recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nikola V**, rođen kao *Pietro Rainalducci* (ili *Rainallucci* ) bio je antipapa katoličke crkve, od 1328. do augusta 1330. kao posljednji u nizu 
carskih antipapa, za pontifikata pape Ivana XXII.

Biografija
----------

Pietro Rainalducci bio je obični franjevački redovnik, kog je grupa nezadovoljnih rimskih svećenika i laika, poticanih od strane cara
Svetog Rimskog Carstva Ludwiga IV izabrala kao svog papu.

Nešto prije papa Ivan XXII. je već ekskomunicirao Ludwiga IV.

Nikola je ubrzo uvidio da po talijanskim gradovima i državama ne uživa nikakvu podršku, i da nemože ništa napraviti pa je pobjegao u Avignon. Nakon što ga je Ivan XXII. u aprilu 1329. ekskomunicirao, Nikola (odnosno Pietro) se 25. august 1330. u Avignonu, nakon što je dobio garancije da će mu biti oprošteno, odrekao aspiracija na papinski tron
Ostatak života proveo je u dobrovoljnom zatočeništvu u Avinjonskoj papinskoj palači.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Nicholas (V)*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17. 5. 2018.

Vanjske veze
------------

* *Nicholas (V)* (`en`)

| * p
* r
* u
Antipape u Katoličkoj Crkvi |
| --- |
| 
sv. Hipolit •
Novacijan •
Feliks II. •
Ursin •
Elulalije •
Laurencije •
Dioskur •
Teodor II. •
Paskal I. •
Konstantin II. •
Filip •
Ivan VIII. •
Anastazije III. •
Kristofor •
Bonifacije VII. •
Ivan XVI. •
Grgur VI. •
Benedikt X. •
Honorije II. •
Klement III. •
Teodorik •
Albert •
Silvestar IV. •
Grgur VIII. •
Celestin II. •
Anaklet II. •
Viktor IV. •
Viktor IV. •
Paskal III. •
Kalist III. •
Inocent III. •
Nikola V. •
Klement VII. •
Benedikt XIII. •
Aleksandar V. •
Ivan XXIII. •
Klement VIII. •
Benedikt XIV. •
Feliks V.
 | Vatikanski grb |
*V.također: Paul O'Neill, igrač bejzbola*
Paul H. O'Neill
**Paul Henry O'Neill** (4.12. 1935.-) je bivši i 72. američki sekretar za financije. 

O'Neill je odrastao u vojničkoj familiji, i često se selio u djetinjstvu u mladosti, sve dok se nije skrasio u Pittsburghu, koji mu je današnji dom. Diplomirao je ekonomiju te stekao magisterij iz javne uprave. 

Godine 1961. se zaposlio kao kompjuterski analitičar u Upravi za veterane, gdje je radio do 1966. godine. Slijedeće godine se priključio Uredu za menadžment i budžet, gdje je napredovao do ranga zamjenika direktora. Nakon pobjede Jimmyja Cartera na izborima dobio je potpredsjedničko mjesto u
*International Paper Company* u Pittsburghu, a od 1985. do 1987. je bio predsjednik te kompanije. 

Godine 1988. mu je novoizabrani predsjednik George H.W. Bush ponudio mjesto sekretara za obranu u njegovoj administraciji. O'Neill je to odbio i umjesto toga Bushu preporučio Dicka Cheneya, koji je na kraju i dobio to mjesto. Umjesto toga, O'Neill je od 1987. do 1999. godine rukovodio pitsburškim aluminijskim gigantom Alcoa. Za vrijeme njegovog direktorovanja to je postala jedna od najuspješnijih korporacija na svijetu.

Nakon izborne pobjede, predsjednik George W. Bush mu je ponudio mjesto sekretara za financije. O'Neill je prihvatio i preuzeo dužnost 2001. godine. Međutim, vrlo brzo je došao u sukob s Bushom, jer je njegovu politiku smanjenja poreza uz istovremeno povećanje izdataka za obranu smatrao financijski neodgovornom. O'Neill je te stavove iznosio javno, i s vremenom izgubio Bushovu naklonost. U decembru 2002. godine je prisiljen podnijeti ostavku, a naslijedio ga je John W. Snow.

Početkom 2004. O'Neill je Busha žestoko kritizirao u *Price of Loyalty*, knjizi novinara Rona Suskinda koja opisuje prve dvije godine predsjednikove administracije.

Vanjski linkovi
---------------

* Aid to Brazil but No Open [[Hand

***Paul O'Neill*** na Wikimedijinoj ostavi
**Romilda Vane** (rođena oko 1982. godine) fiktivni je lik iz serije romana o Harryju Potteru autorice J. K. Rowling. Romilda ima dugu crnu kosu, tamne oči i jaku bradu. U vrijeme Harryja Pottera i Princa miješane krvi bila je Gryffindorka na četvrtoj godini, što znači da je došla u Hogwarts u vrijeme Harryja Pottera i Zatočenika Azkabana.

Romilda je zaljubljena u Harryja tokom šeste knjige, ali za razliku od prijašnjih likova Colina i Dennisa Creeveya i Ginny Weasley, čije štovanje Harryja nije bilo samo bezopasno, već često i zabavno, Romilda ponekad prelazi granicu. Upoznala se s Harryjem u Hogwarts Expressu i pozvala ga da se pridruži grupi u njezinom odjeljku, ali bez ikakvog poziva za Nevillea Longbottoma i Lunu Lovegood, koji su bili s Harryjem i koje ona ne smatra dovoljno "cool". Harryju je bilo žao zbog takvog njezinog ponašanja prema njegovim prijateljima i odbio je poziv. Kasnije te godine Romilda je pokušala prevariti Harryja i dati mu ljubavni napitak, ali usprkos tome što je uzeo kutiju s čokoladom od nje, bio je dovoljno mudar i nije pojeo tu čokoladu, nego ju je ostavio u spavaonici. Ali do te je čokolade nekoliko mjeseci kasnije došao Ron Weasley i slučajno ju pojeo pa je bio pod uticajem ljubavnog napitka, zbog čega ga je Harry morao odvesti profesoru Slughornu po protuotrov.

Vanjske veze
------------

* Romilda Vane na vanjskoj Harry Potter Wiki
Koordinate: 42° 05′ 08" SGŠ, 21° 29′ 19" IGD

**Raštak** (mak. *Raštak*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Raštak pripada gradskoj opštini Gazi Baba grada Skoplja. Naselje je severno predgrađe glavnog grada.

Prirodni uslovi
---------------

Raštak je smešten u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 15 km severno.

Naselje Raštak je u okviru istorijske oblasti Crnogorje i položeno je u južnom podnožju Skopske Crne Gore. Severno od naselja izdiže se planina, a južno se pruža Skopsko polje, koje je plodno i gusto naseljeno. Nadmorska visina naselja je približno 600 metara.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Raštak je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 367 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (98%). Ostalo su mahom Srbi.

