***Deinotherium*** ("užasna zvijer" od grč. *δεινός, deinos* - "užasno" i *θηρίον, therion* - "zvijer") bio je veliki prethistorijski srodnik današnjih slonova koji se pojavio sredinom miocena i izumro tokom ranog pleistocena. Tokom tog vremena se vrlo malo promijenio. Za života je vjerovatno ličio na današnje slonove, osim što mu je surla bila kraća, a na donjoj čeljusti je imao kljove koje su se krivile prema dolje.

Taksonomija i evolucija
-----------------------

Lubanja vrste *D. giganteum*, Oxford University Museum of Natural History
Skelet
*Deinotherium* je tipični rod porodice Deinotheriidae i razvio se od manjeg, ranomiocenskog roda *Prodeinotherium*. Ti surlaši predstavljaju sasvim različitu liniju evolucijskog porijekla od drugih slonova, koja se vjerovatno odvojila vrlo rano u historiji evolucije cijele te grupe. Velika grupa u koju spadaju slonovi prije je uključivala i još nekoliko srodnih grupa: osim Deinotheriidae, postojali su i pripadnici Gomphoteriidae (od kojih su imali donje prednje zube slične lopatama) i mastodoni. Do danas su preživjeli samo slonovi.

Priznate se tri vrste roda *Deinotherium*, i sve tri su vrlo velike. *Deinotherium giganteum* je tipična vrsta i opisan je iznad. On je pretežno kasnomiocenska vrsta i jedina je poznata vrsta koja je nastanjivala prostor oko Sredozemnog mora. Posljednja populacija je nastanjivala Rumuniju tokom srednjeg pliocena (prije 2 do 4 miliona godina). U općini Eppelsheim (Njemačka) je 1836. godine pronađena cijela lubanja dužine od 1,2 m i širine 0,9 m, što ukazuje na to da je ta životinja prelazila veličinu današnjih slonova. *Deinotherium indicum* je bio azijska vrsta koja je nastanjivala prostore Indije i Pakistana. Izdvaja se po krupnijim zubima i izraštaje od 4. predkutnjaka do 3. kutnjaka. *D. indicum* se pojavio sredinom miocena i bio je najčešći tokom kasnog miocena. Izumro je prije oko 7 miliona godina (kasni miocen). *Deinotherium bozasi* je bio afrička vrsta. Karakterističan je po užoj nosnoj dolini i manjim ali više pozicioniranim nosnicama, višom i užom lubanjom i kraćom čeljusnom simfizom nego kod druge dvije vrste. *D. bozasi* se pojavio na početku kasnog miocena i nastavio živjeti nakon što su druge dvije vrste izumrle. Najmlađi fosili potiču iz formacije Kanjera u Keniji, starosti od oko milion godina (rani pleistocen).

Opis
----

Dentalna formula vrste *D. giganteus* je 0-0-2-3/1-0-2-3 sa vertikalnom zamjenom obraznih zuba. Imao je dvije skupine bilofodontnih i trilofodontnih zuba. Kutnjaci i zadnji predkutnjaci bili su slični kao kod tapira, rubi za rezanje vertikalno postavljeni - te osobine pokazuju da su se pripadnici Deinotheriidae vrlo rano odvojili od ostalih slonova; ostali predkutnjaci služili su za drobljenje. Lubanja je bila kratka, niska i ravna na vrhu (za razliku od razvijenijih surlaša koji su imali više i kupolastije čelo; to ukazuje na to da su pripadnici Deinotheriidae bili manje inteligentni od ostalih surlaša), sa vrlo velikim i izdignutim *Condylus occipitalis*. Nosni otvor je ograničen i velik, što ukazuje na to da im je surla bila velika. *Rostrum* je bio dug, a udubljenja na njemu široka. Čeljusna simfiza (u donjoj čeljusti) vrlo je duga i zakrivljena prema dolje što je, zajedno s kljovama zakrivljenim prema nazad, osobina karakteristična za grupu Deinotheriidae; nisu imali gornje kljove.

Paleoekologija
--------------

Mnogo se raspravlja o načinu na koji *Deinotherium* koristi svoje neobične kljove. Moguće je da ih je koristio za iskopavanje podzemnih dijelova biljaka kao što su korijen i krtola, za povlačenje grana prema dolje kako bi ih slomio i došao do lišća, ili za guljenje meke kore sa drveta. Fosili *Deinotheriuma* otkriveni su na nekoliko nalazišta u Africi gdje su pronađeni i ostaci čovjekovih prethistorijskih srodnika.

Rasprostranjenost
-----------------

*Deinotherium* je nastanjivao dijelove Azije, Afrike i Evrope. Adrienne Mayor je u djelu *The First Fossil Hunters: Paleontology In Greek and Roman Times* predložio ideju da su njegovi ostaci koje su ljudi nalazili u Grčkoj podstakli nastanak mitova o divovima. Jedan zub pronađen u plitkim miocenskim slojevima tla na Kreti ukazuje na to da je Kreta bila bliža ili čak i povezana sa glavnim kopnom tokom mesinske krize saliniteta (perioda drastičnog isušivanja Sredozemnog mora).

Izvori
------

1. ↑  Athanassiou, A. 2004. On a Deinotherium (Proboscidea) finding in the Neogene of Crete. Carnets de Géologie/Notebooks on Geology.

* Carroll, R.L. (1988), *Vertebrate Paleontology and Evolution*, WH Freeman & Co.
* Colbert, E. H. (1969), *Evolution of the Vertebrates*, John Wiley & Sons Inc (2nd ed.)
* Harris, J.M. (1976) Evolution of feeding mechanisms in the family Deinotheriidae (Mammalia: Proboscidea). *Zool. J. Linn. Soc.* 56: 331-362
* Athanassios Athanassiou, *On a Deinotherium (Proboscidea) finding in the Neogene of Crete* Arhivirano 2012-07-21 na Wayback Machine-u: abstract
* Chisholm, Hugh, ur. (1911) „Dinotherium" *Encyclopædia Britannica Eleventh Edition* (11th izd.) Cambridge University Press

Vanjske poveznice
-----------------

***Deinotherium*** na Wikimedijinoj ostavi

Wikivrste ima informacije vezane uz:
***Deinotherium***

* Činjenice o Deinotheriumu - ABC