recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kipeá** (Quipea, Kiriri, Quiriri), pleme američkih Indijanaca porodice Caririan, naseljeno u bazenu rijeke Itapicuru u istočnobrazilskoj državi Bahia. Pleme i jezik su nestali, a potomaka (2.500) imaju u općini Banzaê (Bahia)

Prema riječima njihovvog najboljeg poznavatelja Mamianija nazivi Kiriri i Kariri nemaju isto značenje. Kiriri ili Kipea označavaju pleme iz Bahie koje govori drugačijim jezikom od Kariri Indijanaca sa rijeke Sao Francisco. Mamiani je najveći izvor podataka o cariri-jezicima i autor je dviju knjiga kojima je dokumentirao jezik kiriri, to je katekizam kojega je izdao 1698 (<tt>*Catecismo da Doutrina Christāa na lingua Brasilica da Naçao Kiriri*</tt>) i rječnik *<tt>*Arte de grammatica da lingua brazilica da nação kiriri*</tt>* (1699), te je time jezik kiriri u kolonijaknom dobu, postao u istočnom Brazilu jedini ne-tupijski dokumentzirani jezik.

Sela
----

Danas žive na rezervatu Terra Indígena Kiriri. U općini Banzaê (gdje ih živi 95%) neki izvori spominju 7 sela, to su: Baixa da Cangalha ("Biombo"), Cacimba Seca, Canta-Galo, Lagoa Grande, Marcação, Picos i Sacão, a navode se i Mirandela, Gado Velhaco, Marcação, Araçá, Pau Ferro, Segredo, Baixa do Camamu. ostatak od 5% živi na općini Quijingue.

Povezano
--------

* Kariri. Bahia, Ceara, Piaui.
* Kipéa-Karirí, Paraíba.
* Kariri-Xocó ili Xokó-Kariri, Alagoas
* Xukuru Kariri, Alagoas, Pernambuco

Izvori
------

1. ↑  „Kiriri (BA)". Arhivirano iz originala na datum 2010-11-04. Pristupljeno 2014-08-06.
2. ↑  Portuguese Missionary Grammars in Asia, Africa and Brazil, 1550-1800
3. ↑  Kiriri

Vanjske poveznice
-----------------

* Kiriri
* Índios no Nordeste
* Arte de grammatica da lingua brazilica da nação kiriri (on line čitanje)
* Catecismo da doutrina christãa na lingua brasilica da nação Kiriri
**Mahdia** je grad od 2,563 stanovnika. u sredini Gvajane u Regiji Potaro-Siparuni u kojoj je administrativni centar.

Karakteristike
--------------

Mahdia se prostire u centru zemlje na nadmorskoj visini od 415 metara , udaljena 176 km sjeverozapadno od Bartice i 500 km od Georgetowna.
Većina stanovnika su domorodački Patamoni.

Historija
---------

Mahdiju su osnovali afrički robovi -1884. nakon što su oslobođeni ropstva, kao mjesto iz kog su išli tražiti i iskapati zlato, kako u neposrednoj okolici sve do rijeka Berbice i Demerare.

Njihova aktivnost privukla je kompaniju *British Consolidated Mining Company*, koja se počela baviti istim poslom. Tad su podignuti i prvi uredi kolonijalne administracije. U to vrijeme se do mjesta moglo doći jedino čamcima, zbog tog je 1933 podignut most preko potoka Garraway i cesta do Bartice.

Mahdia je kao regionalni administrativni centar dekretom br. 27 iz 2018. proglašena gradom.

Privreda
--------

Mahdia je i danas rudarski grad, pored tog stanovnici se bave ratarstvom i proizvodnjom drvenog uglja.

Kako su ceste do glavnog grada i Atlanskog oceana - loše, grad ima i mali aerodrom (IATA: **MHA**, ICAO: **SYMD**)

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Mahdia: The History You Didn’t Know*" (engleski). Things Guyana. Pristupljeno 13.12.2023.
2. 1 2  „*Mahdia Village in Potaro-Siparuni*" (engleski). City Population. Pristupljeno 13.12.2023.
3. ↑  „*Mahdia Airport*" (engleski). Skybrary. Pristupljeno 13.12.2023.

Vanjske veze
------------

***Mahdia, Gvajana*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Mahdia* (na portalu Mapcarta) ()
Karta
Uncasov spomenik u Norwichu, Connecticut.
**Mohegan** /od maïngan, 'wolf.' Trumbull)/ (Mohican. Nazivani i imenima River Indijanci i Upland Indijanci), pleme američkih Indijanaca porodice Algonquian naseljeno u rano 17. stoljeću na gornjem toku rijeke Thames u Connecticutu. Kada su u taj kraj pristigli prvi Europljani Mohegani i Pequoti su bili jedan narod koji je živio pod vodstvom poglavice Sassacusa, kojega će povijest upamiti kao poglavicu Pequota. nešto kasnije Uncas (Onkos), podređeni poglavica ustat će protiv Sassacusa i povest manju bandu Indijanaca na rijeku Thames kod Norwicha. Ova banda otada će se zvat Mohegan. Nakon pada Sassacusa veliki dijelovi Pequota pridružit će se Moheganima, čiji će broj 1643. tako narast na 2,300. Uncas tako zavlada teritorijem obadva plemena, a Mohegani postaju najjaćim plemenom Nove Engleske. Širenjem naselja bijelih naseljenika Mohegani prodaju svoj teritorij i dobivaju rezervat na rijeci Thames u okrugu New London u Connecticutu. Dio njih priključit će se Scaticook Indijancima, a još veći pod vodstvom Samsona Occoma (1786) odlaze u New York sa Montauk Indijancima gdje će u okrugu Oneida osnovat Borother Towns. Ovo pleme postat će poznato kao Brotherton Indijanci koji danas žive u Wisconsinu.

Prema izvještajima preostalo ih je 750 (1705.); 206 (1774.); 84 (1804.). Godine 1825. popisano ih je 300, a zatim 350 (1825.), ali ovo povečanje nastaje asimilacijom crnaca i mješanaca. Broj im se u Connecticutu naročito povečava od 1970. (200); 2000. (800); 1,000 (2005). Danas su organizirani kao Mohegan Nation čije je plemensko sjedište Uncasville. Potomaka imaju i u Wisconsinu među Brothertonima.

Sela
----

* Ashowat, negdje oko Amstona
* Catantaquck, blizu rijeke Pachaug.
* Checapscaddock, jugoistočno od ušća riejke Shetucket , današnji Preston.
* Kitemaug, zapadna strana rijeke Thames između Uncasville i Massapeag.
* Mamaquaog, na rijeci Natchaug River sjeveroistočno od Willimantic.
* Mashantackack, blizu Palmertowna, današnji Montville.
* Massapeag, na zapadnoj strani Thamesa.
* Mohegan, današnji Mohegan, zapadna obala Thamesa.
* Moosup, današnji Moosup.
* Nawhesetuck, na rijeci Fenton River sjeverno od Willimantic.
* Pachaug, današnji Pachaug.
* Paugwonk, kod jezera Gardiner Lake današnji Salem.
* Pautexet, kod današnjeg Jewett City.
* Pigscomsuck, desna obala rijeke Quinebaug River na današnjem području između okruga New London i Windham.
* Poquechanneeg, blizu Lebanona.
* Poquetanock, kod Trading Cove.
* Shantuck, zapadna obala rijeke Thames sjeverno od Mohegana.
* Showtucket ili Shetucket, blizu Lisbona.
* Wauregan, na istočnoj strani rijeke Quinebaug kod Plainfielda.
* Willimantic, današnji Willimantic.
* Yantic, današnji Yantic na rijeci Yantic.

Povezano
--------

* Yokeag

Vanjske poveznice
-----------------

***Mohegan*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mohegan Indian History
* Mohegan History
* Mohegan Arhivirano 2007-11-21 na Wayback Machine-u
Vulkan u području subdukcije
Subdukcija jedne oceanske ploče pod kontinentalnu ploču
**Subdukcija** je u geologiji proces uranjanja, ili *tonjenja* jedne litosferne ploče pod drugu. Suprotno tome, nasjedanje jedne litosferne ploče na drugu naziva se *obdukcijom* (geološki pojam, za razliku od obdukcije u medicini). 

Kako litosferne ploče na kojima su kontinenti već imaju manju specifičnu gustoću (težinu) od onih koje su pretežno prekrivene oceanima, kroz povijest zemlje je uvijek dolazilo do velikih subdukcija morskog dna. Lakše kontinentalne ploče ostajale su gore, dok su teže tonule i uranjale pod njih i bivale ponovo rastaljene pod zemljinom korom. Pri tome, dolazi do djelomičnog uzdizanja gornje ploče i do potresa uslijed trenja u području subdukcije.

Mjestimično, uvijek u manjem obujmu, se može dogoditi da dio ploče koja tone "nasjedne" na ploču pod koju inače uranja ostali dio ploče. Pri tome, dijelovi morskog dna ostaju na rubovima kontinenata kao jedan vid *obdukcije*.

Posljedica subdukcije je nastajanje novog tla, oceanske kore, na mjestima gdje se tektonske ploče odmiču jedna od druge i nastaju pukotine koje se najčešće zovu oceanski jarci. 

Na taj se način morsko dno neprekidno obnavlja tako da ne postoji niti jedno mjesto na nekoj oceanskoj tektonskoj ploči starije od 200 mil. godina.

Prema drugim hipotezama, u slučajevima kada su rubovi kontinenata dugi više stotina kilometara, jer je kontinent duboko utisnut u zemljinu koru pa subdukcija nije moguća, dolazi do međusobnog sudaranja ploča pa se na rubovima stvaraju nabori, nabrano gorje.

Vidi
----

* Pacifički vatreni prsten

***Subdukcija*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostala značenja, vidi Dogma (razvrstavanje).*
Izraz **dogma** generalno se koristi da bi se označio temeljni princip jedne vjere, ili onih filozofski formuliranih uvjerenja koja su postavljena u osnovi datih učenja. Značaj i snaga dogme se ogleda u tome što se ne smije dovesti u pitanje od strane vjernika, odnosno sljedbenika.
Osim u vjerskim ili filozofskim sistemima pojam se u datom smislu može široko primijeniti u različitim disciplinama.

Etimologija
-----------

Riječ dolazi od grčkog *δογμα* (dogma), ona proizlazi iz starogrčkog glagola *δοκω*, (doko).

Riječ *δογμα* ima tri značenja:

1. pogled, mišljenja;
2. misao, filozofska doktrina, religijska doktrina;
3. odluka, prosudba, dekret;

Izraz *dogma poieisthai* znači: djelovati, donijeti uredbu.

Na taj izraz treba obratiti pažnju kad se odnosi na "dogmu Crkve". To je odluka ili odluke koju izdaje Papa ili vijeće u jedinstvu s Papom koje definira istinu vjere, a koja je prethodno bila predmetom široke diskusije.

Dogma u kršćanstvu
------------------

Dogma u znanosti
----------------

Povezani članci
---------------

* doktrina
* indoktrinacija
* vjera
* Pretvorba (transupstancijacija)
Domaće ovce i psi
Domaćima nazivamo one životinje koje čovjek pripitomljava i uzgaja radi koristi i razonode, a koje i same imaju koristi od takve trajne zajednice sa čovjekom jer su zaštićene u borbi za opstanak. Da bi se neka životinj smatrala domaćom, potrebno je ispuniti tri uvjeta. Prvi je uvjet da životinja posjeduje osobine koje su čovjeku korisne, drugi da je privržena i poslušna čovjeku i treći da se jedinke redovito razmnožavaju pod čovjekovim nadzorom. Brižljivim uzgajanjem čovjek je dobio velik broj raznolikih odlika, rasa ili pasmina. Grana poljoprivrede koja se bavi uzgajanjem domaćih životinja zove se stočarstvo.

Razvile su se i posebne znanosti o domaćim životinjama, poput kinologije o psima i hipologije o konjima.

Više o odomaćivanju životinja pogledajte u članku domesticiranje.

Industrijska proizvodnja
------------------------

Meso
Stanovništvo svijeta troši sve više bjelančevina, a one najvrjednije životinjskog su podrijetla (meso, mlijeko, jaja). Stoga se stočarstvo sve više razvija u oblik industrijske proizvodnje na specijaliziranim stočarskim farmama, s kojima surađuju brojni znanstveni instituti i eksperimentalne stanice. U uzgoju domaćih životinja sve se više primjenjuju i mehanizacija i automatizacija, a također i tekovine suvremene biologije, osobito znanosti o nasljeđivanju. Mnoge tvornice proizvode hranu za uzgajane životinje i prerađuju stočarske proizvode.

Posbno izobraženi inženjeri i tehničari brinu se za unaprijeđivanje stočarstva, a veterinari suzbijaju bolesti među domaćim životinjama.

Bolesti domaćih životinja
-------------------------

Kao i sva živa bića, i domaće životinje obolijevaju od stanovitih bolesti. Posebno su opasne one koje se mogu prenijeti na čovjeka.

Takva je bolest bedrenica, kojom se čovjek može zaraziti dok raščlinja oboljelu životinju ili obrađuje njezinu kožu, ili pak ako jede zaraženo meso. Slinavka i šap, bolest papkara, može, kao i bedrenica, za čovjeka biti smrtonosna. Bjesnoća je najčešće bolest pasa prenosiva ugrizom. Ako se ne liječi, gotovo je uvijek smrtonosna. Radi suzbijanja opasnosti svi se psi moraju zaštitno cijepiti, a psi skitnice utamaniti. I tuberkuloza se prenosi s domaćih životinja na čovjeka, npr. zaraženim mlijekom oboljele krave. Od bolesnih kopitara može na čovjeka preći vrlo opasna sakagija. Domaće ptice, odnosno golubovi i papige, prenose virusnu bolest ornitozu, a papige još i srodnu psitakozu.