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Grad Skoplje
* Gradska opština Gazi Baba

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.gazibaba.gov.mk Zvanična stranica gradske opštine Gazi Baba

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Gazi Baba |
| --- |
| **Četvrti Skoplja** (**Gazi Baba**  • Goce Delčev  • Indžikovo  • Madžari  • Sinđelić  • Stajkovci  ), **Prigradska naselja** (Brnjarci  • Bulačani  • Idrizovo  • Jurumleri  • Raštak  • Smiljkovci  • Stračinci  • Trubarevo  • Creševo) |  |
**Jezero Tahoe** (engleski: **Lake Tahoe**), je veliko slatkovodno jezero u Masivu Sierra Nevada na granici američkih saveznih država Kalifornije i Nevade, 30 km zapadno od Carson Citya.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Jezero Tahoe* ima površinu od 500 km², dugo je 35 km u smjeru sjever - jug, a široko je 19 km u smjeru istok - zapad. Jezero leži na 1 899 m nadmorske visine, a najveća dubina mu iznosi 500 m. 

*Tahoe* pune vodom brojni mali potoci i riječice, a njegove vode otiču rijekom Truckee do Jezera Pyramid udaljenog oko 100 km sjeveroistočno. 
*Tahoe* je najveće alpsko jezero u Sjedinjenim Američkim Državama, okruženo visokim planinskim vrhovima, koji su često pod snijegom, što djeluje kontrasno prema duboko plavoj vodi jezera, i zelenim šumama oko njegovih obala.

*Jezero Tahoe* nastalo je otprilike prije 2 000 000 godina, kao dio jednog puno većeg jezera, svoj današnji oblik dobilo je za posljednjeg ledenog doba .

*Jezero Tahoe* je kao i obližnja šuma uz njega, danas je veliki rekreacioni park, velikih gradova Kalifornije i Nevade.

Prvi amerikanac koji je dospio do jezera, bio je oficir i istraživač John C. Frémont za svoje ekspedicije u Kaliforniju 1844.

Etimologija
-----------

*Tahoe* na jeziku indijanaca Washoe (domorodaca tog kraja) znači **velika voda**.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Lake Tahoe*" (engleski). Encyclopædia Britannica.

Vanjske veze
------------

***Tahoe (jezero)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lake Tahoe* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Tahltan**, nastalo od Tha-sćlhthan," iz *tha* ili *thu*, "water," i *saelhthan*, od "thalla-a, *point* (Swanton); Prema Tahltanima, "something heavy in the water", odnosi se zapravo na losose koji plivaju uzvodno prema mjestu svoga rođenja, gdje će se mrijestiti i nakon toga uginuti./ Pleme Athapaskan Indijanaca u bazenu Stikine pa do ušća Iskut Rivera, jezera Dease, sjeverna im je granica izvori Nasse i južni pritoci Taku Rivera u Aljaski i Britanskoj Kolumbiji. 
Zemlja Tahltana je dijelom šumovita, dijelom obrasla travom ili kamenita. Lov na karibua, losa, medvjeda i razne krznaše dio je kulture njihovog nomadskog načina života. Uz ovo Tahltani poznaju i 25 vrsta raznih bobica koje koriste u prehrani. Organizirani su po nomadskim bandama, a postojala je i podjela na dvije polutke, Raven (ili *Crow* koji važi za svetu pticu u njihovoj kulturi ; u njihovom jeziku *Tsesk'iya Cho*) i *Wolf* sa recipročnim funkcijama, od kojih se svaka sastojala od 3 klana. Kod Tahltana, za koje se tvrdilo da je svaki klan imao svoje izdvojene lovačke teritorije, došlo je do kulturne promjene koja se očitava u tome da je danas zajednički dijele. 
Njihove nastambe bile su privremena skloništa, 'lean-tos' s kosturom od motki, prekrivene korom ili granjem, a gradili su i četvrtaste konstrukcije od istog materijala. Središnjim dijelom sela dominira ceremonijalna i stambena konstrukcija za sve glavne klanske obitelji.
Formalno je socijalna organizacija posuđena od susjeda sa Pacifičke obale, sa društvenom stratifikacijom (slojevitošću) na plemiće, običan puk i robove. Druga posuđenica sa obale je potlatch.

Tahltani danas
--------------

Danas (2005) Tahltani broje 2,189. prije je stanje iznosilo znatno manje: 2,000 (2000); 700 (1970); 503 (1959); 240 (1934); 250 (1900); 300 (1850); 1,000 (1700 i 1800). -U današnje vrijeme rade kao traperi, vodiči i uopće radnici. 
U Britanskoj Kolumbiji sada se dijele na dva plemena, to su: Iskut First Nation (sjedište Iskut) i Tahltal Indian Band, sa plemenskim sjedištem u Telegraph Creeku.

Bande i sela
------------

Izvorno Tahltani su bili podijeljeni na bande:

* Gikahnegah, Prema Swantonu to je bilo tek ribarsko selo na južnoj obali Stikine nasuprot Nine Mile flat-a.
* Lakneip, ova banda živjela je na gornjim tokovima Nasse. učestvovali su u uništenju Tsetsaut Indijanaca.
* Tahltan (Goontdarshage), 1 1/2 milju sjeverozapadno od ušća Tahltana
* Teetch-aranee, južna obala Tahltana, blizu ušća.
* Thludlin, na tahltanu, 12 milja od ušća
* Tratuckka, i ovo je po Swantonu ribarsko selo na Nine Mile flatu, na rijeci Stikine River.
* Tsaqudartsee, nekoliko milja od Teetch-aranee.

Vanjske veze
------------

* Tahltan Indian Tribe History
* Tahltan Nation
* Abandoned Tahltan Indian Capital (movie) Arhivirano 2006-10-17 na Wayback Machine-u
* Tahltan Arhivirano 2007-02-22 na Wayback Machine-u
* Tahltan Nation
Koordinate: 41° 27′ 20" SGŠ, 20° 33′ 39" IGD

**Osolnica** (mak. *Осолница*) je naseljeno mesto u Republici Makedoniji, u zapadnom delu države. Osolnica pripada opštini Centar Župa.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Osolnica je smešteno u krajnjem zapadnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Albanijom (5 km zapadno). Od najbližeg većeg grada, Debra, naselje je udaljeno 22 km južno.

**Reljef**: Osolnica se nalazi u oblasti Župa, na zapadnim padinama planine Stogovo. Istočno od naselja se nalazi glavno bilo planine, dok se zapadno tlo spušta u dolinu Crnog Drima, koja je u ovo delu pregrađena, pa je tu obrazovano veštačko Debarsko jezero. Nadmorska visina naselja je približno 700 metara.

Klima u naselju je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Osolnica je bila bez stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju bili su makedonski Sloveni, podeljeni na pravoslavne (1/3) i muslimanske (2/3).

Vidi još
--------

* Opština Centar Župa

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* Stranica „Moj Savetnik" - Opština Centar Župa Arhivirano 2013-09-27 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Centar Župa |
| --- |
| **Centar Župa** • 
Bajramovci •
Balanci •
Breštani •
Broštica •
Vlasići •
Golem Papradnik •
Gorenci •
Gornji Melničani •
Dolgaš •
Donji Melničani •
Evla •
Elevci •
Žitineni •
Kočišta •
Kodžadžik •
Mali Papradnik •
Novak •
Osolnica •
Odžovci •
Pareši •
Pralenik •
Crno Boci |  |
**Rijeka Suir** (irski izgovor: [ʃuːr]; irski: ; engleski: ) je rijeka u Irskoj koja se ulijeva u Atlantski ocean kraj Waterforda. Duga je 185 km.

Izvire u podnožju Devil's Bit Mountaina, sjeverno od Templemorea u Grofoviji Tipperary, te teče na jug kroz Loughmore, Thurles, Holycross, Golden i Knockgraffon. Rijeka Aherlow se u nju ulijeva kraj Kilmoylera, a kasnije i Tar; potom se okreće na istok kroz planine Comeragh, stvorivši tako granicu između Grofovije Waterford i Tipperary. Potom teče kroz Cahir, Clonmel i Carrick-on-Suir prije nego što dođe do Waterforda. Kraj luke Waterford se spaja sa rijekom Barrow u Cheekpointu i tako stvara široki plovni estuarij, kojim mogu ploviti brodovi do 32.000 tona DWT. U more se ulijeva između Dunmore Easta i Hook Heada.

Popularna je među ribičima, s obzirom da u njoj ima mnogo potočnih pastrva.

Izvori
------

1. ↑  [*mrtav link*] River Suir, Ireland's Fisheries

Eksterni linkovi
----------------

* Salmon Ireland, information on the Salmon rivers of Ireland Arhivirano 2009-12-28 na Wayback Machine-u
* The Suir Navigation from Carrick to Clonmel
**Tajget** (grčki: ), latinski: , također *Taugetus* ili *Taigetus*), poznat jos i kao Pentadaktil (Πενταδάκτυλος) je planinski lanac na poluotoku Peloponez u južnoj Grčkoj. Predstavlja najvišu planinu na Peloponezu, čiji vrh Prorok Nikola (Προφήτης Ηλίας) , ima nadmorsku visinu od 2407 m. Tajget je dug oko 115 km, a u najsirem delu zahvata 30 km i prostire se od središta poluotoka sve do rta Matapan na krajnjem jugu.

Ime je dobio po Tajgeti, nimfi iz grčke mitologije. Dominira panoramom gradova Sparta i Kalamata. U bizantsko doba je također bio poznat po imenu Pentedaktylos ili "Petoprsti". Područje planine se danas nalazi u prefekturama Lakonija, Mesenija i Arkadija.

Tajget je poznat i po okrutnosti Spartanaca koji su svoju djecu sa psiho-fizičkim teškoćama bacali s njegovih litica.

Eksterni linkovi
----------------

***Tajget*** na Wikimedijinoj ostavi

* Greek Mountain Flora Arhivirano 2016-03-03 na Wayback Machine-u
* mani.org.gr on Taygetus
* Botanical excursion to Taygetus Arhivirano 2007-09-05 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2007-08-09 na Wayback Machine-u (in Greek)
* GTP - Taygetus

Koordinate: 37°6′N 22°18′E﻿ / ﻿37.100°N 22.300°E﻿ / 37.100; 22.300
|  |
| --- |
| Serija članaka na temu: |
| Islam |
|  |
|  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Vjerovanja |  |
| 
Jedinstvo Boga **•** 
Poslanici **•** 
Svete knjige **•** 
Anđeli **•** 
Predestinacija **•** 
Sudnji dan |

|  |  |
| --- | --- |
| Praksa |  |
| 
Ispovijedanje vjere **•** 
Molitva **•** 
Post **•** 
Hodočašće **•** 
Dobročinstvo |

|  |  |
| --- | --- |
| Ličnosti i historija |  |
| 
Muhamed (porodica • drugovi) **•** 
Ali **•** 
Abu Bakr **•** 
Umar **•** 
Rašidun **•** 
Kalifat **•** 
Islamizacija **•** 
Imamat |

|  |  |
| --- | --- |
| Tekstovi i zakoni |  |
| 
Kuran **•** 
Hadis **•** 
Suna **•** 
Pravo **•** 
Teologija **•** 
Biografije Muhameda |

|  |  |
| --- | --- |
| Grane islama |  |
| 
Sunizam **•** 
Šijitizam **•** 
Ibadizam |

|  |  |
| --- | --- |
| Kultura i društvo |  |
| 
Škole **•** 
Teologija **•** 
Filozofija **•** 
Nauka **•** 
Umjetnost **•** 
Arhitektura **•** 
Gradovi **•** 
Džamija **•** 
Kalendar **•** 
Blagdani **•** 
Žene **•** 
Djeca **•** 
Vođe **•** 
Politika **•** 
Islamizam **•** 
Liberalizam **•** 
Sufizam,Tarikat,Tesavuf |

|  |  |
| --- | --- |
| Srodne teme |  |
| 
Islamistika **•** 
Islamski rječnik **•** 
Kritika islama **•** 
Islamofobija |

 |
| v  • r  • u |

**Allah** (arapski: الله *Allāh*) je arapska riječ za Boga.

Muslimani cijelog svijeta koriste arapsku riječ "**Allah**", i često dodaju *subhanehu ve te´ala*, što znači "slavan i uzvišen je On (Allah)", mada mogu koristiti i domaću riječ za Boga. **Allah**, subhanehu ve te´ala, ima 99 imena. **Allah** je isti Bog u kojeg i kršćani i Jevreji vjeruju. Važno je napomenuti da kršćani i jevreji iz arapskih zemalja Boga zovu, **Allah**.

Povjest riječi Allah dolazi od najstarije pisane riječi za Boga, El, koja je korištena još u starozavjetnim spisima. 
Daljnjni razvoj riječi je išao:
El- Eloah(- Elohim pl.)- Elloah- Ellah- Allah.
U prastara vremena (10 000 godina prije nove ere) El je bila najčasnija riječ.
Jevreji nisu zapisivali tu riječ već samo JHV (Hebrejsko pismo nema samoglasnike) što se čita JAHVE, a Jahve znači "Gospodin". Jer nisu izgovarali ime Gospodina kada su čitali naglas knjige. 

Tako da:
***Allah** je jedan, svemogući i nema drugog Boga osim Njega.*
vrijedi za sve tri velike monoteističke religije: Kršćanstvo, Islam i Židovstvo/Jevrejstvo.

Uzvišeni Allah je rekao: *"I znaj da nema Boga osim **Allaha**."* (Muhammed, 19)

*Bismillahi-rrahmani-rrahim*

*U ime **Allaha**, Milostivog, Samilosnog!*

*Tebe, **Allaha**, Gospodara svjetova, hvalimo,*
*Milostivog, Samilosnog*
*Vladara Dana sudnjeg,*
*Tebi se klanjamo i od Tebe pomoć tražimo!*
*Uputi nas na Pravi put,*
*na Put onih kojima si milost Svoju darovao,*
*a ne onih koji su protiv sebe srdžbu izazvali, niti onih koji su zalutali!* (El-Fatiha 1-7)

***Alah*** na Wikimedijinoj ostavi
**Aladin Mahmutović** (Doboj, 31. V. 1956), enigmat, živi u Maglaju. Studirao je mašinstvo.

Objavljivanje zagonetaka
------------------------

Prvi rad (križaljku) objavio je u 1299. broju Džepne križaljke 2. marta 1977. godine. Od tada je objavio na stotine radova u mnogim enigmatskim i neenigmatskim listovima: Čvor-križaljka, Čvor-razbibriga, Džepna križaljka, Džoker (Zagreb), Enigma (Beograd), Glas Slavonije, HIK, Miničvor, Mozaik (Beograd), Natron (list) (Maglaj), Nedjeljni Glas (Banjaluka), Orbis, Razonoda miliona, Sfinga (Zagreb), Skandičvor, Vikend (Zagreb), Vjesnikov kviz... Objavljivao je enigmatske radove i u emisiji *"Muzičko ćaskanje"* Radio-Maglaja.

Enigmatske aktivnosti
---------------------

Bio je jedan od osnivača i predsjednik Enigmatskog kluba "Lavirint" iz Maglaja i odgovorni urednik Lavirintovog biltena. Bio je i honorarni urednik *"Čvorovih"* listova. Prisustvovao je i nekim enigmatskim manifestacijama (npr. SZOJ u Zvorniku). ZD "Čvor" mu je dodijelio titulu zagonetačkog majstora. Uvršten je u Horvatov Leksikon zagonetača Jugoslavije.

Uglavnom sastavlja križaljke i magične likove. Njegovi sastavci obiluju riječima sa skupinama i nefrekventnim slovima.

Izabrane zagonetke
------------------

```
Aladin Mahmutović: *(Skandinavka)*,
Mini-Čvor, ... ... 13 - Bjelovar, 21. III. 1979.

Š Č I █ P R I Š T
K A O S █ I Z B A
█ Đ █ E P █ V █ K
P █ K R I O L I T
O P R A Š T A T I
P R E S K A K A Č
LjE S K O V A Č A
E S T E T I Č A R
S T A R A C █ N I
K A █ I █ E L I █ 
A N E █ G █ E █ Š
T A N D R K A NjE
I K O N O G R A F
```

```
Aladin Mahmutović: *"Magični kvadrat"*, 
Orbis, ... ... 22 - Sarajevo, 13. V. 1983.

N I O T K U D
I S P R A V E
O P T A T I V
T R A H E J E
K A T E D A R
U V I J A T I
D E V E R I Ć
```

Izvori
------

* Dokumentacija Komisije za sastavljače Zagonetačkog društva "Čvor" (IX. 1984).
* Stjepan Horvat: *Leksikon zagonetača Jugoslavije*, Bjelovar, 1979.
Tehnički fakultet na slici lijevo na brežuljku Monte Grappa
**Tehnički fakultet Rijeka** je visokoškolska obrazovna i znanstveno-istraživačka politehnička ustanova Sveučilišta u Rijeci koja djeluje od 1960. g.

Povijest
--------

Tehnički fakultet u Rijeci vezuje se uz tradiciju od 1857. kada počinje s djelovanjem Mornarička akademija s četverogodišnjim studijem gradnje željeznih brodova i parnih strojeva za potrebe austrijske ratne mornaride, ali i za narasle civilne potrebe. Ne samo što je u Rijeci 1866. izumljen torpedo i počela njegova proizvodnja i daljnje usavršavanjem te snimljena prva fotografija pušćanog metka u letu (1885.) već se u nabujaloj industriji razvijaju važni elementi u brodograđevnoj i mašinskoj industriji te u energetici. S poslijeratnim razvojem Rijeke osjeća se sve veća potreba za visokostručnim kadrovima pa sto godina kasnije, 1960. započinje sa djelovanjem Strojarski fakultet koji se 1973. preimenuje u Tehnički fakultet. 1971/72. započinje i studij građevinarstva koji se 1976. odvaja u Građevinski fakultet, a postepenim uvođenjem studija elektrotehnike te računarstva fakultet postaje politehnički studijski i znanstveni centar.

Organizacija
------------

Tehnički je fakultet smjšten u bivšoj Austrijskoj kasarni Diaz u kvartu Monte Grappa i danas se sastoj od 11 zavoda, 38 katedri i 50 laboratorija sa 171 zaposlenim i s vanjskim suradnicima ostvaruje dodiplomski, diplomski i postdiplomski studij iz:

* brodogradnje
* strojarstva
* elektrotehnike
* računarstva
* interdisciplinarnih tehničkih znanosto
**Stazione Termini** ili službeno *Stazione di Roma Termini* je glavna i najveća željeznička stanica u Rimu

Sa svojih 25.000 m² ukupne površine, 850 vlakova dnevno, koji prevezu prosječno 480.000 putnika svaki dan, što iznosi više od 150 000 000 svake godine Termini je najveća stanica u Italiji i jedna od najvećih u Evropi.

Historija
---------

Prvu željezničku stanicu Termini projektirao je Salvatore Bianchi, ona je izgrađena do 1867. po poljima i vinogradima između Viminala i Eskvilina. Iako je tada izgledala prevelika za potrebe glavnog grada Papinske Države Rima, koji je tad imao tek nešto više od 180 000 stanovnika), već petnaest godina kasnije pokazala se premalenom za povećani željeznički transport.

Praktički odmah nakon njegove izgradnje počelo se sa njezinim proširenjem, ali je glavna zgrada ostala netaknuta sve do 1905.

Stari Termini postao je više nego premalen nakon Prvog svjetskog rata pa je 1925. angažiran arhitekt Angiolo Mazzoni da prouči kako bi se moglo iskoristiti ono što je napravljeno po projektu Salvatore Bianchija. Prve studije uključivale su podzemnu stanicu sa prugama ispod grada.

Kako je Mazzoni morao svoje projekte nositi i objašnjavati po raznim ministarstvima i samom duceu, posao se odužio pa je konačni projekt odobren tek 3. februara 1939..

Kad se konačno počelo graditi, odlazak Mazzonija u Kolumbiju i početak Drugog svjetskog rata blokirali su daljni rad na Terminiju. Nakon rata, krila nove stanice bila su gotovo završena, ali ne frontalna zgrada koju je trebalo tek izgraditi. Promijenom političke klime ukazala se potreba da se i projekt preispita 
kako sa ekonomskog, tako i sa funkcionalnog i arhitektonskog stajališta. Zbog tog je 1947. objavljen nacionalni natječaj, na kom je pobjedila grupa Montuori Vitellozzi, pa je njima povjeren završetak Mazzonijevog rada.

Kad je konačno dovršen cijeli kompleks Termini razvio se na površini od 14 000 m².

Nakon završetka radova Stanicu Termini je svečano otvorio tadašnji predsjednik Talijanske Republike Luigi Einaudi, na ceremoniji održanoj 20. decembra 1950.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Roma Termini*" (talijanski). Gruppo Ferrovie. Arhivirano iz originala na datum 2018-05-07. Pristupljeno 8.3. 2018.
2. ↑  „*The Busiest Railway Stations in Europe*" (engleski). Worldatlas. Pristupljeno 8.3. 2018.

Vanjske veze
------------

***Stazione Termini*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Roma Termini* Arhivirano 2018-03-07 na Wayback Machine-u (`it`)
* *Roma Termini* Arhivirano 2018-05-07 na Wayback Machine-u (`it`)
*Za ostala značenja, v. Pomorac (razvrstavanje).*
Komandni most broda *Kristina Regina* na kome se nalaze kapetan i njegov časnik te pilot.
**Pomorac** ili **moreplovac** je izraz za osobu koja se profesionalno i/li stručno bavi pomorstvom ili moreplovstvom, odnosno plovidbom, bilo kao zapovjednik (kapetan) broda ili odgovarajućeg plovnog objekta, bilo kao član njegove posade. Pod tim izrazima se općenito podrazumijeva širok pojam koji može obuhvaćati kako osobe koje se pomorstvom bave kao dio svog redovnog zanimanja, tako i one koje se njime bave iz sporta i želje za pustolovinom (npr. sportski jedriličari). Ono što pomorce razlikuje od drugih ljudi jest prije svega posjedovanje elementarnih pomorskih vještina kao što su navigacija, brodska signalizacija, upravljanje i održavanje plovila, odnosno spremnost na rizike i psihološke posljedice dugotrajnog boravka na moru.

Vanjske veze
------------

* Glossary of Shipping Terms for Sailors & Maritime Professionals Arhivirano 2011-11-01 na Wayback Machine-u
* Survey of Water Transport Occupations Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u
* Seafarer Fatigue: The Cardiff Research Programme Arhivirano 2007-03-31 na Wayback Machine-u
* Sailor at Etymology Online
* Sailors Help Line--helpline for seafarers
* *The Telegraph*, *Sea no evil: the life of a modern sailor*
Zgrada HNB-a na Trgu hrvatskih velikana 3 u Zagrebu
**Trg hrvatskih velikana** je jedan od središnjih trgova u Zagrebu. Urbanistički je oblikovan regulacijskim planom iz 1923. kao ulaz u tada novi istočni dio grada. Zapadnom stranom trga prolazi Draškovićeva ulica, sa sjeverne strane prema istoku počinje Martićeva, a sredinom trga prolazi promet i tramvajska pruga u Račkoga ulicu prema Trgu žrtava fašizma.

Imena
-----

Trg je 1928. nazvan **Trgom Burze**, od 1941. do 1945. zvao se **Trg münchenskih žrtava**, od 1946. **Trg Jože Vlahovića**, od 1990. ponovno **Trg Burze**, a 2001. dobio je današnje ime.

Opis
----

Do kraja Prvog svjetskog rata taj prostor nije bio izgrađen, a na njemu se nalazilo sajmište. Trg je oblikovan dvjema simetrično postavljenim monumentalnim zgradama, izgrađenim 1927. palačom Burze, djelom arhitekta Viktora Kovačića (danas Hrvatska narodna banka) i zgradom u kojoj se danas nalazi Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta, djelom arhitekta Aladara Baranyaija.

Zapadnu stranu trga čine četverokatne kuće u nizu Draškovićeve ulice. Na uglu Jurišićeve ulice je stambeno-poslovn-trgovačka modernistička zgrada arhitekta Bele Auera iz 1929. a do nje je zgrada arhitekta Pavla Deutscha iz 1931. godine. Na sjevernoj strani trga, na uglu Draškovićeve je poslovno-stambena zgrada Janeković arhitekta Huge Ehrlicha iz 1928. Dalje slijedi niz zgrada koje se nastavljaju u Martićevu ulicu.

Trg je 1995. uređen s dvjema velikim trokutastim fontanama (arhitekt Mihajlo Kranjc) ispred zgrada Hrvatske narodne banke i Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta.

Literatura
----------

* *Zagrebački leksikon (M-Ž)*. "LZMK", Zagreb 2006. godina, str. 430.-431.
Amon-Ra s krunom, na reljefu
**Amon-Ra** je drevno egipatsko Sunčevo božanstvo.

Karakteristike
--------------

Amon-Ra je spoj dvaju vrlo važnih bogova. To su Amon i Ra. Ra je univerzalni bog Sunca, poštovan u cijelom Egiptu, zajedno sa svojom kćeri Hathor, božicom-kravom. Amon je bog Sunca iz Tebe, ali je njegova moć rasla. Svećenici boga Amona su bili bogati te su povezali Amona i Ra. Stvoren je mit o sjedinjnju majke kraljice i Amona-Ra, te je tako došlo do vjerovanja da su faraoni sinovi Amona-Ra. Znatan preokret donio je faraon Ekhnaton, poštujući Atona. Nakon, njegove smrti, Amon-Ra se ponovno vraća na stari položaj, te postaje kralj bogova, a sve Raove karakteristike prelaze na Amona. Bog Sunca je imao ulogu osvjetljavanja neba, te je donosio svjetlost živim ljudima na Zemlji, i mrtvima u podzemlju. Prvotno su postojala 3 boga Sunca koja su predstavljala dan - Khepri, Ra i Atum, te "skriveni" Amon, bog Sunca i grada Tebe (Karnaka). Kao što je Ra izronio iz prvog oceana (Nun), tako je mit o stvaranju svemira preuzeo Amona-Ra za uzor, a njegov uzor bila je Raova moć. Prije svega, Amon-Ra je preuzeo mjesto u svim mitovima o Suncu, jer više nije bilo niti Ra niti Amona, već je postojao bog Sunca Amon-Ra, rođen iz vlastite misli, najčešće prikazivan u ljudskom obliku.

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Amon-Ra** |
**Park prirode Orjen** je zaštićeno područje dijela Orjena i Bijele gore (sjeverne strane Orjena) na teritoriji grada Trebinja, Republika Srpska, Bosna i Hercegovina. Osnovnu vrijednost Parka predstavljaju geološka, geomorfološka, biološka i pejzažna raznovrsnost i očuvani prirodni ekosistemi (izuzetne mikološke, florističke i vegetacijske raznovrsnosti), sa brojnim endemičnim, reliktnim, rijetkim i ugroženim vrstama. Ovaj park je nakon proglašenja postao najveće zaštićeno područje u Republici Srpskoj.

Na teritoriji Crne Gore, na površini od 8.897 hektara prostire se zaštićeno područje istog imena i kategorije, čime dva parka čine jedinstvenu parkovsku cjelinu. 

Posebnu vrijednost čine endemo-reliktne šume munike i ilirske bukove šume. Registrovano je prisustvo brojnih vrsta ptica, autohtonih i alohtonih vrsta ihtiofaune, vodozemaca, gmizavaca i sisara.

Zaštićeno područje
------------------

Dio Orjena je proglašen za zaštićeno područje, slijedećih karakteristika:

* zaštićeno područje je od: 2020. godine.
* IUCN-ova kategorija zaštićenog područja: V - Zaštićeni pejzaž (Park prirode prema zakonodavstvu RS)
* stepeni zažtite: I, II, III nivoa
* površina: 16.715 ha
* upravljač: Centar za gazdovanje kršem iz Trebinja
* mjesto: Trebinje
***The Seven-Ups***, u Jugoslaviji prikazan pod naslovom ***Od sedam naviše***, je američki kriminalistički film snimljen 1973. godine u režiji Philipa D'Antonija, poznatog producenta kome je to bilo jedino režijsko ostvarenje u karijeri. Protagonist, čiji lik tumači Roy Scheider, je Buddy Manucci, šef elitne jedinice njujorških policijskih detektiva specijalizirane za istrage krivičnih djela sa kaznama od sedam godina zatvora naviše, a koja često koristi nasilje kao sredstvo svog rada. Radnja prikazuje kako se Manucci suoči sa izuzetno opasnom bandom kriminalaca koja izvodi drske otmice vodećih ličnosti organiziranog kriminala, te kako prilikom istrage životi njegovih ljudi dolaze u opasnost.

D'Antoni je prije ovog filma postigao velike uspjehe producirajući *Bullit* i *Francusku vezu*. *The Seven-Ups* je originalno bio zamišljen kao nastavak potonjeg filma, pri čemu je Scheider trebao ponoviti ulogu Buddyja Russoa iz *Francuske veze*, a policajac Sonny Grosso, po čijem stvarnom liku se temelji, bio je angažiran kao savjetnik. Iako je na kraju Schedier tumačio drugi lik, *The Seven-Ups* se u mnogo čemu naslanjao na *Francusku vezu*, prije svega u mračnoj i depresivnoj atmosferi propadajućeg New Yorka koji je tada doživljavao eksploziju kriminala, te eksplicitnom nasilju i impresivnoj sceni automobilske potjere.

Uloge
-----

* Roy Scheider ... Buddy
* Tony Lo Bianco ... Vito Lucia
* Larry Haines ... Max Kalish
* Richard Lynch ... Moon
* Bill Hickman ... Bo
* Victor Arnold ... Barilli
* Ken Kercheval ... Ansel
* Lou Polan ... Carmine Coltello
* Joe Spinell ... Toredano

Izvori
------

1. ↑  Solomon, Aubrey. *Twentieth Century Fox: A Corporate and Financial History (The Scarecrow Filmmakers Series)*. Lanham, Maryland: Scarecrow Press, 1989. ISBN 978-0-8108-4244-1. p257
2. ↑  Solomon p 232. Please note figures are rentals not total gross.

Vanjske veze
------------

* *The Seven-Ups* na IMDb-u (`en`)
* *The Seven-Ups* na AllMovie-u (`en`)
Kapelica u Germigny-des-Présu, nakon restauracije u 19. vijeku.
Mozaik Zavjetnog kovčega, cca. 806
**Theodulf od Orléansa** (cca. 750/60 -18. decembar 821), bio je biskup Orléansa od cca. 798 do 818. godine, za vrijeme vladavine franačkih kraljeva Karla Velikog i Louisa Pobožnog. Smatra se jednom od ključnih ličnosti Karolinške renesanse, odnosno važnom ličnosti za brojne crkvene reforme iz Karlovog doba, te kao najvjerojatniji autor *Libri Carolini*. Poznat je i po kapelici sagrađenoj u njegovoj vili u Germigny-des-Présu, gdje je napravljen mozaik oko godine 806.

Napomene
--------

1. ↑  Dodwell,49

Literatura
----------

* M. BAUNARD, Théodulfe, évêque d'Orléans et Abbé de Fleury-sur-Loire. Orléans, 1860.
* C. de CLERCY, Quelques Status Diocésains de L'époque de Charlemagne. Anvers, 1930.
* A. FREEMAN, "Theodulf of Orleans and the Libri Carolini," *Speculum* Vol. 32, No. 4 (Oct. 1957), pp. 663-705.
* A. FREEMAN and PAUL MEYVAERT, "The Meaning of Theodulf's Apse Mosaic at Germigny-des-Prés," *Gesta* Vol. 40, No. 2 (2001), pp. 125-139.
**Patricia Elizabeth Easterling**, FBA (rođena Fairfax 11. marta 1934) britanska je klasična filologinja, koja je naročito priznata kao veliki autoritet za Sofokla. Od 1994. do 2001. bila je kraljevski profesor grčkog na Univerzitetu u Cambridgeu. Bila je prva žena i 36. osoba po redu na tom položaju.

Život i karijera
----------------

Rođena je u Blackburnu. Pohađala je srednju školu "Witton Park", a diplomirala je klasičnu filologiju na Newnham College, Cambridge 1955. godine. Nakon prvih predavanja na Univerzitetu u Manchesteru (1957‒1958), Easterling je predavala na Cambridgeu kao član Newnham College sve do 1987, kad je postavljena za profesora grčkog jezika i književnosti na Univerzitetskom koledžu u Londonu.

Godine 1994. vratila se u Cambridge i na koledž Newnham kao 36. kraljevski profesor grčkog te kao prva žena na tom položaju još od njegovog utemeljenja pod Henrijem VIII. Po penzionisanju 2001. postala je počasni član koledža Newnham.

Godine 1998. izabrana je za člana Britanske akademije nauka.

Naučni rad
----------

Easterling se uglavnom bavi grčkom književnošću, naročito tragedijom te predajom i recepcijom i antičke drame.

Od osnivanja je glavni urednik edicije *Cambridge Greek and Latin Classics*, u okviru koje je 1982. objavila i svoje izdanje Sofoklovih *Trahinjanki*.

Najnovija njena knjiga nosi naslov *Grčki i rimski glumci* *(Greek and Roman Actors*, Cambridge, 2002), koju je uredila zajedno s Edith Hall. Trenutno piše komentar na Sofoklovog *Edipa na Kolonu*.

Publikacije
-----------

**Knjige**

* Sophocles: Trachiniae, edited, Cambridge, 1982
* Greek Religion and Society, edited with J V Muir, 1984
* The Cambridge History of Classical Literature, General editor with E J Kenney
* The Cambridge Companion to Greek Tragedy, Editor, 1997
* Greek and Roman Actors: Aspects of an Ancient Profession, ur. s Edith Hall, 2002

**Članci**

* *Constructing the Heroic* in Christopher Pelling, Greek Tragedy and the Historian, Oxford, 1997: 21-37
* *The Infanticide in Euripides' Medea*, Yale Classical Studies 25 (1977): 177-191

Vanjske veze
------------

* Profile of P E Easterling
* Slika Patricije Easterling
* Homer, Tragedy and Beyond: Essays in honour of P. E. Easterling Arhivirano 2008-06-01 na Wayback Machine-u, New Hellenic Society 1991
* Sophocles and the Greek Tragic Tradition: Essays in honour of P. E. Easterling on her 75th birthday. Cambridge University Press 2009 ISBN 978-0-521-88785-4
* Odrednica na stranici Britanske akademije nauka

| Akademske funkcije |
| --- |
| Prethodi: |  **Profesor grčkog, Univerzitetski koledž u Londonu** 1987‒1994 | Slijedi: **Richard Janko**  |
| Prethodi: **E. W. Handley**  |  **Kraljevski profesor grčkog na Univerzitetu u Cambridgeu** 1994‒2001 | Slijedi: **Richard Hunter**  |
**Konstantin II.** (latinski:  je bio katolički protupapa od 767. do 768. godine. 

Rođen je u gradu Nepi kraj Viterba, kao potomak ugledne rimske aristokratske porodice. Za vrijeme posljednjih dana pontifikata Pavla I je njegov brat Toto izvršio puč u Rimu i postavio Konstantina na mjesto pape, usprkos toga što je Konstantin bio laik. Konstantin je nakon izbora ekspresno zaređen, a Toto je odmah pisao franačkom kralju Pipinu Malom tražeći njegovu podršku. Od njega nije dobio odgovora. Umjesto toga su u proljeće 768. u Rim provalili Langobardi i zbacili sa s papskog prijestolja. Zatvorili su ga u samostan San Saba gdje je ubijen. Nekoliko mjeseci kasnije ga je na jedan naslijedio antipapa Filip, prije nego što je novim papom postao Stjepan III.

| * p
* r
* u
Antipape u Katoličkoj Crkvi |
| --- |
| 
sv. Hipolit •
Novacijan •
Feliks II. •
Ursin •
Elulalije •
Laurencije •
Dioskur •
Teodor II. •
Paskal I. •
Konstantin II. •
Filip •
Ivan VIII. •
Anastazije III. •
Kristofor •
Bonifacije VII. •
Ivan XVI. •
Grgur VI. •
Benedikt X. •
Honorije II. •
Klement III. •
Teodorik •
Albert •
Silvestar IV. •
Grgur VIII. •
Celestin II. •
Anaklet II. •
Viktor IV. •
Viktor IV. •
Paskal III. •
Kalist III. •
Inocent III. •
Nikola V. •
Klement VII. •
Benedikt XIII. •
Aleksandar V. •
Ivan XXIII. •
Klement VIII. •
Benedikt XIV. •
Feliks V.
 | Vatikanski grb |
**Ivan XVI**, (cca. 945 - cca. 1001), rođen kao Ivan Filagatto, bio je katolički protupapa od 997. do 998. godine. Bio je grčkog porijekla i poticao iz grada Rossano u Kalabriji, koje se tada nalazila pod bizantskom vlašću. Utjecaj je stekao kao kapelan Teofanu, bizantske princeze koja se udala za rimsko-njemačkog cara Otona II. Neko vrijeme je bio tutor Otonovog sina, budućeg cara Otona III. Kada se protiv cara okrenula rimska aristokracija na čelu sa Crescenciom Mlađim, godine 997. je podigla ustanak u kome je s mjesta pape svrgnut Otonov rođak Grgur V, a, uz podršku bizantskog cara Vasilija II, za novog papu izabran upravo Ivan Filagatto, koji je uzeo ime Ivan XVI. U februaru 998. su carske trupe ušle u Rim, svrgnule Ivana XVI i vratile Grgura V na mjesto pape. Ivan XVI je zarobljen, te su mu odrezane uši i nos, slomljeni prsti i izvađene oči; tek mu je na intervenciju Nila Mlađeg pošteđen život. Osakaćeni Ivan je odveden u samostan u Fuldi gdje je proveo ostatak života.

Njegov anti-pontifikat je kasnije izazvao zbrku među papskim historičarima. Iako nije bio legitimni papa, i iako su kasniji pape - Ivan XVII, XVIII i XIX uzeli svoja "redovna" imena - XVI, XVII i XVIII - kasniji historičari su ovog antipapu "prekrstili" u legitimnog papu i njegovim nasljednicima dali "dodatne" brojeve.

| * p
* r
* u
Antipape u Katoličkoj Crkvi |
| --- |
| 
sv. Hipolit •
Novacijan •
Feliks II. •
Ursin •
Elulalije •
Laurencije •
Dioskur •
Teodor II. •
Paskal I. •
Konstantin II. •
Filip •
Ivan VIII. •
Anastazije III. •
Kristofor •
Bonifacije VII. •
Ivan XVI. •
Grgur VI. •
Benedikt X. •
Honorije II. •
Klement III. •
Teodorik •
Albert •
Silvestar IV. •
Grgur VIII. •
Celestin II. •
Anaklet II. •
Viktor IV. •
Viktor IV. •
Paskal III. •
Kalist III. •
Inocent III. •
Nikola V. •
Klement VII. •
Benedikt XIII. •
Aleksandar V. •
Ivan XXIII. •
Klement VIII. •
Benedikt XIV. •
Feliks V.
 | Vatikanski grb |
**Novatijan** (umro 258) je bio prezviter hrišćanske crkve u Rimu, koji se 251. godine proglasio za Papu. Napisao je spis o Svetom Trojstvu, koji predstavlja prvo bogoslovsko delo napisano u Rimu na latinskom jeziku. 

Novatijan je živeo u vreme velikih progona hrišćana od rimskih vlasti. Usled progona, jedni su umirali kao mučenici, ne odričući se svoje vere („možete nas ubiti, ali nam ne možete učiniti zlo"), dok su se drugi odricali vere radi očuvanja života. Oni koji su se odricali hrišćanske vere prilikom gonjenja, nazivani su palima (*lapsi)*. Novatijan je tražio da Crkva takve uopšte ne prima nazad bez obzira na pokajanje koje iznose. Oko toga je izbio spor sa Kiprijanom Kartaginskim koji je imao mnogo blaži stav i dopuštao je ponovno primanje palih uz određene mere pokajanja. 

Nakon izbora novog pape Kornelija, Novatijan se proglašava za antipapu i tako ulazi u raskol sa rimskom crkvom. Nakon toga ga Kiprijan izoštava iz crkvene zajednice. Zajedno sa Novatijem, Sabornu crkvu napušta veliki broj vernika, prezvitera i ispovednika, veoma cenjenih u crkvi jer su pretrpeli stradanje za veru. Među stanovnicima Kartagine Novatijan je imao posebno jako uporište. 

Kiprijan Kartaginski je 251. godine protiv njega objavio spis „O Jedinstvu katoličanske Crkve" (St. Cypriani, De catholicae Ecclesiae unitate).

Napomene
--------

1. ↑  „Sv. Kiprijan Kartaginski - Jedinstvo Katoli;anske crkve". Arhivirano iz originala na datum 2007-11-30. Pristupljeno 2011-01-26.

| * p
* r
* u
Antipape u Katoličkoj Crkvi |
| --- |
| 
sv. Hipolit •
Novacijan •
Feliks II. •
Ursin •
Elulalije •
Laurencije •
Dioskur •
Teodor II. •
Paskal I. •
Konstantin II. •
Filip •
Ivan VIII. •
Anastazije III. •
Kristofor •
Bonifacije VII. •
Ivan XVI. •
Grgur VI. •
Benedikt X. •
Honorije II. •
Klement III. •
Teodorik •
Albert •
Silvestar IV. •
Grgur VIII. •
Celestin II. •
Anaklet II. •
Viktor IV. •
Viktor IV. •
Paskal III. •
Kalist III. •
Inocent III. •
Nikola V. •
Klement VII. •
Benedikt XIII. •
Aleksandar V. •
Ivan XXIII. •
Klement VIII. •
Benedikt XIV. •
Feliks V.
 | Vatikanski grb |
Za ostale ličnosti po imenu Antipater, v. Antipater (razvrstavanje).
**Antipater II of Makedonije** (grčki: *Ἀντίπατρος Β' ὁ Μακεδών*) je bio makedonski princ, sin kralja Kasandra i Tesalonike, polusestre Aleksandra Velikog. Godine 297. pne. je postao kralj, naslijedivši starijeg brata Filipa IV te podijelivši prijestolje s bratom Aleksandrom V. S njim se uskoro počeo svađati. Kada ga je majka pokušala pomiriti s bratom, dao ju je ubiti, a potom prognao Aleksandra. Aleksandar se za pomoć obratio epirskom kralju Piru i Demetriju Poliorketu. Oni su napali Makedoniju, a Demetrije je potom svrgnuo Antipatera te ubio Aleksandra kako bi sam postao kralj. Antipater se sklonio u Trakiju kod svog tasta Lizimaha, ali ga je Lizimah tamo dao ubiti.

Vanjske veze
------------

* Justinus account of the killing of Antipater II
* Plutarch's account of the ousting of Antipater II

|  |
| --- |
| Antipater II od Makedonije **Antipatridska dinastija****Rođen/a:** nepoznato  **Umro/la:** nepoznato |
| Prethodi:**Filip IV** | **Kralj Makedonije**297–294. pne. | Slijedi:**Demetrije I** |
**Klement VIII**, rođen kao *Gil Sánchez Muñoz* bio je antipapa katoličke crkve, od 1423. do 1429. za pontifikata pape Martina V.

Sánchez je izabran kao nasljednik Antipape Benedikta XIII, koji je uporno odbijao priznati Martina V. kao zakonitog papu u vrijeme Velike zapadne šizme. Benedikt je za svoje vladavine imenovao i sebi odane kardinale, koji su 20. juna 1423. u valencijskom zamku Peníscola pod utjecajem aragonskog kralja Alfonsa V, izabrali Sáncheza koji si je odabrao ime Klement VIII.

Jedan od benediktovih kardinala Jean Carrier žestoko se usprotivio izboru, izjavivši da je Sánchez loš kandidat i njegov izbor nevažeći, pa je Klement je odgodio svoju konsekrekaciju do 19. maja 1426.

Alfonso koji je prezirao Martina koristio je Klementa protiv njega, ali kad se kasnije izmirio s njim, bespomoćni Klement odlučio je da se javno 
26. jula 1429. odrekne svih svojih dekreta i iznese svoj slučaj. Izjavio je da je prihvatio izabor za papu u uvjerenju da je to jedini način da se vrati crkveni mir, kao i to da je abdikacija njegov lični izbor.

Nakon tog se povukao na Mallorcu u San Mateo, i pozvao sebi odane kardinale da priznaju Martina kao legalnog papu, tim potezom je okončao Veliku zapadnu šizmu.

Crkveni cenzori oprostili su sve prijašnje grijehe, pa je nakon tog kao Sánchez izabran za biskupa Mallorce.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Clement (VIII)*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 15. 3. 2018.

Vanjske veze
------------

* *Clement (VIII)* (`en`)

| * p
* r
* u
Antipape u Katoličkoj Crkvi |
| --- |
| 
sv. Hipolit •
Novacijan •
Feliks II. •
Ursin •
Elulalije •
Laurencije •
Dioskur •
Teodor II. •
Paskal I. •
Konstantin II. •
Filip •
Ivan VIII. •
Anastazije III. •
Kristofor •
Bonifacije VII. •
Ivan XVI. •
Grgur VI. •
Benedikt X. •
Honorije II. •
Klement III. •
Teodorik •
Albert •
Silvestar IV. •
Grgur VIII. •
Celestin II. •
Anaklet II. •
Viktor IV. •
Viktor IV. •
Paskal III. •
Kalist III. •
Inocent III. •
Nikola V. •
Klement VII. •
Benedikt XIII. •
Aleksandar V. •
Ivan XXIII. •
Klement VIII. •
Benedikt XIV. •
Feliks V.
 | Vatikanski grb |
**Kalist III**, rođen kao *Giovanni di Struma* bio je antipapa katoličke crkve od 1168. do 1178. za pontifikata pape Aleksandra III.

Biografija
----------

Giovanni je bio opat benediktinskog samostana u toskanskom gradiću Poppi kad su ga protivnici pape Aleksandra III.izabrali za papu, nakon što je umro njegov predhodnik Paskal III.

Giovanni je bio je štićenik cara Svetog Rimskog Carstva Friedricha I Barbarosse sve dok ovaj nije 1176. sklopio Mirovni ugovor u Anagniju, kojim je završio njegov raskol sa papom. Friedrich je pristao da se odrekne podržavati antipape uz uvjet da se Giovanniju osigura adekvatni položaj.

Giovanni je ignorirao ugovor i ostao tvrdokoran čak i nakon zaključenja Venecijanskog mira (1177. kojim su okončani sukobi između papa s jedne strane i Lombardskog saveza i cara s druge strane.

Međutim se Giovanni iznenada u augustu 1178. odrekao svog položaja i izmirio sa Aleksandrom III, koji ga je velikodušno nagradio pozicijom rektora papinskog Beneventa.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Calixtus (III)*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17.5. 2018.

Vanjske veze
------------

* *Calixtus (III)* (`en`)

| * p
* r
* u
Antipape u Katoličkoj Crkvi |
| --- |
| 
sv. Hipolit •
Novacijan •
Feliks II. •
Ursin •
Elulalije •
Laurencije •
Dioskur •
Teodor II. •
Paskal I. •
Konstantin II. •
Filip •
Ivan VIII. •
Anastazije III. •
Kristofor •
Bonifacije VII. •
Ivan XVI. •
Grgur VI. •
Benedikt X. •
Honorije II. •
Klement III. •
Teodorik •
Albert •
Silvestar IV. •
Grgur VIII. •
Celestin II. •
Anaklet II. •
Viktor IV. •
Viktor IV. •
Paskal III. •
Kalist III. •
Inocent III. •
Nikola V. •
Klement VII. •
Benedikt XIII. •
Aleksandar V. •
Ivan XXIII. •
Klement VIII. •
Benedikt XIV. •
Feliks V.
 | Vatikanski grb |
Koordinate: 41° 47′ 60" SGŠ, 21° 19′ 01" IGD

**Patiška Reka** (mak. *Patiška Reka*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Patiška Reka pripada opštine Sopište, koja okuplja južna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Patiška Reka je smeštena u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 35 km južno.

Naselje Patiška Reka je u okviru istorijske oblasti Kršijak, koja se obuhvata dolinu Markove reke, južno od Skopskog polja. Naselje je smešteno na severnim padinama planine Karadžice, u visoko položenoj doline istoimene Patiške reke. Nadmorska visina naselja je približno 950 metara.

Mesna klima je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Patiška Reka je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 579 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (100%).

Većinska veroispovest je islam.

Vidi još
--------

* Opština Sopište

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* opstinasopiste.gov.mk Zvanična stranica opštine Sopište

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Sopište |
| --- |
| **Sopište** •
Barovo •
Govrljevo •
Gornje Sonje •
Dobri Dol •
Donje Sonje •
Držilovo •
Jabolci •
Nova Breznica •
Patiška Reka •
Rakotinci •
Sveta Petka •
Čiflik |  |