). HowStuffWorks. Pristupljeno 9. 3. 2013.

Vanjske veze
------------

***Uspinjača*** na Wikimedijinoj ostavi

* *What is a funicular railway?* na portalu HowStuffWorks (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85111156
* GND: 4199947-2
* BNF: cb119740426 (podaci)
* NDL: 00566680
* NKC: ph137556

 |
**Zhang Rang** (? -189) je bio kineski eunuh na dvoru dinastije Han, koji je za vrijeme vladavine cara Linga stekao ogromnu uticaj i postao vođa svemoćne klike eunuha poznate kao Deset podvornika. Zhang Rang je stekao takvu moć da ga je car Ling oslovljavao sa titulom *poočim* i prepuštao mu sve državne poslove. Zhang Rang je, slično kao i car, imao običaj prodavati državne funkcije, a što je imalo katastrofalne posljedice po državnu upravu i državu u cjelini, zahvaljujući dramatičnom porastu korupcije. Zhang Rang je, međutim, čvrsto držao vlast u rukama ne dozvoljavajući nikakvu kritiku. Takvo se stanje stvari promijenilo izbijanjem ustanka Žutih turbana 184. koji je carsku vlast prisilio da mobilizira ogromne vojne snage. Njihov komandant He Jin, brat careve supruge carice He, je tako stvorenu vojsku nastojao iskoristiti kao sredstvo da ih svrgne. Prilika za to se ukazala nakon careve smrti 189. kada je He Jin postao regent. Njegovi planovi da pogubi vodeće eunuhe su, pak, doprli do Zhang Ranga koji je reagirao tako što je He Jina namamio u dvorište carske palače i tamo ga zajedno sa Zhang Rongom mučki ubio i odrezao mu glavu. Međutim, to je dovelo do pobune carskih trupa i masakra eunuha. Zhang je u metežu uspio preživjeti uzevši mladog cara Shaoa i njegovog brata Xieja kao taoce. Međutim, prilikom bijega us okolili vojnici, pa je Zhang Rang skočio u rijeku da izbjegne zarobljavanje. Tada se utopio.

V. također
----------

* Tri kraljevstva
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *Zapisi Tri kraljevstva*
* *Romansa Tri kraljevstva*
**Životi plemenitih Grka i Rimljana**, ili, kolokvijalno **Uporedni životopisi** ili ***Plutarhovi životopisi*** su bili istorijsko delo starogrčkog istoričara Plutarha. Knjiga je sačinjavala biografije znamenitih Grka i Rimljana antike, koji su bili napisani u parovima. Bilo je ukupno dvadeset i tri para biografija, kao i četiri biografije koje nisu bile napisane u paru. Smatra se jednim od najvažnijih izvora podataka ne samo o ličnostima koje opisuje nego i o antičkom svetu i starom veku uopšte.

Plutarh u knjizi, odnosno prvom odlomku *Života Aleksandra* objašnjava kako mu cilj nije bio pisati istoriju kao takvu, nego pokušati prikazati uticaj karaktera - dobrog i lošeg - na živote i sudbine slavnih ličnosti. Prvi par *Života* - Epaminonda i Scipion Afrikanac - više ne postoje, a preostale su osakaćene lakunama i lošim prepisivanjem kroz vekove.

Bez obzira na to, Životi imaju veliku vrednost, posebno u slučaju Aleksandra Velikog za koga predstavljaju izvor anegdota i podataka koji se ne pojavljuje nigde drugde. Sekcija posvećena rimskom kralju Numi Pompiliju predstavlja važan izvor podataka o ranom rimskom kalendaru.

Spoljašnje veze
---------------

***Usporedni životi*** na Wikimedijinoj ostavi

* A website dedicated to Plutarch's Parallel Lives and some modern updates

| * p
* r
* u
Plutarhovi *Životi plemenitih Grka i Rimljana* |
| --- |
| 
* Alkibijad i Koriolan
* Aleksandar Veliki i Julije Cezar
* Arat i Artakserks i Galba i Oto
* Aristid i Katon Stariji
* Kras i Nikija
* Demetrije i Antonije
* Demosten i Ciceron
* Dion i Brut
* Fabije i Periklo
* Lukul i Kimon
* Lisandar i Sula
* Numa i Likurg
* Pelopida i Marcel
* Filopemen i Flamimije
* Fokion i Katon Mlađi
* Pompej i Agesilaj
* Poplikola i Solon
* Pir i Gaj Marije
* Romul i Tezej
* Sertorije i Eumen
* Tiberije Grakho i Gaj Grakho i Agis i Kleomen
* Timoleon i Emilije Paul
* Temistoklo i Kamil

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 134144648651463774909
* LCCN: n79031980
* GND: 4237905-2
* SUDOC: 027384411
* BNF: cb12008377s (podaci)
* BIBSYS: 90665114
* NLA: 36088573
* NDL: 001316535
* BNE: XX3383731

 |
**Trinovanti** (latinski: *Trinovantes* ili *Trinobantes*) su bili britski, odnosno keltski narod koji je živio u antičkoj Britaniji. Teritorija im se nalazila u estuariju Temze, na području današnjeg Essexa i Suffolka. Sjeverno od njih su živjeli Iceni, a zapadno od njih Katuvelauni. Sjedište im je bio Camolodunum (današnji Colchester).

Prema navodima Cezara u *Galskom ratu* Trinovanti su sredinom 1. vijeka pne. bili najmoćnije pleme u Britaniji. Svrgavanje njihovog poglavice - koji se u nekim izvorima naziva Imanuencije - od strane Kasivelauna je godine 55. pne. poslužilo Cezaru kao povod za prve rimske pohode na Britaniju. Cezar je porazio Kasivelauna i natjerao ga da kao novog vladara prihvati Mandubracija.

Za Trinovante se navodi kako su godine 60. sudjelovali u Budikinom ustanku protiv Rimljana.

Eksterni linkovi
----------------

* Trinovantes at Roman-Britain.org
* Trinovantes Arhivirano 2005-11-08 na Wayback Machine-u at Romans in Britain

| * p
* r
* u
Plemena Željeznog doba u Britaniji |
| --- |
| Atrebates • Belgae • Brigantes • Caereni • Caledonii • Cantiaci • Carnonacae • Carvetii • Catuvellauni • Coritani • Corionotatae • Cornovii (Centralna) • Cornovii (Sjeverni) • Creones • Damnonii • Decantae • Deceangi • Demetae • Dobunni • Dumnonii • Durotriges • Epidii • Gabrantovices • Iceni • Lopocares • Lugi • Novantae • Ordovices • Parisii • Regnenses • Selgovae • Setantii • Silures • Smertae • Taexali • Textoverdi • Trinovantes • Vacomagi • Venicones • Votadini |
| *Dio:* Keltskih plemena u Evropi |
*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Zhang*.*
**Zhang Hua** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Zhāng Huà*) (232–300), kurtoazno ime**Maoxian** (茂先), bio je kineski pjesnik i političar koji je služio na dvoru dinastije Jin.

Bio je sin Zhang Pinga, regionalnog funkcionara države Cao Wei. Od ranih dana je pokazivao talent za poeziju, a pjesme su mu se počele citirati širom zemlje. Privukao je pažnju regenta Sima Zhaoa, koji ga je pozvao na dvor. Tamo je postepeno napredovao u službi, a posebno se istakao kao jedan od rijetkih dvorjana koji je podržavao ratni plan koji će 280. dovesti do pada države Wu i ponovnog ujedinjenja Kine. Međutim, Zhang Hua je uskoro pao u nemilost cara Wua zbog zalaganja da Wuov brat Sima You bude regent njegovom mentalno retardiranom sinu krunskom princu Zhongu. Na dvor se vratio 290. ali se nije snašao u intrigama vezanim uz Rat osam prinčeva te je godine 300. ubijen od Sima Luna.

V. također
----------

* Tri kraljevstva
* Ličnosti Tri kraljevstva
* *Zapisi Tri kraljevstva*
* *Romansa Tri kraljevstva*
Koordinate: 41° 59′ 58" SGŠ, 22° 45′ 51" IGD

**Poleto** (mak. *Poleto*) je naselje u Republici Makedoniji, u istočnom delu države. Poleto je u sastavu opštine Delčevo.

Prirodni uslovi
---------------

Poleto je smešteno u istočnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Bugarskom - 5 km severno od naselja. Od najbližeg grada, Delčeva, naselje je udaljeno 5 kilometara severno.

Naselje Poleto se nalazi u istorijskoj oblasti Pijanec. Naselje se razvilo na severnom obodu Delčevske kotline. Severoistočno od naselja izdiže se planina Vlajna, dok južno od njega protiče reka Bregalnica. Nadmorska visina naselja je približno 690 metara. 

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Poleto je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 194 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (96%), a ostalo su Srbi. 

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Spoljašnje veze
---------------

* www.delcevo.gov.mk Zvanična stranica opštine Delčevo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Delčevo |
| --- |
| **Delčevo** • 
Bigla •
Vetren •
Virče •
Vratislavci •
Gabrovo •
Grad •
Dramče •
Zvegor •
Ilijovo •
Kiselica •
Kosovo Dablje •
Novi Istevnik •
Očipala •
Poleto •
Razlovci •
Selnik •
Stamer •
Stari Istevnik •
Trabotivište •
Turija •
Čiflik |  |
**Shareware**, ili u direktnom prijevodu sa engleskog jezika *"dijeljena roba"*, je pojam pod kojim se podrazumjeva način distribucije proizvoda (najčešće softvera) na taj način da je kupcu omogućeno prethodno isprobavanje proizvoda prije nego isti bude plaćen. 

Ovaj pojam se najčešće koristi u informatici za softver koji je distribuiran uz odgodu plaćanja na neki unaprijed definisani period. Shareware softver je obično potpuno funkcionalan neki određeni period nakon čega ga je potrebno ukloniti sa računara. U ugovoru (EULA) koji dolazi uz instalaciju softvera, opisane su obaveze korisnika prema proizvođaču. One mogu biti pravne ili moralne.

Zaštita interesa
----------------

Da bi zaštitili svoj interes proizvođači implementiraju posebne funkcionalnosti koje su u stanju potpuno onesposobiti program nakon isteka dozvoljenog roka upotrebe programa. Dalja upotreba je omogućena samo unošenjem ispravnih podataka o registraciji ili aktiviranjem od strane kompanijinog web sajta. Osim ovoga, prave se posebni sistemi zaštite koji onemogućavaju zlonamjerne korisnike od višestrukog instaliranja programa ili pomjeranja datuma internog sata.

Popularizacija
--------------

Prvi koji je iskoristio ovaj naziv je bio Bob Wallace da bi opisao svoj softver PC-Write i to u 80-tim godinama prošlog vijeka. Veća popularizacija ovakvog načina distribucije softvera je počela paralelno sa razvojem interneta. Koristile su ga uglavnom manje kompanije kojima je to bio idealan put za prezentaciju svojih proizvoda krajnjim korisnicima. U novije vrijeme na taj se način odlučuju i velike kompanije za neke svoje proizvode.

Loše strane
-----------

Loše strane ovakvog distribuiranja softvera su evidentne samo za proizvođače. Ogledaju se u tome da je zlonamjerniku vrlo lako naći način da zaobiđe zaštite, pa na crnom tržištu za svaki ovakav proizvod vrlo brzo bude javno objavljen serijski broj, ili čak mali program, "generator ključeva" (en. *key generator*), koji je u stanju da na osnovu unesenog imena generiše odgovarajući serijski broj za određeni program. Vremenom kompanije pokušavaju sve sofisticiranije načine zaštite svojih interesa, no bezuspješno.

Najpoznatiji shareware programi
-------------------------------

 
**Zaštita**

* Ad-Aware - Početna stranica Arhivirano 2006-01-25 na Wayback Machine-u

**Arhiveri**

* WinZip - Početna stranica
* WinRAR - Početna stranica

**Download manageri**

* GetRight - Početna stranica

| * p
* r
* u
Vrste softwarea |
| --- |
| Methods | Abandonware • Adware • Bundled • Beerware • Commercial • Donationware • Freely redistributable software • Slobodni softver • Freeware • Nagware • Open source • Pre-installed • Postcardware • Proprietary • Public domain • Registerware •Scareware • Shareware |
| Related topics | Shovelware, Software bloat |

Vanjski linkovi
---------------

* Shareware Industry Conference
* Udruženje shareware proizvođača
* Evropska shareware konferencija

***Shareware*** na Wikimedijinoj ostavi
**Turia** je rijeka na jugoistoku Španjolske duga 280 km.

Karakteristike
--------------

Turia izvire u planinama *Montes Universales* koje su dio Iberijskog gorja. Od tamo teče prema jugu do grada Teruela gdje prima pritoku *Alfambru*, tek odatle se zove *Turia*, prije tog poznata je pod imenom **Guadalaviar**. Nakon tog produža prema jugoistoku do grada Valencije gdje ima ušća u Mediteran.