Popis domaćih životinja
-----------------------

Mačka
Domaća svinja
* pas
* mačka
* konj
* magarac
* govedo
* bivol
* zebu
* jak
* gajal
* banteng
* deva
* ljama
* alpaka
* ovca
* koza
* sob
* svinja
* kunić
* zamorče
* kokoš
* guska
* patka
* puran
* biserka
* golub
* fazan
* noj
* paun
* kanarinac
* prugasta papiga
* pčela
* dudov svilac

### Pripitomljive

* srna
* jelen
* vjeverica
* čvorak
* gavran
* azijski slon

itd.

Povezano
--------

* Divlje životinje

***Domaće životinje*** na Wikimedijinoj ostavi
31°46′15.77″N 35°13′35.26″E﻿ / ﻿31.7710472°N 35.2264611°E﻿ / 31.7710472; 35.2264611


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |    | **Neutralnost i/ili ispravnost ovog članka je osporena**.Molimo da članak razmatrate na razgovor. |

  

Gehena znači ’dolina Enom (Hinom)’. To je grčki oblik hebrejskog izraza **geh hinom**. Osvrt na gehenu pojavljuje se 12 puta u Hrišćanskim grčkim spisima ( Matej 5:22,29,30; 10:28; 18:9; 23:15,33; Marko 9:34,45,47; Luka 12:5; Jakov 3:6). Pet puta je direktno povezan s vatrom.

Istorijska pozadina
-------------------

Dolina Hinom (Gehena) nalazila se izvan zidina Jerusalima. U prvom veku Gehena se koristila kao smetlište, za spaljivanje otpadaka iz Jerusalima. I tela uginulih životinja bacana su u tu dolinu da ih proguta vatra, kojoj je dodavan sumpor kako bi pomagao gorenju. U Gehenu su bacana i tela pogubljenih zločinaca, za koje se smatralo da nisu dostojni da budu dostojno sahranjeni u spomen-grob.Tako je u Mateju 5:29,30 Isus govorio o tome da se nečije telo baca u Gehenu, ne u spomen-grob, što u Bibliji simbolizuje uskrsenje. Živi ljudi nisu bacani i Gehenu; prema tome, to nije bilo mesto svesnog mučenja.

Prema Mateju 10:28 Isus je upozorio svoje slušaoce da se ’boje onoga koji može i dušu i telo uništiti u Geheni’. Šta to znači? Ovde se ne spominje *mučenje* u vatri Gehene, već *uništenje*. Time što odvojeno ukazuje na ’’dušu’’, Isus ovde naglašava da Bog može uništiti celokupne izglede na život neke osobe; na taj način za njega nema nade u uskrsenje. Dakle, ukazivanjena ’vatrenu gehenu’ je simbol večnog uništenja, brisanja iz postojanja, to jest ’’druga smrt’’ iz koje nema povratka.

Povezano
--------

```
* Uskrsenje
* Pakao
* Smrt
* Duša
* Tartar
```

  


***Gehena*** na Wikimedijinoj ostavi

Долина Гіннома у www.bibelwissenschaft.de Šablon:Ref-de
**Glazbena škola Vatroslava Lisinskog u Zagrebu** jedna je od pet glazbenih škola u hrvatskom glavnom gradu, koja svojim učenicima nudi predškolske, osnovnoškolske i srednjoškolske programe stručnoga glazbenog obrazovanja.

Povijest
--------

Glazbena škola Vatroslava Lisinskog u Zagrebu započela je djelovati 16. veljače 1829. kao *Škola zagrebačkog muzičkog društva* (*Tonschule der Agramer Musikvereines*). Nakon uzastopnih selidbi Gornjim gradom, škola se 1876. g. smjestila u Gundulićevoj ulici. Sve do 1920. to je bila škola Hrvatskoga glazbenog zavoda, a taj se naziv nekoliko puta mijenjao i u njenoj ranijoj povijesti: od 1852. *Učiona glasbe društva prijateljah glasbe*, od 1895. *Glasbena škola narodnog hrvatskog zemaljskog glasbenog zavoda*, od 1916. *Konzervatorij Hrvatskog zemaljskog glasbenog zavoda* ili kraće *Hrvatski konzervatorij*. Od 1830. školom su upravljali nadzornici (tu je dužnost od 1851. do 1854. obnašao i Vatroslav Lisinski), a kasnije direktori: 1870.–1908. Ivan Zajc, 1910.–1920. Vjekoslav Rosenberg-Ružić i 1920.–1922. Franjo Dugan. 1. studenoga 1920. škola je potpala pod državnu upravu kao *Hrvatska zemaljska glazbena škola* (1921. kao *Kraljevski konzervatorij*), a 1922. proglašena je *Kraljevskom muzičkom akademijom* (danas je to Muzička akademija u Zagrebu). U sklopu te Akademije djelovale su niža, srednja i visoka glazbena škola. Niža i srednja glazbena škola izdvojene su 1951. iz okrilja tadašnjega *Državnog konzervatorija***↓**1 te se osamostaljuju kao *Državna muzička škola*. Od 1962. škola djeluje pod današnjim imenom.

Školski programi i umjetnička usmjerenja
----------------------------------------

Glazbenu školu Vatroslava Lisinskog u Zagrebu danas pohađa gotovo 700 učenika u predškolskim, osnovnoškolskim i srednjoškolskim programima obrazovanja raspoređenih u šest odjela: 

* Odjel za gitaru
* Odjel za glasovir i orgulje
* Odjel za gudače i harfu
* Odjel za pjevanje
* Odjel za puhače i udaraljke
* Odjel za glazbenu teoriju

Povezano
--------

* Hrvatski glazbeni zavod
* Muzička akademija u Zagrebu

Bilješke
--------

**↑**1 Još jedan od ranijih naziva današnje Muzičke akademije u Zagrebu.

Vanjske veze
------------

* Glazbe škola Vatroslava Lisinskog
* Hrvatski glazbeni zavod
* Muzička akademija Sveučilišta u Zagrebu
Rastavljeni ostaci gradskoga bedema
Crkva Uznesenja Blažene Djevice Marije

Sjeverno od bočnog pročelja crkve Uznesenja Blažene Djevice Marije smješten je manji park, na rubu kojega je stari zid s otvorima za puškarnice i rupama za grede na kojima je počivao ophod za stražu. To je bio gradski bedem, svjedočanstvo drevnosti Staroga grada, povijesne jezgre Rijeka. Taj torzo je samo mali dio srednjovjekovnih zidina što su opasivale grad i Kaštel kao sjedište kapetana.

Povijest
--------

Substrukcija tih bedema vuče porijeklo iz kasne antike, a njihova je trasa bila prilagođena konfiguraciji terena, izvorima vode i Rječini, u kojoj je bila luka. Od proglašenja Rijeke 1718. slobodnom lukom, bedemi su sputavali snažan urbanistički razvoj, pa je 1780. car Josip II. dozvolio njihovo rušenje. To je bilo fatalno za spomeničku baštinu, jer se njegova odredba hitro provela. Sačuvani dio torza slučajno je služio kao sjeverna ograda dvorišta samostana benediktinki, te je nakon njegova rušenja 1911. godine, spašen. Uz taj dio bedema tekao je odvojak potoka Lešnjak, koji se kod istoimene kule ulijevao u Rov iskopan oko gradskih zidina sve do kraja Korza. Voda iz Rova ulijevala se u more nedaleko od zgrade Radio Rijeke. Gradski bedem bio je koso usmjeren prema Rovu. S vanjske strane Sjevernog bedema vodio je put na obalu. Na tom je potezu sada kratka uličica Aldo Colonello, kojom se upućuje na Rječinu. Gradski je bedem trenutačno rastavljen i stoji "zaštićen" uz crkvu Uznesenja Blažene Djevice Marije .

