Pečat VÖA
**Austrijska služba u inostranstvu** (njem. Auslandsdienst Österreichs) je alternativni oblik služenja civilne službe u Austriji, koji se provodi u inozemstvu. Oblici služenja su: Austrijska spomen-služba, Austrijska socijalna služba u inozemstvu i Austrijska mirovna služba u inozemstvu. Ideja o osnivanju ovoga oblika civilne službe, zasnovana je na njemačkom projektu Aktion Sühnezeichen Friedensdienste (ASF), a inicijator je austrijski politikolog Andreas Maislinger. Ovo je treći i najnoviji oblik služenja mladih Austrijanaca i pored služenja obaveznog vojnog roka i civilnog služenja, predstavlja jednu moguću alternativu.

Zakonska regulativa
-------------------

Austrijski zakon ne poznaje pojam *služba u inozemstvu*. Kako se civilno služenje smatra državnom službom na teritoriju Austrije, po *Zakonu o civilnom služenju* u pravnom smislu ovaj oblik ne predstavlja posebnu formu civilnog služenja. Sudionik u inozemnoj službi se, kroz ovaj oblik služenja oslobađa obaveze služenja u civilnoj službi. Sličan oblik civilnog služenje je u Njemačkoj pod nazivom *Drugačiji oblik služenja* (njem. Anderer Dienst im Ausland (ADiA))

Povijest
--------

Andreas Maislinger kao ASF-dobrovoljac u Poljskoj (1981.)
Krajem 1970.-tih Andreas Maislinger inicira ozakonjenje ovakvog oblika služenja obaveze vojnog roka u Austriji, koja prvenstveno za cilj ima obilježavanje spomena na žrtve holokausta. U televizijskoj emisiji *Kreuzverhör*, 10. listopada 1980. godine, na poziv austrijskoga novinara Antona Pelinke, Andreas Maislinger je prezentirao svoj koncept služenja u bivšem Sabirnom logoru Auschwitz. Tadašnji predsjednik Austrije Rudolf Kirchschläger je odbio njegov koncept, riječima: 

> ...jedan Austrijanac nema razloga da se iskupljuje za Auschwitz...
> 
> 

 Tek 1995. godine Kirchschläger je priznao pozitivne rezultate i odjek u svijetu o služenju i konceptu Maislingera.

Godine 1980./'81. Maislinger s Joachimom Schlörom radio je kao volonter u projektu njemačke ASF, pod vodstvom njemačkih književnika Volker von Törnea i Christopha Heubnera, gdje je Državnom muzeju Auschwitz-Birkenau surađivao i vodio grupe njemačke mladeži. Nakon povratka u Austriju, Maislinger je bio uvjeren, da je ovakav ili sličan oblik služenja moguć i u Austriji. Podršku je dobio od Simona Wiesenthala i dr.

### Realizacija

U svibnju 1991. godine, tadašnji austrijski ministar unutrašnjih poslova Franz Löschnak, obavijestio je Andreasa Maislingera pismom, da je od strane austrijske Vlade, moguće službovanje u inozemstvu, kao alternativa za civilno služenje te da se odobravaju potrebna novčana sredstva u okviru austrijskog ministarstva unutarnjih poslova. Već, 1. rujna 1991. u Državni muzej Auschwitz-Birkenau odlazi prvi obveznik s ciljem njegovanja sjećanja na žrtve holokausta.

### Razvoj

U studenom 1997. godine donesena je nova zakonska odredba, kojom se omogućava službovanje u inozemstvu, također za druga dva oblika: socijalnu službu i mirovnu službu. Za vrijeme mandata austrijskog ministra unutrašnjih poslova Ernsta Strassera 2001. godine osnovano je udruženje *Auslandsdienst-Förderverein*, koje je zaduženo za raspodjelu novčanih sredstava nezavisnih organizacija. U međuvremenu je više od 1100 mladih Austrijanaca iskoristilo ovaj način služenja, te služilo na svih pet kontinenata. Danas je *Verein Österreichischer Auslandsdienst* (VÖA) jedna od osnovnih organizacija, koja pomaže pri izvođenju služenja Austrijanaca u inozemstvu.

Financiranje
------------

Svakoj organizaciji, austrijska Vlada odobrava određena novčana sredstva po članku § 12b *Zakona o civilnom služenju* Svaki obveznik se potpomaže s maksimalnim iznosom od 9.000 €. Moguća je daljnja raspodjela sredstava, čime se omogućava većem broju obveznika, sudjelovanje u projektu, što, s druge strane, umanjuje iznos podrške na minimalno 4.500 €. Ovom podrškom države omogućava se ovakvo služenje obveznicima, ali se istovremeno ograničava njihov broj.

Izvori
------

1. 1 2  Zakon o civilnom služenju Preuzeto 10. svibnja 2021.
2. ↑  Der Standard Gerald John: Harter Schnitt bei Gedenkdienst, Der Standard 10. studenoga 2010. Preuzeto 10. svibnja 2021.