Iako ljeti izgleda potpuno bezazleno, jer gotovo presuši, u proljeće i jesen zna imati toliko vode da ruši sve pred sobom. naročito je bila katastrofalna poplava koja se dogodila 14. oktobra 1957. tad je poplavljen dobar dio grada Valencije.

Sliv rijeke ima površinu od 6,393 km² i proteže se prekoAragona, Kastilje-La Manche, Valencijske Zajednice.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Turia*" (španjolski). Listas 20 minutos. Pristupljeno 26. 6. 2018.

Vanjske veze
------------

***Turia (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *¡¡¡Ríos de España!!!*  (`es`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Podgorje** je naselje na poluotoku Pelješac u općini Orebić, Dubrovačko-neretvanska županija.

Zemljopisni položaj
-------------------

Naselje se nalazi oko 2 km sjeverozapadno od Orebića, u podnožju 961 m visokog brda Sveti Ilija, iznad prometnice prema naselju Viganj.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine u Podgorju obitava 156 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Znamenitosti
------------

Na brijegu iznad naselja nalazila se prostrana utvrda, danas arheološki spomenik, čiji su zidovi, posebice sa sjeverne strane, dobro sačuvani. Položaj, tlocrt i konstrukcija ove utvrde dovode do zaključka da je nastala u kasno antičko vrijeme.

Gospodarstvo
------------

Mještani naselja se bave turizmom i poljodjelstvom.

Izvori
------

1. ↑  DZS - Popis stanovništva 2001. godine
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Podgorje (Orebić)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Orebić |
| --- |
| Donja Banda • Kučište • Kuna Pelješka • Lovište • Nakovanj • Orebić • Oskorušno • Pijavičino • Podgorje • Podobuče • Potomje • Stankovići • Trstenik • Viganj |
Ovo je članak o primordijalnom Buddhi Vairocani.  Za tibetanskog prevodioca, v. Vairotsana.  
**Vairocana** (također poznat kao **Vairochana** ili **Mahāvairocana**) je nebeski buda koji se često (npr. u Sutri cvijetnog vijenca) tumači kao Ushićeno tijelo historijskog Gautame Bude; također se navodi kao dharmakaya Buda i veliki sunčani Buda. U kinesko-japanskom budizmu Vairocana se također tumači i kao oličenje budističkog koncepta shunyate ili praznine U konceptu Buda pet mudrosti u Vajrayana budizmu, Vairocana je u središtu. Njegova supruga u tibetanskom budizmu je Bijela tara (za svakog dhyani Budu postoji ženski Buda u tibetanskoj tradiciji).

Vairocana se ne smije miješati sa Virocanom, koji se pojavljuje u osmom poglavlju Chandogya Upanishada kao kralj Asura.

Eksterni linkovi
----------------

***Vairokana*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mahavairochana Museum Exhibit Arhivirano 2007-11-15 na Wayback Machine-u
* New York Public Library Digital Gallery, early photograph of Hyōgo Daibutsu Arhivirano 2012-02-11 na Wayback Machine-u
* Vairocana Buddha 9th century CE Image (Japan)
* Vairocana Buddha 13th century CE Image (Japan)
**Willi Ninja** (**Vili Nindža**; 12. april, 1961 – 2. septembar, 2006) bio je američki igrač i koreograf, široj publici poznat po svom pojavljivanju u dokumentarnom filmu *Paris is Burning*.

Ninja, koji je bio gej, bio je povezan sa balskom kulturom u Harlemu, gde se razvijao jedinstveni način plesa i pokreta, koji je inspiraciju nalazio u Fred Astairu i svetu visoke mode. Privukao je pažnju rediteljke filma *Paris is Burning*, Jennie Livinston, koja ga je istakla u filmu. Film, koji je imao uspeha kod kritike i kod publike, poslužio je kao odskočna daska za Ninju. Počeo je da se pojavljuje u nastupima sa drugim grupama. Njegov stil je poslužio kao inspiracija Madonni, koja ga je ovekovečila u pesmi i spotu "Vogue." On se pojavljuje u spotu Malcolm McLarena, *Deeo In Vogue*, koji je objavljen pre Madonninog..

Biografija
----------

Rođen kao **William Roscoe Leake** u Queensu, New York, Willi je bio samouk igrač i usavršio je svoj stil vogue do svojih dvadesetih. Jennie Livinston je prvi put čula za njega od njegovih prijatelja, takođe voguera, u Washington Square Parku. Premda nije stvorio ovaj način plesa, on ga je usavršio, dovodeći ga do čistog, snažnog pokreta. Inspiraciju je tražio u Fred Astairu, gimnastičarima i azijskoj kulturi.

Karijera
--------

Učestvovao je u harlemskoj drag balskoj kulturi sa "decom" iz Kuće Ninja. Kao i druge balske "kuće", Kuća Ninja (House of Ninja) bila je kombinacija proširene socijalne porodice i plesne trupe sa Willijem kao njihovom Majkom. Willi je nastupao u mnogim muzičkim spotovima, uključujući "Deep In Vogue" Malcolma McLarena i "I Can't Get No Sleep" tima Masters At Work i pevačice India. Godine 1994. objavio je svoj singl "Hot" (u produkciji Masters At Work) za Nervous Records. Willijeva kasnija karijera uključivala je pojavljivanje na pisti na revijama Jean Paul Gaultiera i Thierry Muglera, nastupe sa plesnim trupama postmodernih koreografa i koreografkinja, kao što su Doug Elkins, David Neuman i Karole Armitage i rad sa Paris Hilton, koju je trenirao da pravilno hoda, kao i sa mnogim manekenkama, među kojima je i Naomi Campbell. Kasnije je otvorio manekensku agenciju, Elements of Ninja, 2004. godine, i pojavio se na talk showu, *The Jimmy Kimmel Show*. Willi je učestvovao i u snimanju fokumentarnog filma *How Do I Look*, Wolfganga Buscha.

Ninja je umro zbog prestanka rada srca usled AIDS-a u New Yorku, 2. septrembra, 2006. u svojoj 45. godini.
**Podgajci Podravski** su naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i nalaze se u sastavu grada Donjeg Miholjca.

Zemljopisni položaj
-------------------

Podgajci Podravski se nalazi na 98 metara nadmorske visine u nizini istočnohrvatske ravnice, uz državnu granicu s Mađarskom, a sjeverno od sela protječe rijeka Drava. Selo se nalazi na državnoj cesti D34 Valpovo- Donji Miholjac. Susjedna naselja: sjeverozapadno se nalazi grad Donji Miholjac i Sveti Đurađ s kojim su spojeni, a jugozapadno su Rakitovica, Miholjački Poreč i Radikovci. Južno se nalaze Bočkinci i Čamagajevci, a jugoistočno Črnkovci naselja u susjednoj općini Marijanci. Pripadajući poštanski broj je 31552 Podgajci Podravski, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Podgajci Podravski je 18,7 km2.

Povijest
--------

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

  

Do 1890. iskazivano pod imenom Podgajci.

Crkva
-----

U selu se nalazi rimokatolička crkva Sv. Martina biskupa koja pripada istoimenoj katoličkoj župi i donjomiholjačkom dekanatu Đakovačko-osječke nadbiskupije. Crkveni god (proštenje) ili kirvaj slavi se 11. studenog.

Obrazovanje i školstvo
----------------------

Osnovna škola "Hrvatski sokol" Podgajci Podravski nalazi se na samoj međi između Podgajaca i Svetog Đurađa.

Kultura
-------

Kulturno umjetnička udruga "Napredak" Podgajci Podravski.

Šport
-----

NK Slavonija Podgajci Podravski natječe se u sklopu 2. ŽNL NS Valpovo-NS D. Miholjac.

Poznate osobe
-------------

Ostalo
------

U selu djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo Podgajci Podravski, osnovano 1933. te Športsko ribolovna udruga "Šaran" Podgajci Podravski i Lovačko društvo "Fazan" Podgajci Podravski.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjske poveznice
-----------------

* 
* Arhivirano 2014-02-02 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2014-02-20 na Wayback Machine-u

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Podgajci Podravski** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Donjeg Miholjca |
| --- |
| Donji Miholjac • Golinci • Miholjački Poreč • Podgajci Podravski • Radikovci • Rakitovica • Sveti Đurađ |
**Vilijam Kemden** (engl. ; London, 2. maj 1551 — London, 9. novembar 1623) je bio engleski istoričar i arheolog. Napisao je prvu topologiju ostrva Velike Britanije i detaljno opisao period vladavine Elizabete I

Život
-----

U mladosti je stekao dobro obrazovanje i stupio u državnu službu što mu je omogućilo da unapredi svoje istraživanje starina.

Jedno vreme je bio profesor i rektor Vestminsterske škole, a potom je prešao u Koledž Heralda sa zvanjem „engl. ".

Manje se bavio heraldikom i genealogijom nego Džon Lilend ali to polje ipak čini bitan deo njegovih istorijskih spisa.
Bavljenje starinama bila je Kemdenova strast od detinjstva i on je svesno za to sticao određena znanja. Osim latinskog, Kemden je naučio i anglosaksonski i velški, kako bi mogao da proučava imena mesta. Mnogo je putovao i od dvadesetih godina života bio je autoritet evropskog nivoa. Nije imao više od tridesetpet kada je objavljeno njegovo kapitalno delo Britanija, prvi opšti vodič za starine u Britaniji.

Delo
----

Vilijam Kemden
Kemdenova namera je bila da Britaniji obezbedi ugledno mesto u evropskoj kulturi pre svega naglašavajući značaj rimskog boravka na tim prostorima koja je Britaniju povezivala sa renesansnim centrima na kontinentu. Knjiga prati saksonski i srednjovekovni period, ističući vezu između te rimske provincije i novije istorijske prošlosti.

Značaj dela „Britanija"
-----------------------

U Kemdenovoj prozi nema mitova o poreklu, svojstvenih mnogim tjudorskim piscima. Njegovi opisi starina su podrobni i temeljni, a uvrstio je i poglavlja o metalnom novcu i jeziku. Kao i kod Lilenda opisi postojeće konfiguracije terena čine neodvojiv deo priče o Britaniji.
Kemden se oslanjao na Lilendov neobjavljeni rukopis. Ističe se po konciznom opisu biljnih belega - vidljivog efekta koji na biljke imaju ostaci skriveni pod zemljom. Identifikovao je prerimske novčiće koja su kovala plemena u južnoj Engleskoj, što je Lelend odbacivao.

Deo Kemdenovog dostignuća je i to što je veliku količinu informacija pretočio u knjigu koju je i objavio, za razliku od Lilenda. Njegovo zanimanje za materijalnu kulturu i spoznaja uloge koju bi ona mogla imati u razjašnjavanju prošlosti imalo je fundamentalan značaj.

Kemdenova Britanija je bila izuzetno popularna, a njen sklop omogućavao je izmene ne samo tokom Kemdenovog života, već i 200 godina nakon njegove smrti. Prvo izdanje na latinskom iz 1585. imalo je samo jednu ilustraciju dok su kasnija bila bogatija.
Prvo izdanje na engleskom izašlo je 1610. a Edmund Gibson je 1695. priredio zapaženu proširenu verziju.

Vidi još
--------

* Džon Lilend

Spoljašnje veze
---------------

***William Camden*** na Wikimedijinoj ostavi

* Biografija
* www.philological.bham.ac.uk
**Princeza Li Jingshou** (李敬受) (? -437?) bila je princeza/kneginja kineske/Xiongnu države Sjeverni Liang, odnosno supruga Juqu Mujiana (princ Ai). Rodila se kao kćer Li Gaoa, vladara države Zapadni Liang, i njegove suprugeGospe Yin. Njen brat Li Xin je 417. postao vladarom države. Kada je godine 420. on poginuo, a državu Zapadni Liang osvojile trupe države Sjeverni Liang, Li Jingshou i njena majka su zarobljene. Juqu Mengxun, vladar države Sjeverni Liang, bio je prilično impresioniran njenom hrabrošću i odbijanjem da moli za milost, te joj ne samo poštedio život nego je i doveo u svoju prijestolnicu Jiuquan i dao udati za svog sina Juqu Mujiana. Godine 433. je Juqu Mujian postao novi vladar. Brak između njih dvoje je propao iz političkih razloga, odnosno nastojanja Juqu Mujiana da osigura mir sa sve moćnijom državom Sjeverni Wei. Godine 437. se Juqu Mujian razveo od princeze Li Jingshou kako bi se mogao oženiti za princezu Wuwei, sestru cara Taiwua od Sjevernog Weija. Princeza je sklonjena iz dvora i ubrzo nakon toga umrla.

  



| Kineska carska porodica |
| --- |
| Prethodi: **Princeza Meng**  |  **Kneginja Sjevernog Lianga** 433?-437 | Slijedi: **Princeza Tuoba**  |
**Rod** (analogija mu je Brahmi u hinduizmu) – u slavenskoj mitologiji prvobitno ispoljavanje Svevišnjeg Apsoluta, tvorca čitavog svijeta. Do njegove pojave čitav Svemir se nalazio u stanju »nepostojanja« (u hinduizmu to stanje se naziva Parabraman), to jest nije bilo ni bogova, ni materije, ni prostora, ni vremena, ni vidljivog ni nevidljivog svijeta. 

Rod je dvospolni bog, koji ima u sebi i muški i ženski početak. Rod je otac bogova, Rod je i majka bogova. Zatim je Rod izdvojio iz sebe odvojen muški početak boga Svaroga i ženski početak boginju Ladu.

  

Iz svog lika Rod je izrodio boga sunca Ra. Rod je izrodio također i svetu Kravu Zemun i Kozu Sedun, i iz njihovih sisa se razlilo mlijeko i tako je nastala naša galaksija. 

U astronomiji naša galaksija se naziva Mliječni put. Eto zašto se riječ »mliječni« u astronomiji ne objašnjava. 

Rod je izrodio i Svjetsku Patku, koja je izrodila mnogo bogova – demona. **Osnovna funkcija Roda je – rađanje**. On sudjeluje u svim rađanjima, uključujući rađanje svakog čovjeka.

Odavdje potječu riječi: »roditelji«; »rodbina«; »Rodina« (domovina); »narod«; »priroda« (pri Rodu), »plodorod« (plodovi roda); »urod« (ljetina); »rodnik« (izvor); »poroda« (rasa); »vodorod« (vodik); »ugljerod« (ugljik); »kislorod« (kisik).

Kada se rađa čovjek, njegova namjena se upisuje u knjigu Roda. Ta knjiga se ne nalazi na jednom mjestu, ona je razdjeljena, ona je zapisana u samom čovjeku, u svakoj njegovoj stanici u vidu genetskog koda. Kada Rod za novorođenog čovjeka piše tu knjigu, polovicu genetske informacije uzima od oca djeteta, drugu polovicu od majke (genetičari to nazivaju nasljedstvom). A ponekad Rod dodaje nešto i od sebe (genetičari to zovu promjenljivošću). Kada se kod čovjeka pojavljuju pozitivne osobine, kojih nije bilo ni kod oca, ni kod majke, onda kažu: »To je od Boga« (a može biti i od đavla).

Ideja indijskog boga Brahme potječe iz ideje ruskog boga Roda.

vidi:

* Slavenska mitologija
**Princeps senatus** (plural *principes senatus*) bio je po protokolu prvi član rimskog Senata. Iako službeno nije spadala u *cursus honorum* i sadržavala*imperium*, ta je titula nositelju davala ogroman prestiž.

Pregled
-------

*Princeps senatus* nije bilo doživotno imenovanje. Naslov su davala dva nova cenzora (svakih 5 godina). Cenzori su, pak, mogli potvrditi naslov *princeps senatus* i za sljedećih 5 godina. Nositelji su bili birani među patricijskim senatorima konzularnog ranga, najčešće bivšim cenzorima. Uspješan kandidat morao je biti senator besprijekorne prošlosti, poštovan od strane svojih 

Ispočetka je titula *princepsa* bila počasna: on je imao pravo prvi govoriti na temu koju bi naveo prisutni magistrat. To mu je davalo *dignitas* te dozvoljavalo *princepsu* da utiče na debatu u Senatu. U kasnoj Republici i Principatu služba je dobila ovlasti predsjedavajućeg magistrata kao što su:

* sazivanje i raspuštanje Senata
* odluka od dnevnom redu
* odluke gdje će se sjednice održavati
* zavođenje reda u Senatu
* pregovori sa stranim državama u ime Senata
* službena korespondencija

Nakon pada Republike, svaki *princeps senatus* je bio rimski car (v. također princeps). Međutim, za vrijeme krize 3. vijeka, druge osobe su znale biti na toj funkciji; budući car Valerijan je bio princep godine 238. za vrijeme vladavine Maksimina Traksa i Gordijana I.

Napomene
--------

Eksterni linkovi
----------------

* The Roman Law Library By Professor Yves Lassard and Alexandr Koptev
**Tiberije Sempronije Longo** (*Tiberius Sempronius Longus*, cca. 260 – 210. pne.) bio je rimski političar i vojskovođa iz doba drugog punskog rata.

Godine 218. pne. je na samom početku rata izabran za konzula i s vojskom poslan na Siciliju odakle je trebao napasti Sjevernu Afriku. U okviru priprema za taj pohod je napao i zauzeo Melitu (današnja Malta). Kada je njegov kolega Publije Kornelije Scipion poražen od Hanibala u kod Ticina poslan je na sjever kako bi se spojio sa Scipionovom vojskom. Usprkos Scipionovog protivljenja, inzistirao je na bitci što je dovelo do još jednog poraza kod Trebije. U samoj bitci je, međutim, Longo pokazao dovoljno prisebnosti da se najvećim dijelom vojske probije iz Hanibalove klopke i tako izbjegne katastrofu. 

Godine 215. pne. je Longo vodio Rimljane u bitci kod Grumentuma, kada je poražena manja kartaginska vojska pod Hanonom Starijim.

Tiberijev istoimeni sin je izabran za konzula 194. pne. te je nadgledao rimsku kolonizaciju Cisalpinske Galije.

Eksterni linkovi
----------------

* Public domain database of Roman history

  



| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **Lucius Aemilius Paulus i Marcus Livius Salinator**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Publijem Kornelijem Scipionom* 218. pne. | Slijedi: **Gnaeus Servilius Geminus i Gaius Flaminius i Marcus Atilius Regulus (Suffect)**  |
**Sistem Dvanaest razina kapa i rangova** (冠位十二階, *Kan'i Jūnikai*?) je sistem činova japanske državne uprave, uspostavljen 603. godine, i poznat kao prvi od sličnih sistema u Asuka periodu japanske historije. Temeljio se na sličnim sistemima koji su već bili postojali u Kini pod dinastijom Sui, odnosno korejskim državama Paekche i Koguryŏ. Glavna značajka su mu bile svilene te zlatom i srebrom ukrašene kape koje su nosili činovnici i velikodostojnici, odnosno pero koje je označavalo njihov čin. Rangovi su sistemu su označavali višu i nižu razinu jedne od konfucijanskih vrlina: vrlina (徳, *toku*?), benevolentost (仁, *jin*?), pristojnost (礼, *rei*?), iskrenost (信, *shin*?), pravda (義, *gi*?) i znanje (智, *chi*?).

Osnovna razlika između novog i ranijeg *kabane* sistema je bila u tome što je prethodni bio temeljen na nasljedstvu, a novi dozvoljavao unapređenja prema zaslugama. Jedan od boljih primjera unapređenja u skladu sa novim sistemom je Ono no Imoko. Kada je Imoko godine 607. prvi put poslan na kineski dvor dinastije Sui, bio je Viša pristojnost (5. čin), ali je na kraju unaprijeđen u Višu Vrlinu zbog zasluga, posebno za vrijeme drugog puta na dvor Suija 608.

Sljedeća tablica označava različite rangove i boje za koje se vjeruje da su bile određene za svaki od njih.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Rang | Kanji | Romaji | Srpskohrvatski |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 大徳 | Daitoku | Viša Vrlina |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2 | 小徳 | Shōtoku | Niža Vrlina |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 | 大仁 | Daijin | Viša Benevolentnost |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 4 | 小仁 | Shōjin | Niža Benevolentnost |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 | 大礼 | Dairei | Viša Pristojnost |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 6 | 小礼 | Shōrei | Niža Pristojnost |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 7 | 大信 | Daishin | Viša Iskrenost |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 8 | 小信 | Shōshin | Niža Iskrenost |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 9 | 大義 | Daigi | Viša Pravda |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 10 | 小義 | Shōgi | Niža Pravda |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 11 | 大智 | Daichi | Više Znanje |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 12 | 小智 | Shōchi | Niže Znanje |
**Pro-ana** je način života koji podržava anoreksiju, poremećaj u ishrani, tvrdeći da je to stvar slobodnog izbora, a glavna karakteristika je odbijanje hrane. 

Pro-ana je skraćenica od "proud to be anorexic", što znači "ponosna sam što sam anoreksična". Pro-ana sledbenice često personalizuju anoreksiju, pa joj tepaju Ana, i govore da je ona njihova jedina prava prijateljica.

Nastanak
--------

Pro-ana je pokret nastao na internetu. Sastoji se od stranica, čet soba i foruma, na kojima se podržava anoreksija, bulimija i drugi poremećaji u ishrani. Tu osobe obolele od poremećaja ishrane "pomažu" jedne drugima da izbegnu lečenje, oporavak i rehabilitaciju.

Smatra se da je pokret nastao 1998. s pojavom stranice "Anorexic Nation", što u prevodu znači "Anoreksična nacija". Oko ovih stranica se podigla prašina 2001. kada je od Jahua traženo da sa svojih besplatnih servera pomeri pro-ana stranice, što je Jahuu i učinio jula 2001. Danas je teško pristupiti pro-ana društvu bez provere, dokazivanja identiteta i preporuke. Zajednice i sestrinstva uglavnom okupljaju ženske članove, iako ima i muškaraca, ali u malom broju.

Filozofija
----------

Poklonice pro-ana pokreta tvrde da proaktivna anoreksija nije poremećaj, već stvar izbora. One kažu da pro-anu ne treba mešati sa anoreksijom nervozom, jer pro-ana nije bolest ili poremećaj od kog osoba "boluje". Pro-ana je način života, koji počinje slobodnom voljom. Pro-ana je samokontrola, za razliku od obolelih od anoreksije nervoze koji se ne mogu kontrolisati. 

Pro-ana sledbenice se inspirišu fotografijama manekenki, citatima koji im pomažu da izdrže, i fotografija debelih osoba, koje im služe kao opomena šta će postati ukoliko budu previše jele. Ana sestre se dive modelima kao što su Džulija Roberts, Kameron Dijaz i Kejt Mos.

Spoljašnje veze
---------------

* Prvi srpskohrvatski Pro Ana sajt
* Pursuit of Perfection Arhivirano 2014-12-18 na Wayback Machine-u Pro Ana članci i knjige
* Anorexia nervosa
| **(Qian) Liang Weiwang** ((前)涼威王) |
| --- |
| Porodično ime: | Zhang (張; zhāng) |
| Osobno ime: | Zuo (祚, zuò) |
| Posthumno ime: | Wei (威, weī), doslovno: "agresivni" |
|

*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Zhang*.*
**Zhang Zuo** (張祚) (? -355), kurtoazno ime **Taibo** (太伯), formalno **Princ Wei od (Ranijeg) Lianga** ((前)涼威王) bio je vladar kineske države Raniji Liang. Bio je njen jedini vladar koji je formalno raskinuo državnopravne veze sa carskom dinastijom dinastijom Jin, proglasivši se carem (kako tvrdi *Jin Shu*) ili princom (kako tvrdi *Zizhi Tongjian*). Bio je najstariji sin princa Zhang Juna, ali je nakon Zhang Junove smrti prijestolje preuzeo njegov mlađi brat Zhang Chonghua. Poslije bratove smrti je, zahvaljujući falsificiranom ukazu, postao krajem 353. regent malodobnom nećaku Zhang Yaolingu. Tada je uz pomoć dječakove majke Ma, s kojom je održavao ljubavnu vezu, početkom 354. formalno preuzeo vlast. Kineski historijski navode da se za kratke vladavine odao pijančevanju, razvratu i održavao incestuozne veze sa svim kćerima svog brata. To je izazvalo pobunu generala Zhang Guana sa ciljem da se Zhang Yaoling vrati na prijestolje; Zhang Zuo je na nju reagirao pretukavši dječaka na smrt. To nije spriječilo Zhang Guana da zauzme carsku palaču i likvidira Zhang Zuoa. Novim carem je proglašen 5-godišnji Zhang Xuanjing.
Muse izvodi pjesmu *The resistance*
**The Resistance** je peti studijski album engleskog alternativnog rock sastava Muse, objavljen je u Europi 14. rujna 2009. te u Sjevernoj Americi 15. rujna 2009.

Po objavljivanju album se popeo na vrhu ljestvica albuma u 19 zemalja. Debitirao je na broju 3 na Billboard 200 ljestvici, s prodanih 128.000 primjeraka. Time je nadmašio prethodni album grupe Muse Black Holes and Revelations u odnosu prodanih albuma u svojom prvom tjednu prodaje u Velikoj Britaniji za oko 148.000 primjeraka, diljem svijeta za 479.000 primjeraka. Kritičari su se uglavnom pozitivno izjašnjavali o albumu, s mnogo hvale glede ambicioznosti albuma i klasične glazbenih utjecaja na njega. Album su producirali članovi sastava, mikser je bio Mark Stent. Prvi singl s albuma "*Uprising*" objavljen je 7. rujna 2009. drugi singl "*Undisclosed Desires*" objavljen je 16. studenog 2009. "The Resistance" je objavljen kao treći singl s albuma 22. veljače 2010. a iako nije postigao uspjeh svojih prethodnika, dosegao je broj jedan u Velikoj Britaniji na ljestvici "UK Chart Rock" i postao drugi Top 40 hit na britanskoj ljestvici "UK Singles Chart".

Izvori
------

1. ↑  „Muse name new album". *NME*. 22. svibnja 2009.. Pristupljeno 22 May 2009.
2. ↑  „Muse stream new album 'The Resistance' online". *NME* (United Kingdom: IPC Media). 2009-08-25. ISSN 0028-6362. Pristupljeno 2011-09-24.
**Turski čaj** (tur. *çay, türk çayı*) je vrsta čaja koja je popularna uglavnom u Turskoj i okolnim zemljama, te Bosni i Hercegovini, Albaniji i Kosovu.

Uvod
----

Aluminijski *čajdanluk*
Turski čaj je crni čaj koji se konzumira bez mlijeka, proizvodi se na istočnoj obali Crnog mora, gdje je klima blaga sa mnogo padavina, a tlo plodno. Turski čaj se tipično pravi koristeći dvije posude (jedna na drugoj), zvane čajdanluci (tur. *çaydanlık*), specijalno dizajnirane za pripremu čaja. Voda se pristavlja u donju, širu posudu gdje se kuha, a kasnije se dio vode koristi za sipanje u manju gornju posudu, te se ubacuje samljevena masa lišća čaja, što proizvodi veoma jak čaj. Kada se servira, ostatak vode iz donje posude se sipa prema individualnoj bazi, dajući svakom izbor od blagog (tur. *açık*), srednjeg (tur. *tavşan kanı* - bukvalno "zečija krv"), do jakog napitka (tur. *koyu* - bukvalno "taman" ili "mračan"). Čaj se pije obično sa kockama šećera (tur. *kesme şeker*) iz malih čaša oblika tulipana, koje se stavljaju u mali tanjir, "da se konzument ne bi opržio", jer se čaj servira vruć. 

Turska je 2004. godine proizvela 205.500 tona čaja (6,4% ukupne svjetske proizvodnje), što je napravilo jedno od najvećih tržišta čaja u svijetu, sa 120.000 tona koje su ostale za domaću upotrebu, a ostatak je izvezen. Iste godine, Turska je imala najveću potrošnju čaja po 
stanovniku u svijetu, od 2,5 kg po osobi - prestižući Ujedinjeno Kraljevstvo (koje je imalo 2,1 kg/osobi). Čaj se uglavnom uzgaja u provinciji Rize na obali Crnog mora.

Pozadina
--------

Čaj je bitan dio turske kulture i to je najčešće konzumirano toplo piće, uprkos dugoj historiji konzumiranja kafe. Serviranje čaja gostima je vid ljubaznosti u Turskoj. Čaj se obično pravi u domaćinstvima, restoranima i najčešće u tzv. kıraathane-ma, koje su mjesta za društvena okupljanja turskih muškaraca. Uprkos popularnosti, čaj je postao na široko konzumirano piće po izboru u Turskoj, samo u 20. vijeku. U početku su ljudi ohrabrivani da kao alternativu kahvi koriste čaj, koja je postala skupa u doba i nakon Prvog svjetskog rata. Nakon gubitka jugoistočnih teritorija poslije pada Osmanlijskog carstva, kahva je postala skupa za uvoz. Pod urgiranjem osnivača republike, Ataturka, narod Turske se okrenuo čaju zbog dostupnosti domaćih resursa.

Turski biljni čajevi
--------------------

U Turskoj, biljni čajevi se ne smatraju pravim čajevima, ali se koriste kao biljni lijek. Posebno su popularni među turistima; od jabuke (tur. *elma çayı*), šipurka (*kuşburnu çayı*), i limunom (*ıhlamur çayı*), kao najpopularnijim okusima. Čaj mudraca (tur. *ada çayı* - bukvalno "čaj sa ostrva") je najpopularniji na mediteranskoj obali. U Turskoj, biljni čajevi se mogu naći u lokalnim prodavnicama. Osušeno lišće biljke i ostali sastojci se prodaju u skladu sa zahtjevima i ukusom kupaca.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Povezano
--------

* Kahva
* Boza

Vanjske veze
------------

* **Youtube:** Kultura turskog čaja - Katharine Branning (video počinje na turskom, ostatak je na engleskom jeziku)
O kronologiji **Prve dinastije Babilona** se vode rasprave, pa se koriste dva popisa - Babilonski popis kraljeva A i Babilonski popis kraljeva B. Dolje je naveden Popis A, koji se mnogo češće koristi. Vladavine u Popisu B su obično daleko duže.

Prva babilonska dinastija (duga kronologija?):

* 1959–1945. pne. Su-abu ili Suum-abum
* 1945–1909. pne. Sumula-ilum
* 1909–1895. pne. Sabium ili Sabum
* 1895–1877. pne. Apil-Sin
* 1877–1857. pne. Sin-muballit
* 1857–1814. pne. Hammurabi
* 1814–1776. pne. Samsu-Iluna
* 1776–1748. pne. Abi-eshuh ili Abieshu
* 1748–1711. pne. Ammi-ditana
* 1711–1690. pne. Ammi-zaduga ili Ammisaduqa
* 1690–1659. pne. Samsu-Ditana

O počecima dinastije i njenom porijeklu se relativno malo zna. Zbog visokog vodostaja na lokaciji drevnog Babilona, ostalo je malo sačuvanih artefakata iz najranijeg perioda. Zato se rana historija grada, odnosno njegove prve dinastije, temelji na arheološkim dokazima iz susjednih oblasti i spisima 
suvremenika.

Ono što se zna o ranoj historiji Babilona, jest da su njegovi prvi vladarai posjedovali relativno malo zemlje. O vladarima od Su-abua do SWin-muballita se, pak, zna vrlo malo - uglavnom samo njihova imena.

Historija dinastije zapravo počinje s njenim najpoznatijim i najvećim vladarom - Hammurabijem. Na početku vladavine je pod svojom kontrolom uz sam Babilon nadzirao tek obližnje gradove i naselja kao što su Dilbat, Sippar, Kish i Borsippa. Međutim, Hammurabi je vojnim pobjedama proširio teritoriju i došao na istu razinu kao tadašnji moćni vladari kao što je gospodar Asirije Šamši-Adad I i Rim-Sin, vladar Larse.

U tridesetoj godini vladavine Hammurabi je porazio Rim-Sina, osvojio Larsu, te tako dobio kontrolu nad bogatim gradovima južne Mezopotamije kao što su Nippur, Ur, Uruk i Isin. Potom se 1761. pne. obračunao s ozbiljnim suparnikom - gradom-državom Eshnunna, te preuzeo njene lukrativne trgovačke rute. Zatim je pokrenut pohod na sjever i osvojena Asirija, a zatim i dijelovi planina Zagros. Konačno je 1760. pne. osvojen i Mari, čime je prvi put od akadskih vremena, odnosno Treće dinastije Ura Mezopotamija došla pod jedinstvenu vlast.

Hamurabijev nasljednik Samsu-Iluna je uspio carstvo održati na okupu, ali već tokom kasnijih vladara ono počinje slabiti. Primorski gradovi na jugu stječu nezavisnost a carstvo sve više trpi zbog napada Kasita.

Konačni udarac dinastiji je predstavljao pohod hetitskog kralja Mursilija I na Babilon, tokom koga je grad osvojen i opljačkan. Nakon svrgvanja Samsu-Ditane Babilonijom su zavladali Kasiti, koji su s vremenom osnovali novu dinastiju.

V. također
----------

* Kraljevi Babilona
* Kronologija Drevnog Blsikog Istoka
**Togata** (lat. *fabula togata* = "drama u togi") naziv je za komediju u rimskoj književnosti koja se razvila tokom 2. veka st. e. i u kojoj su se obrađivale teme iz italskog života.

Glumci koji su glumili u komedijama iz rimskog i italskog života bili su na sceni odeveni u togu *(toga)*, nacionalnu odeću Rimljana, pa je i sama drama nazvana *togata*. Radnja ovih drama obično je smeštena u neki mali italski grad, i to pred radionicama *(tabernae)* italskih zanatlija, pa je drugo ime ovih drama "tabernarija" (*fabula tabernaria* = "dućandžijska drama"). Togata se u mnogome nadovezuje na palijatu, ali je prenošenje mesta radnje na italsko tlo prouzrokovalo i promenu tipičnih likova i predmeta radnje. Rimski mentalitet nije dopuštao da se kao pobednik radnje prikazuje lukavi rob koji je prevario svoga gospodara, zbog čega je iz togate uklonjen jedan od najčešćih predmeta nove grčke komedije i rimske palijate. Osim toga, promene radnje prouzrokovane su i slobodnijim položajem žena u rimskom društvu u odnosu na grčko: neki naslovi ("Pastorka", "Zaove", "Tetke", "Kćerka rođena nakon očeve smrti", "Pravnica" itd.) i fragmenti ukazuju na to da su ženski likovi igrali važnu ulogu u togati, i to većinom ne hetere nego slobodne građanke italskih gradića sa svojim svakodnevnim problemima. Ljubav je tako preneta u sferu slobodnih građana. Socijalna nejednakost zaljubljenih, brakovi sklopljeni protiv volje roditelja i ostali porodični sukobi predstavljaju uobičajene predmete "komedije toge", koja se nalazi na tragu Terencijeve sentimentalne komedije. Prema Senekinoj oceni, togate su "ozbiljne i nalaze se na sredini između komedije i tragedije".

Od togata nam se nije sačuvalo ništa osim neznatnih fragmenata i nekih naslova. Verovatno je još Nevije učinio prve korake ka stvaranju takve rimske komedije, ali nema dokaza za tvrdnju da je on i njen tvorac. Verovatnije je da togata nastaje tek kada palijata počinje da gubi svoju raniju popularnost. Vreme procvata togate je razdoblje Tiberija i Gaja Grakha i Kornelija Sule (kraj 2. i početak 1. veka stare ere). Glavni pisci togata bili su Lucije Afranije, Tit Kvinkcije Ata i Titinije, svi iz 2. veka pne.

U 1. veku nove ere Mecenatov oslobođenik Gaj Meliso stvorio je tzv. trabeatu kao pokušaj da se obnovi togata, ali u tome nije imao sledbenika u rimskoj književnosti.

Literatura
----------

* Budimir, Milan; Flašar, Miron (1991). *Pregled rimske književnosti*. Beograd.
* Hornblower, Simon; Spawforth, Antony (2003). *The Oxford Classical Dictionary*. Oxford.
* Vratović, Vladimir (1977). *Povijest svjetske književnosti, knj. 2. "Rimska književnost"*. Zagreb.
Porter Goss
**Porter Johnston Goss** (26.11. 1938.-) je američki političar koji je od 2004. do 2006. obavljao dužnost direktora CIA-e. 

Goss je diplomirao na Yaleu 1960. godine i odmah bio regrutiran od strane CIA-e kao tajni agent. Slijedećih deset godina je proveo obavljajući tajne obavještajne operacije u Latinskoj Americi (neprovjereni podaci ga dovode u vezu s organizacijom neuspjele invazije na Zaljev svinja), a potom u Evropi sve dok se 1970. godine nije teško razbolio u Londonu i bio prisiljen povući se iz službe. 

Nakon toga se posvetio privatnom biznisu, te obogatio trgujući nekretninama na Floridi. Političku karijeru je započeo 1974. kao vijećnik grada floridskog grada Sanibel, a poslije će biti izabran i za gradonačelnika. 

Godine 1988. Goss je kao član Republikanske stranke izabran za zastupnika u američkom Kongresu u 13. izbornom okrugu Floride. Nakon što su republikanci godine 1994. osvojili većinu u Zastupničkom domu Kongresa, Goss je postao predsjednikom kongresnog odbora za obavještajne službe. Iako je uživa reputaciju desničara i konzervativca, Goss je jedan od rijetkih američkih političara koji se zalaže za zaštitu okoline i podržava Protokol iz Kyota. 

Zbog svog iskustva Goss je, zajedno sa senatorom Bobom Grahamom, vodio specijalnu kongresnu komisiju koja je istraživala okolnosti napada 11. septembra. Goss je tom prilikom žestoko kritizirao CIA-u zbog prevelikog oslanjanja na kancelarijske analize i nedovoljnog ulaganja u obavještajne kadrove na terenu. 

Nakon ostavke Georgea Teneta, predsjednik Bush je Gossa imenovao novim direktorom 3.6. 2004. a Senat ga na to mjesto potvrdio 20.9. 2004.

5.5. 2006. je Porter Goss najavio svoju ostavku. O uzrocima ostavke se iznose mnoge špekulacije, od kojih su najpopularnije one o sukobu s bliskim prijateljem i današnjim direktorom obavještajnih agencija SAD Johnom Negroponteom, odnosno upetljanosti visokih funkcionara CIA-e u korupcijski skandal. Naslijedio ga je zrakoplovni general Michael Hayden.

***Porter Goss*** na Wikimedijinoj ostavi