recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kulchana** (Kolchan, Mcgrath Ingalik) /u jeziku Ahtena =*strangers*,/ je pleme Athapaskan Indijanaca sa gornjeg toka Kuskokwima na Aljaski koji su svojevremeno pripisivani kao dio Ahtena (Allen, 1887), na što je Osgood 1936. rekao "*an erroneous generalized extension of the Ahtena people.*" Kolchane se i dalje uporno nekuda pokušava svrstati, pa su ih svrstali u Ingalike, a njihov jezik nazvali upper kuskokwim ili mcgrath. Khunanilinde sa rijeke Kuskokwim i Tochotno dva su njihova sela iz 1843. koja su poznata Zagoskom. Khunanilinde Swanton navodi među selima Ingalika. Kolchana danas žive u selima Nikolai Village i jedna obitelj u Telidi. 

Arheološki nalazi ukazuju da Kulchana čine posebnu nezavisnu geografsku, kulturnu i jezičnu cjelinu. Upadljivo se razlikuju od Ingalika sa Yukona u svojoj socijalnoj organizaciji, koje ih bliže povezuju sa athapaskanskim grupama sa sjevera i istoka, odnosno plemenima Tanana i Tanaina. Njihov jezik nije blizak jezicima susjednih plemena. Kolchan Indijanci pripadaju sub-arktičkom području, sa kulturom fokusiranom na ribolovu i lovu.

Bande
-----

* East Fork, Nikolai, Takotna, Tatlawiksuk, Telida-Minchumina i Vinasale.

Jezik
-----

Upper kuskokwim

Vanjske poveznice
-----------------

* Kolchan Arhivirano 2011-01-05 na Wayback Machine-u
* Kuskokwim, Upper: A language of USA
Mikroskopija keratinskih vlakana u stanicama.
**Keratin** (od grč. *κέρας*: rog), porodica fibroznih strukturnih proteina. Keratin je ključni strukturni materijal koji tvori vanjski sloj čovječje kože. Također je ključna strukturna komponenta dlake i nokta. Keratinski monomeri okupljaju se u svežnjeve da bi stvorili intermedijarne filamente, koji su tvrdi i tvore čvrsta nemineralizirana tkiva pronađena u reptilima, pticama, vodozemcima i sisavcima. Jedina preostala biološka tvar za koju se zna da aproksimira tvrdoću keratinizirana tkiva jest hitin.

Izvori
------

1. ↑  „Keratin". *Webster's Online Dictionary*.
2. ↑  Vincenta, Julian F.V.; Wegst, Ulrike G.K. (2004-07-01). „Design and mechanical properties of insect cuticle" (PDF). *Arthropod Structure & Development* **33** (3): 187–199. DOI:10.1016/j.asd.2004.05.006.
3. ↑  Tombolato L, Novitskaya EE, Chen PY, Sheppard FA, McKittrick J (2010). „Microstructure, elastic properties and deformation mechanisms of horn keratin" (PDF). *Acta Biomater* **6** (2): 319–30. DOI:10.1016/j.actbio.2009.06.033. PMID 19577667.
**Lüleburgaz** fonetski **Ljuljeburgas** (trački: *Bergula*, bugarski: *Люлебургас* ili kolokvijalno *Беркулен*, grčki: Αρκαδιούπολις/Αρκαδιούπολη, Arkadiopolis), je najveći grad u Provinciji Kırklareli na sjeverozapadu evropskog dijela Turske u Regiji Marmara od 79 002 stanovnika.

Historija
---------

Za antike grad se zvao po svom tračkom imenu **Bergula**, rimski car Teodosije I prezvao je grad po imenu svog sina i kasnijeg cara Arkadija u **Arcadiopolis** (Αρκαδιούπολις).

Stara razglednica sa motivom Bitke kod Lüleburgaza
Pored grada odigrale su se dvije velike historijske bitke; bitka kod Arkadiopolisa 970. u kojoj su Bizantinci porazili kijevsko-pečenješko-ugarsku najezdu, te Bitka kod Lüleburgaza, najveći okršaj prvog balkanskog rata.

*Lüleburgaz* je poznat po znamenitoj džamiji i mostu iz 16. vijeka, koje je po predaji sagradio slavni osmanski arhitekt Mimar Sinan po nalogu i na trošak velikog vezira Mehmed paše Sokolovića i koji nose njegovo ime.

Literatura
----------

* Bergulae Dictionary of Greek and Roman Geography
* Arcadiopolis founded by Arcadius

Izvori
------

1. 1 2  „*TURKEY: Census Population*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 31. 05. 2012.
2. ↑  „*Kırklareli*" (engleski). Encyclopædia Britannica Online. Pristupljeno 11. 06. 2012.

Vanjske veze
------------

* Lüleburgaz News Arhivirano 2012-06-16 na Wayback Machine-u
* Službene stranice grada (`tr`)

***Lüleburgaz*** na Wikimedijinoj ostavi
**Marijan Grakalić** (Požega, 24. lipnja 1957.), jugoslavenski i hrvatski novinar i pisac. Sin M. Grakalića. Studirao je na Sveučilištu u Zagrebu. Jedan je od pokretača časopisa *Zoon Politikon* (1978) na Fakultetu političkih nauka u Zagrebu. Pisao je u *Quorumu*, *Pitanjima*, *Poletu*, *Danasu*, *Večernjem listu*, *Radničkim novinama*, *Odjeku*, *Startu*, *Mladini*, *Vjesniku*, *NIN-u* i drugim dobrim listovima i časopisima osamdesetih. Od 1989. do 1993. bio je glavni urednik neovisna mjesečnika *Azur journal* i istoimene nakladničke kuće. Kratko je vrijeme radio u *Mladosti* i *Globusu*. Danas piše i uređuje portal Kulturne mreže jugoistočne Evrope *Radio Gornji grad*. Živi i radi kao samostalni umjetnik u Zagrebu. Jedan je od osnivača i član Manjinskog društva pisaca u Hrvatskoj, te član PEN Centra Bosne i Hercegovine.

Djela
-----

* *Ljubljanski proces*, Emonica, Ljubljana 1988.
* *Gospa iz Međugorja*, Vjesnik, Zagreb 1989.
* *Nesretna fortuna*, AŠ Delo, Beograd 1989.
* *Domovinski rat – interwievi*, Azur, Zagreb 1993.
* *Duhovnosti novog doba*, Reta, Zagreb 1995.
* *U pandžama pohotnog Zmaja*, (roman) Venerus, Rijeka 2011.
* *Arkadijski brevijar* Hipnotika d.o.o. Zagreb, 2011.
* *Intimna sanjarica Zagreba* (priče), Izdanja Antibarbarus, Zagreb 2013.
* *Pjesme od formata* Semafora, Zagreb 2014.
* *Bivši čovjek – roman u fragmentu*, Semafora, Zagreb, 2015.

- Pjesme izgubljenih ljeta, Litteris, Zagreb 2019.

- Samuraji šanka - haiku, TZ Sv. Ivan zelina, 2021.

- Smrt Jamesa Joycea i druge priče, Sura publikacije, Opatija 2021.

Eksterni linkovi
----------------

* Radio Gornji grad
**Pagar** (*lat. Pagrus pagrus*) je morska riba iz porodice ljuskavki. U Hrvatskoj ga još nazivaju parag, pagra, pagarić, albun, arbun, arbul, crvenac, fag, hvag.

Opis
----

Pagar izgledom jako nalikuje na zubatca. Gornji dio tijela pagra je rubin crvene boje, po bokovima je ružičastosrebrn, dok mu je trbuh bijel. Neki primjerci imaju uzdužne pruge nestalne boje dok su im vrhovi peraja plavo obrubljeni. Oči su mu spojene plavom premosnicom a ispod oka se pruža tamno crvena crta. Vretenastog je tijela, spljoštenog na bokovima ali širokog po sredini. Repna peraja je pravilnog oblika, malo urezana u sredini a gornja je nešto veća od donje. 

Pagar raste do najviše 75 cm duljine i 9,5 kg težine, a prosječna težina se kreće se oko 0,5 kg.

Rasprostranjenost
-----------------

U istočnom Atlantiku pagar obitava od Gibraltara do Madeire i Kanara, uključujući sjeverni Mediteran i Britansko otočje. U zapadnom Atlantiku obitava od obala oko New Yorka, čitave Amerike i sjevenog dijela Meksičkog zaljeva do Argentine, uključujući i obale Kariba.

Rasprostranjen je diljem Jadrana no najučestaliji je uz vanjske obale dalmatinskih otoka, a zapadna obala Istre je područje gdje se izuzetno rijetko susreće.

Način života i ishrana
----------------------

Pagar se rado zadržava oko svih potonulih predmeta, olupina brodova i zrakoplova. Pagar ne živi u jatu. Kreće se na dubinama izmedu 10 i 160 m, najčešće između 30 i 100 m. Krajem ljeta, pre mrijest, najviše se zadržava na dubinama od oko 30 m.

Pagar progoni i snažnim zubima kida plijen. Najdraža hrana su mu male ribe kao špar, bukva, arbun, ušata, srdela i druge manje ribe ali i lignje, sipe i rakovi.

Razmnožavanje
-------------

Pagar se mrijesti ljeti, kada temperatura mora dosegne 18 stupnjeva na dubinama u kojima obitava.

Gospodarska vrijednost
----------------------

Pagar je izuzetno kvalitetna i ukusna riba a zbog velike potražnje uzgaja se i u marikulturi. Meso je bijelo i izrazito je ukusno.

Izvori
------

1. ↑  Pagrus pagrus (eng.)

Vanjski linkovi
---------------

* Sparidi - Riblje oko[*mrtav link*]

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Pagar** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Pagar** |

***Pagar*** na Wikimedijinoj ostavi
**Manzanero**.- (Pl. Manzaneros).- Pleme američkih Indijanaca porodice Araucanian nastanjeno u Argentinskoj provinciji Neuquén u regiji Manzanas. Manzanero su kao i Ranquelche, Moluche i još neki, potomci Araukanaca koji su se iselili iz Čilea i nastanili u Argentini.

Tokom druge polovice 17. vijeka (oko 1670.), u kraj kod Jezera Nahuel Huapi dolazi jezuitski misionar Nicholas Mascardi, koji osniva misiju Nuestra Señora de Nahuel Huapi i uvodi kulturu uzgoja jabuka. Ovo voće kasnije će postati divlje, a cijeli kraj postat će poznat kao 'manzaneros =zemlja jabukovog drveća' ; od šp. 'manzana = jabuka). Ime po ovome dobiše i Indijanci koji su živjeli u ovom kraju, a vodio ih je poglavica Sahihueque, bijahu mješanci Mapucha i Pehuencha, koji su govorili araukanski. 

Argentini neće odgovarati da ovim područjem lutaju Indijanci, pa će se povesti vojnu kampanju *Campaña del Desierto*, (1879); *Campaña del Nahuel Huapi* (1881.) i *Campaña de los Andes; Campaign of the Andes* (1883.), protiv Indijanaca u provincijama Neuquén (Manzanero Indijanci), Río Negro i Chubut.

Vanjske veze
------------

* Patagonia : native americans, Argentina. Arhivirano 2006-04-03 na Wayback Machine-u
* Provincia Del Neuquén Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u
* Campaña Del Desierto (1878-1885) Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u
**Paloma Fejt Blomfild** (engl. ; 21. jul 1981) engleska je kantautorka i glumica prepoznatljiva po svom jedinstvenom, ekscentričnom retro stilu. 

Njen debi album *Do You Want the Truth or Something Beautiful?* iz 2009. dobio je dupli platinasti tiraž u Ujedinjenom kraljevstvu. Singlovi *Stone Cold Sober* i *New York* našli su se na listi top 20 hitova u Ujedinjenom kraljevstvu.

Drugi album *Fall to Grace* takođe je dobio dupli platinasti tiraž i našao se na drugom mestu liste najprodavanijih albuma u Ujedinjenom kraljevstvu.

Treći album *A Perfect Contradiction* objavila je 10. marta 2014. godine.

Fejtova je takođe imala manje uloge u filmovima *Škola za mlade dame*, *Maštaonica doktora Parnasa* i *Strah*. Petog decembra 2016. Fejtova je rodila svoje prvo dete, cerku. Jos uvek nine objavila ime cerke.

Diskografija
------------

### Studijski albumi

* *Do You Want the Truth or Something Beautiful?* (2009)
* *Fall to Grace* (2012)
* *A Perfect Contradiction* (2014)

### Singlovi

* *Stone Cold Sober* (2009)
* *New York* (2009)
* *Do You Want the Truth or Something Beautiful?* (2009)
* *Upside Down* (2010)
* *Smoke & Mirrors* (2010)
* *Picking Up the Pieces* (2012)
* *30 Minute Love Affair* (2012)
* *Never Tear Us Apart* (2012)
* *Just Be* (2012)
* *Black & Blue* (2013)
* *Can't Rely on You* (2014)
* *Only Love Can Hurt Like This* (2014)

Spoljašnje veze
---------------

***Paloma Faith*** na Wikimedijinoj ostavi

* Paloma Faith
Park Johna Lennona u Havani tokom ljetnog perioda.
**Park Johna Lennona** (španjolski: *Parque John Lennon*), ranije znan kao ***Parque Menocal***, javni je park koji se nalazi u četvrti Vedado u glavnom gradu Kube, Havani. 

Park je najpoznatiji po tome što se na jednoj njegovoj klupi, blizu križanja 17. i 6. ulice, nalazi brončana skulptura Johna Lennona, bivšeg člana Beatlesa, koju je izradio kipar José Villa Soberón, a koja se nalazi na desnom kraju klupe. U podnožju klupe nalazi se i brončana ploča na kojoj piše: "*Dirás que soy un soñador pero no soy el único*", John Lennon. Radi se o španjolskom prijevodu prvog stiha Lennonove pjesme "Imagine", a koji u izvorniku glasi "*You may say I'm a dreamer, but I'm not the only one*" (srpskohrvatski: "*Moglo bi se reći da sam sanjar, ali nisam jedini*"). 

Lenonove karakteristične naočale ("lenonke") su nekoliko puta ukradene ili vandalizirane te je kip danas bez njih. Ipak, tokom dana, pored kipa uvijek sjedi zaštitar koji, na zahtjev, postavi naočale na kip. Statua je službeno otkrivena 8. prosinca 2000. godine, dvadeset godina nakon atentata na poznatog pjevača. Godinu dana kasnije, pisac Ernesto Juan Castellanos napisao je knjigu i kipu, *John Lennon en La Habana with a little help from my friends*, a koja se bavi i zabranom koju su Lennon i Beatlesi imali na Kubi tokom 60-ih i 70-ih godina.

Galerija
--------

* Kip Johna Lennona s naočalama, original kojih je trenutno ukradenKip Johna Lennona s naočalama, original kojih je trenutno ukraden
* Kip Johna Lennona bez naočala, stanje u kojem se nalazi ukoliko se od zaštitara uz kip ne zatraži da ih staviKip Johna Lennona bez naočala, stanje u kojem se nalazi ukoliko se od zaštitara uz kip ne zatraži da ih stavi
* Ploča s tekstom pjesme "Imagine"Ploča s tekstom pjesme "Imagine"

Vanjske veze
------------

* Wikimedia Commons ima još multimedijalnih datoteka vezanih za: *****John Lennon Park*****
Za ostale osobe s istim imenom, v. Parmenion (razvrstavanje).
**Parmenion** (također **Parmenio**) (na grčkom, *Παρμενίων*, cca. 400–Ekbatana, 330. pne.) bio je makedonski vojskovođa koji je služio kralja Filipa II i njegovog sina Aleksandra Velikog.

Parmenion je na samom početku vladavine stekao veliki ugled kada je godine 357. pne. porazio Ilire. Historičari smatraju kako je bio jedna od ključnih ličnosti za vojne reforme koje je poduzeo Filip, odnosno transformirao pretvaranje makedonske vojske u profesionalnu, stajaću formaciju te uvođenje nove taktike, odnosno makedonske falange naoružane sarisama. Te su reforme Makedoniju učinile hegemonom Grčke, a kasnije omogućile i velike pobjede nad Perzijancima.

Parmenion je bio drugi po činu u Aleksandrovoj vojsci, te je komandirao lijevim krilom u bitkama kod Isa i Gaugamele. Suvremenici su ga smatrali jednim od najsposobnijih i najpouzdanijih Aleksandrovih generala.

Godine 330. pne. njegov sin Filota je optužen za izdaju, a potom pogubljen. Nastojeći spriječiti Parmeniona da osveti sina, Aleksandar je naredio da se Parmenion ubije prije nego što bi uopće mogao čuti za cijeli slučaj. 

U filmu *Alexander* je njegov lik glumio John Kavanagh.

Eksterni linkovi
----------------

* Livius, Parmenion Arhivirano 2011-06-04 na Wayback Machine-u by Jona Lendering
* *Anabasis Alexandri* by Arrian of Nicomedia.
* 2004 Film at the Internet Movie Database.
**Oldham** je metropolitanski borough od 224,897 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Geografske karakteristike
-------------------------

Oldham leži na sjeveroistočnoj periferiji Grofovije Greater Manchester, po zapadnim rubovima masiva Pennines, u blizini izvora rijeke Medlock.

Ime je dobio po porodici Oldham, koja je živjela u Dvorcu Werneth tokom srednjeg vijeka.

Historijski grad Oldham, koji je i administrativni centar i zapadni dio borougha leže na teritoriju historijske Grofovije Lancashire, a istočni dio među njima sela Uppermill, Saddleworth, Delph i Denshaw podpadao je pod Grofoviju Yorkshire.

Velik dio borougha još uvijek nije urbaniziran, pa je Oldham poznat po velikim površinama zelenila i parkovima prirode; Moston Brook Green Corridor, Leesbrook i Glodwick Lows.

Historija
---------

Za rimskih vremena se u naselju Castleshaw nalazio kastrum, podignut između 79. - 105. njegovi ostatci su 1979. proglašeni nacionalnim spomenikom.

Oldham je sve do 19. vijeka bio poljoprivredni kraj, čiji su se stanovnici pored tog bavili i tradicionalnom vunarskom proizvodnjom. Tad se razvila tekstilna industrija sa predionicama i tkaonicama pamuka.

Od početka 21. vijeka, lokalna privreda se sve više okreće profitabilnijim djelatnostima - građevinarstvu i sektoru usluga (zdravstvo, informatika, financije).

Metropolitanski borough Oldham formiran je nakon administrativne reforme zemlje 1. aprila 1974. ujedinjenjem Borougha Oldham sa urbanim distriktima; Chadderton, Crompton, Failsworth, Lees i 
Royton koji su dotada administrativno podpadali pod Grofoviju Lancashire, uz urbani distrikt Saddleworth iz Grofovije West Riding of Yorkshire.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Landsberg am Lech, Njemačka
* Njemačka Geesthacht, Njemačka
* Slovenija Kranj, Slovenija

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Oldham*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17. 04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Oldham (borough)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Oldham Council (`en`)

| * p
* r
* u
Metropolitanski borouzi Grofovije Greater Manchester |
| --- |
| Metropolitanski borouzi | Bolton · Bury · Manchester · Oldham · Salford · Rochdale · Stockport · Tameside · Trafford · Wigan |  |
**Parmiđano ređano** (ital. *Parmigiano-Reggiano*) je italijanska vrsta tvrdog granularnog sira. Ova vrsta sira potiče iz okoline grada Parme, po kojoj je dobio ime. Ispravno i dozvoljeno ime je jedino parmiđano ređano, ali ono je zakonom zaštićeno i može da ga nosi samo sir proizvoden u provincijama Parma, Ređo Emilija, Modena, Bolonja i Mantova, pod nadzorom tela ovlaštenog za kontrolu i zaštitu porekla i kvaliteta (*Consorzio del formaggio Parmigiano-Reggiano*). Parmezan (pridev *parmski* u francuskom jeziku) je širom sveta rasprostranjen komercijalni naziv za falsifikate ovog sira. Italija je nakon višedecenijske borbe za zaštitu brenda konačno postigla da presudom Suda pravde Evropske unije od 26.2.2008 na tržištu Evropske unije bude zabranjena upotreba imena „parmezan". 

Fabrika parmezana.
Parmiđano ređano se pravi od kravljeg mleka. Sveže pomuženo mleko se meša sa obranim mlekom pomuženim prethodnog dana. Mešavina se sipa u bakrom obložene sudove, dodaje joj se surutka, a temperatura se podiže na 33–35 °C. Mleko se zgrušava 10–12 minuta. Zgusnuta masa se razbija u zrna veličine pirinčanog zrna. Zatim se temperatura pažljivo podiže na 55 °C. Sir se ostavi da stoji 45–60 minuta. Potom se stavlja u pamučnu tkaninu, pa u kružne kalupe. Pripremljeni koluti sira (prosečna težina oko 38 kilograma) stavljaju se u slanu vodu 20–25 dana, a onda se ostavljaju da odleže najmanje godinu dana. 

Po pravilu, krave koje daju mleko za izradu parmiđana ređana mogu da se hrane samo travom ili senom. Jedini dozvoljeni dodatak je so, obično morska.

Parmiđano ređano mora duž celog oboda forme da nosi utisnute natpise "PARMIGIANO-REGGIANO", "D.O.P.", "CONSORZIO TUTELA" i matični broj sirarske radionice. Na površini forme mora biti utisnut natpis "C.F.P.R." i alfanumerčki kod kojim se na jedinstven način identifikuje svaka pojedinačna forma.

Izvori
------

1. ↑  „Most Parmesan Cheeses In America Are Fake, Here's Why". *Forbes*. November 19, 2012. Pristupljeno 2015-05-13. »... that it has earned the nickname in the dairy industry, 'The King of Cheeses.'«
2. ↑  Judgment of the Court (Grand Chamber) of 26 February 2008. Commission of the European Communities v Federal Republic of Germany. Failure of a Member State to fulfil obligations - Regulation (EEC) No 2081/92 - Protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs - ‘Parmigiano Reggiano’ cheese - Use of the name ‘Parmesan’ - Obligation on a Member State to proceed on its own initiative against the abuse of a protected designation of origin. Case C-132/05. Pristupljeno 17. 4. 2013.

Spoljašnje veze
---------------

***Parmiđano ređano*** na Wikimedijinoj ostavi

* Consorzio del formaggio Parmigiano-Reggiano

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh94000729
* GND: 4305074-8
* NKC: ph487795

 |
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Paranormalno**. Za istoimeni film, v. Paranormalno (2007.).* |

Ilustracija levitacije Daniela D. Homea iz djela *Les Mystères de la science* (1887.)
**Paranormalno** (grč. i lat. *para* = pored, protiv, usporedno) označava nešto što odstupa od društvenih norma. Termin se često rabi kao sinonim za pojave koje se mogu objasniti poznatim psihološkim i fizičkim znanstvenim zakonima. Paranormalne pojave su često iracionalne ili kontroverzne.

Prema skepticima pojave ili otkrića koja na neki način odgovaraju teoriji o paranormalnim pojavama ubrzo se proglasuju kao jedinstvena pojava, a suprotnom slučaju, kada se prikazuju kao krivotvorina, ili kad se fenomen je objasni sasvim racionalno, u okruženju entuzijasta pojavljuje se diskretna tišina. Neke "paranormalne" pojave mogu imati racionalno objašnjenje.

Paranormalne pojave
-------------------

Među najzastpljenije paranormalne pojave spadaju duhovi, izvanzemaljci, neidentificirani leteći objekti i kriptidi. Takve pojave je teško empirijski dokazati, zbog čega ih znanstvena zajednica mahom odbacuje. Problem je i tzv. ljudski faktor, odnosno mogućnost da će čovjek u izvjesnim okolnostima netočno interpretirati događaj kojem je svjedočio. Tako se često događalo da se naizgled neobjašnjivi fenomeni uspješno razriješe racionalnim objašnjenjem (pr. farovi od automobila ili aviona mogu se pričiniti kao NLO). U određenom broju slučajeva, fenomen nije moguće racionalno objasniti pa se navodi kao nepoznat, uz uvjerenje kako se radi o prirodnom fenomenu koji, barem zasad, nema znanstveno objašnjenje.

Veze
----

* Kriptozoologija
* Parapsihologija

Vanjske veze
------------

***Paranormalno*** na Wikimedijinoj ostavi

* Paranormalno na dmoz.org Arhivirano 2011-10-19 na Wayback Machine-u (`en`)
Skvot Palomar u Las Palmasu.
**Palomar** je bio skvot (okupirani hotel) u gradu Las Palmas, na Kanarskim ostrvima, u Španiji.

Hotel je bio napušten preko 10 godina. Ovaj zapušteni hotel je zauzela omladina u novembru 2012. godine. Federacija anarhista Gran Kanarije je nakon zaposedanja hotela objavila da će to postati socijalni centar, "prostor za druženje, razmenu i učenje". Najavili su da će prostor biti upotrebljen za stanovanje porodica "čija je imovina u rukama banaka", za projekte koje promovišu besplatnost i kreativnost, za širenje informacija bez cenzure, za narodnu kuhinju i besplatnu radnju.

Socijalni centar Palomar je otvoren za javnost u nedelju 5. maja 2013. godine. Ubrzo nakon toga, 21. maja španska policija ga je zatvorila i iselila njegove stanare.

Izvori
------

1. ↑  Los ´okupas´ quieren acoger a personas desalojadas
2. ↑  Los okupas toman un edificio abandonado de Guanarteme
3. ↑  „HSOA: Hotel ocupado con fines sociales". Arhivirano iz originala na datum 2013-03-07. Pristupljeno 2013-05-03.
4. ↑  La policía desaloja ´El Palomar´, una casa okupa en Guanarteme

Vidi još
--------

* Skvotiranje
* Skvotiranje u Španiji
Španski kraljevski marinci za vrijeme Bitke kod Lepanta, 1571.
**Mornarička** ili **pomorska pješadija**, čiji se pripadnici kolokvijalno nazivaju **marinci**, u najširem smislu predstavlja izraz za pješadijske formacije ili jedinice posebno obučene i/li namijenjene za djelovanja u okviru ili vezana uz pomorsko ratovanje. Marinci tradicionalno služe kao dio posade ratnih brodova zadužen za vojnopolicijske zadatke i osiguranje plovila, odnosno za vršenje abordaža (nasilnog preuzimanja) neprijateljskih plovila. U novije vrijeme se pod marincima podrazumijevaju jedinice i formacije specijalno obučene i opremljene za desant na neprijateljsku obalu; tada se češće koristi izraz **mornaričko-desantna pješadija**.

Marinci u organizacijskom smislu, ovisno o državi, mogu predstavljati dio ratne mornarice ili kopnene vojske, a u nekim slučajevima mogu biti i samostalan dio oružanih snaga. Kao primjer se može navesti Marinski zbor SAD koji posjeduje vlastitu logistiku, transportne, artiljerijske, oklopne, pa i zrakoplovne jedinice.

S obzirom na specifične okolnosti djelovanja, od marinaca se u vojskama obično traži izuzetne psihofizičke kvalitete, te se zbog toga oni smatraju elitom oružanih snaga neke države.

***Marinci*** na Wikimedijinoj ostavi
Ovo je članak o Karadžićevu djelu. Za druga djela istog imena vidi *Kovčežić*.
***Kovčežić*** (puni naslov ***Ковчежић за историју, језик и обичаје Срба сва три закона***), knjiga srpskog filologa Vuka Stefanovića Karadžića izdata 1849. u Beču. U *Kovčežiću*, Vuk piše o Srbima koji su, po njegovom mišljenju, narod s tri vjere (»zakona«) – pravoslavne, muslimanske i rimokatoličke – i o njihovom načinu života, običajima, maternjem jeziku, istoriji i sl.

U *Kovčežiću* se nalaze i dva teksta koja je Vuk napisao za jednu raniju svoju knjigu s naslovom *Црна Гора и Црногорци*, ali pošto ih nije objavio u njoj, štampao ih je u *Kovčežiću*. To su tekstovi *Бока Которска* i *Срби сви и свуда*.

Vuk je Srbima nazivao sve kojima je maternje narječje bilo štokavsko. Tako je Vuk među Srbe ubrajao i pretke današnjih Crnogoraca, Bošnjaka, Makedonaca, nekih Hrvata, između ostalih Dubrovčane, Slavonce i Dalmatince, kao i Bunjevce, Šokce i Krašovane. O svima njima Vuk se potrudio da piše u svom *Kovčežiću*.

Vidi još
--------

* *Срби сви и свуда*

Eksterni linkovi
----------------

* *Ковчежић за историју, језик и обичаје Срба сва три закона* na Google knjigama
Umetnička vizija planete Kepler-22b
Poređenje orbita i veličina planeta Sunčevog sistema i planete Kepler-22b
**Kepler-22b** (engl. ) je ekstrasolarna planeta, udaljena 600 svetlosnih godina od Zemlje, koja orbitira u nastanjivoj zoni (ni previše hladnoj ni previše toploj) oko zvezde Kepler-22.
Poluprečnik ove planete je 2,4 puta veći od poluprečnika Zemlje. Za sada je nepoznato da li se radi o gasovitoj ili stenovitoj planeti, približan sastav i kolika joj je masa. Udaljenost Keplera 22b od svoje zvezde je oko 15% manja u odnosu na udaljenost Zemlje od Sunca. Period revolucije oko svoje zvezde traje 289,9 dana.

Naučnici procenjuju da bi u odsustvu atmosfere prosečna temperatura na površini bila oko -11°, a ako postoji atmosfera slična Zemljinoj javio bi se efekat staklene bašte, usled čega bi prosečna temperatura na površini bila oko 22°.

Kepler-22b je prva planeta te vrste otkrivena teleskopom "Kepler". Otkriće je objavljeno 5. decembra 2011.

Eksterni linkovi
----------------

***Kepler-22b*** na Wikimedijinoj ostavi
**Kilobаjt** se koristi kаo jedinicа mjere podаtаkа u rаčunаrstvu i iznosi bilo 1000 (103) ili 1024 (210) bаjtа, ovisno o interpretаciji i kontekstu.

HP 21MX kompjuter (1974.) prikazivao je 196 608 bajtova (što predstavlja 192×1024) kao 196 kb ,a HP 3000 poslovni kompjuter (1973.) prikazivao je 131 072 bajta (128×1024) kao 128 kb. 

Shugart SA-400 5¼-inčna disketa (1977.) koja je imala kapacitet od 109 375 bajtova je bila reklamirana kao disketa s kapacitetom od 110 kb (dakle, ovdje je riječ o sustavu od 1000 bajtova) dok je DEC RX01 disketa (1975.) s kapacitetom od 256 256 bajtova bila reklamirana kao disketa s kapacitetom od 256 kb. S druge strane, Tandon 5¼-inčna DD disketa (1977.) je imala kapacitet od 368 640 bajtova, ali bila je reklamirana kao disketa s kapacitetom od 360 kb, što znači da se ovdje slijedio sustav od 1024 bajta.

Na modernim sustavima Mac OS X Snow Leopard prikazuje 65 536 bajtova kao 66 kb , dok Microsoft Windows 7 prikazuje istu vrijednost kao 64 kb.

Izvori
------

1. ↑  definition of kilobyte from Oxford Dictionaries Online Arhivirano 2006-06-25 na Wayback Machine-u. Askoxford.com. Retrieved on 2011-01-07.
2. ↑  Kilobyte – Definition and More from the Free Merriam-Webster Dictionary. Merriam-webster.com (2010-08-13). Retrieved on 2011-01-07.
3. ↑  Kilobyte | Define Kilobyte at Dictionary.com. Dictionary.reference.com (1995-09-29). Retrieved on 2011-01-07.
4. ↑  Frankenberg, Robert (October 1974). „All Semiconductor Memory Selected for New Minicomputer Series" (PDF). *Hewlett-Packard Journal* (Hewlett-Packard) **26** (2): pg 15–20. Arhivirano iz originala na datum 2007-11-29. Pristupljeno 2007-06-18. »196K-word memory size«
5. ↑  Hewlett-Packard (November 1973). „HP 3000 Configuration Guide" (PDF). *HP 3000 Computer System and Subsystem Data*: pg 59. Pristupljeno 2010-01-22.
6. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2014-05-27. Pristupljeno 2011-07-19.
7. ↑
8. ↑
9. ↑
10. ↑
**Lü Buwei** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Lǚ Bùwéi*; Wade-Giles: Lü Pu-wei, 291?–235. pne.) bio je drevni kineski trgovac iz perioda Zaraćenih država poznat po tome što se vještim intrigama uspio probiti na sam vrh vlasti u državi Qin. Prvo je postao kancelar kralja Zhuangxianga od Qina, a poslije kraljeve smrti regent i kancelar Zhuanxiangovog (a po nekim izvorima vlastitog) sina Zhenga, koji je kasnije postao Qin Shi Huang, prvi car Kine. Lü Buwei je izvršio samoubistvo nakon što se otkriveno njegovo sudjelovanje u zavjeri kraljice majke i njenog ljubavnika - lažnog eunuha. je također poznat po tome što je 239. pne. dao izraditi enciklopedijski sažetak filozofija Sto škola mišljenja, poznat pod nazivom *Lüshi Chunqiu* ("Ljetopisi gospodina Lüa").

Izvori
------

1. ↑  Sellman, James D. "The Spring and Autumn Annals of Master Lu", in *Great Thinkers of the Eastern World*, Ian McGreal, ed. New York: Harper Collins, 1995:39.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Zhang Yi**  |  **premijer Qina** – | Slijedi: **Li Si**  |
Ahilej, vođa Mirmidonaca pod Trojom, mramor, oko 240. nove ere.
**Mirmidonci** (starogrčki: ) bili su mitski narod koji se prvi put spominje u Homerovoj *Ilijadi*, gde se za njih kaže da žive u Tesaliji, da su vrlo hrabri i vešti ratnici i da ih u trojanskom ratu predvodi junak Ahilej. Prema mitu, bili su potomci Mirmidona, sina Zevsovog i Eurimeduzinog, kralja u Ftiotidi. Pričalo se da se Zevs Eurimeduzi približio u obličju mrava (μύρμηξ) i da je zato dečak rođen iz tog spoja dobio ime Mirmidon.

U drugom mitu Mirmidonci su povezani s ostrvim Eginom, koje se u davnini navodno zvalo Enona ili Enopija, a kasnije je nazvano Eginom po nimfi Egini, kćerki rečnog boga Asopa, koju je oteo i na to ostrvo odneo Zevs, gde mu je ona rodila sina Eaka. Neki kažu da je ostrvo bilo još nenaseljeno u doba kad je Eak rođen te da je Zevs tamošnje mrave (μύρμηκες) pretvorio u ljude, koji su nazvani Mirmidoncima i kojima je Eak potom vladao, odnosno, prema drugima, da su ljudi po Zevsovom nalogu izrasli iz zemlje. S druge strane, Ovidije pretpostavlja da to ostrvo nije bilo nenaseljeno pre Eakovog rođenja te kaže da je tokom Eakove vladavine boginja Hera, ljubomorna na nimfu Eginu, opustošila ostrvo poslavši na njega bolest i strašnog zmaja, koji je odneo gotovo sve tamošnje stanovnike, pa je naposletku Zevs ponovo naselio ostrvo pretvarajući mrave u ljude.

Neki moderni ispitivači izneli su tezu da ova legenda o Egini predstavlja mitski odraz kolonizacije tog ostrva, na kojem su se naselili kolonisti iz Flijunta na reci Asop na Peloponezu i iz Ftije u Tesaliji, izvornom središtu Mirmidonaca. Legenda dalje kaže da je Eak smatran nekom vrstom vrhovnog božanstva na Egini, ali da su njegovi sinovi napustili ostrvo, pri čemu je Telamon otišao na Salaminu, a Pelej u Ftiju. No, sve što se s bar nekim stupnjem sigurnosti može pretpostaviti na temelju ovih legendi jeste to da su prvobitni naseljenici na Egini bili Ahejci.

Literatura
----------

* Schmitz, Leonhard (1867), „Myrmidon (1)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
* Smith, William (1854), „Aegina", *Dictionary of Greek and Roman Geography*, London
* Srejović, Dragoslav; Cermanović-Kuzmanović, Aleksandrina (1989). *Rečnik grčke i rimske mitologije*. Beograd: Srpska književna zadruga.
**Marúbo** (Marubo), pleme američkih Indijanaca iz brazilske države Amazonas u bazenu rijeke Javari na río Curuçá, Ipixuna, Ituí i Javari u blizini peruanske granice. Jezično pripadaju porodici panoan kao i pleme Matses čije su jedno selo masakrirali 1960. godine nakon što im je ovo pleme otelo žene dok su u pratnji muškaraca sakupljale kornjačina jaja, pobivši pritom mušku pratnju. Marúbo Indijanci koji su se u kontaktu sa bijelcima dokopali vatrenog oružja upali su u selo Matsesa, pobivši sve stanovnike. Do mira u dolini rijeke Javari doći će tek 1970.-tih kada brazilska vlada uspijeva zaustaviti neprekidni krug otmica i represalija.

Marubo imaju kulturu tipičnu za kišnu šumu. kao obrađivači tla uzgajaju na svojim poljima kukuruz, manioku, banane, papaju i drugo. Tradicionalnu puhaljku i luk i strijelu zmijenili su vtrenim oružjem sa kojim odlaze u lov na majmuna Lagothrix logothricha i majmuna-pauka Ateles belzebuth, te na dvije vrste pekarija Tayassu pecari i Tayassu tajacu i jednu vrstu tapira (Tapirus terrestris). Populacija: 1,043 (2000) .

Izvori
------

1. 1 2  „Marubo Indians". Arhivirano iz originala na datum 2010-12-24. Pristupljeno 2014-08-06.
2. ↑  Marubo Indians
**Panamski zaljev** (španjolski: *Golfo de Panamá*) je veliki zaljev Pacifičkog oceana na južnoj obali Panamske prevlake.

Karakteristike
--------------

Zaljev je dug 185 km a dubok 160 km, povezan je sa Karipskim morem Panamskim kanalom. 
Relativno je plitak, na najdubljem dijelu ima 220 metara.

Na zapadnom dijelu zaljeva nalazi se Zaljev Parita, a na istočnom Zaljev San Miguel, a u dubini uz grad Ciudad Panamá *Panamska uvala*.

U zaljevu leže Biserni otoci, važni za ribarstvo.To je arhipelag od 200 malih otoka udaljen oko 50 kilometara od obale.

Obale zaljeva obrasle su šumama mangrove, koje pokrivaju 2,331 km², protežući se od *Zaljeva Parita* do *Zaljeva San Miguel*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Gulf of Panama*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 20.1. 2023.
2. 1 2 3  „*Gulf of Panama*" (engleski). Marine Insight. Pristupljeno 19.1. 2023.

Vanjske veze
------------

* *Gulf of Panama* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 243175270
* SUDOC: 167933736

 |
**Panamá Oeste** ili **Zapadna Panama** (španjolski: *Provincia de Panamá Oeste*) je jedna od 10 provincija na koji je Panama administrativno podjeljena.

Karakteristike
--------------

Zapadna Panama se nalazi u sredini Panamske prevlake. Sa sjevera graniči sa Provincijom Colón, sa istoka sa Provincijom Panamom, sazapada sa Provincijom Coclé i sa juga sa Tihim oceanom.

Panamá Oeste ima površinu od 2,880 km², na kojoj je 2020. živilo 606,458 stanovnika.

Provincija je administrativno podjeljena na 5 okruga (distrikta); Arraiján, Capira, Chame, La Chorrera i San Carlos. 
Administrativni centar provincije je grad La Chorrera.

Historija
---------

Zapadna Panama je najnovija panamska provincija osnovana 2014.

Izvori
------

1. 1 2  „*Panama: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 8.2.2023.
2. 1 2 3  „*Historia*" (španjolski). Gobernación de Provincia de Panamá Oeste. Pristupljeno 8.2.2023.

Vanjske veze
------------

***Panamá Oeste*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobernación de Provincia de Panamá Oeste* (`es`)
**Marcel Granollers Puyol** (šp. *Marcel Granollers Pujol*; rođen 12. aprila 1986. godine u Barseloni, Španija) je španski teniser. Najbolji plasman na ATP listi mu je dvadeset treće mesto u pojedinačnoj konkurenciji, a u parovima peto mesto na ATP listi.

Karijera
--------

### 2006

Granollers je prošao u prvo kolo Vimbldona 2006. godine, ali je izgubio od Andreja Pavela. U kvalifikacionim rundama, je pobedio Stefana Roberta, Konstantinosa Ekonomidisa i Marka Kjudinelija.

### 2007

U 2007, Granollers je osvojio Napoli i Rim u parovima sa Flavijom Čipolom, i Maspalomas čelendžer sa Markom Lopezom. Na Otvorenom prvenstvu Francuske 2007. godine on je prošao drugi krug u parovima sa sunarodnikom Felisijanom Lopezom pre nego što su izgubili u tri seta od Fabrisa Santoroa i Nenada Zimonjića rezlutatom 7–5, 1–6, 6–4. Izgubio je na otvoreno prvenstvo Francuske u tenisu i na Vimbldonu oba puta u drugom kolu kvalifikacija za glavni žreb.

### 2008

Granollers se kvalifikovao za Otvoreno prvenstvo Australije, ali je izgubio od Jevgenija Koroljeva 7:5, 6:2, 6:0 u prvom kolu. On je stigao do četvrtfinala na turniru Akapulku, pre nego što izgubio od Hose Akasusa rezultatom 7-6, 6-3. Dana 20. aprila, osvojio svoju prvu ATP titulu u pojedinačno na turniru u Hjustonu, pobedivši Džejmsa Blejka u finalu. Prethodnog dana, on i Pablo Kuevas izgubili u finale u parovima. Nakon najave Rafaela Nadala da on ne bi igrao finale Dejvis Kupa u Argentini od 21. do 23. novembra , Selektor Španije Emilio Sančez je najavio da će Marsel Granoljers zameniti Nadala. Ovo je Granoljersovo prvo nastupanje za Dejvis kup reprezentaciju Španije.

### 2009

Granollers je osvojio tri turnira u parovima i to u Baiji, Buenos Ajresu i Moskvi sa Tomijem Robredom, Albertom Martinom i Pablom Kuevasom.

### 2010

U prvom kolu Otvorenog prvenstva Australije Granollers je napravio senznaciju nad osmim nosiocem turnira Robin Sederlingom gde je gubio dva prema nula u setovima i na kraju uspeo da pobedi. U drugom kolu je izgubio od Alehandra Falje.

### 2011

Granollers izgubio u prvom kolu Otvorenog prventsva Australije Novaka Đokovića, on nije igrao sve do Otvorenog prvenstva Majamija gde je stigao do četvrtog kola. U julu je osvojio turnir u Gštadu gde je pobedio Stanislasa Vavrinku, Mihaila Južnjog i Fernanda Verdaska i osvojio drugu titulu u karijeri i prvu u 2011. godini. Na Otvorenom prvenstvu SAD u tenisu je stigao do trećeg kola na nekom Grend Slem turniru prvi put u svojoj karijeri. Na kraju 2011. godine njegov plasman na ATP listi bio je 30. mesto.

Spoljašnje veze
---------------

* ATP Profil
* Dejvis kup profil

***Marcel Granollers*** na Wikimedijinoj ostavi
**Marcelin od Kartagine** (Toledo, 4. vijek - Kartagina, 6. april 413) bio je zapadnorimski velikodostojnik koga Rimokatolička crkva slavi kao sveca. Bio je porijeklom iz porodice Flavijevaca. Vodio je korespondenciju sa Jeronimom i bio blizak prijatelj kršćanskog teologa Augustina. Služio je kancelar na dvoru cara Honorija.

Kada su 409. Vizigoti provalili u Italiju, Honorije je na Marcelinov prijedlog donio ukaz kojim donatistima, koji su se tada smatrali hereticima dozvoljava slobodno ispovijedanje vjere. Razlog je bio u brojnosti donatista među kršćanskim vjernicima strateški važne provincije Afrike koja je Rim i Italiju opskrbljivala žitom. Donatisti su to iskoristili kako bi pravovjerne, odnosno katolike tjerali iz njihovih crkava. Katolici su se požalili Honoriju, koji je godine 411. u Afriku poslao Marcelina da osobno arbitrira u sporu. Marcelin se tada okrenuo protiv donatista i stao ih progoniti sa takvom žestinom da je čak i Augustin, koji se godinama borio protiv donatista, protestirao zbog nasilnog postupanja.

Donatisti su, pak, priliku za odmazdu dobili kada se guverner Heraklijan 412. pobunio protiv Honorija i proglasio carem. Godinu dana kasnije je poražen, a rimski general Marin, koji je simpatizirao donatiste, je dao Marcelina i njegovog brata Apringija uhapsiti na osnovu optužbi da su šurovali sa Heraklijanom. Usprkos Augustinove intervencije, oba brata su pogubljena 6. aprila. 

Augustin mu je posvetio prvu knjigu svog znamenitog djela *Civitas dei*.
Pastelne boje
**Pastel** je bijela kreda pomiješana s bojom u prahu. Postoje razne vrste pastela, npr. *voštani* ili *uljni pastel*, ali samo *suhi pastel* je pastel u pravom smislu riječi. Obično se oblikuje u štapiće. Njihov se suhi trag može razmazati prstima, trljačima od papira ili nekim drugim sredstvom. Profesionalni pastelisti uobičajeno nanese pastel naknadno, kao prašina.

R. Carriera, **Portret** načinjen pastelom
Pastelom se nazivaju i slike naslikane tom slikarskom tehnikom. Njihova je glavna osobina suhoća. Poneki ljudi smatraju kako je površina modernog pastela slična površini enkaustike. 

Glavni pastelisti su: Edgar Degas (koji je pastel počeo koristiti tek kad mu se vid počeo oslabjeti), Quentin de la Tour, Pablo Picasso, Edouard Manet, Odilon Redon, Rosalba Carriera itd.

Literatura
----------

Dr. Damjanov, Jadranka, *Likovna umjetnost, I. Dio*, Školska knjiga, Zagreb, 1975.

| * p
* r
* u
Slikarske tehnike |
| --- |
| Osnovne tehnike | Akvarel • Gvaš • Tempera • Pastel • Uljene boje • Akrilne boje • Freska • Enkaustika • Batik • Kolaž • Mozaik • Vitraj • Tapiserija |
| Tehnike slikanja | Plošno slikarstvo • Iluzionističko slikarstvo • Lazurno slikanje • Pastozno slikanje • Kjaroskuro • Zgrafito • Frottage • Sfumato |
| Crtačke tehnike | Srebrenka • Olovka • Ugljen • Tuš • Sepija • Kreda • Flomaster • Kemijska olovka |
| Povezano | Grafičke tehnike • Slikarstvo |

***Pastel*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mario Delaš** (Split, 16. siječnja 1990.) je hrvatski profesionalni košarkaš. Igra na poziciji krilnog centra, a trenutačno je član  BC Šiauliai.

Karijera
--------

Nakon prolazaka kroz mlađe kategorije Splita, početkom 2007. ulazi u seniorsku ekipu. U svojoj prvoj sezoni u seniorima nije se naigrao, ali je na Europskom prvenstvu za košarkaše do 18 godina, predvodio hrvatsku košarkašku reprezentaciju do brončane medalje. Uz medalju Delaš se odličnim igrama izborio i za prvu petorku EP-a, odnosno za epitet najbolje ‘četvorke’ Europe do 18 godina. S 18.6 koševa i 9.1 skokom po susretu bio je najbolji strijelac i skakač hrvatske reprezentacije. U sezoni 2008./09. trebao se nametnuti kao nova mlada nada Splita, poslije Skansia, Jerkova, Rađe i Vujčića. U cijelom pogledu nije se etabliriao u ponajboljeg igrača *Žutih*, ali je nastavio napredovati u košarkaškom smislu. U sljedećem ciklusu s hrvatskom juniorskom reprezentacijom, Delaš je osvojio brončanu medalju. Izabran je u najbolju petorku natjecanja i bio najkorisniji igrač Svjetskog U-19 prvenstva na Novom Zelandu 2009. godine. Bio je drugi strijelac prvenstva s 20 poena u prosjeku. S 58% šuta iz igre četvrti je najpreciziniji igrač, a sa sedam skokova u prosjeku 13. skakač. Ujedno je i šesti bloker SP-a. U glasovanju čitatelja i suradnika portala Kosarka.hr, Delaš je dobio nagradu za najboljeg mladog košarkaša sezone 2008./09.
 S ulaskom u 21. godinu prelazi u klub litavskog prvaka i euroligaša - BC Žalgiris te završava sezonu sa minimalnom minutažom, ali ostvaruje dobre rezultate. U kolovozu 2010. Žalgiris ga šalje na jednogodišnju posudbu u Cibonu.

Izvori
------

1. ↑  Croatia Edge France For Bronze[*mrtav link*] Preuzeto 3. kolovoza 2008.
2. ↑  Motiejunas MVP, Two Greeks In All-Tournament Team Arhivirano 2011-07-28 na Wayback Machine-u Preuzeto 3. kolovoza 2008.
3. ↑  Mario Delaš - na Gripama raste novi div Preuzeto 6. kolovoza 2008.
4. ↑  „U19: Delaš MVP, s Prostranom u najboljih pet". Arhivirano iz originala na datum 2009-07-15. Pristupljeno 2014-07-26.
5. ↑  Najbolji su Prka, Peras, Anđa i Mario[*mrtav link*]
6. ↑

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil na NLB.com
**Mario K. Frick** (8. 5. 1965.-) je lihtenštajnski advokat i političar, najpoznatiji po tome što je bio šef vlade (*Regierungschef*) (15. 12. 1993. — 5. 4. 2001). Kada je imenovan na dužnost, imao je 28 godina te tako bio najmlađi šef vlade na svijetu.

Za vrijeme njegovog mandata je održan referndum temeljem koga je Lihtenštajn godine 1995. ušao u Evropski ekonomski prostor, a također je zabilježen ekonomski rast. S druge strane je Lihtenštajn iumao probleme u vanjskim odnosima, prije svega zbog spora s Českom Republikom oko konfiskacije kneževskih posjeda u bivšoj Čehoslovačkoj 1945. godine, te spora s Njemačkom pred Međunarodni sudom pravde oko imovine konfiscirane kako bi se isplatila ratna odšteta.

Nakon što je završio mandate, Frick je postao poznat po protivljenju planovima kneza Hans-Adam II, Hans-Adama II da se kneževske ovlasti pojačaju nauštrb ovlasti šefa vlade. Usprkos toga, ustavni referendum je održan godine 2003. i na njemu su kneževi prijedlozi prošli.

Izvori
------

* "**LIECHTENSTEIN.**"Encyclopædia Britannica from Encyclopædia Britannica 2006 Ultimate Reference Suite DVD .[Accessed October 11, 2008].

Vanjske veze
------------

* Seeger, Frick & Partner Arhivirano 2005-11-19 na Wayback Machine-u - advokatska kancelarija

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Markus Büchel**  |  **Šef vlade Lihtenštajna** 1993-2001 | Slijedi: **Otmar Hasler**  |

| * p
* r
* u
Premijeri Lihtenštajna |
| --- |
|  | 
Josef Ospelt •
Gustav Schädler •
Josef Hoop •
Alexander Frick •
Gerard Batliner •
Alfred Hilbe •
Walter Kieber •
Hans Brunhart •
Markus Büchel •
Mario Frick •
Otmar Hasler •
Klaus Tschütscher •
Adrian Hasler
 |  |
Gaj Marije
**Marijeve** ili **Marijevske reforme** je naziv za reforme koje je na početku svog mandata godine 107. pne. proveo rimski konzul Gaj Marije u svrhu poboljšanja vojne moći Rimske Republike. Njima je tadašnja rimska vojska od milicijske pretvorena u profesionalnu stajaću vojsku što je imalo dalekosežne političke posljedice - s jedne strane je Rim sebe potvrdio kao najefikasniju vojnu silu antike, dok je s druge strane potkopan autoritet civilne vlasti i stvoreni uvjeti da se Republika transformira u Carstvo.

Reforme
-------

Procenjujući da mu je potrebna brojnija vojska za okončanje Jugurtinog rata, Gaj Marije je želeo da sprovede opsežniju regrutaciju. Naime, po dotadašnjim zakonima rimsku vojsku mogli su da služe nosioci rimskog građanskog prava koji su posedovali imovinu u visini od bar 3000 sestercija i koji su samim tim sami sebi mogli da obezbede oružje i opremu. Kako reforme braće Tiberija i Gaja Graha nisu uspele, sloj sitnih italskih zemljoposednika, koji je davao većinu vojske je prilično propao u materijalnom pogledu tj spao je ispod imovinskog cenzusa. Pored toga, u istom periodu Rimljani su pretpeli teške gubitke u ratu sa Kimbrima i Tevtoncima, gde je 113. konzul Karbon izgubio 20.000 ljudi, i daleko umerenije, ali neugodne gubitke u ratu sa Jugurtom. Pošto su varvari zapretili Italiji ponovo, preostala Metelova vojska je poslata u alpske krajeve.

Marije je morao da obezbedi regrutaciju i problem je rešio tako što je, suprotno dotadašnjoj tradiciji, omogućio najsiromašnijim građanima (*-{capite censi}-*) da pristupe vojsci. Po njegovoj zamisli, vojska je profesionalizovana tako što je vojnik pristajao da služi na 25 godina, a zauzvrat ga je država snabdevala opremom, oružjem i redovnom platom u novcu. Pored toga vojnici su imali pravo na deo ratnog plena.

Pošto je okupio i opremio svoju buduću vojsku, Marije je sproveo rigoroznu i ujednačenu vojnu obuku. Vojska je striktno podeljena na legije od po 6.000 ljudi od čega je na vojnike otpadalo 5 200. Svaka legija se delila na 10 kohorti, a svaka kohorta na centurije koje je činilo oko 80 ljudi. Centurije su zajedno marširale, nastupale u borbu i podizale zajednički logor. Vojnici su bili dužni da nose sopstveno oružje i opremu (oko 25 -{kg}- najmanje) tako da, sem što su dobili nadimak *Marijeve mule*, mobilnost legija, koje nisu sada bile opterećene brojnom komorom, je povećana.

Po trećem delu reforme, vojnici su po završetku službe dobijali komad zemlje u Italiji koji bi bio dovoljan za dalje izdržavanje njihovih porodica. Podela zemlje isluženim vojnicima zavisila je od njihovog zapovednika. Oficirski kadar je isto tako profesionalizovan i sada je primao isplate novca 10-25 puta veće od običnih vojnika. Marije je takođe obećao rimsko građansko pravo stanovnicima srednje Italije (Picenum, Etrurija...) koji bi odslužili pun vojni rok.

Potonje reforme
---------------

Reformom su ukinute podele rimske vojske na manipule i rodovi hastata, principa, triarija i velita.

Eksterni linkovi
----------------

* An article on the Marian Reforms at unrv.com
* Marius' Mules The Roman Army Before and After the Marian Reforms.