recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Juvenile Jury*** (sh. *Omladinska porota*) je američka TV-igra za djecu koja se originalno emitirala na programu mreže NBC od 1947. do 1953. godine, odnosno na programu mreže CBS 1954. godine. Emisije je vodio Jack Barry, a u njoj je nastupao žiri sastavljen od djece do deset godina. Ona je pri tome pokušavala dati rješenja za neke dječje probleme. Originalno je nastao kao radio-emisija na programu njujorške stanice WOR in New York, a potom se brzo prebacio na televiziju. Radio-verzija se nastavila emitirati sve do 1953. godine 

Osim originalne verzije su emitirane još dvije, obje distribuirane izvan redovnih mreža. Od 1970-71. je verziju ponovno vodio Barry, a od 1989. do 1991. je pod naslovom *The New Juvenile Jury* (Nova omladinska porota) emitirana verzija koju je vodio Nipsey Russell. Prije toga, godine 1983. je Russell vodio emisiju *Nipsey Russell's Juvenile Jury* na programu kablovske mreže Black Entertainment Television (BET), poznatu i kao jednu od prvih u historiji te mreže, i jednu od prvih namijenjenih prije svega crnačkoj publici.

Izvori
------

1. ↑  "Radio: Juvenile Jury" *Time magazine*, June 17, 1946.
2. ↑  Juvenile Jury. TV.com, retrieved Aug. 28, 2012.
3. ↑  Sies, Luther F. *Encyclopedia of American Radio, 1920-1960.* McFarland & Co. 2000. p. 301.

Vanjske veze
------------

* *Juvenile Jury (1947)* na sajtu IMDb
* *Juvenile Jury (1983)* na sajtu IMDb
* The 1953 "Michelle Fogel" episode at the Internet Archive
**The Bing Boys Are Here** (s podnaslovom: "A Picture of London Life, in a Prologue and Six Panels") je britanski mjuzikl koji je premijerno izveden u londonskom Alhambra Theatreu godine 1916. Tekst (temeljen na francuskoj predstavi *Le Fills Touffe*) su napisali George Grossmith, Jr. i Fred Thompson, libreto Clifford Grey a muziku Nat D. Ayer. Zaplet je opisivao pustolovine dvojice seoskih mladića u Londonu, ali je zapravo više služio kao najuži mogući okvir za seriju muzičkih brojeva. Predstava je doživjela ogromnu popularnost i, s mijenjajućom postavom i ponekim produkcijskim detaljima, se izvodila sve do završetka prvog svjetskog rata. Historičari njenu popularnost objašnjavaju time da je davala eksapizam|eskapističku zabavu javnosti izmorenoj ratom. Nakon rata je manje-više zaboravljena, ali je zato pjesma If You Were the Only Girl (in the World) opstala kao svojevrsni evergrin.

Eksterni linkovi
----------------

* List of longest running plays in London and New York
* Information about the original cast recording
* Webpage includes MP3 files of many of the songs
"**Kad zvoni?**" je hrvatska tinejdžerska TV serija koja se 2005. godine emitirala na programu HRT-u. Emitirala se jednom tjedno, nedjeljom u poslijepodnevnom terminu.

Sinopsis
--------

Serija obrađuje neobične, komične i ponekad tužne dogodovštine iz života glavnih likova. U središtu su tri dečka - Denis, Igor i Žac - koji pohađaju treći razred, te četiri prvašice - Ira, Sanja, Klara i Julijana. Njihovi međusobni odnosi - svađe, prijateljstva, simpatije i ljubavi - glavni su pokretač radnje.

Ira je djevojka oštra na jeziku, ali ipak spremna svima priskočiti u pomoć, osim Denisu kojeg mrzi. Naime, njezin otac Luka napustio je obitelj i oženio se Denisovom majkom Dunjom. Irina majka Lela razvedena je profesorica matematike koja još uvijek gaji osjećaje prema bivšem suprugu, poznatom rock kritičaru, vrlo šarmantnom i vrlo neodgovornom Irinom ocu Luki.

Osim Ire, pratimo i živote njenih prijatelja iz školskih klupa.

Pregled serije
--------------

| Sezona | Epizoda | Originalno emitiranje |
| --- | --- | --- |
| Premijera sezone | Kraj sezone |
|  | **1** | 20 | 13. veljače 2005. | 26. lipnja 2005. |

Glumačka postava
----------------

### Glavna glumačka postava

| Glumac/glumica | Lik |
| --- | --- |
| Iva Šulentić | Ira |
| Marko Makovičić | Denis |
| Robert Bošković | Žac |
| Jelena Hadži-Manev | Klara |
| Marko Jelić | Igor |
| Judita Franković | Sanja |
| Maja Kanurić | Julijana |

### Sporedna glumačka postava

| Glumac/glumica | Lik |
| --- | --- |
| Ljiljana Bogojević | Lela |
| Mila Elegović | profesorica biologije |
| Leon Lučev | profesor tjelesnog |
| Lela Margitić | profesorica likovnog |
| Branko Meničanin | profesor hrvatskog |
| Alma Prica | Dunja |
| Maja Nekić | Nina |
| Angel Palašev | ravnatelj |
| Slavko Juraga | Luka |
| Branka Cvitković | profesorica fizike |
| Ivana Bolanča | profesorica engleskog |

Vanjske veze
------------

* *Kad zvoni?* na sajtu IMDb
***Imam dvije mame i dva tate*** je hrvatsko/jugoslavenski humorni dramski film iz 1968. godine  kojeg je režirao Krešo Golik. Film je osvojio Zlatnu arena za najbolju glavnu žensku ulogu (Mia Oremović) i Zlatnu arena za kameru (Ivica Rajković) na pulskom festivalu 1968.

Prema anketi 44 filmskih kritičara iz 1999. u kojoj se određivala lista 20 najboljih hrvatskih filmova, *Imam 2 mame i 2 tate* se našao na 11. mjestu.

Glavne uloge
------------

* Davor Radolfi - Đuro
* Tomislav Žganec - Draško
* Mia Oremović - prva mama
* Relja Bašić - prvi tata
* Fabijan Šovagović - drugi tata
* Vera Čukić - druga mama
* Igor Galo - Zoran
* Matea Bogdanović
* Zlatko Kauzlarić-Atač - motociklist

Kritike
-------

Filmski leksikon navodi sljedeće o filmu:

"Mozaičke strukture, film prikazuje svakodnevice dviju obitelji – osobito sukobe – kojih su djeca, a osobito Đuro, izravni svjedoci, o čemu svjedoče i njegovi monolozi u kadru. Sukobi se pojavljuju na dvjema razinama: unutar samih obitelji i između obitelji. Ovaj posljednji utemeljen je na dvama kontrastnim tipovima načina života svake od njih: bogatstvo–siromaštvo, intelektualizam–primitivizam, materijalno–duhovno, što se u krajnjoj konzekvenci manifestira sukobom u odgoju i odnosu prema djeci. Usporedno prateći njihove obiteljske živote – u svemu gotovo oprečnih životnih stavova, te ritmički izmjenjujući dramske i komične elemente, Golik stvara slojevitu sliku svojevrsne dvostrukosti obiteljskog života unutar koje je svaki lik diskretno, ali precizno profiliran, ali u kojoj je ipak dominantna promatračka, ili, barem osvjedočavajuća pozicija djeteta ne samo kao promatrača, već i kao žrtve odnosa odraslih."

Izvori
------

1. ↑  „Hrvatski filmski arhiv: Popis hrvatskih dugometražnih filmova 1944. - 2006.". Arhivirano iz originala na datum 2011-01-05. Pristupljeno 2015-02-21.
2. ↑  „15. Festival igranog filma u Puli". *Web archive*. Pula Film Festival.
3. ↑  „"Tko pjeva, zlo ne misli" najbolji hrvatski film svih vremena". Slobodna Dalmacija. 28. studenog 1999. Pristupljeno 18. ožujka 2013.
4. ↑  D. Marković (2003). „Imam 2 mame i 2 tate". Filmski leksikon.

Eksterni linkovi
----------------

* *Imam dvije mame i dva tate* na sajtu IMDb
* *Imam dvije mame i dva tate* na AllMovie-u ()
* *Imam dvije mame i dva tate* na Filmski-programi.hr
***The Blue Lagoon*** je ljubavno-pustolovni roman irskog književnika Henry De Vere Stacpoolea objavljen 1908. u Velikoj Britaniji. Protagonisti romana su dječak Richard i djevojčica Emmeline koje nakon katastrofalnog brodoloma završe nasukani na pustom pacifičkom otoku. Radnja prikazuje kako, nakon što su naučili preživjeti, odrastaju i otkrivaju međusobnu seksualnu privlačnost. Roman je doživio veliki uspjeh, te je Stacpoole 1923. napisao nastavak *The Garden of God*, a 1925. zaokružio trilogiju sa *The Gates of Morning*.

Zaplet filma je bio popularan među sineastima, te su snimljena tri istoimena hollywoodska filma - 1923, 1949. godine i, vjerojatno najpoznatiji, 1980. godine sa Brooke Shields u glavnoj ulozi. Roman je ekraniziran i kao TV-film *Blue Lagoon: The Awakening* 2012. godine.

Vanjske veze
------------

* The Blue Lagoon Online Full text of the original novel.
* Besplatna e-knjiga: *The Blue Lagoon* na Projektu Gutenberg
* Free audio recording of *The Blue Lagoon* from Librivox.org.

| * p
* r
* u
*The Blue Lagoon* |
| --- |
| Romani | 
* *The Blue Lagoon*
* *The Garden of God*
* *The Gates of Morning*

 |
| Filmovi | 
* *The Blue Lagoon* (1923)
* *The Blue Lagoon* (1949)
* *The Blue Lagoon* (1980)
* *Return to the Blue Lagoon*

 |
**Vostani Serbije** (Ustani Srbijo), takođe poznata i pod nazivom **Pesma na insurekciju Serbijanov** (Pesma ustanku Srba) bila je himna *Ustaničke Srbije*. Napisao ju je Dositej Obradović tokom Prvog srpskog ustanka. Ova poznata rodoljubiva himna je bila potencijalni kandidat za himnu Srbije, koja je trebalo da zameni Hej Sloveni. *Vostani Serbije* ima tri muzičke verzije koje su pisali Vartkes Baronijan, Z. Vauda i Lj. Manasijević.

Tekst
-----

Vostani Serbie! Vostani carice!  

I daj čedom tvojim videt tvoje lice.  

Obrati serca ih i očesa na se,  

I daj njima čuti slatke tvoje glase.  

  

Vostani Serbie!  

Davno si zaspala,  

U mraku ležala  

Sada se probudi  

I Serblje vozbudi!  

  

Ti vozdigni tvoju carsku glavu gore,  

Da te opet pozna i zemlja i more.  

Pokaži Evropi tvoje krasno lice,  

Svetlo i veselo, kako vid Danice.  

  

Vostani Serbie!  

Davno si zaspala,  

U mraku ležala  

Sada se probudi  

I Serblje vozbudi!  

  

Bosna Sestra tvoja na tebe gleda  

i ne želi tebi nikakova vreda.  

Ko tebe nenavidi, ne boji se Boga  

Od kojeg tebi ide pomoć mnoga.  

  

Vostani Serbie!  

Davno si zaspala,  

U mraku ležala  

Sada se probudi  

I Serblje vozbudi!  

  

Hercegova zemlja i Černaja Gora  

Daleke države i ostrovi mora -  

svi tebi pomoć nebesnu žele,  

Sve dobre duše tebi se vesele.  

  

Vostani Serbie!  

Davno si zaspala,  

U mraku ležala  

Sada se probudi  

I Serblje vozbudi!
***Vrata ostaju otvorena*** je jugoslavenski crno-bijeli igrani film snimljen 1959. godine u režiji Františeka Čapa po scenariju Vladimira Paskaljevića. Protagonist, čiji lik tumači Rade Vergović, je Petar, maloljetni delinkvent koji bježi iz popravnog doma te, nastojeći pronaći utočište, odgovara na oglas porodice koja traži unuka nestalog u Drugom svjetskom ratu. Radnja prikazuje kako njegove planove da ih prevari i opljačka poremeti to što prvi put u životu bude dočekan ljubavlju i pažnjom, kao i to da se zaljubio u svoju "sestru", čiji lik tumači Milena Dravić. *Vrata ostaju otvorena* su kasnijim kritičarima postala zanimljiva zbog sadržaja koji se smatrao "subverzivnim" za tadašnje stadnarde jugoslavenske kinematografije, pri čemu se prije svega navodi motiv incesta, isto kao što dio kritičara u nekim scenama pronalazi homoerotski sadržaj. Široj javnosti je, međutim, daleko poznatiji po tome što je u njemu tada mlada i relativno nepoznata Milena Dravić prvi put tumačila glavnu žensku ulogu, a što joj je omogućilo da sljedeće decenije postane najveća zvijezda jugoslavenske kinematografije. Godine 2014. je u Trebinju, koje je služilo kao jedna od lokacija filma, film prikazan na 2. Trebinjskom filmskom festivalu, čime je svečano obilježena 55. obljetnica rada Milene Dravić, koja je bila posebni gost.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Rade Vergović | Petar |
| Teodora Arsenović |  |
| Milena Dravić |  |
| Dušan Janićijević |  |
| Mirjana Erić |  |
| Zorica Lozić |  |
| Breda Dular |  |
| Vera Hrkač |  |
| Snežana Misovska |  |
| Stanislava Lazarević |  |
| Miljko Jovanović |  |
| Radosav Jukić |  |
| Dimitrije Nestorović |  |
| Dragan Zubac |  |
| Dušan Todorović |  |
| Mladen Nedeljković Mlađa |  |
| Tomo Kuruzović |  |

Izvori
------

1. ↑  Nenad Polimac (05. 06. 2010). „Povratak Františeka Čapa, prvog gay šikaniranog filmaša u Jugoslaviji". *Jutarnji list*. Arhivirano iz originala na datum 2015-02-04. Pristupljeno 12 decembar-просинац 2014.

Spoljašnje veze
---------------

* *Vrata ostaju otvorena* na sajtu IMDb
* Vrata ostaju otvorena - filmska banka
* Profil filma[*mrtav link*] na web-stranici Slovenskog filmskog centra]
* Vrata ostaju otvorena: Milena Dravić 55 godina na filmskom platnu
***Vstajenje Primorske*** (poznata i kao ***Vstala Primorska***, po početnim rečima poslednje strofe), slovenačka rodoljubna pesma i neslužbena himna Primoraca. Pesma je postala popularna u vreme italijanske okupacije Primorske, kada je sprovođena italijanizacija Slovenaca budući da je Rapalskim sporazumom Primorska pripojena Italiji. Pesma je bila popularna i u narodnooslobodilačkoj borbi.

Autor teksta je Lev Svetek Zorin, a kompozitor je Rado Simoniti. Napisana je 7. februara 1944. u zaselku Križna Gora iznad Vipavske doline.

Tekst
-----

Nekdaj z bolestjo smo v sebe zaprli  

svoje ponižanje, svoje gorje,  

krik maščevanja na ustnih zatrli,  

ga zakopali globoko v srce.  

  

Toda glej, planil vihar je presilen,  

kot pajčevine raztrgal okov,  

šinil je zopet žar novega dneva,  

tja do poslednjih primorskih domov.  

  

Strojnice svojo so pesem zapele,  

zrak je pretreslo grmenje topov,  

širne poljane so v ognju vzplamtele,  

klic je svobode vstal sredi gozdov.  

  

Vstala Primorska si v novo življenje,  

z dvignjeno glavo korakaj v nov čas!  

V borbah, ponižanju, zmagah, trpljenju  

našla si končno svoj pravi obraz!

Spoljašne veze
--------------

* Osnovna šola Srečka Kosovela, Sežana: *Poznate primorsko himno? Ne?* Arhivirano 2016-03-07 na Wayback Machine-u
* Vstajenje Primorske - primorska himna Arhivirano 2016-04-21 na Wayback Machine-u; tekst, snimka i notni zapis]
* V kamen vklesan spomin na Vstajenje Primorske Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u
* Spomenik ob razgledu, ki je navdihnil nastanek primorske himne
* Po sledeh primorske himne
* *Primorska himna*, igrano-dokumentarni film
***Les Fleurs du mal*** (srpskohrvatski: *Cvjetovi zla*) je zbirka pjesama Charlesa Baudelairea prvi puta objavljena 1857. godine. Radi se o Baudelaireovoj najpoznatijoj zbirci i jednoj od najvažnijih zbirki poezije u historiji književnosti. *Cvjetovi zla* su epohalno djelo simbolističkog pokreta, a izvršili su i značajan utjecaj na modernistički pokret. Izvorno izdanje bili je podijeljeno na šest tematskih cjelina:

* *Spleen et Idéal*
* *Tableaux parisiens* (ista se danas smatra jednom od najboljih kritika pariške modernosti s kraja XIX. vijeka)
* *Le Vin*
* *Fleurs du mal*
* *Révolte*
* *Le Mort*

Tematika djela, koja je široka i obuhvaća teme seksa, lezbijskih odnosa, sakralne i profane ljubavi, metamorfoze, melankolije, korupcije, izgubljene nevinosti, vina te života i smrti, bila je skandalozna za ono vrijeme i naišla je na glasne kritike. Isprva se tek malena skupina divila Baudelaireovom simbolizmu i pjesničkom umijeću, no broj je postepeno rastao. S druge strane, Baudelaire je, zajedno s izdavačem, završio na sudu gdje je osuđen za prekršaj protiv javnog morala. Dosuđena im je novčana kazna, no Baudelaire nije zatvoren. Šest pjesama iz zbirke je zabranjeno, ali su kasnije tiskane u Bruxellesu, 1866. godine. Drugo izdanje zbirke, ono iz 1861. nije sadržavalo šest spornih pjesama, ali je sadržavalo cijelu seriju novonastalih pjesama. Victor Hugo je pisao Baudelaireu, izražavajući divljenje prema njegovoj zbirci i njemu samome. Presuda je službeno poništena tek 1949. godine, čime je dignuta i zabrana sa šest spornih pjesama.

*Cvjetovi zla* danas ostaju Baudelaireovo najpoznatije i najprepoznatljivije djelo te jedno od ključnih dijela u historiji književnosti.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 185427584
* LCCN: nr99031081
* GND: 4124613-5
* SUDOC: 027438198
* BNF: cb11947965f (podaci)

 |
***Peter Gunn*** je američka detektivska TV-serija koja se originalno emitirala na programu NBC-a i ABC -a od 1958. do 1961. godine. Njen tvorac je bio Blake Edwards. Naslovni junak je bio privatni detektiv Peter Gunn (koga je tumačio Craig Stevens), koji je rješavao slučajeve u maniri film noir junaka, ali se od svojih "tvrdokuhanih" kolega razlikovao profinjenošću, odnosno ljubavi prema jazzu.

Godine 1967. je Edwards režirao istoimeni igrani film. Godine 1989. je ABC emitirao TV-film sa Peterom Straussom u glavnoj ulozi kao TV-pilot|pilot nove serije koja nikada nije snimljena.

Današnjoj publici je serija najpoznatija po uvodnoj muzičkoj temi koju je komponirao Henry Mancini, a koja je doživjela brojne obrade od strane muzičara i korištenje u drugim filmovima i TV-serijama.

Eksterni linkovi
----------------

* *Peter Gunn (1958 TV serija)* na sajtu IMDb
* *Peter Gunn (1989 TV film)* na sajtu IMDb
* Episode Listing
* The story behind the making of the music from Peter Gunn, including interviews with the musicians and sound engineers Arhivirano 2015-05-10 na Wayback Machine-u
**"Katayoku no Tori"** (japanski: **片翼の鳥**, srpskohrvatski: "Ptica s jednim krilom") je debitantski singl japanske pjevačice Akiko Shikata izdan 19. kolovoza 2009. godine. Pjesma je korištena tokom uvodne špice animea *Umineko no Naku Koro ni* (u skraćenoj verziji), serijala za kog je Akiko Shitaka napisala i izvela nekoliko pjesama. Aranžman i glazbu potpisuje sama pjevačica, dok je tekst napisao Wataru Namino.

Mada je tekst pjesme većinom na japanskom jeziku, postoje određeni dijelovi, zborske prirode, koji su pjevani na talijanskom jeziku. Upravo ova složenost vokalnih dionica jedna je od ključnih odlika glazbe koju stvara Akiko Shikata.

Singlica je prodavana po cijeni od ¥1,260, a osim naslovne pjesme i njezinog instrumentala, sadržavala je i pjesmu "VII" i njezin instrumental. Ukupno je prodana u 23,128 primjeraka.