Povezano
--------

* Znamenite riječke građevine

Izvor
-----

* Službene stranice Grada Rijeke Arhivirano 2013-10-02 na Wayback Machine-u

Literatura
----------

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Znamenite riječke građevine** |
Područje inicijative tri moraPodručje inicijative tri mora
**Inicijativa tri mora** neformalna je politička platforma inicijative zemalja zemalja istočne i srednje Europe (država članica EU) na potezu Baltik-Jadran-Crno more. 

Područje Inicijative Jadran-Baltik-Crno more predstavlja 28% teritorija Unije i 22% njezina stanovništva, ali i samo oko 10% BDP-a. Inače izvozno orijentirane svoj će izvoz pospješiti izgradnjom učinkovitih prometnih koridora i modernom prometnom infrastrukturom.

Ciljevi inicijative
-------------------

Ciljevi Inicijative Jadran-Baltik-Crno more jest jačanje svekolike regionalne političke, ekonomske, infrastrukturne, energetske, sigurnosne suradnje. Izgradnjom LNG terminala na Krku, koji će se spojiti s već izgrađenim terminalom u Poljskoj, stvorit će se alternativa plinskoj osovini Moskva-Berlin na opskrbu prirodnim plinom. Izgradnja LNG terminala na Krku dovela bi do diverzifikacije opskrbe energentima predstavlja alternativu navedenom rusko-njemačkom monopolu. 

  

Iniciativa predstavlja i povijesni "recidiv" ideje "Međumorja" koji su pred stotinjak godina ponajviše zastupali poljski maršal Józef Piłsudski i poljska inteligencija.

Povezani članci
---------------

* Višegradska skupina
* Međumorje
* Nova Evropa
* Drugi hladni rat

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2017-06-22 na Wayback Machine-u]
2. ↑   Arhivirano 2017-07-12 na Wayback Machine-u]
3. ↑   Arhivirano 2017-07-12 na Wayback Machine-u]

Vanjske poveznice
-----------------
Logotip Instituta Ruđer Bošković
**Institut Ruđer Bošković**, sa sjedištem u Zagrebu, osnovan je 1950. godine, kao institut za znanstvena istraživanja na području atomske fizike. Najveći je hrvatski nacionalni istraživački institut u području prirodnih znanosti i tehnologije. Ime instituta, u počast poznatom znanstvenom vizionaru, dubrovačkom fizičaru Ruđeru Boškoviću, predložio je jedan od osnivača, fizičar Ivan Supek.

Institut je multidisciplinarnog karaktera; zapošljava više od 500 znanstvenika i studenata s područja eksperimentalne i teorijske fizike, fizike i kemije materijala, organske i fizičke kemije, biokemije, molekularne biologije i medicine, istraživanja mora i okoliša, računarstva i elektronike. 

U Hrvatskoj IRB predstavlja nacionalnu ustanovu posvećenu istraživanju, visokom obrazovanju i podršci akademskoj zajednici, tijelima državne i lokalne uprave, te industriji koja se temelji na tehnologiji.

U okviru Evropske Unije, IRB je dio Evropskog istraživačkog područja (*European Research Area*). IRB surađuje s mnogim institutima i sveučilištima u svijetu, s kojima dijeli zajedničke vrijednosti i vizije.

Povezani članci
---------------

* Hrvatska znanstvena bibliografija (projekt knjižnice IRB)
* Tko je tko u hrvatskoj znanosti (projekt knjižnice IRB)

Vanjske veze
------------

* Stranice Instituta

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 143735567
* LCCN: n50081569
* ISNI: 0000 0004 0635 7705

 |
Građevina pored gradske plaže u uvali Jazi, u središtu nekadašnjeg logora, Služila je za vješanje i zastrašivanje zatočenika.
**Koncentracijski logor Molat** uspostavljen je od strane italijanskih fašističkih vlasti u Dalmaciji 28. lipnja 1942. na otoku Molatu. Za vrijeme njegovog postojanja, od dana osnutka do kapitulacije Italije 8. rujna 1943, u logor su u svojstvu talaca internirani članovi porodica partizanskih boraca i drugi fašističkim vlastima sumnjivi i nepodobni građani Dalmacije. Logor je imao 12 baraka u kojima je u vrlo lošim uslovima bilo smješteno i po 2.500 interniraca. Prema istraživanju Udruge logoraša antifašista talijanskog koncentracionog logora Molat, kroz logor je ukupno prošlo oko 20.000 talaca, a njih oko 1.000 je strijeljano ili je umrlo od gladi.

Povezani članci
---------------

* Koncentracijski logor Rab
* Koncentracijski logor Mamula
* Koncentracijski logor Gonars
* fašizam

Literatura
----------

* Bašić, Josip-Bepo (2008). *MOLAT U DRUGOM SVJETSKOM RATU 1941.-1945 - tragovima događaja*. Zadar: Hrvatska udruga logoraša antifašista u talijanskom koncentracijskom logoru Molat.
* Deverić, Mišo; Fumić, Ivan (2008). *Hrvatska u logorima 1941-1945*. Zagreb: Savez antifašističkih boraca i antifašista Republike Hrvatske.
* Perinović, Ferdinand (2010). *Dica Kalelarge protiv četiri lažna mita o Zadru*. Zadar.
Zgrada Muzeja Brodskog Posavlja
**Muzej Brodskog Posavlja** je opće zavičajni, lokalni muzej koji se sustavno bavi prikupljanjem i obradom predmeta iz Brodskog Posavlja. Muzeja je smješten u palači Horvat koja se nalazi u Starčevićevoj ulici u Slavonskome Brodu.

Povijest
--------

Muzej je osnovan pod imenom *Gradski i arheološki muzej u Brodu na Savi* 1934. godine, osnovao ga je Julije Hoffmann koji je bio i njegov prvi kustos , ima mijenja 1954. godine kada dobiva današnje ime Muzej Brodskog Posavlja.

Odjeli muzeja
-------------

* Prirodoslovni odjel
* Arheološki odjel
* Etnografski odjel
* Kulturno-povijesni odjel
* Odjel suvremene povijesti
* Galerijski odjel
* Preparatorska radionica

Povezano
--------

* Popis muzeja u Hrvatskoj

Vanjske poveznice
-----------------

* Muzej Brodskog Posavlja Službena stranica
* Muzejski Dokumentacijsku Centar Arhivirano 2009-12-04 na Wayback Machine-u

Izvor
-----

1. ↑  „O Muzeju Brodskog Posavlja". Arhivirano iz originala na datum 2009-12-04. Pristupljeno 2014-07-26.
2. ↑  „Povijest Muzeja Brodskoga Posavlja". Arhivirano iz originala na datum 2010-08-23. Pristupljeno 2014-07-26.
**Pragmatička sankcija** je u pravu Istočnorimskoga Carstva, carski dekret kojim se rješava neki važan problem. Izraz je prihvaćen i u Europi. Pragmatičkom sankcijom zovu se i tri dokumenta koji uređuju pitanje nasljedstva dinastije Habsburg u Austriji, Ugarskoj i Hrvatskoj. Najstarija pragmatička sankcija koju je prihvatio Hrvatski sabor datira iz 1712. a njime se nasljedno pravo proširuje i na žensku lozu.

U Hrvatskoj, zakonska odluka Hrvatskoga sabora od 9. ožujka 1712. kojom se prihvaća da se vladarsko pravo Habsburga prenese i na žensku liniju nasljeđivanja pod uvjetom da Hrvatska ostaje združena s drugim zemljama krune s kojima je bila povezana izvornim izborom habsburške dinastije za vladare Kraljevine Hrvatske. U osnovi se radilo o odluci hrvatskoga plemstva da podupre izbor Marije Terezije kao jedine nasljednice cara Karla III. za hrvatsku, a time i ugarsku kraljicu, čemu se ugarsko plemstvo protivilo. Zauzvrat, hrvatsko je plemstvo dobilo "povelju sigurnosti" i time ojačalo položaj u odnosu na ugarsko. Sam akt često se navodio kao jedan od pravnih instituta izvorne hrvatske državnosti u odnosu na Ugarsku.

Povezano
--------

* Hrvatska pragmatička sankcija
* Pragmatička sankcija (1713.)

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  Haidar, J.I. 2015."Sanctions and Exports Deflection: Evidence from Iran," Paris School of Economics, University of Paris 1 Pantheon Sorbonne, Mimeo
3. ↑
Vuk Stefanović Karadžić
Štokavski dijalekti
**Srbi svi i svuda** je naziv spisa Vuka Stefanovića Karadžića iz XIX vijeka, u kojem on zastupa tezu da su svi govornici štokavštine, bez obzira na vjeru, tradiciju ili regionalnu pripadnost, u stvari Srbi. Tako je Vuk među Srbe ubrajao i današnje Crnogorce, Bošnjake i Makedonce. Spis je objavljen 1849. godine u Beču, kao deo knjige *Kovčežić za istoriju, jezik i običaje Srba sva tri zakona*, ali je napisan još 1836.

Vuk u članku tvrdi da su Srbi svi koji govore srpskim jezikom, a srpskim jezikom naziva sve štokavske govore. Tako on zaključuje da postoje "Srbi triju zakona" (odnosno vera), ali samo oni „grčkog zakona" (pravoslavne vere) sebe zovu Srbima ili „Srbljima", a ostali „ovoga imena neće da prime", pa se oni „zakona turskoga" nazivaju Turcima, a oni „zakona rimskoga" sebe zovu po mestima u kojima žive, npr. Slavonci, Bosanci (ili Bošnjaci), Dalmatinci, Dubrovčani ili u Bačkoj Bunjevcima, u Sremu, Slavoniji i Hrvatskoj Šokcima, a oko Dubrovnika i po Boci Latinima. Vuk je smatrao da je štokavski dijalekt srpski, a da je pravi hrvatski narodni jezik može samo čakavski dijalekt (dok je kajkavski dijalekt slovenački), pa je shodno primeni ove teorije teritorija na kojoj žive većinom Hrvati svedena na Istru, severni deo istočne obale Jadrana i na većinu jadranskih ostrva.

> ..."tri milijuna su zakona grčkog (pravoslavci), a od ostala dva milijuna dvie trećine zakona turskog (muslimani), a jedna trećina rimskog... Svi pametni Ijudi i od grčkog i od rimskijeh Srba, priznaju, da su jedan narod, samo je onima rimskog zakona još težko Srbima nazivati se, ali će se po svojoj prilici i tome pomalo naviknuti, jer ako ne će, da su Srbi, oni nemaju nikakoga narodnoga imena".
> 
> 

Iako ovo nije bila originalna Vukova zamisao, već mišljenje prisutno u ranoj slavistici XIX veka (Josef Dobrovský, Pavel Josef Šafařik), neki Vukovi savremenici su je ocenjivali kao pristrasnost i nacionalizam. U narednim godinama su objavljeni kritički osvrti više hrvatskih autora u kojima se pobija Karadžićev jezički pansrbizam (spisi Bogoslava Šuleka, Ante Starčevića, Mirka Bogovića, Adolfa Vebera Tkalčevića i drugih).

Izvori
------

Povezano
--------

* Vuk Karadžić
* Štokavski dijalekti
* Srpskohrvatski jezik
* Srbohrvati
* Načertanije

Vanjske poveznice
-----------------

* Srbi svi i svuda (docs.google.com), odn. direktno na rastko.rs.
* Rad "Srbi svi i svuda – „Hrvatske zemlje" bez Hrvata", napisan u okviru projekta Srpsko društvo između tradicionalnog i modernog u 20. veku (2161), Beograd.
**Sulejman Filipović** (Glamoč, 28. veljače 1896. – Sarajevo, 22. prosinca 1971.) je bio časnik Jugoslavenske vojske, sudionik Narodnooslobodilačke borbe i društveno-politički radnik FNR Jugoslavije i NR Bosne i Hercegovine.

Biografija
----------

Rodio se je 28. veljače 1896. godine u Glamoču. Srednju je školu završio u Sarajevu. Pripadao je krugu nacionalno-revolucionarne omladine, zbog čega su ga austrougarske vlasti uhitile 1914. godine.

Od 1920. do 1941. godine bio je djelatnim časnikom Jugoslavenske kraljevske vojske. Godine 1941. kratkotrajno su ga držali zarobljenim pripadnici Wehrmachta. Kao domobranski pukovnik i zapovjednik Tuzlanske brigade, mjeseca listopada godine 1943. prigodom prvoga oslobođenja Tuzle, s oko 5000 vojnika i svim časnicima (po drugom tumačenju 2200 vojnika i 74 časnika), prešao je u Narodnooslobodilačku vojsku i partizanske odrede Jugoslavije. Na Drugom zasjedanju AVNOJ-a, mjeseca studenoga 1943. izabran je u Nacionalni komitet oslobođenja Jugoslavije (NKOJ), a 1943. i 1944. godine u Predsjedništvo ZAVNOBiH-a. Do 9. prosinca 1944. bio je povjerenikom za šume i rude.

Poslije Drugoga svjetskoga rata bio je ministrom šumarstva u Privremenoj Vladi Demokratske Federativne Jugoslavije, članom Privrednoga savjeta Vlade FNRJ, potpredsjednikom Narodne skupštine FNRJ, prvim potpredsjednikom Vlade Narodne Republike Bosne i Hercegovine (do 1948.) i dopredsjednikom Prezidija Narodne skupštine NR Bosne i Hercegovine. Bio je članom Izvršnoga odbora Narodne fronte Jugoslavije, te Saveznoga odbora Socijalističkoga saveza radnoga naroda Jugoslavije i Glavnoga odbora Socijalističkoga saveza radnoga naroda Bosne i Hercegovine.

Umirovljen je godine 1953. Umro je 22. prosinca 1971. godine u Sarajevu.

Nositelj je Ordena narodnoga oslobođenja, Ordena bratstva i jedinstva I. reda i partizanskoga križa Republike Poljske.

Izjašnjavao se Hrvatom.

Činovi
------

* potpukovnik, Kraljevska jugoslavenska vojska
* pukovnik, Hrvatsko domobranstvo (od 1942. Domobranstvo)
* *rezervni* general-major, Jugoslavenska narodna armija (do 1951. Jugoslavenska armija)

Povezano
--------

* Drugo zasjedanje AVNOJ-a

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Enciklopedija Jugoslavije, II. izd. 1986. str. 151.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  *Ko je ko u Jugoslaviji*, I. izd. 1957. str. 186.
3. ↑  Pawlovitch, 2008. str. 202.

Literatura
----------

***Sulejman Filipović*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal NOB***  |

* Nedim Šarac, *FILIPOVIĆ, Sulejman*, u enciklopediji: Jakov Sirotković, gl. ur. *Enciklopedija Jugoslavije*, II. izd. 4. sv.: E – Hrv, Jugoslavenski leksikografski zavod Miroslava Krleže, Zagreb, 1986. str. 151.
* Stevan K. Pavlowitch, *Hitler's new disorder: the Second World War in Yugoslavia*, Columbia University Press, New York, 2008. ISBN 978-0-231-70050-4, *digitalna preslika* na Google knjigama
* Slavko Janković, Mihajlo Milanović, redaktori, *Ko je ko u Jugoslaviji : biografski podaci o jugoslovenskim savremenicima*, 1. izd. »Sedma sila« – novinsko-izdavačko preduzeće Udruženja novinara Srbije, Beograd, 1957. str. 186. (COBISS-Sr)
* *Vojna enciklopedija*, II. izd. Sv. II. 1978. str. 765.
Spomen ploča na ulazu u Sveučilišnu knjižnicu u Rijeci
Sveučilišna knjižnica u Rijeci
**Sveučilišna knjižnica u Rijeci** znanstvena je ustanova koja pored knjižnične, izdavačke, kulturno-obrazovne ima i matično razvojnu ulogu i zadaću.

Povijest
--------

U 17. stoljeću (1627.) utemeljena je knjižnica u sklopu kolegija i gimnazije isusovačkog reda. Knjižna građa te prve knjižnice predstavlja temelj fonda Sveučilišne knjižnice u Rijeci. U drugoj polovici 18. stoljeća (1773.) za vrijeme jozefinskih reformi ukinute su isusovačke ustanove. Knjižna građa dolazi u posjed grada. Godine 1782. građa isusovačke knjižnice zajedno s dvije velike donacije (Benzoni, Maroti) se objedinjuje, a iste godine je osnovana gradsko-gimnazijska knjižnica. Tijekom 19. stoljeća knjižni fond se značajno povećava uglavnom donacijama, a knjižnica 1892. godine dobiva novi naziv - *Biblioteca civica*. U tom razdoblju knjižnica se odabirom i nabavom građe profilira kao opće-znanstvena knjižnica. Nakon II. svjetskog rata godine 1948. dolazi do izdvajanja Naučne biblioteke. U drugoj polovici 20. stoljeća otvaranjem fakulteta i visokih škola na području Rijeke i pretvaranjem Rijeke u sveučilišni centar, Naučna biblioteka svoju aktivnost i profil fondova sve više usmjerava prema nastavnom i znanstveno-istraživačkom radu. Knjižnica postaje 1979. godine pridružena članica Sveučilišta u Rijeci. S osamostaljenjem Hrvatske i u skladu s novim Zakonom o visokim učilištima (1993.), ustanova 1995. godine dobiva novi službeni naziv u formi Sveučilišna knjižnica Rijeka.

Djelatnost
----------

Sveučilišna knjižnica u Rijeci je znanstvena ustanova koja pored knjižnične, izdavačke, kulturno-obrazovne ima i matično razvojnu ulogu i zadaću. Knjižnična djelatnost obuhvaća nabavu, stručnu obradu i zaštitu knjižne građe, izradu biltena, kataloga te stvaranje informacijskih pomagala, baza podataka.

Građa
-----

Sveučilišna knjižnica u Rijeci
Knjižna građa je vrlo bogata i vrijedna. Cjelokupni fond sakupljen do 1969. godine s oko 200.000 jedinica građe registriran je kao kulturno dobro. U fondu poseban kulturno-povijesni značaj imaju Inkunabule te Povijesna zbirka sa starom i rijetkom građom od oko 3.000 jedinica. Sveučilišna knjižnica u Rijeci provodi digitalizaciju građe Povijesne zbirke koja obuhvaća razdoblje od 16. stoljeća do 1947. godine.

Usluge
------

Rad s korisnicima, pružanje stručne pomoći s područja djelatnosti, organiziranje seminara, predavanja te drugih oblika kulturnih i edukativnih aktivnosti.

Povezani članci
---------------

* Arhivi u Hrvatskoj
* Znamenite riječke građevine

Izvor
-----

* Ministarstvo kulture Republike Hrvatske[*mrtav link*]

Vanjske poveznice
-----------------

***Sveučilišna knjižnica u Rijeci*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mrežne stranice Sveučilišne knjižnice Rijeka Arhivirano 2008-10-25 na Wayback Machine-u

45°19′40″N 14°26′28″E﻿ / ﻿45.3276737516753°N 14.4411313533783°E﻿ / 45.3276737516753; 14.4411313533783
 **Napomena:** Ovaj tekst ili jedan njegov dio preuzet je s mrežnih stranica Ministarstva kulture Republike Hrvatske. Vidjeti dopusnicu Ministarstva kulture.
**Arkansas** (engleski: *Arkansas River*) je rijeka u Sjedinjenim Američkim Državama, najveća pritoka Rijeke Mississippi duga 2 350 km.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Arkansas* se formira spajanjem rijeka East Forks i Tennessee Creek na obroncima Stjenovitih planina -Colorado kod mjesta Leadville.
Od Leadvilla *Arkansas* teče u smjeru jugoistoka, nekih 160 km do grada Canon City u Coloradu i svladava visinsku razliku od 2 060 m. Planinsko područje napušta nakon što se probije kanjonom Royal, čije su granitne stijene visoke 300 m. Nešto prije *Akumulacionog jezera John Martin* (podignuto 1948.) prima svoju prvu veliku pritoku Purgatoire. 

Sliv rijeke *Arkansas*
Između Canon Citya i Great Benda u Kansasu rijeka meandrira kroz suhi prerijski kraj, pa se vode koriste za intenzivno navodnjavanje. U tom dijelu je korito rijeke duboko, a na pojedinim mjestima široko do 0.8 km. Najveći dio svojih pritoka rijeka prima na svom toku kroz Oklahomu, to su Cimarron, Verdigris i Canadian.

Od ušća Verdigrisa kod mjesta Muskogee pa nizvodno - *Arkansas* je plovan kroz cijeli svoj tok u Arkansasu do uvira u Mississippi.

*Arkansas* ima sliv velik 417 000 km², koje se proteže kroz četiri američke države Colorado, Kansas, Oklahomu i Arkansas. Najveće pritoke su mu Purgatoire, Cimarron, Verdigris i Canadian.

Od 1819. godine pa do sve do kraja Američko-meksičkog rata 1846. godine, *Rijeka Arkansas* je bila granica između španjolskog Meksika i Sjedinjenih Američlih Država.

Povezane stranice
-----------------

* Rijeka Mississippi
* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Arkansas River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 10. 10. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Arkansas River,* na portalu Encyclopædia Britannica ()

***Arkansas (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Canadian** (engleski: *Canadian River*) je najveća pritoka rijeke Arkansas duga 2350 km u Sjedinjenim Američkim Državama.

Hidrografija
------------

Canadian izvire na obroncima Planine Sangre de Cristo (Stjenovite planine) na sjeveroistoku Novog Meksika, nakon tog teče prema jugu preko ravnice Las Vegasa gdje ima kanjon dubok 450 m. Iza tog skreće na istok i teče kroz visoravan Texas Panhandle u dubokom kanjonu od crvenog pješčenjaka.

Nakon tog i nadalje teče na istok preko masiva Antelope u Oklahomi do grada Oklahoma City, nakon što prođe taj grad ulijeva se u rijeku Arkansas 47 km jugoistočno od grada Muskogee, na zapadnom rubu Planine Boston.

Karta sliva Canadiana
Tok Canadiana je reguliran brojnim branama, sa velikim akumulacijama koje su građene od 1936. godine (Brana Conchas sa akumulacijom kod Tucumcarija u Novom Meksiku) za kontrolu od poplava i navodnjavanje.

Canadian ima sliv velik oko 121.500 km², koje se proteže kroz četiri američke države Colorado, Novi Meksiko, Texas i Oklahomu.

Najveće pritoke su mu North Canadian, Mora, Ute Creek i Mustang Creek.

Povezane stranice
-----------------

* Arkansas
* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Canadian River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 15. 12. 2012.

Vanjske veze
------------

***Canadian (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Canadian River,* na portalu Encyclopædia Britannica ()
**Cimarron** (engleski: *Cimarron River*) je velika pritoka rijeke Rijeke Arkansas u Sjedinjenim Američkim Državama, duga 1123 km.

Ime rijeke vjerovatno vuče porijeklo od španjolske riječi za divljinu (*cimarrón*). Iako nije plovna rijeka je igrala važnu ulogu u naseljavanju divljeg zapada, jedan dio nekadašnje slavne Staze Santa Fe, prema zapadu u Kansasu u duljini od nekih 160 km, išao je kotlinom rijeke.

Hidrografija
------------

Cimarron izvire na sjeveroistoku Novog Meksika pored ugaslog vulkana Capulin. Od izvora teče na istok obilazeći masiv Black Mesa (visok 1516 m) sve dok ne dođe u regiju Oklahoma Panhandle, tu zavija na sjever i pored istočne granice Colorada ulazi u državu Kansas.

U tom dijelu svog toka korito rijeke zna potpuno presušiti, osim tokom proljeća i početkom ljeta i za povremenih proloma oblaka. Južno od naselja Coldwater u Kansasu, Cimarron pravi veliki zavoj i vraća se u Oklahomu kao stalni vodotok. Tu pravi veliki luk isprva prema jugoistoku, zatim prema sjeveroistoku da se kod grada Tulsa u Oklahomi ulije u rijeku Arkansas, točnije u akumulaciju Keystone.

Karta sliva rijeke Cimarron
Cimarron ima sliv velik 49.080 km², koje se proteže kroz američke države Novi Meksiko, Colorado, Kansas i Oklahomu. Najveće pritoke su mu North Fork i Crooked Creek.

Uz njegove obale nema nikakvih većih naselja.

Povezane stranice
-----------------

* Rijeka Arkansas
* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Cimarron River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 28. 12. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Cimarron River,* na portalu Encyclopædia Britannica ()

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Colorado** (španjolski: *Río Colorado*) je rijeka na jugu Argentine duga oko 1100 km (ili 850 km).

Hidrografija
------------

Colorado se formira na istočnim obroncima Anda u Argentini kod sela Buta Ranquil, gdje se spajaju rijeke Grande i Barrancas. Od tamo rijeka teče gotovo pravolinijski preko sjeverne Patagonije u smjeru istoka, da se nakraju ulije u Atlanski ocean sa deltom južno od grada Bahía Blanca.

 Karta sliva Colorada
Colorado ima sliv velik oko 320.000 km² koji se proteže kroz argentinske regije Pampas i Patagoniju. U srednjem dijelu toka formira granicu između provincija La Pampa i Rio Negro. U svom donjem dijelu plovna je u dužini od 320 km od ušća.

Povezane stranice
-----------------

* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Рио-Колорадо*" (ruski). GeoMan. Pristupljeno 23. 12. 2012.
2. 1 2  „*Colorado River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 22. 09. 2012.

Vanjske veze
------------

***Colorado (Argentina)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Colorado River* na portalu Encyclopædia Britannica ()
* *Рио-Колорадо* na portalu GeoMan ()



  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Cooper Creek** (ili ponekad **Barcoo**) je velika australska rijeka duga 1420 km.

Po duljini svog sliva Cooper Creek je drugi po veličini australski riječni sistem nakon sistema Murray-Darling, iako je po količini voda vrlo mali, jer teče kroz suh polupustinjski kraj u kom većina njegovih voda ispari.

Hidrografija
------------

Cooper Creek se formira spojem rijeka Barcoo i Thomson zapadno od Velikog razvodnog masiva u Queenslandu, odatle teče u smjeru jugozapada do svog ušća u jezero Jezero Eyre u državi Južna Australija. Do jezera uspije doći nešto voda, jedino ako padaju obilne monsunske kiše kod njegovih udaljenih izvora zapadnoj Australiji. 

Karta sliva Cooper Creeka
Cooper Creek ima sliv velik oko 296.000 km² koji se uglavnom koristi kao ogromni pašnjak, nakon što se povuče voda nakon poplava, njegov prosječni istjek iznosi samo 82 m3/s, jer se velik dio njegovih voda koristi za navodnjavanje. Izgradnjom brojnih akumulacionih jezera 1990-ih duž njegova toka, za navodnjavanje plantaža pamuka, nivo voda koji danas dopire do močvarnog područja Jezera Eyre bitno je opao, pa se brojni ekolozi bune zbog ugrožavanja ekosistema.

Tok rijeke prvi su istražili Charles Sturt i Thomas Livingstone Mitchell tokom 1845. i 1846. a dali su joj ime Cooper po tadašnjem ministru pravde Južne Australije.

Povezano
--------

* Jezero Eyre
* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Cooper Creek*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 15. 10. 2012.

Vanjske veze
------------

***Cooper Creek*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Cooper Creek* na portalu Encyclopædia Britannica ()
**Fly** je najveća rijeka na otoku Nova Gvineja, duga 1100 km, koja teče gotovo u potpunosti kroz Papuu Novu Gvineju.

Rijeka je dobila ime po brodu Fly sa kojim je kapetan F.P. Blackwood, istraživao ušće rijeke 1842.

Hidrografija
------------

Fly izvire na obroncima planina Star, Kaban i Hindenburg koje su dio Masiva Victor Emanuel u sredini otoka. Od izvora teče prema jugu, a zatim prema jugoistoku do svog ušća u Papuanski zaljev u Koraljnom moru.  

Jedan kratki dio svog srednjeg toka, formira granicu između Papue Nove Gvineje na istoku i Indonezije na zapadu.

Nakon što prođe duboke klance po prašumama u svom gornjem toku, rijeka ulazi u ravnicu, tu joj se korito širi i produbljuje, tako da je ispod ušća rijeke Palmer, a to je nekih 850 km do mora plovna i to u svim godišnjim dobima, ali za brodove sa gazom manjim od 2,4 m. U tom dijelu toka, teren je ravničarski, rijeka usporava svoj tok, korito rijeke omeđeno je zemljom koja liči na otvorenu savanu i močvarnim ravnicama s brojnim jezerima.

Fly često plavi od oktobra do aprila, tad zna nositi milijune tona sedimenta nizvodno, koje deponira u svom 64 km širokom estuarijskom ušću gdje gradi brojne pješčane otoke, od kojih su najveći; Kiwai, Wabuda i Purutu. Osim Flyja velike količine sedimenata donose i ostale obližnje rijeke - tako da je tu izrasla ogromna ravnica koja graniči sa Torresovim prolazom.

Fly sa svojim pritokama ima sliv velik oko 69.900 km², koji se proteže preko čitave zapadne polovice otoka.

<centar>Karta sliva rijeke Fly
Uz obale Flya leži nekoliko naselja, od kojih je najzačajnija luka Kiunga, udaljena nekih 790 km od mora, važna za transport brodovima bakra i zlata koji se iskapaju u obližnjim Planinama Star.

Veliko ekološko razaranje u gornjem toku rijeke, uzrokovano ekstenzivnom rudarskom aktivnošću izvor je političke napetosti u tom području. Osim rudarstva, gotovo da nema nikakve druge pripredne aktivnosti uz rijeku, osim nekoliko plantaža kokosa. Uz čitav tok rijeke živi vrlo malo autohtonog stanovništva. Po rijeci ima brojnih krokodila, koji se love bez ikakvih ograničenja.

Povezane stranice
-----------------

* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   „*Fly River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 12. 2012.

Vanjske veze
------------

***Fly (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Fly River* na portalu Encyclopædia Britannica ()
„Ganga" preusmjerava ovdje. Za naselje u Italiji, v. Ganga, Pesaro e Urbino.
 „Gang" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Gang (razvrstavanje).

**Ganges** (hindi: **Ganga**) je jedna od najvećih rijeka Indijskog potkontinenta duga 2 510 km, za Hinduse sveta rijeka.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Ganges* se formira spajanjem pet vodotoka na južnim obroncima Himalaje; Bhagirathi, Alaknanda, Mandakini, Dhauliganga i Pindar, u indijskoj državi Utarančal. Dva najveća su Alaknanda i Bhagirathi, Alaknanda izvire 50 km sjeverno od himalajskog vrha Nanda Devi, a Bhagirathi iz izvora na 3000 m nadmorske visine, ispod glečera Gangotri kojeg Hindusi drže svetim.  Za izvor *Gangesa* se uzima mjesto Gaumukh koje leži 21 km jugoistočno od Gangotrija, gdje se spajaju Alaknanda i Bhagirathi , tek od se rijeka zove *Ganga*. 

*Ganges* od obronaka Himalaje teče gotovo pravolinijski u smjeru jugoistoka prema Bengalskom zaljevu. *Porječje Gangesa* pokriva četvrtinu Indije, dijela koji je najgušće naseljen u kom živi stotine miliona ljudi. U njemu su cvale i umirale historijske civilizacije kao što je Maurijsko Carstvo (322. pne.) sve do Mogulskog carstva iz 16. vijeka. 
*Ganges* protiče kroz indijsku državu Uttar Pradesh gdje prima svoju najveću desnu pritoku Jamuna kod Alahabada, tu prima i tri velike lijeve pritoke; Ramgangu, Gomti i Ghagharu. 

Karta *sliva Gangesa i Brahmaputre*
Nakon tog rijeka teče kroz državu Bihar gdje prima pritoke sa Himalaje; Gandaki, Burhi Gandak, Ghugri i Koshi i najvažniju južnu pritoku Son. Nakon tog rijeka teče kroz posljednju indijsku državu Zapadni Bengal, gdje prima zadnju indijsku pritoku Mahanandu. 

U svom donjem dijelu, rijeka teče kroz Bangladeš, tu se spaja sa Brahmaputrom i zavija na jug. Zajednička rijeka se odtad zove Padma, koja kod glavnog grada Bangladeša Dhake prima veliku pritoku Meghnu (odatle se rijeka i zove Meghna) i počinje formirati najveću deltu na svijetu - Deltu Ganges, sa kojom utječe u Indijski ocean u Bengalskom zaljevu. 

Dio delte uz more, sa najvećom šumom mangrove na svijetu znanom kao Sundarbans i Indija i Bangladeš proglasili su Nacionalnim parkom, koji je UNESCO uvrstio u Listu mjesta svjetske baštine, i to 1987. indijski dio, a 1997. i dio koji pripada Bangladešu.

Povezane stranice
-----------------

* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   „*Ganges River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 15. 10. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Ganges River* na portalu Encyclopædia Britannica ()

***Ganges*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

30°54′N 79°07′E﻿ / ﻿30.900°N 79.117°E﻿ / 30.900; 79.117
**Jefferson** (engleski: *Jefferson River*) je rijeka u Sjedinjenim Američkim Državama duga 362 km , koja zajedno sa Rijekom Madison formira Rijeku Missouri kod mjesta Three Forks.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Jefferson* je najzapadnija pritoka Rijeke Missouri koja izvire na obroncima Masiva Gravelly pored Nacionalnog parka Yellowstone i američke vododjelnice u Stjenovitim planinama u Montani. Tu se rijeka zove Red Rock odakle teče dobrih 110 km prema zapadu, do mjesta Dillon. 

Karta sliva Jeffersona
Odatle se rijeka zove Beaverhead i teče prema istoku nekih 110 km gdje kod mjesta Twin Bridges, prima pritoke Big Hole i Ruby, tek odatle se zove *Jefferson* po imenu predsjednika Sjedinjenih Američkih Država Thomasa Jeffersona. Odatle teče meandrirajući oko 134 km prema sjeveru do mjesta Three Forks gdje se spaja sa Rijekom Madison i formira Rijeku Missouri.
Missouri svega 1 km nizvodno prima i svoju veliku pritoku rijeku Gallatin.

*Rijeka Jefferson* ima sliv velik oko 24 688 km².

Povezano
--------

* Missouri
* Mississippi
* Lista najdužih rijeka na svijetu

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Jefferson River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 22. 10. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Jefferson River* na portalu Encyclopædia Britannica ()

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |