recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Elvis Brajković** (Rijeka, 12. lipnja 1969.), bivši hrvatski nogometaš.

Krenuo je kao igrač Rijeke u čijoj se prvoj momčadi brzo ustalio došavši do poziva u reprezentaciju za koju debitira 20. travnja protiv Slovačke. Nakon toga odlazi u Bundesligu igrati za 1860 München za kojeg debitira u porazu 1:5 od Borussije Dortmund. Nakon Njemačke opet se vraća na Kantridu ali u par mjeseci bilježi tek 5 nastupa za momčad. Potom opet ide u inozemstvo, ovaj put u Italiju gdje igra kratko i malo.

Uslijedio je transfer u splitski Hajduk gdje se malo dulje zadržao i uspio vratiti u formu, ali nije više zaigrao u kockastom dresu. Nakon Hajduka prodan je u Meksiko, gdje ostavlja trag igrajući sezonu u Santos Laguni i polusezonu u Atlanteu iz glavnog grada. Nakon toga nastupa u izraelskom Hapoel Petah Tikva, pa se vraća u Hrvatsku. Prvo u matičnu Rijeku, potom dvije sezone u Pomorac, od toga jednu u prvoj, a jednu u drugoj ligi. Poslije igra kratko za Šibenik, pa niželigaški Velebit iz Benkovca te HNK Primorac Biograd n/m gdje uz aktivno igranje obavlja i funkciju sportskog direktora kluba. Trenutačno je sportski direktor svojeg matičnog kluba, HNK Rijeke.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 30 | 2 |
| Kup | 5 | 0 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 4 | 1 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **39** | **3**
 |
| Prijateljske | 14 | 1 |
| ***Sveukupno*** | **53** | **4** |

Brajković prvi službeni nastup za Hajduk, i to u početnom sastavu, ima 26. rujna 1997 protiv HD-a, a Hajduk ju je dobio jednim pogotkom Računice.

Zabio je 2 prvenstvena zgoditka, prvi Šibeniku 19. studenog 1997. (završilo sa **1:4** za Hajduk) i drugi je dao Samoboru 29. studenog 1997. (završilo sa **2:1** za Hajduk u Splitu).

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
**Knokke-Heist** - nizozemski (francuski: *Knocke-Heist*) je grad i općina od 33,086 stanovnika na zapadu Belgije u Flandrijskoj regiji u Provinciji Zapadna Flandrija.

Geografske karakteristike
-------------------------

Knokke leži na obali Sjevernog mora, tik uz granicu sa Nizozemskom provincijom Zeeland, udaljen svega 18 km sjeveroistočno od Bruggea, sa kojim je povezan tramvajem.
On je danas popularno morsko ljetovalište složeno od niza kvartova (bivših općina) koje se nižu duž pješčanih plaža.

Historija
---------

Pogled na grad Knokke i plažu
Knokke-Heist je nova općina nastala 1971. udruživanjem dotadašnjih općina; Knokke (centar), Het Zoute, Albertstrand, Heist, Duinbergen, Ramskapelle i Westkapelle.
Sve one bila su mala ribarska sela do 19. vijeka.

Kad su točno prvi turisti počeli dolaziti u Knokke-Heist nije poznato, ali se zna da je načelnik općine Heist 1839. naredio gostioničarama da vode popis gostiju.

Krajem 19. vijeka izgrađeni su prvi hoteli u Heistu: Pavillon du Phare, Kursaal i Hotel de la Plage, a gotovo istovremeno i u Knokkeu; Prince Boudewijn i Grand.
Pravi turistički bum uslijedio je nakon Drugog svjetskog rata nakon 1955. kad je izgrađena sva sila hotela i apartmana.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Belgium: Major Cities and Municipalities*" (engleski). City population. Pristupljeno 26.03. 2021.
2. 1 2  „*History*" (engleski). Knokkeheist. Pristupljeno 23.03.2022.

Vanjske veze
------------

***Knokke-Heist*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Knokke-Heist* (službene stranice) ()
**Spomen-park Rakov Potok** je memorijalno područje unutar šume Stupnički Lug u blizini naselja Rakov Potok u sastavu općine Novi Zagreb - zapad. Procjenjuje se da su u ovoj šumi ustaše od 1941. do 1945. godine ubili između 400 i 700 ljudi. Ovo je druga, poslije Dotršćine, masovna grobnica žrtava fašističkog terora na području Zagreba. Žrtve su bile mučene, ubijane ili žive bacane u jamu, vapnom polijevane i zatrpane. Uz antifašiste iz Zagreba, ovdje su sahranjeni stanovnici kordunske općine Lasinja. Neki od istaknutih pripadnika NOP-a, koji su ovdje našli smrt, jesu: Joža Vlahović, Anđela Cvitković, Dragica Hotko, Nikola Sekulić, Krešo Rakić, Leo Ivanec, Teodor Katić, Radovan Belić, Radivoje Stanisavljević (iz Gračaca), dr Dragomir Drakulić (iz Karlovca), Savo Bulić, Katarina Brodarić, Slavko Čor, Vladimir Prekrat, Franjo Belušić, Antun Mrak i mnogi drugi.

Uz put na ulazu u Stupničku šumu nalazi se grubo sječeni kameni kvadar, kao putokaz koji upućuje na spomen-kosturnicu. Na njemu je upisan sljedeći tekst: *Vidi gdje počiva četiri stotine žrtava fašizma 1941. godine-Rakov Potok*. Iza tog spomenika koji upozorava na mjesto koje slijedi vodi popločana šumska staza do malog popločanog proširenja koje je ujedno i spomen grobnica-kosturnica žrtvama. Na grobnoj ploči koja je vodoravno položena na zemlju nalazi se metalnim ugrađenim slovima sljedeći tekst:

|  |
| --- |
| *Na žezi strašnoj tiho su nas želi*
*Ko mrtvo klasje koje jedva šušti*
*Mi idemo po tragu živih* 
*I nitko zaustavit nas neće*
*Ivan Goran Kovačić* |

Vidi još
--------

* Spomen-park Dotršćina

Izvori
------

1. 1 2  Stipe Ugarković i Ivan Očak. *Zagreb grad heroj: spomen-obilježja revoluciji*. „August Cesarec", Zagreb 1979. 244. str.
2. 1 2  *Spomenici i spomen obilježja radničkog pokreta i narodne revolucije u Zagrebu*. „Regionalni zavod za zaštitu spomenika kulture u Zagrebu", Zagreb 1981. 76.-80. str.
**Mate Bilić** (Split, 23. listopada 1980.), hrvatski nogometaš koji trenutačno nastupa za RNK Split.