Pjesme
------

| Br. | Skladba | Izvođač | Trajanje |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Katayoku no Tori"   | Akiko Shikata | 4:40 |
| 2. | "VII"   | Akiko Shikata | 5:02 |
| 3. | "Katayoku no Tori (instrumental)"   |   | 4:40 |
| 4. | "VII (instrumental)"   |   | 5:02 |

Uspjeh na top listama
---------------------

Pjesma je ukupno 13 tjedana provela na Oriconovim službenim top listama, startavši na 10. mjesto, da bu u samo par dana (tokom prvoga tjedna) ostvarila rekordno 9. mjesto na dnevnim listama. Rekordni uspjeh na tjednim listama bilo je 11. mjesto ostvareno tokom prvog tjedna.

| Pon | Uto | Sri | Čet | Pet | Sub | Ned | Tjedan | Prodane kopije |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| - | 10 | 10 | 10 | 11 | 9 | 12 | 11 | 11,322 |
| 13 | 32 | 31 | 29 | 28 | 24 | 30 | 27 | 4,099 |
| 28 | 41 | - | 49 | 43 | 38 | 46 | 48 | 1,687 |
| 46 | - | - | - | - | - | - | 68 | 1,048 |
| - | - | - | - | - | - | - | 59 | 957 |
| - | - | - | - | - | - | - | 72 | 818 |
| - | - | - | - | - | - | - | 101 | 556 |
| - | - | - | - | - | - | - | 113 | 563 |
| - | - | - | - | - | - | - | 100 | 562 |
| - | - | - | - | - | - | - | 144 | 431 |
| - | - | - | - | - | - | - | 148 | 366 |
| - | - | - | - | - | - | - | 159 | 368 |
| - | - | - | - | - | - | - | 158 | 351 |

Vanjske veze
------------

* Oricon Profile Arhivirano 2012-11-11 na Wayback Machine-u
* Članak na Generasia.com
***What Price Glory?*** (sh. *Pošto slava?*) je kazališni komad koji su napisali američki književnici Maxwell Anderson i Laurence Stallings, premijerno izveden 1924. godine na Broadwayu. Po žanru predstavlja kombinaciju komedije i drame, a protagonisti su dvojica profesionalnih pripadnika američkih marinaca - kapetan Flagg i narednik Quirt - čiju je višegodišnju zajedničku službu obilježilo oštro suparništvo, koje će potrajati sve dok u prvom svjetskom ratu ne budu poslani na Zapadni front. Tekst se odlikovao nastojanjem za najautentičnijim mogućim prikazom vojničkog života, a što je uključivalo obilato korištenje psovki od strane glavnih likova. Zbog toga su se nakon premijere zaredali protesti i zahtjevi za zabranom od strane vjerskih i vojnih krugova; kontroverze su se, međutim, utišale kada je novinar Heywood Broun otkrio da je kontraadmiral Charles Peshall Plunkett, glavni mornarički oficir zadužen za cenzuru, koristio daleko "sočniji" rječnik od dramskih likova u svojoj službenoj korespondenciji. Drama se pokazala izuzetno uspješnom, a Andersonu, dotle zaposlenom kao univerzitetski profesor, omogućilo da otpočne karijeru profesionalnog pisca. *What Price Glory?* je dvije godine kasnije adaptiran u istoimeni nijemi film koji je imao nekoliko nastavaka. John Ford je 1952. snimio novu verziju s "očišćenim" dijalozima i malo veze s originalnim zapletom.
Ovo je članak o pjesmi Percyja Sledgea.  Za pjesmu Jody Watley, vidi When a Man Loves a Woman (Jody Watley).  Za ostala značenja, vidi When a Man Loves a Man (razvrstavanje).  

"**When a Man Loves a Woman**" je pjesma koju je 1966. snimio američki soul pjevač Percy Sledge, a koja je poznata kao prva soul pjesma koja je došla na vrh liste singlica Billboard Hot 100. Iako se kao njeni autori navode Calvin Lewis i Andrew Wright - koji su svirali bas gitaru i klavijature - stvarni autor pjesme je sam Sledge. Prije nego što je snimljena u studiju Norala u Sheffieldu u američkoj državi Alabama, nije imala ni naslov ni tekst; njega je tokom samog snimanja improvizirao sam Sledge, koristeći kao inspiraciju nedavni prekid sa svojom djevojkom.

Pjesma se smatra jednom od najpoznatijih hitova američkog southern soula, odnosno zabavne muzike 1960-ih, a njen uspjeh se ponovio 1987. godine kada ju je kompanija Levi's Jeans iskoristila kao podlogu svoje televizijske reklame. Kasniju je obradio niz poznatih izvođača kao što su Marvin Gaye, Jerry Butler, Art Garfunkel, Luba i Karen Dalton. Godine 1991. je izuzetno uspješnu verziju snimio Michael Bolton, a iste godine je country verziju snimila Barbara Mandrell.

Izvori
------

1. ↑  Whitburn, Joel (2004). *Top R&B/Hip-Hop Singles: 1942-2004*. Record Research. str. 533.
2. ↑  „Percy Sledge". www.rockhall.com. Pristupljeno 03. 02. 2010.

Vanjske veze
------------

* Percy Sledge article on The Standard Report Arhivirano 2006-11-20 na Wayback Machine-u
* "When a Man Loves a Woman" in Rolling Stone's 500 Greatest Songs
***Pisaj*** (ili *Evil*) je tajlandski horor iz 2004. godine, kojeg je režirao Mae-deaw Chukiatsakwirakul.

Radnja
------

Nakon što su joj roditelji ubijeni (u pucnjavi iz auta), mlada djevojka po imenu Oui gubi svoj dom. Potom, ona odlazi do tiskarske kuće (tvrtke) koju vodi njena tetka Bua, koja joj daje u zadatak da se brine o njenom unuku - mladom dječaku zvanom Arm, dječaku koji vidi duhove.

Oui pati od halucinacija, koje su uzrokovane traumom koju je doživjela kada je vidjela kako joj roditelji bivaju ubijeni, te upravo zbog istih pije lijekove. Također, njena tetka Bua je upletena u nekakvu vrstu misticizma, uz čega još drži i čudni oltar unutar kuće.

Uz činjenicu da je pod-radnja filma rat protiv droge ministra Thaksina Shinawatre, mnoge niti u ovoj neobičnoj priči o duhovima su nekako povezane.

Glavne uloge
------------

* Ammara Assawanon kao tetka Bua
* Alexander Rendel kao Arm
* Pumwaree Yodkamol kao Oui
* Theeranai Suwanhom kao Mai

Vanjske poveznice
-----------------

* *Pisaj* na sajtu IMDb
* Radnja i fotografije filma (na tajlandskom)
* Radnja Arhivirano 2007-09-26 na Wayback Machine-u na MovieSeer.com
*Za ostala značenja, vidi The Collector (razvrstavanje).*

***The Collector*** (sh. *Kolekcionar*) je debitantski roman engleskog književnika Johna Fowlesa, originalno objavljen 1963. godine. Naslovni protagonist je Frederick Clegg, skromni, nenametljivi mladić koji radi kao službenik gradske uprave i u slobodno vrijeme se bavi sakupljanjem leptira. Radnja prikazuje kako igrajući sportsku prognozu dobije veliku svotu novaca, te je uloži u kupovinu usamljene kuće u čijem će, posebno uređenom podrumu, zarobljenom držati Mirandu Grey, studenticu Likovne škole Slade koja je dugo vremena bila predmetom njene opsesije.

*The Collector* se sastoji od nekoliko dijelova - prvi prikazuje zbivanja iz perspektive samog Fredericka Clegga, dok je drugi u obliku dnevnika koji za vrijeme svog zarobljeništva piše Miranda Grey, odnosno opisuje neuspješne pokušaje bijega i evoluciju odnosa sa svojim tamničarom. Epilog je, pak, napisan ponovno iz Cleggove perspektive.

*The Collector* je izazvao pažnju ne samo mračnim i uznemirujućim krajem, nego i tumačenjima kojima predstavlja alegoriju na dramatične društvene promjene u britanskom društvu, koje je konačno počelo uživati plodove poratnog ekonomskom buma te u kome su se počele brisati dotada čvrste granice među društvenim klasama. Fowles je kasnije objasnio kako mu je inspiraciju za radnju i likove pružili tekstovi starogrčkog filozofa Heraklita, odnosno koncept podjele društva na superiornu elitu i inferiorno "mnoštvo" (*hoi polloi*), ps su se Miranda i Frederick često tumačili kao svojevrsni odraz tih dviju grupa, odnosno roman kao svojevrsno upozorenje da bi njihovo nekontrilirano miješanje moglo imati negativne posljedice. Fowles je zbog toga bio i predmetom optužbi za promoviranje očuvanja društvene nepravde, odnosno fašizma.

Dvije godine kasnije je *The Collector* postao predmetom ekranizacije, odnosno filma koji je režirao William Wyler, a gdje su glavne uloge tumačili Terence Stamp i Samantha Eggar.

Decenijama kasnije je nekoliko serijskih ubica kao što su Leonard Lake i Charles Ng, odnosno Robert Berdella tvrdili da im je upravo *The Collector* poslužio kao inspiracija, odnosno poticaj za otmice, silovanja, mučenja i ubistva.

Vanjske veze
------------

* Verbal Struggle for Power in "The Collector" by John Fowles Arhivirano 2016-03-30 na Wayback Machine-u
* The Official John Fowles website

| * p
* r
* u
Djela Johna Fowlesa |
| --- |
| **Romani** | *The Collector* (1963)  •  *The Magus* (1965, revidiran 1977)  •  *The French Lieutenant's Woman* (1969) • *The Ebony Tower* (1974)  •  *Daniel Martin* (1977)  •  *Mantissa* (1982)  •  *A Maggot* (1985) |
| **Publicistika** | *The Aristos* (1964)  •  *The Tree* (1979)  •  *Wormholes* (1998) |
| **Filmske adaptacije** | *The Collector*  •  *The Magus*  •  *The French Lieutenant's Woman* |
*Ne zamijeniti sa Concise Encyclopaedia of Islam od H. A. R. Gibba i J. H. Kramersa, A Concise Encyclopedia of Islam od G. D. Newbyja ili Encyclopaedia of Islam: New Edition*

***The Concise Encyclopedia of Islam*** (sh. *Sažeta enciklopedija islama*) je enciklopedija o islamskom svijetu na engleskom jeziku čiji je autor američki naučnik C. Glassé školovan na Univerzitetu Columbia. Knjiga sadrži 1300 članaka o vjerovanjima, ritualima, praksama, molitvi, političkim pokretima, duhovnim i političkim vođama, umjetnosti, arhitekturi, sektama, pravu, socijalnim institucijama, historiji, etnografiji, nacijama, državama, jezicima, nauci, važnijim gradovima i obrazovnim institucijama. Enciklopediju su izvorno 1989. izdali nakladnici Stacey International iz Ujedinjenog Kraljevstva i Harper & Row iz Sjedinjenih Država, doživjela je reizdanje dvije godine kasnije, a američki nakladnik preštampao ju je i na desetu obljetnicu prvog izdanja. Godine 2001. knjiga je ponovo štampana i u Ujedinjenom Kraljevstvu, dok je u Sjedinjenim Državama izdana od strane novog nakladnika AltaMira Press (Rowman & Littlefield) u prerađenoj verziji i pod novim imenom – ***The New Encyclopedia of Islam*** (sh. *Nova enciklopedija islama*). Nova verzija u Sjedinjenim Državama preštampana je 2002. 2008. i 2013. a Stacey Int. štampao ju je 2008. pod starim imenom. Godine 2006. u nakladi bosanskohercegovačkog Librisa i angažmanom F. Pašanovića, izdan je prijevod naslovljen ***Enciklopedija Islama*** na bosanskom standardu srpskohrvatskog jezika što predstavlja drugo djelo takve vrste na Balkanu nakon *Leksikona islama* (od N. Smailagića, 1990.). Izdanje prijevoda razlikuje se od originala u više aspekata, npr. izbačeni su predgovor profesora Hustona Smitha i razne izvorne karte i tabele, dok je uključen velik broj ilustracija iz Bosne i Hercegovine među kojima se neke pojavljuju i više puta. Prijevod sadrži i dodatne fusnote kako bi se čitatelje upozorilo na zastarjele političke informacije ili da određeni islamski rituali nisu u skladu s lokalno prevladavajućim hanefijskim mezhebom. Kritike na prijevod upućene su i zbog skraćivanja određenih članaka, te zbog nedosljednog prevođenja arapskih, turskih i perzijskih termina.

Veze
----

* Islamistika

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  () Zubčević, Asim (2009.). Khanbaghi, Aptin. ur. *Encyclopedias about Muslim Civilisations*. Edinburgh University Press Series; Muslim civilisations abstracts. Edinburgh: Edinburgh University Press. str. 58.-59. ISBN 9780748639700. OCLC 427611117.

Vanjske veze
------------

* () *The Concise Encyclopaedia of Islam* Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u (3. izd.) na stranicama nakladnika Stacey International
* () *The Concise Encyclopedia of Islam* na Good Reads
***The Corbett-Fitzsimmons Fight*** (sh. *Borba Corbetta i Fitzsimmonsa*) je američki crno-bijeli nijemi dokumentarni film snimljen 1897. u režiji Enocha J. Rectora. Na njemu je zabilježen boksački meč između Jamesa J. Corbetta i Boba Fitzsimmonsa za titulu svjetskog prvaka, održan u Carson Cityju na Dan svetog Patrika 1897. Rector je prilikom snimanja koristio novi izum tzv. Lathamove petlje koji je omogućavao kontinuirano snimanje i reprodukciju, te koristio tri različite kamere. Zahvaljujući tome je snimio cjelokupnu borbu, te film kasnije distribuirao u verziji od 100 minuta, učinivši ga prvim cjelovečernjim ostvarenjem u historiji filma. Tokom prikazivanja u SAD je izazvao kritike od strane moralista zbog toga što su kino-dvorana omogućavale pristup ženama, kojima dotada nije bilo dozvoljeno gledanje boks-mečeva. Do danas se očuvalo tek 30-ak minuta filma, dok se ostatak smatra izgubljenim.

Izvori
------

**Notes**

Vanjske veze
------------

* The Corbett-Fitzsimmons Fight Arhivirano 2017-11-07 na Wayback Machine-u on JRank.org
* *The Corbett-Fitzsimmons Fight* na sajtu IMDb
***Who Goes There?*** (sh. *Tko to tamo ide?*) je science fiction pripovjetka američkog pisca Johna W. Campbella originalno objavljena u augustu 1938. godine u časopisu Astounding Science-Fiction. Campbell, koji je tada uređivao časopis, objavio ju je pod pseudonimom Don A. Stuart. Radnja je smještena na istraživačku stanicu na Antarktiku gdje naučnici pronalaze vanzemaljsku letjelicu zarobljenu u ledu, te pri pokušaju da je oslobode, iz dugogodišnje hibernacije bude vanzemaljsko stvorenje za koje se ispostavi da može mijenjati oblik, odnosno "oponašati" ljude i životinje, pa i preuzimati njihovo sjećanje i karakter. Pripovjetka je stekla izuzetnu popularnost, odnosno postala jedna od najuticajnijih u historiji žanra. To se odrazilo i kroz ekranizacije u obliku klasičnog filma u režiji Howarda Hawksa iz 1951. godine, njegov remake u režiji Johna Carpentera iz 1982. godine, video-igru iz 2002. godine, te prequel *The Thing* iz 2011. godine. Zaplet o izoliranoj grupi koja se mora suočiti sa vanzemaljskim čudovištem, odnosno stvorenjem koje preuzima ljudski identitet, je kasnije često korišten u nizu djela science fictiona i horora.
***Willem van Oranje*** (sh. *Willem Oranski*) je nizozemski crno-bijeli historijski film snimljen u režiji Jan Teunissena i premijerno prikazan početkom 1934. godine, koji se tradicionalno smatra prvim cjelovečernjim zvučnim ostvarenjem nizozemske kinematografije.

Radnja je smještena u 16. vijek u doba nizozemskog rata za nezavisnost, a naslovni protagonist, čiji lik tumači Cor van der Lugt Melsert, je princ Willem Oranski, vođa nizozemskih pobunjenika i osnivač buduće nizozemske vladarske porodice.

*Willem van Oranje* je bio jedno od nekoliko projekata kojima su nizozemski sineasti pokušali napraviti prvi zvučni film u svojoj domovini. Godine 1930. je snimljen *Zeemansvrouwen*, koji je iz financijskih razloga završio kao nijemi film, a godine 1932. je snimljen Terra Nova, koja je nakon premijere povučena iz distribucije zbog svađe producenata. Tvorci Willema su se, pak, morali natjecati sa producentima filma *De Jantjes*, adaptacije popularnog kazališnog mjuzikla. Na kraju je *Willem* ipak prvi dovršen i prvi distribuiran; ponekad se to tumači političkim pritiskom, odnosno mišljenjem da je film patriotskog naboja daleko prikladniji za čast prvog nizozemskog zvučnog filma.

Godine 1984. je snimljena istoimena TV-serija gdje je naslovni lik tumačio Jerroen Krabbe.

Uloge
-----

| Glumac | Lik |
| --- | --- |
| Cor van der Lugt Melsert | Willem van Oranje |
| Willy Haak | Louise de Coligny |
| Cor Hermus | Karlo V |
| Louise Kooiman | Juliana van Stolberg |
| Cruys Voorbergh | Filips II |
| Willem Huysmans | gradonačelnik Den Briela |

Eksterni linkovi
----------------

* *Willem von Oranje* na sajtu IMDb
* Bibliografie
*Za ostale upotrebe, v. Insajder (razvrstavanje).*
***Insajder*** je srpska dokumentarna TV-serija koja se od 2004. emitira na programu TV-stanice B 92. Sastoji se od pet serijala od po nekoliko epizoda, koje su se bavile raznim društvenim problemima Srbije, obično vezanim za kriminal, nasilje i korupciju. Emisija, kao i njena autorica Brankica Stanković je primala brojne pohvale kao jedan od najboljih primjera istraživačkog novinarstva, ali i primala brojne prijetnje. One su eskalirale nakon četvrtog serijala 2009. godine posvećenog fudbalskim huliganima, poslije čega je Stanković dobila 24-satnu policijsku zaštitu. Godine 2011. se počeo emitirati peti serijal *Insajder o insajderu*.

*Insajder* će se od 2016. početi emitirati na programu N1.

Logotipi
--------

Od 2004. godine, bila su dva prilično različita logotipa emisije. Prvi logotip emisije je važio od 2004. do 2011. godine, a drugi, ujedno i današnji logotip važi od 2011. godine. Oba logotipa emisije imaju veliko slovo A koje nema horizontalnu crtu.

Eksterni linkovi
----------------

* Najava na web-stranici B92
* Arhiva svih epizoda Arhivirano 2019-07-08 na Wayback Machine-u
Ovo je članak o romanu Jamesa Clavella iz 1962. godine.  Za roma Chine Miéville iz 1998. godine, vidi King Rat (roman, Miéville).  

***King Rat*** (sh. *Kralj štakora*) je roman britanskog književnika Jamesa Clavella, originalno objavljen 1962. godine. Predstavljao je Clavellov prvi roman, a temeljio se na njegovim iskustvima u Drugom svjetskom ratu, kada je tri godine proveo kao japanski ratni zarobljenik u singapurskom zatvoru Changi. Autorov alter ego je Peter Marlowe, mladi poručnik RAF-a koji se upoznaje sa američkim kaplarom koji je stekao nadimak "Kralj" (engl. ) zato što je izgradio crnoburzijansku mrežu kojom zarobljenike opskrbljuje hranom i lijekovima nužnim za preživljavanje. Radnja detaljno prikazuje surove prilike u zatvoru, zbog kojih zarobljenici, između ostalog, hvataju štakore i drže ih u kavezima kao izvor hrane, odnosno kako se u takvim okolnostima raspala službena hijerarhija, te britanske oficire kao pravi autoritet zsmijenili nižerangirani, ali snalažljivi i beskrupulozni ljudi poput "Kralja".

Iako je Clavell već ranije imao uspjeha kao scenarist hollywoodskih filmova, tek mu je King Rat donio svjetsku slavu, postavši bestseler. Tome je djelomično pridonio i popularni film *Most na rijeci Kwai* zbog koga je kod publike još uvijek trajalo zanimanje za Drugi svjetski rat u Aziji, odnosno sudbinu savezničkih zarobljenika u japanskim logorima. *King Rat* je godine 1965. adaptiran u istoimeni film.

Clavell je godine 1981. napisao roman Noble House, u kome se kao lik pojavljuje ostarjeli Marlowe, te je zbog toga *King Rat* također postao prvi roman iz ciklusa koji će kasnije postati poznat kao *Azijska saga*.

U bivšoj Jugoslaviji, gdje je dodatno zanimanje za Clavella izazvalo prikazivanje popularne miniserije *Shogun*, također temeljene na Clavellovoj prozi, *King Rat* je godine 1986. objavljen pod naslovom ***Kralj***.
***Winter's Bone*** je američki igrani film snimljen u režiji Debre Granik i premijerno prikazan početkom 2010. godine. Po žanru je kombinacija kriminalističkog filma i drame, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana Daniela Woodrella. Radnja je smještena u zabačene predjele visoravni Ozark u središnjem dijelu SAD, gdje je stanovništvo tradicionalno neprijateljski raspoloženo prema vlasti, a zbog siromaštva prisiljeno baviti se kriminalom, uključujući proizvodnju i trgovinu metamfetaminima. Protagonistica, čiji lik tumači Jennifer Lawrence, je 17-godišnja Ree Dolly, koja je nakon nestanka oca prisiljena ne samo postati glava porodice, nego i riskirati život u potrazi za njim, s obzirom da Dollyjima prijeti deložacija zbog dugovane jamčevine ukoliko se otac ne odazove na suđenje zbog narkotika ili vlasti ne dobiju dokaz o njegovoj smrti.

*Winter's Bone* je premijerno prikazan na Filmskom festivalu u Sundanceu, gdje je impresionirao kritičare i osvojio Nagradu žirija za najbolji dramski film. Kritičari su isticali izuzetno realističan prikaz od Hollywooda posljednjih godina prilično zanemarenog miljea siromašnog ruralnog bjelačkog stanovništva, kao i krajeva koje je moderna civilizacija, čak i u 21. vijeku, uglavnom zaobišla, te gdje se pojedinci u borbi za egzistenciju moraju oslanjati prije svega na sami sebe. U tom je smislu posebno dobar dojam ostavila Jennifer Lawrence, koja je izuzetno uvjerljivo prikazala lik koji se, usprkos mladosti, pripadnosti slabijem spolu i nedostatka formalnog obrazovanja, pokazuje odlučnost i domišljatost u nastojanju da spasi svoju porodicu. Vjeruje se da je upravo taj nastup omogućio Lawrence da dobije sličnu, ali mnogo poznatiju ulogu sličnog lika Katnis Everdeen u filmskom serijalu *Igre gladi*.

U Hrvatskoj je prikazan pod naslovom ***Zimska kost***, a u Srbiji pod naslovom ***Zima do kostiju***.

Uloge
-----

* Jennifer Lawrence ... Ree Dolly
* John Hawkes ... Teardrop Dolly
* Lauren Sweetser ... Gail
* Garret Dillahunt ... Šerif Baskin
* Dale Dickey ... Merab
* Shelley Waggener ... Sonya
* Kevin Breznahan ... Little Arthur
* Ashlee Thompson ... Ashlee Dolly
* Tate Taylor ... Satterfield
* Sheryl Lee ... April
* Cody Shiloh Brown ... Floyd
* Isaiah Stone ... Sonny Dolly

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  „*Winter's Bone* (2010)". *Box Office Mojo*. Pristupljeno 25. III 2012.

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* *Winter's Bone* na sajtu IMDb
* *Winter's Bone* na Rotten Tomatoes-u ()
* *Winter's Bone* na Metacriticu
* *Winter's Bone* na AllRovi-u
* *Winter's Bone* na Box Office Mojo-u
* Interview with John Hawkes ("Teardrop") Arhivirano 2020-09-26 na Wayback Machine-u at Quietearth.us
* Interview with Jennifer Lawrence ("Ree Dolly") na YouTube
* Moon, Michael and Colin Talley. "Life in a Shatter Zone: Debra Granik's Film *Winter's Bone*." *Southern Spaces*, December 6, 2010.

| Nagrade |
| --- |
| Prethodi: ***Precious***  |  **Nagrada Velikog žirija u Sundanceu za dramski film** 2010 | Slijedi: ***Like Crazy***  |
**Itet** je bila egipatska princeza 4. dinastije. Znana je i kao **Atet**.

Biografija
----------

Itetini roditelji su nepoznati, ali se zna da je živjela na kraljevskom dvoru. Njezin naslov - "znana kralju" - označava ju kao osobu koja je bila bliska s kraljevskom obitelji.

Itet je na dvoru upoznala Nefermaata, krunskog princa, najstarijeg sina faraona Snofrua. Ona i Nefermaat su se vjenčali, pa je Itet postala princeza supruga, te je par dobio dvanaest sinova i tri kćeri. Itet je prva drevna Egipćanka za koju se zna da je rodila toliki broj djece, te je zasigurno bila vrlo snažna žena.

Grobnica
--------

Itet je pokopana sa suprugom u mastabi 16 u Meidumu. On je umro prije svog oca, a da nije, bio bi kralj, a Itet njegova kraljica. Najpoznatiji prikaz iz Nefermaatove i Itetine mastabe se zove *meidumske guske*.

U mastabi je Itet prikazana u jednostavnoj bijeloj haljini, kako sjedi na stolcu, dok je s njezine desne strane gleda mali goli dječak, njezin sin.

Izvori
------

1. ↑  „Snofru". Arhivirano iz originala na datum 2019-07-21. Pristupljeno 2011-03-27.
2. ↑  Nefermaat i Itet
3. ↑  Tko je bio Nefermaat
4. ↑  Genealogije dinastija
5. ↑  „Nefermaat, Itet i njihova djeca". Arhivirano iz originala na datum 2016-08-26. Pristupljeno 2011-03-27.
Ovo je članak o romanu Rodericka Thorpa.  Za roman Arthura Haileya, vidi Detectiv (roman).  

***The Detective*** (sh. *Detektiv*) je kriminalistički roman američkog pisca Rodericka Thorpa objavljen 1966. godine i najpoznatiji po tome što od njega korijene vuče hollywoodska filmska serija *Die Hard*.

Protagonist romana je Joe Leland, privatni detektiv koga udovica Norma MacIver unajmljuje kako bi istražio pozadinu smrti njenog muža Colina, koji je navodno izvršio samoubistvo na hipodromu. Leland tokom istrage otkriva da je sa pokojnikom bio posredno povezan na nekoliko načina - obojica su služili u istoj jedinici u Drugom svjetskom ratu; za MacIverovog psihijatra dr. Wendella Robertsa se ispostavi da je prijatelj ljubavnika Joeeve supruge Karen, a na kraju se otkrije kako je Leland, dok je bio policijski detektiv, sudjelovao u istrazi za ubistvo koje je priznao poremećeni mladić koji je nakon toga pogubljen na električnoj stolici, a čiji je pravi počinitelj MacIver.

Roman je dvije godine ekraniziran kao istoimeni igrani film u kome je naslovnu ulogu tumačio Frank Sinatra i koji je promijenio neke detalje radnje. Godine 1975. je Thorp, inspiriran filmom *Pakleni toranj*, napisao nastavak pod naslovom *Nothing Lasts Froever* čiji zaplet prikazuje kako se Leland zatekne u neboderu u trenutku kada ga zaposjednu teroristi. Film se trebao ekranizirati te je Sinatri ponuđeno da ponovi ulogu Lelanda, ali je on to odbio, tako da je scenarij prerađen tako da je protagonist postao mlađi, dobio novo ime, a film je na kraju pod naslovom *Die Hard* postao veliki akcijski hit koji će dobiti brojne nastavke.

Izvori
------

1. ↑  „*The Detective* 1st Edition". AbeBooks.com. Pristupljeno 2. II 2007.

| * p
* r
* u
*Die Hard* |
| --- |
| Filmovi | 
* *Die Hard*
* *Die Hard 2*
* *Die Hard with a Vengeance*
* *Live Free or Die Hard*
* *A Good Day to Die Hard*

 |
| Video igre | 
* *Die Hard*
* *Die Hard Arcade*
* *Die Hard Trilogy*
* *Die Hard Trilogy 2: Viva Las Vegas*
* *Die Hard: Nakatomi Plaza*
* *Die Hard: Vendetta*

 |
| Ostalo | 
* John McClane
* *The Detective*
	+ roman
	+ film
* *Nothing Lasts Forever*
* *58 Minutes*
* *Dynamite Cop*
* Val Verde
* Roderick Thorp

 |
***It's a Long Way to Tipperary*** je popularna britanska pjesma koju je godine 1911. napisao Jack Judge, a koja se nakon toga često izvodila u britanskim music hallovima. Pjesma, za koju je Judge inspiraciju pronašao irskom gradiću Tipperaryju, rodnom mjestu svojih roditelja, je godine 1914. na početku prvog svjetskog rata,kao svoju marševsku pjesmu koristili Connaught Rangers, irska pukovnija britanske vojske. Odatle se proširila u ostale jedinice i tokom rata postala jednom od najpopularnijih pjesama i svojevrsna neslužbena himna britanske vojske. Otada je mnogo puta obrađivana.

Često se koristi u dokumentarnim filmovima i TV-emisijama na temu prvog svjetskog rata, ali i u igranim filmovima kao što je *Darling Lili*. Zbog teksta, koji predstavlja nostalgično podsjećanje na autorov rodni kraj, često se koristi u pacifističkom tonu ili s dozom ironije; kao potonji primjeri se može navesti njemački film *Podmornica* u kome je pjevaju njemački podmorničari nakon što su uspjeli izbjeći britanske razarače te hladnoratovska komedija *Rusi dolaze*.

Godine 1988. je izvođena u beogradskom Sava Centru kada se slavila 70. obljetnica proboja solunskog fronta, odnosno pobjeda Srbije u prvom svjetskom ratu.

Eksterni linkovi
----------------

* Arhivirano 2007-07-06 na Wayback Machine-u Jack Judge bio
* Full lyrics and early recordings
* Kannada Version written by Kailasam
* Recording by Billy Murray and the American Quartet

***It's a Long Way to Tipperary*** na Wikimedijinoj ostavi
Ovo je članak o jugoslavenskom filmu iz 1956. godine.  Za filmsa Jean-Claude Van Dammeom, vidi The Quest.  Za film sa Antoniom Banderasom, vidi The Body (film).  

***Potraga*** je jugoslovenski film, snimljen 1956. godine u režiji Žorža Skrigina.

Kratak sadržaj
--------------

Jelena i doktor Mirković posle izvesnog vremena uviđaju da njihova veza nije bila samo puko ispunjavanje partijskog zadatka u cilju što boljeg održavanja ilegalne štamparije. Kada je Mirković otišao u partizane, jedan od ilegalaca, nije izdržao mučenje na saslušavanju u policiji i odaje mesto gde se nalazi štamparija. Jelena uspeva da se spasi i štamparija nastavlja sa radom.

Likovi
------

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Aleksandar Gavrić | Doktor |
| Miroslav Petrović | Sveta |
| Milena Šijački | Jelena |
| Vasa Pantelić | Stanko |
| Ljubiša Jovanović | Šef policije |
| Stole Aranđelović | Knežević |
| Jovan Knežević |  |
| Pavle Vuisić | Islednik |
| Marko Todorović | Žarko |
|

Eksterni linkovi
----------------

* *Potraga* na sajtu IMDb
***The Devil and Daniel Webster*** (sh. *Vrag i Daniel Webster*) je fantastično-historijska novela američkog književnika Stephena Vincenta Benéta, originalno objavljena u časopisu *The Saturday Evening Post*. Inspirirana je dijelom legendom o Faustu, a dijelom i pričom *The Devil and Tom Walker* Washingtona Irvinga. Radnja se događa u Novoj Engleskoj 1840-ih i prikazuje kako siromašni farmer Jabez Stone sklapa ugovor sa Vragom koji mu daje nekoliko godina obilate žetve u zamjenu za dušu, te kako, kada dođe trenutak da Vrag dođe po svoje, Stone odlučuje ugovor osporiti koristeći pravne usluge slavnog političara, oratora i državnika Daniela Webstera; on, koristeći svoje izuzetne talente uspije ishoditi oslobađajuću presudu, ali po cijenu sloma vlastite političke karijere i budućnosti.

Novela, koja je, slično kao i najveći dio Benétovog opusa, imala snažan patriotski naboj, a njeno objavljivanje u jeku Velike depresije i zaoštravanja političke situacije u svijetu pred Drugi svjetski rat, joj je donijelo popularnost sugerirajući da se tadašnji Amerikanci ne smiju, čak ni po cijenu najveći žrtava, lišiti svojih principa. Benét je za nju primio nagradu O. Henry.

Novela je bila ekranizirana nekoliko puta. Godine 1941. je adaptirana u istoimeni hollywoodski film sa Walterom Hustonom i Edwardom Arnoldom u naslovnim ulogama. Godine 1978. je u Kanadi poslužila kao predložak za animirani TV-film *The Devil and Daniel Mouse*, a 2007. je prikazan *Shortcut to Hapiness*, film Aleca Baldwina koji Benétov zaplet smješta u milje suvremenog američkog izdavaštva.

Vanjske veze
------------

* Electronic version of the story
* Criterion Collection essay by Tom Piazza Arhivirano 2007-09-26 na Wayback Machine-u
* *All That Money Can Buy* (a.k.a. *The Devil and Daniel Webster*, 1941) na sajtu IMDb
* *The Devil and Daniel Webster* (2004) na sajtu IMDb
***Los inocentes*** (sh. *Nevini*), također poznat i pod naslovom ***Crónica negra*** (sh. *Crna kronika*) je argentinsko-španski crno-bijeli igrani film snimljen 1963. godine u režiji Juana Antonija Bardema. Po žanru je drama, a radnja je smještena u argentinsko ljetovalište Mar del Plata. Protagonist, koga tumači Alfredo Alcón, je bankovni službenik kome je supruga zajedno sa lokalnim bogatašem poginula u prometnoj nesreći u društvu lokalnog bogataša, i koji se, nastojeći rasvijetliti okolnosti, susreće sa mladom nećakom bogataša (koju tumači Paloma Valdés) i sa njom započinje skandaloznu ljubavnu vezu.

Bardem je film namjeravao snimiti u Španiji, odnosno radnju smjestiti u baskijsko ljetovalište San Sebastian, pri čemu je radnja naglasak trebala staviti na problem religijskog konzervativizma u tadašnjem španskom društvu. Od toga je, pak, morao odustati jer ga je tadašnji Francov režim smatrao odgovornim za skandal izazvan Buñuelovom *Viridianom*. Zbog toga je odlučio radnju i produkciju preseliti u Argentinu. U Španiji je, motiviran jedino njenim privlačnim izgledom, za glavnu žensku ulogu angažirao Valdes. Prilikom početka produkcije se, pak, ispostavilo da Valdes uopće nema nikakvog glumačkog iskustva, da je maloljetna te da ju je pratila majka koja se, kao ultrakonzervativna frankistica teško mogla slagati sa komunistom Bardemom. Bardem je morao odustati od snimanja "pikantnih" scena, te veliki dio vremena na setu provesti dajući Valdes glumačke lekcije.

Usprkos svega, *Los inocentes*, premijerno prikazan na Berlinskom filmskom festivalu, je postigao uspjeh, osvojivši niz prestižnih nagrada. Na kraju je i Francov režim dozvolio da se prikazuje u Španiji.

Uloge
-----

* Alfredo Alcón (Guido Santrori)
* Paloma Valdés (Elena Ezzquellia)
* Enrique Fava (Ignazio Fuentes)
* Ignacio de Soroa
* Fernanda Mistral
* Zelmar Gueñol (Leiva Fuentes)
* Pepita Meliá
* Lía Casanova (Natalia Ezzquellia)
* Fabio Zerpa
* Eduardo Muñoz (Dionisio Ezzquellia)
* Josefa Goldar
* Luis E. Corradi
* Julián Pérez Ávila
* Ovidio Fuentes
* Juan Carlos Galván

Vanjske veze
------------

* *The Innocents* na sajtu IMDb
* *Los inocentes*, Cine Nacional.

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Juan Antonio Bardem |
| --- |
| 
* Esa pareja feliz
* Comedians
* Felices pascuas
* Muerte de un ciclista
* Calle Mayor
* Vengeance
* Sonatas
* Nothing Ever Happens
* At Five O'Clock in the Afternoon
* Los inocentes
* The Uninhibited
* El último día de la guerra
* Varietés
* La corrupción de Chris Miller
* La Isla misteriosa y el capitán Nemo
* El poder del deseo
* El puente
* Siete días de enero
* Lorca, muerte de un poeta
* El joven Picasso
* Resultado final

 |