recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aukcija** ili **dražba** je javno nadmetanje kupaca i prodavaca oko cene i drugih uslova kupoprodaje robe. Najčešće se putem aukcije prodaju robe neujednačenog kvaliteta, i to: sirova koža, krzno, neprana vuna, duvan, proizvodi crne metalurgije, industrijske sirovine, kolonijalna roba i slično. Takođe na ovaj način prodaje se i zaplenjena i havarisana roba. Putem aukcija prodaju se i antikviteti, umetničke slike, retki predmeti i slično, s tim što roba koja je predmet kupoprodaje mora biti na licu mesta.

Prvu veliku međunarodnu aukciju organizovala je Istočno-Indijska britanska kompanija u Amsterdamu, početkom XVII veka, radi postizanja najboljih uslova prodaje raznih vrsta kolonijalne robe.

Aukcije mogu biti organizovane za prodaju na veliko i malo. Na veliko se organizuju za raznovrsne nestardizovane proizvode, odnosno proizvode neujednačenog kvaliteta, a na malo uglavnom za antikvitete, umetničke slike i retke predmete.

Najčuvenije aukcije za prodaju na veliko na svetu su:

* za vunu u Londonu (od 1935. godine), Melburnu, Sidneju i Njujorku;
* za krzno u Sankt Peterburgu (od 1931), Londonu, Lajpcigu;
* za kolonijalnu robu u Londonu, Amsterdamu, Bremenu i slično.

Najpoznatije aukcije za prodaju na malo su:

* u Parizu "Hotel des ventes";
* u Beču hotel "Doroteum" i
* u Londonu "Sotheby's".

Aukcije mogu biti organizovane u svim oblicima vlasništva, a najčešće su u privatnom vlasništvu. Pravilo je da obavezno unapred mora biti oglašeno mesto prodaje i naziv aukcije i agenta kao komisionara. Pre održavanja aukcijskog sastanka, roba se sortira po vrstama u lotove i u aukcijskim skladištima, odnosno na izložbenom mestima stavlja se na uvid zainteresovanim kupcima. Svaka partija robe nosi oznaku (lot) i upisana je u aukcijski katalog koji se stavlja na uvid potencijalnim kupcima, a najčešće su upisane i početne cene.

Po otvaranju aukcijskog sastanka, rukovodilac aukcije (koji je najčešće i njen vlasnik) obaveštava o početnoj ceni robe, a onda nastaje takmičenje prisutnih kupaca (aukcijski senzali, brokeri, makleri i slično) sve dok se ne postigne najveća cena robe. Roba se prodaje bez ikakve naknadne garancije kvaliteta, takva kakva je viđena i ugovorena. O prodaji robe sačinjava se zaključnica koja je osnov za plaćanje, a zatim se preuzima roba prodata na aukciji.

***Aukcija*** na Wikimedijinoj ostavi

Online aukcije
--------------

www.aukcija.hr - prodaj i kupuj povoljnije (servis namjenjen povoljnijoj online kupovini i prodaji predmeta) Arhivirano 2013-12-03 na Wayback Machine-u  

BidUno.com - prodaj, kupi, otvori prodavnicu, zaradi na mesečnom nivou - i to sve na jednom mestu!  

Izklicna-Cena.Net - Licitacije, drazbe, na jednom mjestu ! Arhivirano 2018-06-21 na Wayback Machine-u
***Adenia*** je rod iz porodice Passifloraceae, iz tribusa Passifloreae. Dobio je ime po jemenskom gradu Adenu.

Sinonimi za ovaj rod su:

* *Blepharanthes* Sm. nom. inval.
* *Clemanthus* Klotzsch
* *Echinothamnus* Engl.
* *Erythrocarpus* M.Roem.
* *Jaeggia* Schinz
* *Keramanthus* Hook.f.
* *Kolbia* P.Beauv.
* *Machadoa* Welw. ex Hook.f.
* *Microblepharis* (Wight & Arn.) M.Roem.
* *Modecca* Lam.
* *Ophiocaulon* Hook.f.
* *Paschanthus* Burch.

Vrste u ovom rodu su:
Adenia aculeata - Adenia acuminata - Adenia acuta - Adenia adenifera - Adenia ambongensis - Adenia angustisecta - Adenia angustisepala - Adenia antongilliana - Adenia apiculata - Adenia aspidophylla - Adenia australis - Adenia ballyi - Adenia banaensis - Adenia bequaertii - Adenia boivinii - Adenia borneensis - Adenia buchananii - Adenia cardiocarpa - Adenia cardiophylla - Adenia catharinae - Adenia celebica - Adenia chevalieri - Adenia cissampeloides - Adenia cladosepala - Adenia clementis - Adenia coccinea - Adenia cordifolia - Adenia craibii - Adenia crassa - Adenia cynanchifolia - Adenia densiflora - Adenia digitata - Adenia dinklagei - Adenia diversifolia - Adenia dolichosiphon - Adenia ecirrosa - Adenia elegans - Adenia ellenbeckii - Adenia epigea - Adenia erecta - Adenia fasciculata - Adenia fernandesiana - Adenia firingalavensis - Adenia formosana - Adenia fruticosa - Adenia gedoensis - Adenia glauca - Adenia globosa - Adenia goetzei - Adenia gracilis - Adenia grandifolia - Adenia guineensis - Adenia gummifera - Adenia harmandii - Adenia hastata - Adenia hederifolia - Adenia heterophylla - Adenia hondala - Adenia huillensis - Adenia inermis - Adenia isaloensis - Adenia karibaensis - Adenia keramanthus - Adenia kinabaluensis - Adenia kirkii - Adenia lobata - Adenia macrophylla - Adenia rumicifolia - Adenia venenata - Adenia volkensii - Adenia wightiana

Izvori
------

1. ↑  Genaust, Helmut (1976). *Etymologisches Wörterbuch der botanischen Pflanzennamen* ISBN 3-7643-0755-2
2. ↑  Fl. Aegypt.-Arab. 77 (1775.)

***Adenia*** na Wikimedijinoj ostavi

 
Wikivrste imaju podatke o:
***biljkama iz roda Adenia***

| * p
* r
* u
Passifloraceae – popis rodova |
| --- |
| Rodovi | Adenia • Adenoa • Ancistrothyrsus • Androsiphonia • Arboa • Barteria • Basananthe • Crossostemma • Deidamia • Deidamia • Dilkea • Disemma • Distemma • Efulensia • Erblichia • Hyalocalyx • Loewia • Malesherbia • Mitostemma • Odostelma • Paropsia • Paropsiopsis • Passiflora • Piriqueta • Schlechterina • Senapea • Smeathmannia • Stapfiella • Streptopetalum • Tacsonia • Tetrapathaea • Tetrastylis • Triacis • Tricliceras • Turnera • Viridivia • Wormskioldia |
| Rodovi bez priznatih vrsta | Anthactinia • Astephananthes • Astrophea • Baldwinia • Blephistelma • Bohadschia • Cieca • Decaloba • Distephana • Erndelia • Granadilla • Gynopleura • Hollrungia (možda P. aurantioides • Hounea • Jaeggia • Jaracatia • Keramanthus • Kolbia • Lortetia • Mathurina • Microblepharis • Modecca • Murucuja • Ophiocaulon • Tryphostemma • Vasconcellosia |
**Albert Namatjira**, rođen kao **Elea Namatjira** (Hermannsburg, 28. srpnja 1902. - Alice Springs, 8. kolovoza 1959.) je bio aboridžinski slikar iz Australije. Namatjira je bio jedan od najznačajnijih aboridžinskih umjetnika svog doba te se smatra pionirom suvremene aboridžinske umjetnosti.

Njegovi akvareli prikazivali su pustinjske pejsaže australskog *outbacka*, a bili su rađeni prema estetičkim principima Hermansburške škole aboridžinske umjetnosti. Preko svojih detaljnih akvarela, Hermansburška škola bila je znatno bliža zapadnjačkim stilovima te je napravila otklon od visokosimboličke, tradicionalne aboridžinske umjetnosti. Za svoj rad je 1953. godine nagrađen Kraljičinom krunidbenom medaljom.

Namatjira je odigrao i značajnu ulogu na polju prava australskih Aboridžina. Bio je prvi Aboridžin iz Sjevernog teritorija koji je bio oslobođen zakonskih ograničenja koja su sve Aboridžine stavljale pod skrbništvo države, a 1957. godine je postao prvi Aboridžin kojemu je dodijeljeno australsko državljanstvo, čime je dobio pravo glasa, pravo stjecanja vlasništva nad nekretninama i pravo na kupovanje alkohola. Godine 1956. Namatjirin portret što ga je izradio William Dargie postao je prvi portret jednog Aboridžina nagrađen Archibaldovom nagradom, a 1968. godine postao je prvi imenovani Aboridžin koji je komemoriran na poštanskoj markici u Australiji.


***Albert Namatjira*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **književnosti** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

  

**Ahdî** ili *Ahdî-i Bağdadî* (Bagdad, fl. 1552 – 1573.) bio je turski pjesnik i biograf.

Život
-----

Rođen u Bagdadu pravim imenom *Ahmed bin Şemsî*, bio je perzijskog porijekla. Njegov otac je bio Mevlânâ Şemsî, jedan od vodećih učenjaka u Bagdadu.  

Kao i većina bagdadskih pjesnika u 16. stoljeću, želio je živjeti u osmanskoj prijestolnici. Nakon što je stekao prvo obrazovanje, napustio je Bagdad sa svojim prijateljem pjesnikom Husrevom i poslije dugog putovanja između 1552 i 1553 doselio je u Istanbul, gdje je u poznim godinama vladavine sultana Sulejmana naučio osmanski turski jezik i stupio u kontakt sa mnogim uglednim pjesnicima i učenjacima toga doba. Sprijateljio je se s Pîrî-pašom, tada namjesnik u blizini Adane, i ušao je u krug Temerrüd Ali-paše, namjesnik Konyije od 1554. godine. Nakon jedanaest godina u carskom gradu, vratio je se 1564. u Bagdad. Tu je se pridružio pjesničkom krugu i oko 1585. se spomonje kao jedan od najpoznatijih arapskih pjesnika u Bagdadu.  

Umro je u Bagdadu pred kraj Selimove vladavine, dakle oko 1573.

Djela
-----

* *Divan*
* *Gülşen-i Şuara*

Ahdî je jedan od prva četiri osmanska pjesnika koji su napisali biografski rječnik poezije (*tezkire*). Njegovo glavno djelo vodi se pod naslovom *Gülşen-i Şuara* (Pjesnikova postelja od ruža), napisao godine njegovog povratka kući (1564.) i posvećeno princu Selimu, koji će nešto kasnije (1566) postati sultan. Djelo je se razlikovalo od dotad napisanih tezkira jer je obuhvaćalo samo svoje suvremenike, sakupljivši podatke o 147 pjesnika iz Sulejmanovog doba.

Spoljašne veze
--------------

Bilješke
--------

Izvori
------

Bibliografija
-------------
**Aleksej Puninski** (rođen: ***Alexei Puninsky***) (Jekaterinburg, Sovjetski Savez, 11. 1. 1985), hrvatski plivač, juniorski europski prvak i europski prvak u malim bazenima na 50 metara leptir u 2002 i 2006 godini.

Biografija
----------

### Podrijetlo i školovanje

Aleksej Puninski je rođen 11. 1. 1985 godine u ruskom gradu Jekaterinburg za vrijeme Sovjetskog Saveza. Aleksej je sa roditeljima Gregorijem Puninskijem i Svetlanom Puninskajom, kao dijete, godinama ljetovao na Jadranu. Pošto mu je otac poslom bio vezan za Hrvatsku, cijela porodica se početkom 1998 preselila u Zagreb. Iako je u Hrvatsku došao pred kraj osnovne škole, Aleksej hrvatski jezik govori savršeno. Nakon završene osnovne i srednje škole u Zagrebu (*XIII. gimnazija*), upisao je koledž "Auburn University" u američkom gradu Auburn u saveznoj državi Alabami na kojem je diplomirao financije.

### Plivačka karijera

Aleksej je počeo plivati 1990 godine, kada mu je bilo samo 5 godina. Preseljenjem u Hrvatsku prijavio se u HAPK Mladost gdje su ga svi dočekali otvorenih ruku, te su bili iznenađeni njegovim rezultatima. Aleksej nije došao iz Rusije kao ekstratalent, iako je imao zapažene rezultate za svoj uzrast. Prvi trener u Mladosti mu je bio Tomica Roglić, te kasnije Aleksandar Seleznjev. Sa Mladosti je pet godina bio uzastopni klupski prvak Hrvatske. Alekseja su na koledžu trenirali proslavljeni australski plivač Brett Hawke i američki trener Richard Quick. Višegodišnji je prvak Hrvatske u sprintu slobodno i leptir na 50 i 100 metara. Osvajač je zlatne medalje na Europskom juniorskom prvenstvu održanom u austrijskom Linzu 2002 godine i Europskom prvenstvu u kratkim bazenima održanom u finskom Helsinkiju 2006 godine. 2008 godine kvalificirao se na XXIX. Olimpijske igre u kineskom Pekingu na 100 metara leptir završivši natjecanje u četvrtfinalu tj. na 47 mjestu od 66 plivača. Iste godine je na Europskom prvenstvu u kratkim bazenima održanom u Rijeci postavio hrvatski rekord u polufinalnoj utrci 50 metara leptir sa vremenom 22.63 sekunde. Na istom prvenstvu je osvojio brončanu medalju kao član hrvatske štafete u utrci 4×50 metara slobodno sa rezultatom 1:23.68.

### Poslovna karijera

Aleksej je vlasnik butika u samom centru Zagreba i poduzeća Sveal trgovina j.d.o.o. koje je ekskluzivni zastupnik talijanske modne marke "Parah".

### Zanimljivosti

Aleksejeva najdraža knjiga je autobiografija Billa Clintona "Moj život" ("*My Life*"), a najdraži filmovi su mu "Forrest Gump" i "Lice sa ožiljkom" ("Scarface"). Plivački uzor mu je bivši ruski plivač Aleksandr Popov.
**Alingsås** čita se **Alingsos** je grad od 24,482 stanovnika na zapadu
Švedske, on je i administrativni centar istoimene općine od 37,796 
stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Alingsås leži u Grofoviji Västra Götaland, na ušću rijeke Säveån u Jezero Mjörn, udaljen oko 50 km sjeveroistočno od Göteborga.

Historija
---------

Grad su osnovale izbjeglice iz Lödöse kog su spalili danski vojnici. 
Alingsås je dobio povelju o statusu grada 1619. a već 27. januara 1895. održani su prvi izbori za Gradsko vijeće, koje je 1896. započelo s radom.

Za grad je bio značajan Jonas Alströmer, koji je rođen u Alingsåsu 1685. on se pročuo kao veliki promotor sadnje krumpira po Švedskoj, a osnovao i veliku tekstilnu manufakturu u gradu - koja ga je učinila slavnim. 
Ona je međutim zatvorena 1779. zbog loših investicija i učestalih požara.

Znamenitosti
------------

Pored grada na jezeru Anten nalaze se ruševine dvorca Gräfsnäs, kog je 1550. podigao knez Sten Eriksson.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „Sweden: Västra Götaland" (engleski). City population. Pristupljeno 16. 05. 2015.
2. ↑  „*Historia*" (švedski). Alingsåss kommun. Arhivirano iz originala na datum 2015-10-20. Pristupljeno 15. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Alingsås*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Općine Alingsås* (`sv`)
**Carl Laemmle** (17. januar 1867 - 24. septembar 1939) bio je američki filmski producent rodom iz Njemačke, poznat kao jedan od prvih hollywoodskih mogula, odnosno osnivač studija Universal. Rođen je u jevrejskoj porodici u Würtembergu, a u SAD je emigrirao kao mladić te je dvadeset godina radio kao knjigovođa u Chicagu prije nego što se kupovinom *nickelodeon* dvorana počeo baviti filmskim poslom. Zajedno sa svojim partnerima je Universal osnovao 1912. godine, a godine 1915. podigao prvi studio u Kaliforniji. Universal je pod njegovim, i vodstvom sina Carla Laemmlea Juniora izrastao u jednu od najvećih hollywoodskih kompanija, a Laemmleovo nastojanje da održi veze sa starom domovinom je 1920-ih dovelo do angažmana niza talentiranih njemačkih sineasta koji će dosta uticati na profiliranje Universala kao studija specijaliziranog za horor žanr. Niz skupih promašaja je sredinom 1930-ih doveo do toga da otac i sin Laemmle budu otjerani iz kompanije. Posljednje godine života je Laemmle proveo pokušavajući pomoći Jevrejima koji su bježali iz Evrope pred nacističkim progonima.

Veze
----

* *An Empire of Their Own: How the Jews Invented Hollywood*

Literatura
----------

* Bayer, Udo (2013). *Carl Laemmle und die Universal. Eine transatlantische Biografie*. Würzburg: Königshausen & Neumann. ISBN 978-3-8260-5120-3.  (`de`)
* Gabler, Neal (1988). *An Empire of Their Own: How the Jews Invented Hollywood*. New York: Crown. ISBN 0-385-26557-3.

Vanjske veze
------------

***Carl Laemmle*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official Laemmle Family Website Arhivirano 2013-04-12 na Wayback Machine-u
* Immigrant Entrepreneurship, German Historical Institute, Washington
* Universal Studios Archives & Collections Arhivirano 2007-06-08 na Wayback Machine-u
* The Jewish Past of Laupheim
* Carl Laemmle na IMDb-u (`en`)
* Carl Laemmle's Gravesite
* Šablon:Internet Archive film clip
* Carl Laemmle at Virtual History
**Akademija umetnosti Novi Sad** je visokoškolska ustanova sa sedištem u Novom Sadu i jedina je obrazovna ustanova namenjena savremenom umetničko-stvaralačkom obrazovanju u Vojvodini.

Opšte informacije
-----------------

Deluje u sastavu Univerziteta u Novom Sadu i organizaciono je razvrstana u tri departmana:

* Departman muzičkih umetnosti,
* Departman likovnih umetnosti,
* Departman dramskih umetnosti.

Na sva tri departmana realizuje se 26 studijskih programa osnovnih akademskih studija, 27 studijskih programa masterskih studija i jedan studijski program integrisanih studija.

Istorijat
---------

Akademija umetnosti je počela sa radom 1974. godine kao jedan od fakulteta Univerziteta u Novom Sadu. Odluku o osnivanju visokoškolske ustanove, koja će delovati u oblasti muzičke, likovnih i dramskih umetnosti, donela je Skupština AP Vojvodine 22. aprila. Akademija je vrlo brzo postala jedan od najuspešnijih fakulteta Univerziteta u Novom Sadu i razvila se u jednu od najznačajnijih univerzitetskih umetničkih institucija u SFRJ.
Njen prvi dekan bio je Ultimativni Djo, za vreme čijeg upravljanja je ova institucija imala najkvalitetniju katedru za muziku u bivšoj Jugoslaviji. Između ostalih sa akademijom je potpisan radni ugovor imao i Alfred Šnitke.

Vanjske veze
------------

* Sajt Akademije umetnosti u Novom Sadu

  


| Univerzitet u Novom Sadu |
| --- |
| **Novi Sad**: | Filozofski fakulet • Poljoprivedni fakultet • Pravni fakultet • Tehnološki fakultet • Fakultet tehničkih nauka • Medicinski fakultet • Prirodno-matematički fakultet • Akademija umetnosti • Fakultet fizičke kulture |
| **Subotica**: | Ekonomski fakultet • Građevinski fakultet • Učiteljski fakultet (na mađarskom jeziku) |
| **Zrenjanin**: | Tehnički fakultet |
| **Sombor**: | Pedagoški fakultet |
Aleksander Majkowski
**Aleksander Majkowski** (17. jul 1876. – 10. februar 1938.) bio je kašupski pisac, pjesnik, urednik, aktivist i liječnik. Majkowski je bio najvažniji učesnik u kašupskog kulturnog pokreta koji se razvijao prije Drugog svjetskog rata. Bio je urednik magazina "*Gryfa*" i autor vjerovatno najpoznatije kašupskog romana "*Żëcé i przigodë Remusa*" ("*Remusov život i pustolovine*") kao i autor knjige Istorija Kašuba.

Biografija
----------

Aleksander Majkowski je rođen u zemljoradničkoj porodici 17. jula 1876. u Kościerzyni (tada dio Zapadne Pruske), kao najstarije dijete te je imao dvije sestre i tri brata. U Kościerzyni (tada se naselje zvalo Berent) je završio osnovnu školu (*Volksschule*), a 1885-90 upisao je njemačku gimnaziju. Dobio je stipendiju *Towarzystwo Pomocy Naukowej* (*Društvo obrazovne pomoći*) sa sjedištem u Chełmnu. Godine 1891. započeo je školovanje u gimnaziji u Chojnicama, živeći u tamošnjem samostanu. Tamo se upoznao s poljskom književnošću i istorijom, a maturirao je 1895. godine. Isprva je namjeravao studirati teologiju i postati sveštenik, ali je umjesto toga upisao Berlinski univerzitet i 1897. godine počeo studirati medicinu. U Berlinu se uključio u društvene aktivnosti i držao predavanja za Poljake koji su tamo živjeli. 1898. godine sudjelovao je na svečanosti postavljanja spomenika Adamu Mickiewiczu u Varšavi što je u njemu pobudilo snažan osjećaj i interes za vlastiti slavenski identitet. 1899. objavio je svoju pjesmu "*Pielgrzymka Wejherowska*" ("*Hodočašće Wejherowo*") i satiru "*Jak w Koscérznie koscelnygo obrele, abo Pięc kawalerów a jedna jedyno brutka*" ("*Kako su u Kościerzyni birali obrele, pet neženja i samo jedna udavača*").

Majkowski se preselio 1900. u Greifswald kako bi tamo nastavio studij. Uključio se u aktivnosti rane poljske socijalističke organizacije pod nazivom Zet i lokalnog studentskog društva pod nazivom "Adelphia". Budući da je pokušao osnovati i vlastitu političku organizaciju, 1901. je izbačen sa univerziteta. Kasnije se preselio u München kako bi tamo nastavio studij, a osim redovnog nastavnog plana i programa, nastavio je sa svojim ranijim kulturnim interesima te radio za *Towarzystwo Studentów Polaków* (*Društvo poljskih studenata*) i osnovao društvo "*Vistula*". Godine 1903. konačno je diplomirao i preselio se u Zürich gdje je napisao svoju doktorsku disertaciju o krvnim stanicama u plumizmu. 1904. obranio je diplomu doktora medicine i, krajem godine, vratio se u Kašubiju. U Gdanjsku je završio svoj jednogodišnji medicinski praktikum, a ostao je i intenzivno uključen u kulturne i društvene aktivnosti u svom zavičaju.

Vidi još
--------

* Kašubi
* Kašupski jezik
* Pomeranija

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 52548107
* LCCN: nr88008436
* ISNI: 0000 0001 1062 7948
* GND: 121545598
* BNF: cb12781643g (podaci)
* NKC: js20020812581
* CiNii: DA17250578
* NSK: 000242148

 |
**Alvin Kalum Jork** (engl. ; Pal Mal, 13. decembar 1887 — Nešvil, 2. septembar 1964) je bio vojnik armije SAD koji je ostao zapamćen u istoriji po iskazanom junaštvu u Prvom svetskom ratu.

Jork se rodio u siromašnoj porodici u mestu Pal Mal, država Tenesi. Njegova porodica nije mogla da se izdržava samo od obrade zemlje zbog čega je mali Alvin često išao u lov zajedno sa svojim ocem. Ubzo je postao izuzetan strelac. U kraju u kom je živeo, bio je poznat kao kavgadžija i alkoholičar i često je učestvovao u kafanskim tučama. Nakon što je 1914. godine u jednoj od ovakvih tuča nastradao njegov najbolji prijatelj Jork je odlučio da se promeni. Posle ovog incidenta postao je posvećeni hrišćanin zbog čega je po izbijanju Prvog svetskog rata odbio poziv za regrutaciju pozivajući se na prigovor savesti (mada danas postoje neslaganja oko njegovog statusa).

Jork je naposletku ipak regrutovan 1917. godine i raspoređen u 82. pešadijsku diviziju. Tokom Meza-Argonske ofanzive 8. oktobra 1918. godine bio je kaplar u 328. pešadijskom puku kada je, zbog pogibije nadređenih oficira morao da preuzme komandu nad pešadijskim odeljenjem. Iako se u različitim opisima njegove akcije navodi da ju je izveo sam, u zvaničnom izveštaju navedeno je da je kaplar Jork napao aktivno neprijateljsko mitraljesko gnezo zajedno sa još sedam vojnika. U akciji koja je usledila ubijeno je 25, a zarobljeno 132 nemačka vojnika (uključujući i 4 oficira). Za ovu akciju američka vojska odlikovala ga je Krstom za ratne zasluge. Francuska, na čijoj teritoriji se Jork borio, odlikovala ga je Ratnim krstom i Legijom časti. Italija i Crna Gora su ga takođe odlikovale Ratnim krstom i Ratnom medaljom. Iako je u vreme kada se akcija odigrala bio kaplar, zbog zasluga na bojnom polju unapređen je u čin narednika zbog čega je i postao poznat u SAD i širom sveta kao „Narednik Jork".

18. aprila 1919. godine. Jork je odlikovan najvišim odlikovanjem SAD, Medaljom časti.

Po povratku u SAD osnovao je privatni poljoprivredni institut u Džejmstaunu, Tenesi, u blizini svoga rodnog mesta. Institut nije uspeo da se razvije pod njegovom upravom zbog čega je predat na upravu državi Tenesi. Posle ovog neuspeha preuzeo je upravo nad mlinom u Pal Malu na reci Vulf koji je danas deo državnog parka. Država Tenesi obezbedila mu je veliku kuću (po tadašnjnim standardima) koja i dan danas stoji pored auto-puta br. 127. Umro je 1964. godine od izliva krvi u mozak. Sahranjen je u svom rodnom mestu.

1941. godine je po njegovom podvigu snimeljen film „Narednik Jork" u kome glavnu ulogu igra Gari Kuper.

5. maja 2000. godine. Poštanska služba SAD izdala je seriju maraka na temu „Istanknutih vojnika" na kojima se našao i lik Alvina Jorka.

Vanjske veze
------------

***Alvin York*** na Wikimedijinoj ostavi
**Carica Yuan Humo** (元胡摩) (? -616) bila je carica kineske/Xianbei dinastije Sjeverni Zhou, odnosno supruga cara Xiaomina (Yuwen Jue) .

Poticala je iz klana Tuoba/Yuan, odnosno vladajuće porodice države Sjeverni Wei, čiji je ogranak u doba njenog oca Yuan Baojua osnovao državu Zapadni Wei. Bila je peta po redu kćer cara Wena, odnosno sestra careva Feija i Gonga. Za budućeg cara se udala dok je bio sin i nasljednik Yuwen Taija, vrhovnog komandanta snaga Zapadnog Weija. Godine 557. je njen brat Gong svrgnut, a Yuwen Jue preuzeo dužnost kao car Xiaomin. Međutim, muž joj je iste godine ubijen nakon svađe sa uticajnim stricem Yuwen Huom, a Yuan Humo je prisilno zaređena u budističku redovnicu. Nakon Yuwen Huove smrti 572. je carica Yuan Humo vraćena u palaču, gdje je boravila sve do 581. i dolaska na vlast dinastije Sui.

Preci
-----

| Carica Yuan Humo - preci |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | Tuoba Hong, car Xianwen od Sjevernog Weija |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | Yuan Hong, car Xiaowen od Sjevernog Weija |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | Gospa Li |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | Yuan Yu, princ od Jingzhaoa |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|   | Gospa Yuan |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|   | Yuan Baoju, car Wen od Zapadnog Weija |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|   | Gospa Yang |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|   | **Yuan Humo, princeza Jin'an od Zapadnog Weija** |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|

 |

Izvori
------

1. ↑  Njena formalna titula je, u stvari, bila "princeza", s obzirom da joj je muž koristio alternativnu titulu "Nebeski princ" (*Tian Wang*)).
2. ↑  Originalno prezime Tuoba, kasnije promijenjeno u Yuan

| Kineska carska porodica |
| --- |
| **Nova dinastija** | **carica Sjevernog Zhoua**557 | Slijedi:**Carica Dugu** |
| Prethodi:**Carica Ruogan od Zapadnog Weija** | **carica Kine (Zapadna)**557 |
**Aleksandar "Aco" Živković** (Orašje, 25. travnja 1912. - Zagreb, 22. travnja 2000.), hrvatski nogometni reprezentativac.

Igračka karijera
----------------

### Klupska karijera

Visok, vitak, prodoran, vrhunski tehničar elegantnih pokreta i sjajan strijelac, veliki ljubimac navijača, proslavljeni igrač Građanskog i jedan od najboljih zagrebačkih i jugoslavenskih nogometaša između dva svjetska rata karijeru je započeo u zagrebačkoj Concordiji za koju je igrao do 19. godine i s njom osvojio prvenstvo države 1930. godine. Nakon toga odlazi u švicarski Grasshopper s kojim je osvojio švicarski nacionalni kup. Od 1932. do 1935. vraća se u Hrvatsku i u prvom navratu nastupa za zagrebački Građanski, u kojeg se ponovo vraća 1939. gdje 1941. i završava nogometnu karijeru. U međuvremenu je od 1935. do 1939. nastupao za francuske klubove Racing Club de Paris, CA Paris i FC Sochaux-Montbéliard.

### Reprezentativna karijera

Za jugoslavensku reprezentaciju odigrao je 15 utakmica i polučio 15 zgoditaka.
Debitirao je u državnom sastavu 2. kolovoza 1931. protiv Čehoslovačke (2:1) u Beogradu i već u prvom nastupu postigao pogodak legendarnom vrataru Františeku Plánički. Godine 1932. bio je najbolji strijelac Balkanskog kupa sa 5 zgoditaka.

Aleksandar Živković jedan je od hrvatskih nogometaša pozvanih u jugoslavensku reprezentaciju za prvo svjetsko nogometno prvenstvo u Urugvaju 1930. koji je bojkotirao taj poziv u znak prosvjeda zbog preseljenja Jugoslavenskog nogometnog saveza iz Zagreba u Beograd.

Za hrvatsku reprezentaciju odigrao je samo jednu utakmicu 8. prosinca 1940. u Zagrebu protiv Mađarske (1:1).

Nastupio je i pet puta za reprezentaciju zagrebačkog nogometnog podsaveza.

Diplomacija
-----------

Tijekom Drugog svjetskog rata radio je u diplomaciji NDH u Berlinu i Bukureštu, a nakon 1945. seli u Južnoafričku republiku gdje je živio do 1993. godine kada se vraća u Zagreb gdje je umro 22. travnja 2000. godine.

Izvori
------

1. ↑  Balkanski kup na rsssf.com
2. ↑  Marijan Rogić (2008.). *Hrvatsko nogometno predstavništvo 1940-2008*, Drugo dopunjeno izdanje. ISBN 978-953-95297-1-8

Šablon:Sastav Hrvatska 1940-1944
**Alavi** (perz. علوی, poznat i kao Morvarid) je novi planirani grad u iranskoj pokrajini Hormuzgan, smješten 20 km sjeverozapadno od lučkog grada Bandar Abasa. Alavi je koncipiran kao Bandar Abasov satelitski grad, a njegovo urbanističko planiranje je započelo 1990. godine zbog procjena da Bandar Abas zbog fizičko-geografskih uslova neće moći primiti više od 500.000 stanovnika. S obzirom na nepovoljne ekološke uvjete koji vladaju u industrijskom obalnom pojasu, Alavi je pozicioniran iza planine Kuh-e Puladi (505 m) odnosno u dolini rijeke Rud-e Kor na nadmorskoj visini od 20 do 80 m. Lokalne ceste povezuju ga s centrom Bandar Abasa i lukom Šahid Radžaje na jugu, dok ga cesta 96 spaja sa zapadnim iranskim gradovima uz obalni pojas Perzijskog zaljeva. Arhitektura grada slijedi tradicionalni lokalni koncept manjih jedinica raspoređenih u blokove odvojene zelenilom. Ranih 2010-ih godina grad se sastojao od kvarta Morvarid, prvog stupnja Alavija koji uključuje niz stambenih blokova, pet parkova, administrativne objekte, džamiju Imama Alija i nogometni stadion. Zbog povoljnih geografskih, klimatskih, prometnih i ekonomskih uslova, Alavi ima predispozicije da postane drugi najveći grad u Hormuzganu do 2020. godine. Prema prvotnim studijama, grad bi se trebao protezati na 8000 ha s kapacitetom primanja 300.000 stanovnika.

Veze
----

* Bandar Abas
* Hormuzgan
* Popis iranskih planiranih gradova

Literatura
----------

* (`en`)(`de`) Trieb, Michael (7. oktobar 2002.). *Modern and Traditional Urban Design Concepts and Principles in Iran*. Stuttgart: Städtebau-Institut; Fakultät Architektur und Stadtplanung (Universität Stuttgart), str. 15. 26. 206.-210. 301.-302. OCLC 76412090.
Carmine Appice
**Carmine Appice** je američki bubnjar, poznat iz vremena dok je svirao u Rock-grupama kao Vanilla Fudge, Cactus, Beck, Bogert & Apicce (BBA, sa Jeffom Beckom i Timom Bogertom).

Biografija
----------

Rođen je 15. decembra 1946 u Staten Islandu

1976-e,priključuje se bendu Rod Stewarta, s kojim je pisao i hitove kao *Do Ya Think I’m Sexy? und Young Turks* Izdaje i solo-album *Rockers* i turneja kroz SAD i Japan, prije nego što Appice osniva grupu King Kobra

Appice u toku svoje karijere svira sa mnogim poznatim muzičarima kao što su Ozzy Osbourne, Jimmy Page, Def Leppard, Kid Rock, Ric Grech, Ted Nugent, Pink Floyd, Blue Murder, Pearl i Edgar Winter

Sredinom 1990-ih, Apice objavljuje niz albuma sa vrhunskim gitaristima pod nazivom *Guitar-Zeus* Različitim formacijama u kojima je nastupao pripadali su *Char*(Japanski gitarista), *Bogert & Appice, (Tim Bogert) 1999, kao i* Derringer*(Rick Derringer) 2001.*

Appice izdaje i knjigu pod nazivom "Realistic Rock", u kojoj opisuje razne tehnike bubnjeva u rock muzici. Uz knjigu snima CD i video. Njegova knijga A Thunder of Drums govori o životu Johna Bonhama

1991. dobija čast da na Hollywood Rock Walk, pored osoba koje su mu služile kao uzor ovjekovječi otiske svojih ruku.

### Vanjski linkovi

* Carmine Appice Website
* Carmine Appice u Dummerworld

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 120115971
* LCCN: n78011824
* ISNI: 0000 0000 8012 8514
* GND: 134316002
* SUDOC: 252730402
* BNF: cb138908361 (podaci)
* BIBSYS: 10076865
* MusicBrainz: ba2a6b88-f467-48d0-a503-5f098aefd54e
* NLA: 35508531
* NDL: 00693608
* NKC: xx0113605
* NSK: 000090640

 |
Akvarij)
Dušikov ciklus u akvariju
**Akvarij** ili **akvarijum** (lat. *aquarium*: ono što pripada vodi), posuda ili prostor ispunjena slatkom ili morskom vodom, prilagođena za uzgoj slatkovodnih ili morskih organizama.

Slatkovodni akvarij
-------------------

U slatkovodnim se akvarijima drže slatkovodni organizmi. Akvariji su prvobitno bili namijenjeni držanju ribica, ali akvarij može prirodno izgledati samo ako se uz ribice drže i biljke.
Biljke stvaraju kisik a uništavaju amonijak i puno drugih štetnih tvari koje ribe ispuštaju.
U akvariju bi bilo preporučljivo držati i biljke i ribe (i druge organizme) zbog toga jer ribe ispuštaju ugljični dioksid koji biljke koriste za fotosintezu kako bi ribama (i ostalim organizmima) stvorile kisik.
U akvarijskoj podjeli riba (prema vrstama) razlikujemo 6 važnijih vrsta: živorodke, haracini, dvodihalice, somovi, ciklidi i ciprinidi.
Za živorodke je karakteristično da sve rađaju žive mlade. Dvodihalice su dobile ime po tome što imaju mogućnost udisanja atmosferskog kisika i kisika u vodi, a ciklidi su veće ribe koje je poželjno držati u većim akvarijima (od oko 150 l pa na dalje). Vrste ciklida s obzirom na mjesto gdje pripadaju: afrički (sa jezera Malawi), američki (s Amazone) te Tanganika ciklidi.
Zanimljiva je vrsta ciprinida *botia* koja se ne moze uzgajati u zatočeništvu.
Spomenuti su već organizmi koji se isto mogu smijestiti u akvarij. Najpoznatije vrste organizama jesu kozice (*Neocaridina denticulata sinensis var. red* ili poznatija kao *red cherry shrimp* i *Caridina japonica*), plavi rak (*Cherax quadricarinatus*) i puž jabučar (*Pomacea bridgesii*).

Morski akvarij
--------------

U morskim akvarijima drže se morski organizmi. Morska voda i morski organizmi nisu lako dostupni pa su morski akvariji većinom javni, državni ili privatni, a ne kućni. U Hrvatskoj se morski akvariji nalaze u Puli - "Aquarium Pula", Rovinju, Dubrovniku, Crikvenici, Umagu, Poreču, Baškoj i Vodicama.

Vanjske veze
------------

***Akvarij*** na Wikimedijinoj ostavi
| Aleutski masiv*Aleutian Range* |
| --- |
| Dio |
| Pogled na vulkan PeulikPogled na vulkan PeulikPogled na vulkan Peulik |
| Dužina masiva: | 1.000 km km |
| Širina masiva: | km |
| Površina masiva: | km² |
| Najviši vrh: | Vulkan Redoubt  (3.108  m) |
| Zaštićene oblasti: | Lake Clark, Katmai i Aniakchak |
| Država: |  SAD Aljaska |

**Aleutski masiv** (engl. ) je planinski masiv, koji leži u američkoj saveznoj državi Aljaska.

Geografske karakteristike
-------------------------

Aleutski masiv je zapravo dio Pacifičkog planinskog sistema na zapadu Sjeverne Amerike, on se prostire nekih 1.000 km na jugozapad od zaljeva Cook i masiva Aljaska preko poluotoka Aljaska sve do Aleutskog arhipelaga. 

Brojni vrhovi Aleutskog masiva su vulkani, od kojih su najpoznatiji; Katmai (2.047 m), Veniaminof (2.507 m) i Redoubt (3.108 m)

Masiv nosi ime po istoimenom domorodačkom narodu - Aleuti koji je živio po njegovim obroncima. U masivu se nalaze tri nacionalna parka; Lake Clark, Katmai (u njemu se nalazi i Dolina deset hiljada dimova) i Aniakchak.

Vanjske veze
------------

***Aleutski masiv*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Aleutian Range* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Akvinkum** (lat. *Aquincum*) je drevni grad koga su osnovali Rimljani, a čiji se ostaci nalaze na području današnje mađarske prijestolnice Budimpešte, odnosno području poznatom kao Stari Budim.

Područje su prvotno nastanjivali keltsko pleme Eravisci, te se vjeruje da naziv mjesta dolazi od keltskih riječi *Ak-Ink* ("Obilata voda"), odnosno da su stanovnike privukle termalne vode. Za vrijeme cara Klaudije|Klaudija sredinom 1. vijeka je na tom području, koje se nalazilo na granici rimske provincije Panonije, bila stacionirana manja konjička jedinica, a 89. je tamo došla legija, čiji je logor (castrum) postao osnovom za budući grad. Godine 106. je postao glavni grad provincije Pannonia Inferior. Vjeruje se da je vrhunac imao sredinom 2. vijeka kada je u njemu živjelo između 30.000 i 40.000 ljudi.

Galerija
--------

* 
* 
* 
*

Vanjske veze
------------

***Akvinkum*** na Wikimedijinoj ostavi

Koordinate: 47°33′50.91″N 19°2′58.14″E﻿ / ﻿47.5641417°N 19.0494833°E﻿ / 47.5641417; 19.0494833

Vanjske veze
------------

***Akvinkum*** na Wikimedijinoj ostavi
**Althofen** (slovenski: *Stari dvor*) je grad na jugu Austrije od 4,623 stanovnika
, koji administrativno podpada pod Okrug Sankt Veit an der Glan.

Geografske karakteristike
-------------------------

Althofen leži na jugu Koruške u dolini rijeke Gurk, tridesetak km sjeverno od Klagenfurta.

Historija
---------

Althofen je prvi put dokumentiran 1050. a kao trgovište - 1268. Još za srednjeg vijeka dobio je status grada zbog nalazišta željezne rude kod Hüttenbergera.

Znamenitosti
------------

Gornji grad je nekoć bio okružen bedemima, sa zamkom opremljenim romaničkim donžon tornjem.
Tu se nalazi i gotička parohijska crkva s početka 15. vijeka, restaurirana 1910. barokna crkva Kalvarija iz 17. vijeka, gotičke i renesansne građanske kuće i kužni stup.

U donjem gradu značajna je romanička crkva sa freskama iz 1524. i ranogotička mrtvačnica iz 13. vijeka.

Zapadno od centra Althofena na rijeci Gurk u tadašnjem predgrađu - Treibach, podignuta je još 1606. - visoka peć, koja je prerasla u čeličanu koja je radila od 18. vijeka do 1891.

Nju je Carl Auer von Welsbach 1897. preuredio u elektrokemijski istraživački institut u kojem je eksperimentirao sa pirofornim metalima i proizveo slavnu Auerovu mrežicu.
Institut je od 1907. počeo raditi kao kemijska tvornica koja je proizvela prvi upaljač za cigarete.

Privreda
--------

Današnji Althofen je poznat kao lječilište, zbog ljekovitog blata, tako da ima i do 162,152 posjetioca godišnje, pored tog u gradu radi još uvijek kemijska tvornica - *Treibacher Ind. AG* i elektrotehnička tvornica..

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka, Tamm
* Italija, Gradisca d'Isonzo

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Kärnten" (engleski). City population. Pristupljeno 25. 02. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Althofen*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 26. 02. 2016.

Vanjske veze
------------

***Althofen*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Althofena* Arhivirano 2016-02-20 na Wayback Machine-u (`de`)
**Aleksander Roslin** (*Alexander Roslin* 15.7. 1718 — 5.7. 1793.) bio je švedski slikar, veoma popularan kao portretista evropske aristokratije sredinom 18. veka.

Biografija
----------

Aleksander Roslin je rođen u Malmeu 1718. Prvu slikarsku narudžbinu dobio je od oficira Larsa Erenbila, koji je postao njegov mecena. Od 1736. obrazovao se za slikara u Stokholmu. Uz Larsa Erenbila, preselio se u Geteborg 1741, gde je radio kao portretista. Napustio je Švedsku 1745, i radio tri godine na dvoru u Bajrojtu (Bavarska) i u Parmi (Italija). Posle se, kao poznati autor portreta, nastanio u Parizu. Tokom 1770-ih putovao je u Rusiju (portretisao je caricu Katarinu), Beč i Varšavu. Bio je majstor psihološkog portreta. Najznačajnija dela je ostvario u Parizu, gde je i umro 1793.

Dela
----

* *Grofica Nojburg-Kromijer* (1756)
* *Dama sa velom*, (šve. *Damen med slöjan*, 1768)
* *Karl fon Line* (1775)
* *Porodica Dženings* (1769)
* *Princeza Zoja Gika* (1777)

***Aleksander Roslin*** na Wikimedijinoj ostavi

* Porodica Dženings
* Dama sa velom
**Alison Li Hanigan** (engl. , rođena 24. mart 1974) je američka glumica.
Najpoznatija je po ulogama u TV serijama Bafi, ubica vampira i Kako sam upoznao vašu majku (uloga Lili Oldrin). Udata je za glumca Aleksisa Denisofa.

Biografija
----------

Haniganova je rođena u Vašingtonu. Svoju glumačku karijeru je započela u Atlanti kada je imala četiri godine. Tada je nastupala na reklamama za kompanije kao što su MekDonalds, Oreo i druge. Roditelji su joj se razveli kad je imala dve godine.

U Los Anćeles se ppeselila sa 11 godina. Završila je srednju školu u severnom Holivudu 1992. U školi je svirala klarinet. 

Njena prva velika uloga bila je u televizijskoj seriji Moja maćeha je vanzemaljac, 1988. godine. Postala je poznata po ulozi Vilou Rozenberg u seriji Bafi, ubica vampira. Godine 1999. je glumila u filmu Američka pita i njenim nastavcima. Glumila je i u seriji Lude sedamdesete, 2004. Dobila je ulogu Lili u seriji Kako sam upoznao vašu majku 2005. godine.

Udala se ze glumca Aleksisa Denisofa 2003. godine. Sa njim ima jedno dete, Satjanu, koja se rodila 2009.

Vanjske veze
------------

* Alison Hanigan (`en`)
* How I Met Your Mother (`en`)

***Alyson Hannigan*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Saturn za najbolju sporednu glumicu na televiziji |
| --- |
| 
* Justina Vail (1999)
* Jeri Ryan (2000)
* Jolene Blalock (2001)
* Alyson Hannigan (2002)
* Amy Acker (2003)
* Amanda Tapping (2004)
* Katee Sackhoff (2005)
* Hayden Panettiere (2006)
* Summer Glau i Elizabeth Mitchell (2007)
* Jennifer Carpenter (2008)
* Julie Benz (2009)
* Lucy Lawless (2010)
* Michelle Forbes (2011)
* Laurie Holden (2012)
* Melissa McBride (2013)
* Melissa McBride (2014)
* Danai Gurira (2015)

 |
Spomenik Ambirokisu u današnjem belgijskom gradu Tongerenu
**Ambioriks** (*Ambiorix*, 1. vijek pne.) je bio jedan od vođa belgijskog plemena Eburona tijekom Cezarovog osvajanja Galije.

Život
-----

Ambiorix je zajedno sa starim Katuvolejem bio vladar plemena Eburona (na današnjem području Belgije), a kada su Rimljani došli na područje njegovog plemena radi gradnje tvrđave u kojoj će prezimiti Ambioriks ih je dočekao raširenih ruku predstavljajući se kao prijatelj zahvalan na prijašnjoj pomoći njegovom narodu. Tu šaradu on će uspješno igrati sve do kraja svojih odnosa s 8. rimskom legijom. Prvu pošiljku hrane i drugih potrebština Ambiorix je poslao Rimljanima u listopadu 54. god.pne. čime je uspio dokazati svoje prijateljstvo. Dok su tako naizgled odnosi bili srdačni on je unutar svog plemena pokušavao nadglasati Catuvoleusa koji nije htio zaratiti s Rimljanima. Taj pokušaj je na kraju uspio u prvim danima studenog kada su Eburoni napali i uništili 8. rimsku legiju u Bitci za Aduataku. Do očekivanog ustanka susjednih plemena nije došlo pošto su ona ostala zadivljena junačkim otporom osuđene legije tako da je Ambioriksov zimski napad na drugu rimsku legiju propao. Sljedeće godine Julije Cezar je s 50 000 vojnika napao Ambioriksa i Katuvoleja dajući ujedno potpuno slobodne ruke susjednima plemenima da se pridruže u potpunom zatiranju plemena Eburona. Katuvolej je najprije prokleo Ambioriksa, a potom počinio samoubojstvo vješanjem shvativši da su osudili svoj narod na propast. Dok su 52. g. pne. sva sela Eburona gorjela Ambioriks je nastavljao svoj rat bez nade u pobjedu sve do sljedeće godine kada shvaćajući da nema izbora bježi na istočnu stranu rijeke Rajne izvan dosega Rimljana. U te kratke 2 godine ovoga rata pleme Eburona je bilo potpuno zatrto s lica zemlje tako da se ono više nikada ne pojavljuje u povijesti.

Sadašnjost
----------

Kada je Belgija 1830. godine postala nezavisna njeni povjesni stručnjaci su počeli tražiti povjesnu osobe koje bi trebale postati nacionalni junaci. U tom traženju izbor je pao na hrabrog Ambioriksa koji je svoj narod neodgovornom politikom doveo do genocida. Danas je praktički nemoguće naći mjesto u Belgiji koje nema nekakvu posvetu ovome vođe Eburonesa.

Literatura
----------

* Petar Heather: The fall of the Roman Empire


***Ambioriks*** na Wikimedijinoj ostavi
Alexander Cartwright.
**Alexander Joy Cartwright** 17.4. 1820 – 12.7. 1892.) bio je američki inženjer koga je američki Kongres 3.6. 1953. službeno proglasio pronalazačem bejzbola.

Cartwright, koji je po struci bio bankovni službenik, je radio u vatrogasnoj brigadi *New York Knickerbockers*, čiji su članovi slobodno vrijeme kratili igrajući *town ball* - preteču bejzbola - na praznom zemljištu na Manhattanu. Kada je igralište zatvoreno, Cartwright je 1845. došao na ideju da se igre održavaju u parku Elysian Fields u Hobokenu, mjestu u državi New Jersey, s druge strane rijeke Hudson. Kako bi prikupili sredstva za najam zemljišta, Cartwright i njegovi prijatelji su 23.9. 1845. osnovali klub pod nazivom *New York Knickerbockers*, a za njega je Cartwright napisao pravila, koja će postati poznata pod nazivom Knickerbockerska pravila. Po njima je 19.6. 1846. održana prva bejzbol utakmica u historiji.

Cartwright je za vrijme zlatne groznice otišao u Kaliforniju 1849. godine. Tamo se nastojao obogatiti, ali su ga užasnule epidemije kolere i drugih bolesti koje su desetkovale kopače zlata. Zbog toga je odlučio napustiti Kaliforniju i otići na Havaje, gdje se nadao blagotvornom efektu lokalne klime. Tamo je postao jedan od najuglednijih građana, osnovavši biblioteku i vatrogasnu službu, te vodeći financije havajske kraljevske porodice. Godine 1852. je na Havajima osnovao prvu bejzbol ligu.

Vanjske veze
------------

***Alexander Cartwright*** na Wikimedijinoj ostavi

* Baseball Hall of Fame Arhivirano 2007-04-07 na Wayback Machine-u
* BaseballLibrary Arhivirano 2006-06-18 na Wayback Machine-u - biography
**Allegheny** (engleski: *Allegheny River*) je rijeka u Sjedinjenim Američkim Državama duga 516 km , koja zajedno sa Rijekom Monongahela formira Rijeku Ohio kod Pittsburgha.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Allegheny* izvire brdima Potter countya na sjeveru Pennsylvanije odakle teče dobrih 130 km prema sjeveru, zatim ulazi u državu New York gdje ima veliko akomulaciono jezero. Od njega okreće na jugozapad, i teče oko 190 km, meandrirajući do Pittsburgha gdje se spaja sa Rijekom Monongahela i formira Rijeku Ohio.

Karta porječja Allegheny
*Allegheny* ima porječje veliko oko 30 300 km², to je plodna gusto naseljena dolina. 

*Allegheny* je bio važan plovni put za splavaranje sve do pojave željeznice u 19. vijeku. Ali se je riječni promet obnovio od kad je između 1903. - 1938. izgrađeno par ustava, tako da je rijeka plovna do East Bradya.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „*Allegheny River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20. 10. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Allegheny River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


***Allegheny (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Akt o posredništvu** (francuski: *Acte de médiation*) je zakon kojim je tadašnji prvi konzul Francuske Republike Napoleon Bonaparte 19. februara 1803. formirao Švicarsku kao konfederaciju od 19 kantona.

Historija i karakteristike
--------------------------

Naslovna strana napoleonskog zakona
Ustav Švicarske konfederacije iz 1789. bazirao se na nekoliko ugovora koji su definirali obaveze subjekata konfederacije, od orginalnog ugovora sklopljenog na livadi Rütli 1291. do dopuna izvršenih kod Sempacha (1393), Stansa (1481) i Aaraua (1712).

Westfalski mir definirao je međunarodni status Švicarske – nezavisnost i neutralnost. Historijske okolnosti okamenile su partikularizam]] unutar političkog ansambla koji je tada heterogen i kompleksan. Stara Švicarska Konfederacija imala je 13 kantona, sa različitim pravima i obavezama. Neki od njih bili su planinski, neki ruralni a poneki urbani. Neki su bili demokratski neki aristokratski, neki katolički a neki protestanski a poneki mješoviti. U konfederaciji su bili i gradovi, neki kao samostalni subjekti, a neki kao vazali, uz to članovi su bili i 2 slobodne države, 3 pridružene i 8 savezničkih.

Nakon francuske ivazije Švicarske za revolucionarnih ratova Francuzi su anektirali Porrentruy, Mulhouse, Biel/Bienne i Ženevu, da bi 12. aprila 1798. formirali centraliziranu Helvetsku Republiku, koja se Švicarcima nije svidjela jer im je ukinula dotadašnje tradicijske slobode. Nezadovoljstvo i sukobi onemogućili su vladu da funkcionira ispravno, nakon nekoliko izmjena, donešen je novi ustav 2. jula 1802. No isti problemi tinjali su i nadalje, nakon političkog i vojničkog sloma Helvetske Republike.

Francuski senat ovlastio je Napoleona da pronađe rješenje. On je pozvao predstavnike kantona u Pariz i nakon konzultacija 19. februara 1803. donio Akt o posredništvu, zapravo novi švicarski ustav, koji je vratio u život dotadašnjeih 13 starih kantona i predvidio stvaranje 6 novih (St. Gallen, Graubünden, Aargau, Thurgau, Ticino i Vaud). Nakon Napoleonovog sloma, na Dijeti održanoj u Zürichu 4. decembra 1813. godine, Akt o posredništvu je ukinut, ali su brojni od njegovih 40 članaka praktički ostali nepromjenjeni, onakvi kakvima ih je osmislio Napoleon.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Suisse*" (francuski). Jean-Pierre Maury. Pristupljeno 14. 12. 2018.

Vanjske veze
------------

***Akt o posredništvu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Suisse (`fr`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85131325
* HDS: 009808

 |
**Sir Allan Fitzgerald Laurent Louisy**, KCMG (5. septembar 1916 - 3. mart 2011) was svetolucijski političar koji je bio premijer od 1979. do 1981. Prije ulaska u politiku je bio sudac, a kasnije se priključio Svetolucijskoj laburističkoj partiji i krajem 1970-ih postao njen vođa. Bio je protivnik nezavisnosti Svete Lucije od Ujedinjenog Kraljevstva. Pobijedio je na prvim izborima nakon sticanja nezavisnosti 1979. godine i postao premijer. Mandat mu je, međutim, kratko trajao, jer je 1981. njegov budžetski plan odbijen u parlamentu. Nakon toga je podnio ostavku, a dužnost preuzeo vrhovni državni advokat Winston Cenac.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **John Compton**  |  **Premijer Svete Lucije** 1979–1981 | Slijedi: **Winston Cenac**  |

| * p
* r
* u
Premijeri Svete Lucije |
| --- |
| 
George Charles\* •
John Compton\* •
John Compton† •
John Compton •
Allan Louisy •
Winston Cenac •
Michael Pilgrim *(v.d.)* •
John Compton •
Vaughan Lewis •
Kenny Anthony •
John Compton •
Stephenson King
\* služio kao *glavni ministar* Svete Lucije   † služio kao *premijer* bod britanskom upravom.
 |