Krenuo je Bilić u pomlatku splitskog Hajduka gdje je debitirao sezone 98./99. Sljedeće sezone, ipak, poslan je na posudbu u niželigaša Mosor iz Žrnovnice. Sljedeće se sezone vraća u Hajduk, te u konkurenciji sa Vučkom, Deranjom i Baturinom uspijeva izboriti status prvotimca. Sa 20 godina bitan je napadač "majstora sa mora", a već nagodinu i prvak Hrvatske. Pamti se i krasan pogodak iz slobodnjaka protiv Mallorce na Poljudu.

Nakon što je bio dio rasprodaje šampionske momčadi (otišao početkom sljedeće sezone), prelazi u redove španjolske Zaragoze gdje pored Miloševića i Gallettija nije nešto bitno igrao, te bilježi tek jedan gol u 18 utakmica. Zaragoza na kraju sezone ispada u drugu ligu. Nakon toga redovito mjenja klubove po Španjolskoj. Prvo UD Almería, pa zatim Gijón u koji dolazi kao zamjena za Davida Villu. U Sportingu je igrao uspješno, no, naredne godine opet mijenja odredište. Ovog puta to je Córdoba CF nakon koje nastupa za Lleidu.

Poslije 5 španjolskih godina prelazi u austrijski Rapid gdje zajedno sa Bazinom spašava ugled poznatog bečkog kluba koji se našao u teškoj poziciji. Nakon toga, postaje jedan od ponajbolji napadač momčadi. Nakon više od 50 utakmica u sezonu i pol vraća se u Španjolsku, svoj bivši Gijón.

21. lipnja 2013. se vraća u hrvatski nogometni klub Split.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 64 | 19 |
| Kup | 15 | 5 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 8 | 3 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **87** | **27**
 |
| Prijateljske | 22 | 10 |
| ***Sveukupno*** | **109** | **37** |

Prvi nastup u prvoj momčadi Hajduka bio mu je protiv Mladosti 127. u Suhopolju, 15. studenog 1998.. Ušao kao zamjena Zvonimiru Deranji. Utakmica je završila sa **1:1**, a zgoditak za Bile postigao je Računica.

Izvori
------

1. ↑  Mate Bilić potpisao za RNK Split, vecernji.hr, pristupljeno 12. kolovoza 2013.
2. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
Za naselje u Bosni i Hercegovini, v. Vukanovići (Kakanj).
**Vukanovići** su srpska vladarska porodica koji će se pojaviti oko 120 godina iza Vlastimirovića. Na čelu Raške bili su u periodu 1083-1165. Dukljanski kralj Bodin je uzeo od Vizantije Rašku, Bosnu i Hum i napravio je običnim pokrajinama Duklje. Za namjesnike u Raškoj postavio je dva svoja dvorska župana Vukana i Marka.

Vukanovići su bili veoma aktivni u borbi protiv Vizantije. Sam Vukan je prisiljavao cara da u četiri navrata kreće sa vojskom na Rašku, ali bez većih posljedica. Odnosi su postali prijateljski, a Vukan je bio prvi srpski vladar koji je ravnopravno razgovarao sa carem. Njegovi nasljednici su imali manje sreće, jer je Raška doživljavala i razaranja Rasa. Pogotovo su bila česte promjene na mjestu velikog župana u nastojanju Carigrada da ima što vjernijeg saveznika.

Vukan je vještom politikom doprinio i slabljenju Duklje, pa će Raška preuzeti njenu ulogu u borbi za nezavisnost od Vizantije.

Shvatajući da sami ne mogu protiv Vizantije, Srbi pod Vukanovićima traže pomoć od Mađara. Uroš I je oženio svoju kćerku Jelenu za mađarskog kralja Belu. Sa njom je na dvor otišao i njen brat Beloš, pa će njih dvoje jedno vrijeme i vladati Mađarskom umjesto maloljetnog Geze. Bio je to prvi izlazak Srbije na međunarodnu scenu.

Tako su Vukanovići, aktivnom borbom i međunarodnim priznanjem utrli put Nemanjićima, njihovim nasljednicima, prema konačnoj nezavisnosti Srbije.

Literatura
----------

* Georgije Ostrogorski, Prosveta Beograd, 1996 -Istorija Vizantije
* Vladimir Ćorović, Beograd, novembar 2001 - Istorija srpskog naroda
* Stanoje Stanojević, „Istorija srpskoga naroda" (treće izdanje, reprint izdanja iz 1926), Beograd, 1989. ISBN 86-83639-01-0
* Božidar Ferjančić, „Vizantijski izvori za istoriju naroda Jugoslavije II" (fototipsko izdanje originala iz 1959), Beograd, 2007. ISBN 978-86-83883-08-0
* Andrija Veselinović Radoš Ljušić, „Srpske dinastije" , Novi Sad, 2001. ISBN 86-83639-01-0
* Tibor Živković, „Portreti srpskih vladara (IX-XII)" , Beograd, 2006. ISBN 86-17-13754-1
**La Goulette** (čita se *La Gulet*), službeno **Halq al-Wadi** (arapski حلق الوادي, čita se *Halk-el-Ued*) je lučki grad od 45.711 stanovnika na sjeveru Tunisa u vilajetu Tunis. Goulette je danas praktički spojena sa glavnim gradom Tunisom, kome služi kao luka.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad se prostire na uskom pješčanom pojasu zemlje između Tuniskog jezera i Tuniskog zaljeva, s gradom Tunisom povezan je kanalom dugim 11 km. Kanal su prokopali Francuzi 1881. na samom početku kolonijalne uprave kako bi brodovi mogli doploviti do luke u Tunisu.

Historija
---------

Kanal
Pogled iz zraka na luku i grad
Goulette je vijekovima bila strateški važna kao ulaz u zemlju. Još su Aglabidi između 800. i 900. podigli utvrdu, koja je trebala spriječiti prolaz brodovima. Kad su Španjolci za Karla V 1535. zauzeli grad Tunis, podigli su utvrdu *Carraca*. Nju su Osmanlije dogradili 1574. kad su ponovno zauzeli grad. Gouletta je u 19. vijeku bilo popularno ljetovalište naročito kvart poznat kao *La Petite Sicile*, u kom je živjelo puno Židova, Talijana i Maltežana.

Znamenitosti
------------

Najveće atrakcije su hispano - osmanske utvrde smještene podaleko od luke

Privreda i transport
--------------------

Preko luke u Gouletti odvija se najveći dio uvoza i dobar dio izvoza (uglavnom fosfati, željezna ruda, voće i povrće). Preko nje se odvija i najveći dio trajektnog prometa sa Evropom.

Na terenu grada smješteno je nekoliko velikih termoelektrana.

Izvori
------

1. 1 2  „*Tunisia, Cities*" (engleski). City population. Pristupljeno 10. 11. 2019.
2. 1 2 3 4 5 6  „*La Goulette*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 10. 11. 2019.
3. 1 2  „*Tunis Lake, Tunisia*" (engleski). MedWet. Pristupljeno 10. 11. 2019.

Vanjske veze
------------

***La Goulette*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Commune de La Goulette* ()
**Laokont** ili **Laokoont** (starogrčki: *Λαοκόων*, latinski: *Laocoon*) je lik iz grčke mitologije, prorok i svećenik boga Apolona, sin Agenora iz Troje i prema nekim legendama, brat Anhiza (oca trojanskog junaka Eneje).

Biografija
----------

Po jednoj od legendi - Laokont je uvrijedio Apolona prekršivši zakletvu o celibatu, jer je imao sinove, po drugoj razljutio je Apolona oskvrnuvši svetost njegova hrama, obljubivši pred njegovim kipom svoju ženu. Zbog tog mu se Apolon osvetio poslavši dvije morske zmije Porku i Karibeju da mu udave sinove blizance Antifanta i Timbreja, i to u vrijeme dok se on pripremao žrtvovati bika, na oltaru boga Posejdona, nakon što je žrijebom određen da to obavi.

*Laokont sa sinovima* (slika El Greca)
Po drugoj i puno poznatijoj verziji legende o njemu, on je udavljen zajedno sa sinovima, zato da ne odvrati Trojance od namjere da unesu Trojanskog konja u grad, kog su im ostavili Grci. Po toj verziji zmije je poslala božica Atena, a ne Apolon koji je ionako više simpatizirao Trojance.

Legendu o Laokonu opjevao je Vergilije u II knjizi svog epa Eneida a fizički najbolje oslikala kiparska grupa - *Laokont sa sinovima* koja se danas nalazi u Vatikanskim muzejima. Ta grupa, bila je neko vrijeme na dvoru cara Tita (79. - 81.) za nju je Plinije Stariji rekao da su je isklesali tri kipara sa Rodosa; Agesandar, Polidor i Atenodor. Ona je ponovno izazvala pravu senzaciju kad je ponovno iskopana u Rimu u doba renesanse.

Ta grupa nadahnula je 1766. Gottholda Lessinga da napiše svoj slavni esej o umjetnosti; **Laokon ili o granicama slikarstva i pjesništva**. I brojni drugi umjetnici našli su inspiraciju u priči o Laokonu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Laocoön*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 02. 04. 2014.
2. ↑  „*Trojan horse*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 02. 04. 2014.

Vanjske veze
------------

***Laokont*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Laocoön* na portalu Encyclopædia Britannica ()
**Grgica Kovač** (Omiš, 5. lipnja 1966.), hrvatski nogometaš, odigrao je za Hajduk 118 utakmica i postigao 18 golova, ali svega 1 u 53 prvenstvena nastupa. Prvi nastup ima protiv Vardara u Splitu 12. 6. 1988. što je završilo sa 0:0. Odigrao je i 14 utakmica za kup i postigao 2 gola, te 15 golova u 48 prijateljskih utakmica.

Grgica karijeru započinje u Hajduku iz kojega odlazi 1991. i obilazi nekoliko klubova da bi se ponovno vratio 1997 i sljedeće godine opet napustio Hajduk. Karijeru je završio u Marsoniji iz Slavonskog Broda 2003 godine.

Najviše prvenstvenih golova postigao je u varaždinskom Varteksu ukupno 13. u koji se nekoliko puta vračao iz različitih klubova.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 53 | 1 |
| Kup | 14 | 2 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 3 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **70** | **3**
 |
| Prijateljske | 48 | 15 |
| ***Sveukupno*** | **118** | **18** |

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
**Šiško Horvat Majcan** (Zagreb, 23. rujna 1985.) je hrvatski kazališni i televizijski glumac.

Životopis
---------

### Rani život

Šiško Horvat Majcan rođen je i odrastao u Zagrebu. Maturirao je 2003. u Klasičnoj gimnaziji u Zagrebu. Godine 2003. upisao je studij grčkog i latinskog jezika na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, a dvije godine poslije studij glume i lutkarstva na Umjetničkoj akademiji u Osijeku, koju završava 2010. godine.

### Glumačka karijera

Za vrijeme studiranja Šiško je radio u Gradskom kazalištu Joza Ivakić, Dječjem kazalištu Branko Mihaljević, HNK Varaždin, HNK Osijek, Hrvatski Dom Vukovar, a glumio je u predstavama kao što su *Čudnovate zgode šegrta Hlapića*, *Dundo Maroje*, *Mačak u čizmama* i mnogim drugima. Odigrao je i ulogu liječnika u telenoveli *Dolina sunca*, a snimio je nagrađenu radio-dramu *Jerihonska ruža* u režiji Anice Tomić.

Filmografija
------------

### Televizijske uloge

* *Ruža vjetrova* kao Zvone (2011.-2012.)
* *Dolina sunca* kao dr. Boris Domić (2010.)

Vanjske poveznice
-----------------

* Šiško Horvat Majcan na IMDb-u (`en`)
**Lier** (francuski: *Lierre*) je grad i općina od 36,923 stanovnika na sjeveru Belgije u Flandrijskoj regiji u Provinciji Antwerpen.

Geografske karakteristike
-------------------------

Lier leži na ušću rijeka Grote Nete i Kleine Nete, udaljen 16 km jugoistočno od Antwerpena.

Historija
---------

Centrar grada gradska vijećnica
Lier je vjerojatno naseljen u 8. vijeku, u naselje se razvio oko drvene kapele, koja je 1225. zamjenjena kapelom sv. Petra.

Kao važan centar manufakturne proizvodnje tekstila 14. vijeka, dobio je brojne gradske privilegije od brabantskih vojvoda Hendrika i Jana I.

Španjolaci su ga opsjedali i zauzeli 1582. nakon njih i Nizozemci 1595. a za vrijeme Rata za španjolsko nasljeđe i Englezi 1706.

Nakon napoleonskih ratova Belgijski nacionalisti su 1830. kod Liera odbili napad Nizozemaca.

Poprilično je razoren za Prvog svjetskog rata prilikom bombardiranja Antwerpena 1914.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost je beginaž iz 13. vijeka, koji je 1998. uz nekoliko drugih iz Belgije uvršten na UNESCO-vu listu svjetske baštine kao lokalitet Flandrijski Béguinage.

Pored njega to su i gotički zvonik (1369.) i crkva sv. Gommara (1425.–1577.) i gradska vijećnica iz 1740..
Atrakcija je i markantni orjentir Toranj Zimmer (nazvan po lokalnom astronomu) iz 17. vijeka sa astronomskim satom.

Privreda
--------

Tradicionalne industrije uključuju čipkarenje, vezenje i proizvodnju odjeće, torbi s perlama i glazbenih instrumenata.

Lier je i danas poznat po tekstilnoj industriji i tradicionalnom čipkarstvu i rukotvorinama (vez), danas je poznat po proizvodnji muzičkih instrumenata.

Poznati sugrađani
-----------------

* Felix Timmermans (1886.-1947.) književnik,

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Belgium: Major Cities and Municipalities*" (engleski). City population. Pristupljeno 20.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Lier*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20.03. 2022.

Vanjske veze
------------

***Lier, Belgija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lier* (službene stranice) ()
Eksponati vezani uz "Tko je ustrijelio J.R.-a?" izloženi u muzeju u Southfork Ranchu kraj Dallasa, uključujući revolver koji je iskorišten kao rekvizit u sceni.
**Tko je ustrijelio J.R.-a?** (sh. *Who Shot J.R.?*) je fraza kojom je američka televizijska mreža CBS koristila kako bi reklamirala svoju TV-seriju *Dallas* u periodu od 21. marta 1980. godine, kada je emitirana *A House Divided*, završna epizoda treće sezone popularne večernje sapunice *Dallas*, do novembra 1980. godine kada je emitirana *Who Done It*, četvrta epizoda četvrte sezone. Fraza se odnosi na J.R. Ewinga, glavni lik i glavnog negativca, koji u posljednjoj epizodi sezone bude pogođen metkom ispaljenog od nepoznatog počinioca. Tokom sljedećih osam mjeseci je veliki dio američke i svjetske javnosti zaokupilo pitanje da li je J.R. Ewing preživio, odnosno tko je od likova u seriji ispalio metak. CBS je uložila izuzetan trud da odgovor sakrije do samog kraja, te je u tu svrhu čak snimljeno nekoliko različitih scena u kojem metak ispaljuju različiti likovi. *Who Done It*, prikazana 21. novembra 1980. godine, je postala dotada najgledanija epizoda u historiji američke televizije, te se zbog toga *Tko je ustrijelio J.R.-a?* često naziva najuspješnijim, odnosno jednim od najpoznatijih cliffhangera u historiji popularne kulture 20. vijeka.

Izvori
------
**Tonči (Antun) Baranović**, rođen je u Splitu 4. prosinca 1929. godine, a u svojoj igračkoj karijeri je bio nogometaš HNK Hajduk i RNK Split. Igrao je tijekom 50-ih godina 20. stoljeća. Bio je prvotimac RNK Split u prvoj prvoligaškoj sezoni 1957./58. U toj sezoni je teško ozlijedio koljeno, tako da više nije mogao igrati nogomet, a odigrao je 6 utakmica. Nakon igračke karijere još neko vrijeme radio je i kao trener u RNK Split. U profesionalnoj karijeri poznati je splitski profesor matematike , a 70-ih godina prošlog stoljeća bio je i ravnatelj IV. splitske gimnazije Marko Marulić nakon čega kao savjetnik odlazi do mirovine u Zavod za prosvjetno-pedagošku službu u Splitu, danas Agenciju za odgoj i obrazovanje - Podružnica Split.
Za svoj dugogodišnji aktivni sportski i profesionalni rad nagrađen je nizom priznanja, a od 9.1.2013.g. nositelj je i Zlatnog pstena RNK Split - najvećeg klupskog priznanja.

Tonči Baranović otac je poznatog splitskog i hrvatskog filatelista i kolekcionara Pjera Baranovića, inaće i tajnika Društva prijatelja NK "Split".

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 1 | 1 |
| Kup | 0 | 0 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 0 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **1** | **1**
 |
| Prijateljske | 21 | 0 |
| ***Sveukupno*** | **22** | **1** |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Tonči Baranović** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
**Leticia** je općina od 48,144 stanovnika i grad od 33,503 st. na krajnjem jugoistoku Kolumbije u 
Departmanu Amazonas, čiji je administrativni centar.

Geografija
----------

Leticia leži duž lijeve obale rijeke Amazone, na tromeđi Brazil-Peru-Kolumbija.

Historija
---------

Luka na Amazoni
Aerodrom Alfredo Vásquez Cobo
Leticiju je osnovao kao luku na Amazoni, kapetan peruanske vojske Benigno Bustamante u aprilu 1867. i nazvao je *San Antonio*.
U decembru iste te godine, mjestu je promjenjeno ime u *Leticia*, po Leticiji Smith, mladoj ženi inženjera Manuela Charóna, koji je poslan da izgradi utvrdu *Mariscal Ramón Castilla*. 
Kako je bila vrlo udaljena od većih mjesta i puteva ostala je vrlo mala, krajem 19. vijeka u njoj je živjelo svega 50 porodica.

Sve do potpisivanja sporazuma Salomón-Lozano -1927. Leticia je bila peruanska, tek tad je došla pod [[kolumbija|kolumbijsku jurisdikciju zajedno s ostatkom amazonskog trapeza.

Danas se privreda Lecije bazira na šumarstvu, ribarstvu i ekološkom turizmu (eskurzije po amazonskoj prašumi).

Kako je od Bogote udaljena preko 1200 km, od tog posljednih 700 km nema poštene ceste, Leticia ima i aerodrom *Alfredo Vásquez Cobo* (ICAO: *SKLT* , IATA: *LET*) udaljen 5 jugoistočno od centra grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „*Colombia: Amazonas Municipalities*" (engleski). City population. Pristupljeno 4.12.2022.
2. 1 2 3  „*Fundación de Leticia, Amazonas en la República de Colombia*" (španjolski). Parlamento Andino. Pristupljeno 6.12.2022.
3. 1 2  „*Historia Leticia*" (španjolski). Asocapitales. Pristupljeno 6.12.2022.
4. ↑  „*Alfredo Vásquez Cobo International Airport*" (engleski). Skybrary. Pristupljeno 6.12.2022.

Vanjske veze
------------

***Leticia, Kolumbija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice grada* ()
Dr. **Ismet Popovac** (umro 21. avgusta 1943) je bio bosanski muslimanski četnički komandant koji je vodio tzv. Muslimansku nacionalnu vojnu organizaciju.

Uoči četničke mobilizacije za osovinsku operaciju Vajs, 31. decembra 1942. godine Ismet Popovac, Mustafa Pašić i Fehim Musaikadić su u svojstvu članova Izvršnog odbora objavili rezoluciju Muslimanske nacionalne vojne organizacije. U njoj se, između ostalog, ističe da je muslimanska nacionalna vojna organizacija »sastavni dio četničkog pokreta pod Vrhovnom komandom Gospodina Ministra Vojske, Mornarice i Vazduhoplovstva, armijskog đenerala Draže Mihailovića« i da je njen cilj »čvrsta saradnja Srba obiju vjera udruženih u borbi za Kralja i oslobođenje porobljene Otadžbine... na čelu sa narodnim Kraljem Petrom II Karađorđevićem«.

Muslimani u BiH bili su pritisnuti da pristupe nekoj od zaraćenih strana. Približno u to vreme, učinjen je četnički pokolj u oblasti Pljevalja, Priboja, Čajniča i Foče.

Izvori
------

1. ↑  Arhiv VII, Ca, k. 226, reg. br. 8/7
2. ↑

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
Oko godine 400. sagrađen je željezni stup u Delhiju, visok 7 metara i težak više od 6 tona, koji i dan danas odolijeva monsunskim kišama i koroziji.
**Željezni stup u Delhiju** je stup visok 7,21 metra i 6,5 tona težak, promjera 410 mm (pri dnu), koji je podigao budistički maurijski vladar Chandragupta II. (375. - 414.), a koji je na ovo mjesto prenio hinduistički vladar Aanagpal u 10. stoljeću, kako bi stajao ispred njegovog novog Višnuovog hrama. Natpisi na sanskrtu na njemu ističu kako je podignut kao *Vishnudhvaja*, znamen boga Višnua, a njegov raskošni kapitel ima udubljenje u kojem je vjerojatno stajala skulptura Garude. Stup je proizveden starim postupkom kovačkog zavarivanja, jer je pokazano da se sastoji od 98% kovanog željeza. 

Željezni stup u Delhiju se danas nalazi u sklopu kompleksa Kutab minareta. Svjedoči kao dokaz nekadašnje vještine indijskih kovača, jer taj stup ima veliku otpornost prema koroziji. Smatra se da je to ponajviše uslijed sadržaja sumpora i fosfora, te pogodnih klimatskih uvjeta. Modernim tehnikama je ustanovljeno da željezni stup u Delhiju ima, osim željeza, u masenim postocima prosječno oko 0,08% S, 0,11% P, 0,46% Si i 0,08% C. Stari kovači nisu upotrebljavali vapnenac, kao što se to danas koristi u visokoj peći, pa je sadržaj fosfora u željeznom stupu u Delhiju puno veći nego današnje željezo (obično manje od 0,05%). Taj visok sadržaj fosfora stvara zaštitni film na površini stupa.

***Željezni stup u Delhiju*** na Wikimedijinoj ostavi

Izvori
------

1. ↑    "Materijali - povijesni pregled", www.phy.pmf.unizg.hr, 2011.
2. ↑   "Tehnička enciklopedija", glavni urednik Hrvoje Požar, Grafički zavod Hrvatske, 1987.
3. ↑   Arhivirano 2011-12-13 na Wayback Machine-u "Željezni stup u Delhiju", www.harekrsna-ri.com, 2011.
**Davor Grčić**, zvan *Gaga* (Split, 1. svibnja 1930. - Split 12. rujna 2012.), nekadašnji obrambeni igrač Hajduka iz vremena zlatne hajdukove generacije pedesetih. Od 1952. do 1961. odigrao je 462 utakmice i postigao 2 gola, oba u prvenstvenim utakmicama. Gaga je igrao u 179 službenih natjecanja i postigao 2 gola u 153 prvenstvenih utakmica. Odigrao je 22 utakmice za kup i sudjeluje na 4 europska natjecanja. Nastupa i na 175 prijateljskih utakmica.

Njegov prvi službeni nastup bio je u Splitu 27 stranja 1952 protiv Sarajeva, a Hajduk ju je dobio sa 4:0. Po jedan gol dali su Luštica, F. Matošić, Šenauer i Krstulović. Uz spomenute igrače nastupili su i Beara (branka), Broketa,  L. Grčić, Katnić, Vukas i Arapović.

Kasnije završava trenersku školu, a od 1964. do 1967. bio je trener i igrač u austrijskom Wolfsbergu.

Davor Gaga u Hajduk dolazi, na klasični poziv Luke Kaliterne "Mali, dođi sutra na trening!" Prvu utakmicu odigrao je u nedjelju 27. travnja 1952. protiv Sarajeva koju je Hajduk dobio sa 4:0.

Prema Gaginim riječima nikada nije učinio penal niti je zbog prekršaja isključen iz igre. Nositelj je jednog od najvećih Hajdukovih priznanja, zlatne kapetanske trake.

Od svoja dva gola D. Grčić prvi je dao 5. lipnja 1955. Željezničaru u Sarajevu koju je Hajduk izgubio sa **3:2** (drugi je dao Bajdo), i drugi 10. svibnja 1956. Proleteru (današnji Osijek) u Splitu koju je Hajduk dobio sa **5:0** (ostala 4 dali su Bajdo, Vulić, Žanetić i Rebac.

Nakon nogometne karijere u kasnijim godinama Gaga živi povučeno a ljubitelji Hajduka i nogometa okupljaju se u njegovom kafiću 'Gaga'. 

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 153 | 2 |
| Kup | 22 | 0 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 4 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **179** | **2**
 |
| Prijateljske | 175 | 0 |
| ***Sveukupno*** | **354** | **2** |

Izvori
------

1. ↑  HNK Hajsuk Split
2. ↑  Vremeplov pressinga -Davor Grčić
3. ↑  Umro legendarni Davor Grčić
4. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk

Vanjske poveznice
-----------------

* Slobodna dalmacija: "Privilegij je bio imati Davora Grčića Gagu za svog prijatelja"
* HNK Hajduk: Umro legendarni Davor Grčić
* Split u balunu: Di ćemo se nać? U Gage!
**Danijel Stojanović** (Našice, 18. kolovoza 1984.), hrvatski profesionalni nogometaš. Većinom igra na poziciji lijevog beka ili lijevog krila. 

Nogometnu karijeru započeo je u mlađim uzrastima NK Đurđenovca. Kasnije nastupa i za mlađe uzraste NAŠK-a iz Našica i NK Cibalije.

Prve seniorske minute upisuje u NK Cibaliji, da bi već slijedeće godine igrao za NK Hrvatski Dragovoljac. Pravu priliku dobija prelaskom u bosanskohercegovački nogometni klub Posušje gdje se zadržava 3 sezone upisavši 55 nastupa uz 5 pogodaka. 2008. godine odlazi u HŠK Zrinjski Mostar gdje već u prvoj sezoni osvaja titulu prvaka BiH. U toj sezoni bilježi 29 nastupa u kojima je postigao 6 pogodaka. Zbog ozljede u drugoj sezoni odigrava samo 17 utakmica pa u ljeto 2010. godine potpisuje za portugalskog prvoligaša Nacionala. U dvije sezone upisuje samo 19 nastupa. U ljeto 2012. godine prelazi u splitski Hajduk. Za Hajduk debitira 5. kolovoza u utakmici protiv Zadra, a prvijenac u bijelom dresu postiže u kup utakmici 10. travnja protiv Slaven Belupa.

Izvori
------

1. ↑   Danijel Stojanović - soccerway.com
2. ↑   Danijel Stojanović - hajduk.hr
3. ↑  „Stojanović novi igrač Hajduka". Arhivirano iz originala na datum 2015-11-22. Pristupljeno 2014-07-26.
**Valpovački godišnjak** je godišnjak koji od 1996. godine izdaje Ogranak Matice hrvatske u Valpovu, a uređuje ga tajnik Ogranka Stjepan Najman. Od prvog do 26. broja (2021) objavljeno je i javnosti predstavljeno mnoštvo zanimljivih tema iz bogate baštine Valpova i Valpovštine. Zato je ta vrijedna zavičajna publikacija postala svojevrsna enciklopedija Valpovštine.

Tematika
--------

Među člancima o kulturnoj i spomeničkoj baštini, prošlosti i sadašnjosti društvenog, kulturnog, vjerskog, školskog i sportskog života stanovnika ovoga kraja, obrađen je i popriličan broj do sada slabo istraženih i gotovo nepoznatih tema vezanih uz Valpovštinu, a pisano je i o suvremenim događanjima.

Autori
------

Za "Valpovački godišnjak" pišu uglavnom amateri i ljubitelji baštine iz svih mjesta Valpovštine, no u svakom se broju nađe i pokoji članak stručnjaka: povjesničara, biologa, muzikologa i drugih koji istražuju baštinu Valpovštine. Vrijednost objavljenih priloga očituje se i u tome što Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu svake godine u svoj katalog zasebno uvrsti po nekoliko kvalitetnih članaka iz svakog "Godišnjaka".

Ocjena sadržaja
---------------

"Tekstovi su pisani znanjem i srcem te gotovo nikada ne otkliznu u patetiku svojstvenu nekim regionalnim izdanjima sličnog tipa", rečenica je iz prikaza jedoga od "Valpovačkih godišnjaka" u *"Vijencu"*, novinama Matice hrvatske.

Statistika "Valpovačkog godišnjaka"
-----------------------------------

U prvih 18 brojeva uvršteno je: 

* članaka: 528
* autora: 137
* slika i ilustracija: 5.062
* ukupno stranica: 3617

Izvori
------

1. ↑   Ogranak Matice hrvatske u Valpovu
**Lođa** (talijanski: *loggia*, od starofrancuskog: *loge*, srednjovjekovni latinski: *laubia* = odrina, sjenica /od loze/) je prostorija, hodnik, galerija ili trijem bez zida (otvoren) sa jedne ili više strana.

U stambenoj arhitekturi XX-XXI stoljeća, naziv "lođa" približava se konceptu modificiranog balkona zakopanog u zid i otvoren samo s jedne strane, ponekad ostakljen. Takva identifikacija loggie i balkona je pogrešna u smislu povijesti i teorije arhitekture, budući da su povijesno loggie nastale kao galerije na prvom katu talijanskih palača otvorenih u ulični prostor ili gradski trg.

Historija i karakteristike
--------------------------

Firentinska Loggia dei Lanzi
Lođe su produkt naroda mediteranskog bazena, kraja u kom je ljeti suviše vruće pa treba imati neki prostor zaštićen od Sunca. Za lođe su znali još antički Egipćani, oni su ih gradili na krovovima ili oko unutrašnjeg dvorišta.

U srednjovjekovnoj i renesansnoj Italiji, lože su se često podizale uz trgove kao mjesta za sastanke. Takva je fiorentinska Loggia dei Lanzi, koju su 1376. započeli graditi Benci di Cione i Simone di Francesco. Lođe su se gradile i po vilama, naročito kao uzdužne galerije na katu zgrade. Često su i bogato dekorirane, takva je naprimjer rimska Villa Farnesina koju je Rafael oslikao freskama.

Povezano
--------

* Trijem
* Portik
* Peristil

Izvori
------

1. 1 2  „*lođa*" (hrvatski). Hrvatska enciklopedija LZMH. Pristupljeno 3. 2. 2019.
2. ↑  Značajke popravka loggie
3. 1 2 3  „*Loggia*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 3. 2. 2019.
4. ↑  Ono što razlikuje balkon od loggie

Vanjske veze
------------

***Lođa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lođa*

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 4199876-5
* NKC: ph301321

 |
**Nenad Šalov** (Split, 6. kolovoza 1955.), bivši hrvatski nogometaš.

Igračka karijera
----------------

### Klupska karijara

Za prvi tim splitskog Hajduka nastupio je s 18 godina, u vrijeme kad je najslavnija, "zlatna", generacija, predvođena Tomislavom Ivićem počinjala seriju velikih uspjeha. Kako, kao najmlađi, pokraj Holcera, Jerkovića, Oblaka, Šurjaka, Buljana, Žungula, Peruzovića i ostalih asova nije često mogao ulaziti u igru, odlučio se za odlazak na odsluženje vojnog roka. Po povratku iz vojske, doživljava veliko razočarenje. Novi trener Hajduka Vlatko Marković, nije ga pozvao na ljetne pripreme pred sezonu 1977./78. Predlagali su mu kaljenje u nekom drugom klubu, ali on nije pristao. Ostao je u Splitu i marljivo trenirao, a na kraju se upornost isplatila. Ta sezona mu je bila prekretnica. Od tada je, pa do odlaska iz Hajduka, uvijek bio među prvih 16 igrača, a u jednom periodu bio je i ključni igrač. Za to vrijeme je s Hajdukom osvojio tri titule prvaka Jugoslavije (1974. 1975. 1979.) i četiri Kupa maršala Tita (1974. 1976. 1977. 1984.). Za Hajduk je odigrao ukupno 400 utakmica i postigao 46 golova.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 201 | 19 |
| Kup | 21 | 3 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 23 | 3 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **245** | **25**
 |
| Prijateljske | 155 | 21 |
| ***Sveukupno*** | **400** | **46** |

Prvi nastup za Bile ima u prvenstvu Jugoslavije 21. travnja 1974. protiv Zagreba u Splitu, koju je Hajduk dobio zgodicima Mijača i Žungula s 2:1.

Bio je igrač velike energije i taktičkog znanja. Mogao je igrati, a često, po potrebi, i igrao, na mnogim pozicijama, od beka, preko defanzivnog veznog, do lijevog krila, ali je najbolje partije pružao kao graditelj igre. Nizak rastom, ali veoma brz i stabilan na nogama, odlikovala ga je odlična tehnika, a naročito su ga krasili vrlo snažan i precizan šut, pravovremena dodavanja preko cijelog terena i centaršut.

Nakon Hajduka odlazi 1986. godine u njemački drugoligaški klub SV Viktoriju 1901 iz Aschaffenburga. Karijeru nastavlja u njemačkim nižerazrednim ekipama SV Darmstadt 98 (1987.), Sportfeunde DJK Freiburg (1987.-88.), 1. FSV Mainz 05 (1989.-90.).

### Reprezentativna karijera

Za reprezentaciju Jugoslavije odigrao je jednu utakmicu: 15. studenog 1980. protiv Italije (0:2) u Torinu..

Trenerska karijera
------------------

Nakon okončanja igračke karijere radi kao trener u manjim njemačkim klubovima.

Nagrade i priznanja
-------------------

#### Klupska

**Hajduk Split**

* Prvenstvo Jugoslavije u nogometu **(3)** : 1973./74, 1974./75, 1978./79.
* Kup maršala Tita **(4)** : 1974, 1976, 1977, 1984

Vanjske poveznice
-----------------

* Nenad Šalov

Izvori
------

1. 1 2  Statistika reprezentacije Jugoslavije / Reprezentativci [A-Z: Šalov Nenad] Arhivirano 2013-10-18 na Wayback Machine-u, preuzeto 16. lipnja 2013.
2. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
3. ↑  Nogometni leksikon: Šalov, Nenad, preuzeto 16. lipnja 2013.
**Lys** (Holandski jezik: *Leie*) je rijeka u Francuskoj i Belgiji duga 202 km, najveća pritoka Rijeke Scheldt.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Rijeka Lys* izvire na sjeveroistoku Francuske, u departmanu Pas-de-Calais kod sela Lisbourg. Od izvora teče u smjeru sjeveroistoka, kroz Francusku nekih 93 km, od toga u duljini od 22 km formira granicu između Francuske i Belgije. Nakon što uđe u Belgiju, teče u istom smjeru 109 km do svog ušća u Rijeku Scheldt, kod grada Gent.

Karta sliva rijeke *Lys*
*Lys* sa svojim pritokama ima sliv velik oko 3 910 km², koji obuhvaća gusto naseljeni dio Francuske i Belgije.
Dobar dio korita rijeke, je kanaliziran i rijeka sad teče po umjetnim koritima i kanalima.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Leie/Lys River*" (engleski). Dan Gamber. Arhivirano iz originala na datum 2013-05-12. Pristupljeno 10. 02. 2013.

Vanjske veze
------------

***Lys (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Leie/Lys River* na portalu Dan Gamber Arhivirano 2013-05-12 na Wayback Machine-u ()


  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Operacija Svetlost munje** (njem. *Blitzlicht*, Blicliht) je bila vojna operacija Vermahta protiv snaga Narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije u rejonu Livno — Glamoč — Kupres. Trajala je od 13. do 20. jula 1944.

Angažovane snage
----------------

U operaciji su učestvovali delovi 7. SS-brdske dobrovoljačke divizije »Princ Eugen« i 118. lovačke divizije.

Tok operacije
-------------

Operacija je počela 13. jula 1944. godine nastupanjem 118. lovačke divizije u prostoru Livno — Šuijica. 15. 7. se na pravcu nastupanja 7. SS-brdske divizije samo mestimično javio otpor partizana. 16. 7. snage NOVJ izmičU u pravcu severozapada pred prodorom njemačke borbene grupe u Glamočko polje. 17. 7. prilikom čišćenja prostora Šujica — Livno partizanske snage su potisnute u pravcu Glamoča. 18. 7. nemačke borbene grupe se nalaze u napadu na partizanske snage koje se nalaze na položajima visova u prostoru jugoistočno od Priluka. 19. 7. i pored partizanskog otpora, nemačke borbene grupe su doprle do prostora južno od Glamoča. 20. 7. zauzet je Glamoč uz otpor NOVJ.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  IZVOD IZ RATNOG DNEVNIKA KOMANDE GRUPE ARMIJA »F« ZA PERIOD OD 1. JULA DO 31. DECEMBRA 1944. GODINE

Vidi još
--------

* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **bitkama i ratovima** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Huaura** (španjolski: *Provincia de Huaura*) je jedna od 8 provincija Provincije Lima.

Karakteristike
--------------

Provincija Huaura se nalazi na jugozapadu zemlje, prostire se od obalne ravnice do planina Anda u unutrašnjosti.

Provincija ima površinu od 4,892 km² i 240,717 stanovnika.

Administrativni centar provincije je grad Huacho koji ima 67,145 stanovnika

Distrikti
---------

Provincija je podjeljena na 12 distrikta, to su; Ámbar (2,062), Caleta de Carquín (8,491), Checras (852), Huacho (68,599), Hualmay (28,388), Huaura (36,259), Leoncio Prado (1,932), Paccho (1,502), Santa Leonor (768), Santa María (39,330), Sayán (24,378) i Végueta (28,156).

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Huaura Province in Lima Region*" (engleski). City population. Pristupljeno 20.05.2023.
2. ↑  „*Huacho in Huaura (Lima Region)*" (engleski). City population. Pristupljeno 20.05.2023.

Vanjske veze
------------

***Huaura (provincija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad provincial de Huaura* (službene stranice) ()

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
Žilnica
**Žilnica**, također poznata kao **korioidea**, je vaskularna ovojnica oka koja leži između mrežnice i bjeloočnice. U ljudi je 0. 5mm debljine. Žilnica osigurava kisik i prehranu vanjskim slojevima mrežnice. Zajedno sa cilijarnim tijelom i šarenicom žilnica formira uveu - srednju očnu ovojnicu.

Slojevi
-------

Žilnica je građena od četiri lista (lamine).

* **Suprakorioidni list**. Nju čine lamele kolagenih i elastičnih vlakana obložene endotelom, koje se prednjim krajem drže na žilnici, a straga na bjeloočnici. Lamele pri akomodaciji djeluju kao antagonisti cilijarnom mišiću jer nakon popuštanja kontrakcije ovog mišića vraćaju žilnicu u prvobitni položaj. Sustav pukotina između lamela čini kapilarni prostor, spatium perichorioideale, kroz kojega se meridionalno

prema naprijed pružaju cilijarne žile i živci na svom putu prema cilijarnom tijelu i šarenici.

* **Vaskulozni list**. Grade je veliki arterijski ogranci kratkih cilijarnih arterija, venski ogranci koji se dreniraju u vrtložne vene (vortikozne vene), te vezivo.
* **Koriokapilarni list**. Sastoji se od spletova kapilara koje tvore režnjiće. Zadaća im je da ishranjuju vanjskih pet slojeva mrežnice (tzv. avaskularni slojevi mrežnice).
* **Bazalni list (Bruchova membrana)**. Građena je od tanke mreže elastičnih vlakana, a priliježe uz pigmentni sloj mrežnice.

Krvna opskrba
-------------

Žilnica je vaskularno opskrbljena od stražnje cilijarne arterije koja je grana oftalmičke arterije. Arterije žilnične cirkulacije, koje opskrbljuju uveu te srednje i vanjske slojeve mrežnice, grane su oftalmičke arterije i ulaze u očnu jabučicu bez prolaženja uzduž vidnog živca. Mrežnična cirkulacija, s druge strane, koja potječe od centralne mrežnične arterije, također grane oftalmične arterije, prolazi zajedno s vidnim živcem. One se granaju u segmentalne ogranke do arteriola i ne anastomoziraju međusobno. To je klinički važno za bolesti koje zahvaćaju žilničnu krvnu opskrbu. Makula (žuta pjega), koja je odgovorna za centralni vid i prednji dio vidnog živca, posve ovise o žilničnoj krvnoj opskrbi.

Mehanizam
---------

Melanin, tamno obojeni pigment, pomaže žilnici ograničiti nekontrolirane refleksije zraka svjetla u oku koje bi potencijalno mogle rezultirati percepcijom mutne slike. U ljudi i većine primata, melanin prosijava kroz žilnicu. U albina melanin je učestalo odsutan te je vid slab. U mnogih životinja djelomična odsutnost melanina pridonosi superiornom noćnom vidu. U tih životinja melanin je odsutan s dijela žilnice i unutar tog dijela je sloj tkiva koja dobro reflektira, tapetum lucidum, pomažući skupiti svjetlo reflektirajući ga kontroliranim načinom. Nekontrolirana refleksija svjetla iz mračne žilnice stvara na fotografijama efekt crvenih očiju, dok kontrolirana refleksija iz tapetum luciduma proizvodi efekt svjetlucajućih očiju.
Koordinate: 41° 28′ 35" SGŠ, 22° 36′ 40" IGD

**Angelci** (mak. *Angelci*) su naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Angelci su u sastavu opštine Vasiljevo.

Prirodni uslovi
---------------

Angelci su smešteni u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Strumice, naselje je udaljeno 7 kilometara severno.

Naselje Angelci se nalazi u istorijskoj oblasti Strumica. Naselje je položeno u zapadnom delu plodnog Strumičkog polja. Zapadno od naselja protiče reka Strumica. Nadmorska visina naselja je približno 240 metara. 

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Angelci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 913 stanovnika.

Turci su do polovine 20. veka činili većinu stanovništva, ali su se potom u velikom broju spontano iselili u maticu. 

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | **Stanovnika** |
| Makedonci | 857 |
| Albanci | 0 |
| Turci | 34 |
| Romi | 0 |
| Vlasi | 0 |
| Srbi | 1 |
| ostali | 21 |
|

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinavasilevo.gov.mk Zvanična stranica opštine Vasiljevo Arhivirano 2021-12-19 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Vasiljevo |
| --- |
| **Vasiljevo** • 
Angelci • 
Varvarica • 
Visoka Mahala • 
Vladijevci • 
Gradošorci • 
Dobrošinci • 
Dukatino • 
Edrenikovo • 
Kuškulija • 
Nova Mahala • 
Njivičino • 
Piperevo • 
Radičevo • 
Sedlarci • 
Suševo • 
Trebičino • 
Čanaklija |  |
**Tlapanec** (Tlappanec, Yopi), indijanski narod na jugoistoku Chilpancinga u meksičkoj državi Guerrero, pretežno u općinama Atlixtac, Malinaltepec, Tlacoapa, i Zapotitlán Tablas. U državi Guerrero Tlapaneci čine 21% stanovništva, a jezično su najsrodniji plemenima Maribichicoa iz Salvadora i Subtiaba ili Maribio iz Nikaragve, sa kojima pripadauju poroci Tlapanecan, velika porodica Hokan.

Tlapaneci su ratari koji se bace uzgojem kukuruza, graha i čilija, njihove glavne hrane, dok se meso jede tek u vrijeme fiesta

Tlapaneci su, usprkos rudimentarnim alatima, dobro poznati po visokoj kvaliteti svojih tesarskih proizvoda, a predmete od slame (šešire, hasure i slično) proizvode za prodaju. Žene su vješte u proivodnji pamuka i izradi pamučne odjeće.

O društvu se zna da je patrijarhalno i da je vrhovno tijelo vijeće poglavica. Vjera katolička. 

Tlapaneci govore četiri tlapanec jezika, to su: tlacoapa, malinaltepec, azoyú i acatepec.

Izvori
------

1. ↑  Tlapanec

Literatura
----------

* Oettinger, Marion (1980). Una comunidad tlapaneca: Sus linderos sociales y territoriales. Mexico City: Instituto Nacional Indigenista.
* Olmsted, D. L. (1969). "The Tequistlatec and Tlapanec." In Handbook of Middle American Indians. Vol. 8, Ethnology, Part Two, edited by Evon Z. Vogt, 553-564. Austin: University of Texas Press.

Vanjske poveznice
-----------------

* Tlapanecas Arhivirano 2009-04-16 na Wayback Machine-u
**Operacija Dombas** je bila vojna operacija Vermahta protiv partizana u Crnoj Gori. Vođena je od 27. do 31. marta 1944. godine. Deo je šire operacije »Hazenjagd«.

Operacija Dombas je izvedena protiv jedinica Primorske operativne grupe. U ofanzivi su učestvovale dve borbene grupe: Sevema i Južna, obe jačine oko 4 bataljona Nemaca i četnika (od toga i 1 1/2 bataljon Nemaca i 750 četnika, žandarma i milicije). Počela je 27. a završila se 31. marta. Put Danilovgrad — Nikšić je operacijom »Dombas« uspešno očišćen a partizani u neposrednoj blizini, s obe strane puta, primorani na povlačenje.

Izvori
------

1. ↑  Izveštaj Komande 21. brdskog armijskog korpusa od 3. aprila 1944. Komandi 2. oklopne armije o pripremama za dejstva, u saradnji s četnicima, na prostoru Podgorica — Cetinje — Nikšić

Vidi još
--------

* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Izveštaj Komande 21. brdskog armijskog korpusa od 3. aprila 1944. Komandi 2. oklopne armije o pripremama za dejstva, u saradnji s četnicima, na prostoru Podgorica — Cetinje — Nikšić

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **bitkama i ratovima** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
| MadonieLi Marunìi |
| --- |
| Dio Sikulskih Apenina |
| Pogled na planinu San SalvatorePogled na planinu *San Salvatore*Pogled na planinu *San Salvatore* |
| Dužina masiva: | km |
| Širina masiva: | km |
| Površina masiva: | km² |
| Najviši vrh: | Pizzo Carbonara  (1 979 m) |
| Zaštićene oblasti: | Parco delle Madonie |
| Država: |  ItalijaSicilijaProvincija Palermo |

**Madonie** (sicilijanski: *Li Marunìi*) od antičkog imena za taj dio Sicilije  **Maroneum** je planinski masiv, krajnji zapadni dio Sikulskih Apenina koji se protežu duž obala Tirenskog mora na sjeveru Sicilije.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Masiv Madonie* se prostire od kotine rijeke Torto, na zapadu, sve do obronaka slijedećeg masiva Peloritani na istoku, po teritoriju Provincije Palermo. U *Masivu Madonie* se nalaze najviši vrhovi Sicilije (ako se izuzme Etna), to je *Pizzo Carbonara* od 1979 m. i *Monte San Salvatore* od 1 912 m.

Karta Sicilije sa pozicijom 
masiva *Madonie*
U masivu izvire, najduža rijeka Sicilije
Salso.

*Madonie* su dobro pošumljene, zbog tog je 1989. velik dio masiva proglašen 
parkom prirode *Parco delle Madonie*.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Madonie*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 14. 06. 2013.

Vanjske veze
------------

***Madonie*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Madonie* na portalu Treccani ()


  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |