recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***En cas de malheur*** (sh. *U slučaju nevolje*) je francusko-belgijski
televizijski film snimljen u režiji Jean-Daniela Verhaeghea i premijenro prikazan 2010. godine. Po žanru je kombinacija drame i kriminalističkog filma, a temelji se na istoimenom romanu Georgesa Simenona. Protagonist, čiji lik tumači Didier Flamand, je sredovječni advokat koji mladu i lijepu djevojku (čiji lik tumači Melanie Bernier) na sudu uspješno obrani od optužbe za pljačku. Radnja pokazuje kako sa njom poslije počinje ljubavnu vezu, koja će mu ozbiljno ugroziti brak i karijeru.

Isti je predložak bio prethodno dva puta ekraniziran na filmu - godine 1958. je pod istim naslovom sa Jeanom Gabinom i Brigitte Bardot u glavnim ulogama, te 1998. godine pod naslovom *En plein cœur* gdje su glavne uloge tumačili Gérard Lanvin i Virginie Ledoyen.

Uloge
-----

* Line Renaud : Viviane Guérand
* Mélanie Bernier : Lucie
* Didier Flamand : Marc Guérand
* Samuel Labarthe : Sam
* Marie Vincent : la bijoutière
* Agathe Natanson : Corinne
* Françoise Gillard : Noémie

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *En cas de malheur* na IMDb-u (`en`)
**Južni Mahavavi** je jedna od većih rijeka Zapadnog sliva na Madagaskaru duga 410 km.

Geografske karakteristike
-------------------------

Rijeka *Južni Mahavavi* izvire na sjevernim obroncima *Masiva Andranofotsibe*, na visini od 1000 m. Nakon izvora rijeka teče relativno pravocrtno (uz povremena skretanja, prema istoku i zapadu) prema sjeveru i Mozambičkom kanalu. Prve veće pritoke *Kiranomenu* i *Manamidonu*, koje se spuštaju sa *Masiva Famoizankova*, prima s desne strane. Pored mjesta
Kandreho, na 125 kilometara od izvora prolazi kroz kanjon sa kaskadama. Nakon tog *Južni Mahavavi* ulazi u veliku dolinu, gdje prima lijevu pritoku *Manerinerinu*, tu rijeka potpuno mijenja karakter, postaje znatno šira i ima velike meandre. Iza toga *Južni Mahavavi* prelazi preko stjenovitih platoa *Ankara* i *Kelifeli* u velikom kanjonu pored mjesta Sitampiki, na 280 kilometru od izvora. Blizu ušća prolazi pored velikih močvarnih jezera *Kinkoni* i *Katondro*, u koja se za velikog vodostaja prelijevaju vode *Južnog Mahavavija*. Rijeka uvire u Mozambički kanal kroz veliku deltu kod mjesta *Mangabe*, oko kojeg se nalaze plantaže šećerne trske. 

Ukupna duljina rijeke *Južni Mahavavi* je 410 km, a površina njena sliva zajedno sa svim 
pritokama je 16 475 km².

Povezano
--------

* Rijeke Madagaskara

Izvori
------

1. 1 2   M. Aldegheri (1972). „Rivers and streams on Madagascar". R. Battistini & G. Richard Vindard / dr. W. Junk B.V. Publishers the Hague. Pristupljeno 23.09.2011.
2. ↑  Economy of the Republic of Madagascar (pristupljeno: 28. 09. 2011

Eksterni linkovi
----------------

* Mahavavy Kinkony Wetland (Rezervat ptica jezero Kinkoni - Mahavavi), na portalu birdlife Arhivirano 2014-10-29 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Rijeke Madagaskara |
| --- |
| Sliv Masiva Ambre | Irodo • Saharenana • Besokatra |  |
| Sliv Masiva Tsaratanana | Sjeverni Mahavavi • Sumbiruno • Maevarano • Bemarivo |
| Istočni sliv | Mananara • Mangoro (Onive) • Rianila • Maningori • Mananjari |
| Zapadni sliv | Sofia (Mangarahara • Anjoboni • Bemarivo) • Mahajamba • Betsiboka (Ikopa • Mananara) • Južni Mahavavi • Manambolo • Tsiribihina (Sakeni • Mania • Mahajilo) • Mangoki (Matsiatra • Mananantanana • Zomandao) • Onilahi |
| Južni sliv | Linta • Menarandra • Mandrare |
**Komitet za ukidanje duga zemljama trećeg svijeta** (engl. The Committee for the Abolition of the Third World Debt; fran. Comité pour l'annulation de la dette du tiers monde; skrać. CADTM) je međunarodna mreža aktivista, osnovana u Belgiji 15. marta 1990-te godine, koja se zalaže za implementaciju radikalnih alternativa čija je svrha vraćanje i zadržavanje osnovnih ljudskih prava na cijelom svijetu.

Dizanje svijesti o nejednakostima između sjevera i juga Zemlje vrše kroz aktivnosti kao što su izdavanje magazina i zbirki eseja, te organizovanje seminara, predavanja, debata, radionica i međunarodnih konferencija i kampanja. Učestvuju sa istom agendom i u nacionalnim i međunarodnim inicijativama i masovnim pokretima. Aktivnosti CATDM-a podrazumjeva i lobiranje ministara, zastupnika i drugih politički aktivnih građana.

CADTM-ov pažnja je prvenstveno usmjerena ka pitanju duga zemalja trećeg svijeta i cilj je postići ukidanje vanjskog duga tih zemalja. Želi se postići ukidanje spirala sve većeg zaduživanja uspostavljanjem modela socijalno pravednog i ekološko održivog rasta. 

CADTM se zalaže za:

* uspostavljanje razvojnih fondova koji bi bili demokratski kontrolisani od strane lokalnog stanovništva i finansirani kroz ukidanje javnog vanjskog duga zemalja trećeg svijeta;
* vraćanje svih nepravedno uzetih dobara;
* oporezivanje špekulativnih finansijskih transakcija (slično prijedlogu Jamesa Tobina);
* povećanje oficijelnog budžeta pomoći bogatih zemalja na 0,7% BDP-a;
* uspostavljanje svjetskog poreza na velike dohotke;
* svjetska konverzija izdataka za vojsku i naoružanje u socijalne i kulturne izdatke;
* uspostavljanje novog međunarodnog ekonomskog i strukturalnog režima kroz ukidanje nametnutih mjera od strane MMF-a i Svjetske banke;
* radikalnu reformu rada Svjetske trgovinske organizacije, čiji rad trenutno favorizuje bogate zemlje u odnosu na siromašne;
* striktna kontrola finansijskih tržišta;
* ukidanje poreznih rajeva.

  
CADTM podržava i borbu za emancipaciju žena, pravo naroda na samoopredjeljenje, radikalne zemljišne reforme i smanjenje broja sedmičnih radnih sati.

Vanjski linkovi
---------------

Službena stranica
Karl Rove
**Karl Christian Rove** (25.12. 1950.-) je američki politički konzultant, a od 2006. godine i viši savjetnik, glavni politički strateg i zamjenik šefa osoblja Bijele kuće u administraciji predsjednika Georgea W. Busha za politiku. Za njega se često koristi nadimak "Bushov mozak". 

Rove je u prošlosti vodio izborne kampanje za Georgea W. Busha *(2000. i 2004. za američkog predsjednika; 1994. i 1998. za teksaškog guvernera)*, John Ashcrofta *(1994. za američki Senat)*, Billa Clementsa *(1986. za teksaškog guvernera)*, senatora Johna Cornyna, guvernera Ricka Perryja (1990. za mjesto teksaškog komesara za poljoprivredu) i Phila Gramma *(1982. za dom Zastupnika u Kongresu, 1984. za američki Senat)*.

Rove je među političkim protivnicima Georgea W. Busha je najomraženiji član predsjednikovog kruga, dok među Bushovim pristašama uživa reputaciju političkog genija. Rove je bio predmetom mnogih kritičkih napisa, uključujući knjigu *Bushov mozak*, koja je 2004. godine - neposredno prije izbora - postala dokumentarni film. Rovea danas mnogi povezuju s aferom Plamegate, ali je u proljeće 2006. službeno oslobođen svih optužbi.

***Karl Rove*** na Wikimedijinoj ostavi
Đorđe Obradović († 1804. u Novom selu), poznat kao ***Đorđe Ćurčija*** ili *Đorđe Ćurta*, bio je jedan od vođa u Prvom srpskom ustanku u godini 1804.

Istorijska zbivanja
-------------------

Đorđe Ćurčija je rođen u mestu Bosutu na Savi, na tadašnjem austrijskom području, a kada je bio dete porodica mu se preselila u Smederevski sandžak. Jedno vreme je bio *ćurčija* (krznar) u Krupnju, a zatim je postao *odmetnik* i *harambaša* i bio čuven u Podrinju odnosno u dolini reke Drine.

Kada je u februaru 1804. čuo za napad na dahije u Valjevu i Šumadiji, pridružio je se pobuni, ali je već u prvim danima pokazao izvesnu samovolju. U bitci kod Čokešine (april 1804) nije učestvovao zbog svađe sa Jakovom Nenadovićem, jednim od najistaknutijih vođa ustanka u zapadnoj Srbiji, ali se odmah potom borio protiv Turaka u Beogradu i pri zauzimanju Požarevca. Tu je ponovo došao u sukob sa Nenadovićem, a i sa Karađorđem, pa je se sa svojim ljudima povukao u Mačvu. Zagospodario je Jadrom, Rađevinom i skelom prema Mitrovici i odatle je na svoju ruku vodio borbu s Turcima. U to vreme njegov pisar je bio mladi Vuk Karadžić. 

Zbog svoje naravi i tu je došao u sukob sa Nikolom Grbovićem i Lukom Lazarevićem, a zbog prodora Turaka u dolinu Drine, oni su ubrzali odluku o njegovom uklanjanju. U leto 1804. iznenada je napadnut u Novom Selu kod Loznice, gde su ga ubili meštani koji su podržavali Jakova Nenadovića.

Povezano
--------

* Hajduci
**Enrique II od Kastilje** ( -, 1333. / 1334. - Burgos, 29. maj 1379.) bio je prvi monarh iz Dinastije Trastámara koji je zasjeo na tron Kraljevine Kastilje - 1369. i vladao kao kralj do svoje smrti 1379.

Enrique je sve do 1269. bio poznat pod imenom *Enrique knez od Trastámare* (dio Galicije), kasnije su ga zvali; *Enrique Bratoubojica* ali i *Onaj darežljivi* (španjolski: *El de las Mercedes*). Ostao je zapamćen kao osnivač Dinastije Trastámara koja je egzistirala do 1504.

Biografija
----------

Enrique je rođen kao vanbračni sin kralja Alfonsa XI i njegove ljubavnice Leonor Guzman.
Kao zreli čovjek se pobunio protiv svog mlađeg polubrata, legalnog prijestolonasljednika Pedra I (zvanog **Okrutni**), pa je 1366. uz pomoć Francuza provalio u Kastilju svrgnuo ga s trona, i u Burgosu se okrunio za kastilijanskog kralja.

Svrgnuti Pedro I potražio je pomoć kod Engleza, pa je uz pomoć snaga Edwarda Crnog Princa potukao Enriqua u bitci kod Nájera 3. aprila 1367. i vratio se na tron. Enrique se vratio sa jačim francuskim snagama i zarobio Pedra, kog je nakon tog ubio 23. marta 1369.

Dok su u Galiciji podržavali njegovo pravo na kastiljski tron, to nije bio slučaj u Portugalu, pa se zbog tog morao boriti protiv svojih osporavatelja. Isto tako ratovao je i sa Englezom Johnom od Genta, koji se oženio Pedrovom kćerkom Constanzom i osporavao mu pravo na krunu.

Enrique je uz pomoć svojih pristaša slomio otpor svih svojih protivnika. Svoje simpatizere nagrađivao je po uzoru na razvijeniji francuski feudalizam darivanjem nasljednih titula; knez, markiz ... uz odgovarajuće feude, pa je tako stvorio povlaštenu klasu. Upravo zbog tog su ga nazvali - El de las Mercedes (Onaj darežljivi).

Izvori
------

1. ↑  „*Enrique II de Castilla*" (španjolski). Nubeluz. Arhivirano iz originala na datum 2019-06-04. Pristupljeno 4.6. 2019.
2. 1 2 3 4 5  „*Henry II, king of Castile*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 4.6. 2019.

Vanjske veze
------------

***Enrique II od Kastilje*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Enrique II de Castilla* Arhivirano 2019-06-04 na Wayback Machine-u (`es`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Kastilje (1369. - 1379.)** | Nasljednik: |
| **Pedro I od Kastilje** | **Juan I od Kastilje** |
**Eurospy** je izraz koji se koristi za filmove špijunskog žanra proizvedene u zapadnoevropskim kinematografijama (prije svega italijanskoj i francuskoj) 1960-ih, odnosno za žanrovska ostvarenja koja je karakterizirao specifičan stil ili sadržaj zbog kojih se ponekad smatraju svojevrsnim (pod)žanrom. Poticaj za njihovo snimanje je dao enormni uspjeh *Dr. No*, prvog filma iz serije o Jamesu Bondu iz 1962. godine, te su njihovi producenti nastojali emulirati njihov uspjeh ne samo kopiranjem stila i sadržaja, nego i kroz naslove koji su, ponekad bez ikakve suptilnosti sadržavali različite varijacije riječi "James Bond" ili "007". Obično su se snimali u koprodukcijama, te su često korištene atraktivne i tada još uvijek "egzotične" lokacije na Mediteranu (što je uključivalo Libanon, Egipat ili Tunis). Osim kopiranja Bonda, kao predlošci su ponekad korištena autentična evropska književna ili strip-ostvarenja, poput francuske serije o agentu OSS 117. Žanr je vrhunac svoje popularnosti doživio sredinom 1960-ih, kada se sve češće počeo javljati u obliku parodija. Njegovu su popularnost vrlo brzo zamijenili špageti vesterni, a sam *eurospy* se ponekad smatra svojevrsnom zamjenom za početkom 1960-ih "potrošen" žanr pepluma.

Vidi još
--------

* Mockbuster
**Šarenokljuni gnjurac** (lat. *Podilymbus podiceps*) je vrsta vodenih ptica. Budući da je atitlanski gnjurac (*Podilymbus gigas*) izumrlo, to je jedini sačuvani član roda *Podilymbus*. Šarenokljuni gnjurac prvenstveno se nalazi u barama u cijeloj Americi.

Mladunac
To je mali, zdepasti gnjurac kratkoga vrata. Ima 31 – 38 cm u dužini, a s rasponom krila od 45 do 62 cm. Teži 253 – 568 grama. Uglavnom je smeđ, s tamnijom krunom. Njihova smeđa boja služi kao kamuflaža u močvarama u kojima žive. Nisu bijeli pod krilima kada lete, kao drugi gnjurci. Ne postoji spolni dimorfizam. Mladunci imaju crne i bijele pruge i izgledaju kao odrasli po zimi. 

Sličan je crnoglavom gnjurcu, iako je ta vrsta manja te ima tanji kljun.

Šarenokljuni gnjurac obitava u cijeloj Sjevernoj Americi, Srednjoj Americi i Južnoj Americi tokom cijele godine. Tokom ljetne sezone parenja, oni su najviše rasprostranjeni u središnjoj, sjevernoj i sjeveroistočnoj Kanadi. Povremeno dolaze u Evropu i na Havaje.

Izvori
------

1. ↑   Preuzeto 16. 10. 2013.
2. ↑  Muller, M. J. and R. W. Storer. Pied-billed Grebe (Podilymbus podiceps). In The Birds of North America, No. 410 (A. Poole and F. Gill, eds.). Philadelphia, PA: The Birds of North America, Inc. 1999.
3. ↑   Preuzeto 16. 10. 2013.
4. ↑   Preuzeto 16. 10. 2013.

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Šarenokljuni gnjurac** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Šarenokljuni gnjurac** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Šarenokljuni gnjurac** |
**Gerhard Rihter** (njem. *Gerhard Richter*; Dresden, 2. februar 1932) je njemački slikar i vizuelni umjetnik. Poznat je po tome što se u njekov djelu sreću figurativne fotorealistične ali i apstraktne slike. Rihter je takođe svoju kolekciju fotografija koje su služile i služe kao referenca za slike, pretvorio u poseban korpus koji je nazvao Atlas. Njegova djela su visoko cijenjena tako tako da su se neka od njih 2011. godine prodala po cijeni koju ne dostiže djelo nijednog drugog živog umjetnika.

Biografija
----------

Rihter studira na Akademiji lijepih umjetnosti u Dresdenu od 1953-1957. nakon što je radio kao slikar reklama i scenografija. Godine 1961. seli se u Diseldorf, gdje je zajedno sa Konradom Fišerom i Zigmarom Polkeom organizovao izložbu „Demonstracija jednog kapitalističkog realizma" u kojoj izlaže zajedno sa svojim kolegama. Njegovo djelo čine platna koja teže objektivnosti fotografije, međutim umjetnik ih nerijekto zamagljuje, briše špartlom ili drugim alatima tako da ostaje samo pokušaj ili privid stvarne slike. Kao razlog za zamagljivanje slika Rihter navodi da ne želi da njegove slike izgledaju suviše realistično, sa suviše detalja i sa nekim određenim stilom, već više bezlično i ujednačeno kao da ih je stvorila mašina. U opusu slika na bazi fotografije Rihter je tretirao mnogobrojne teme, pejzaže, figure, portrete, mrtve prirode, itd. S druge strane stoji njegov apstraktni opus, gdje dominira gestualnost, i gdje je svaki potez kontrolisan.

Izvori
------

1. ↑  „Art » Atlas". Gerhard Richter. Arhivirano iz originala na datum 2014-06-05. Pristupljeno 8. X 2011.
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2008-05-15. Pristupljeno 2012-08-17.
3. ↑  „Baader-Meinhof". Gerhard Richter. October 18, 1977. Arhivirano iz originala na datum 2014-07-05. Pristupljeno 8. X 2011.
4. ↑  „Eight Grey". Gerhard Richter. Arhivirano iz originala na datum 2012-02-18. Pristupljeno 8. X 2011.
5. ↑  „Citati iz Rihterovih privatnih bilješki o umjetničkim tehnikama (Zvanični sajt Gerharda Rihtera)". Arhivirano iz originala na datum 2012-09-21. Pristupljeno 2012-08-17.

Spoljašnje veze
---------------

***Gerhard Richter*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični sajt

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 98149412
* LCCN: n50044731
* ISNI: 0000 0001 0928 1759
* GND: 118600419
* SELIBR: 197525
* SUDOC: 028171705
* BNF: cb124724601 (podaci)
* BIBSYS: 6043880
* ULAN: 500003003
* MusicBrainz: dbf519bb-b073-4127-9ae3-479765676e5a
* NLA: 35451758
* NDL: 00621372
* NKC: mzk2005272915
* BNE: XX1088039
* CiNii: DA0524092X
* RKD: 66689
* CONOR.SI: 36021091
* NSK: 000121589

 |
**Kerry Ray King** je američki gitarist, najpoznatiji kao jedan od osnivača thrash metal sastava Slayer.

Biografija
----------

Rođen je u Los Angelesu u Kaliforniji. Otac mu je bio zrakoplovni inspektor, a majka zaposlenica u telefonskoj kompaniji. Kao adolescent se je preselio u Burlington, u Ontario da bi pohađao prestižnu *Nelson High School*, gdje je i diplomirao. Ženio se je dva puta, i ima jednu kćer.
Najvažniji sastavi koji su utjecali na njega su Judas Priest, Venom, Iron Maiden, Motörhead, Deep Purple i Black Sabbath.
1981. tijekom nakon audicije za bend, Jeff Hanneman je prišao Kingu i njih su dvojica počela svirati pjesme Iron Maidena i Judas Priesta. Nakon sviranja Hanneman je spomenuo da bi mogli osnovati vlastiti sastav, što je King prihvatio.

King je cijelu svoju karijeru proveo u Slayeru, uz nekoliko gostovanja u drugim bendovima.


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 87448840
* LCCN: no2012089550
* ISNI: 0000 0000 7826 6993
* SUDOC: 256779031
* BNF: cb17860439w (podaci)
* BIBSYS: 5101437
* MusicBrainz: 6545b2a5-bbdd-408d-9169-3d7aeade8093
* NKC: js20050725008
* BNE: XX1707290

 |
Karl Lachmann.
**Karl Konrad Friedrich Wilhelm Lachmann** (fonetski: Karl Lahman; 4. mart 1793 - 13 mart 1851) je bio nemački filolog i kritičar.

U biblijskoj znanosti Lahman je poznat po tome što je 1831. prvi načinio prvu kritičku verziju grčkog teksta Novog zaveta, koja nije bila zasnovana na *Textus Receptus*-u Erazma Roterdamskog. Posle više od 300 godina, svetu je najzad dato izdanje Novog zaveta na grčkom zasnovano isključivo na rukopisima iz antike.

On je takođe veoma bitan za razvoje tekstologije, jer je (g. 1842) ustanovio čuvenu metodu za klasifikaciju rukopisa na temelju uspoređivanja sadržaja teksta, koja polazi od traženja tzv. »zajedničke pogreške« u kodeksima; naime, istoj familiji pripadaju kodeksi koji sadrže istu značajnu pogrešku.

Povezano
--------

* Tekstualna kritika
* Biblijska kritika
* Biblijski rukopisi

Izvori
------

1. 1 2  Bart Ehrman - Isus to nije rekao (scribd)
2. ↑  Tomislav J. Šagi-Bunić - Povijest kršćanske literature (svezak I) (scribd)

***Karl Lachmann*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 64025742
* LCCN: n88618974
* ISNI: 0000 0001 0908 6478
* GND: 118568558
* SELIBR: 371431
* SUDOC: 032274475
* BNF: cb120550251 (podaci)
* BIBSYS: 90084107
* NLA: 35906497
* NKC: jn20010525160
* BNE: XX1335418
* CiNii: DA02706837
* CONOR.SI: 50795107
* NSK: 000133747

 |
**Galerija Krsto Hegedušić** je galerija u Petrinji.

Ime nosi na hrvatskog umjetnika i pedagoga Krstu Hegedušića.

Nalazi se u petrinjskom parku u preuređenoj zgradi koja je nekad bila vatrogasni dom.

Povijest
--------

Utemeljena je 1987. godine. Danas djeluje kao dio Pučkog otvorenog učilišta Hrvatski dom Petrinja.
Izvorno je trebala biti mjestom gdje će se javnosti prikazivati Hegedušićevi radovi te djela još nekih mladih umjetnika koji su bili u njegovoj majstorskoj radionici pri ALU u Zagrebu. Prvotni postav galerije bila su Hegedušićeva djela i djela tih umjetnika koja su darovali galeriji.

Za vrijeme velikosrpske agresije na Hrvatsku, Petrinja se našla na području pod nadzorom pobunjenih Srba. Zgrada u kojoj se nalazila pretrpila je manje oštećenja, no djela izložena u njoj su nestala, a ono što je ostalo je oštećeno.

Na ministrovu inicijativu 1996. obnavlja se fundus galerije djelima uglednih zagrebačkih umjetnika. Prikupili su 37 djela te ih darovali galeriji. Iste godine zaživjele su izložbe. Broj izložaka je do danas (ožujak 2012.) došao do 230. Čine ih crteži, fotografije, grafike, keramike, kipovi, lončarija i slike. Galerija ima i malu knjižnicu kataloga, monografija i knjiga na temu likovne umjetnosti.

Izvori
------

* Zvonimir Martinović: Likovnost. Hegedušićev umjetnički laboratorij, Hrvatsko slovo, 2. ožujka 2012. str. 18.
**Čekrk** ili **kolotur** (također i **kolotur**, **vitao**, **vitlo**; ako služi samo za skretanje smjera užeta naziva se i **užnicom**), spada u jednostavne naprave i poznata je od davnina, osobito u pomorstvu. Služi za skretanje smjera sile ili za podizanje ili povlačenje velikih tereta malom silom. Izum višestruke koloture utjecao je na razvoj brodarstva u prošlosti, što je dovelo do porasta trgovine. Razmjena među gradovima je naglo porasla, pošto su troškovi transporta naglo pali.

Fiksna kolotura za promjenu smjera sile
* svako uže nosi polovicu teretasvako uže nosi polovicu tereta
* isto, sa užnicom za skretanje smjera sileisto, sa užnicom za skretanje smjera sile

Zanemarimo li trenje u ležištima, sila F u oba kraka užeta koje je omotano oko koloture, jednaka je. Ta se okolnost koristi za skretanje smjera sile. No vezivanjem jednog kraja užeta za čvrsti oslonac, i zavješenjem tereta na jaram u kome je uležištena osovina koloture, odnos sila se mijenja. Zbroj sila u oba užeta 2 x F jednak je težini tereta W, tj. možemo pisati:

2 F = W a iz tog izraza dijeljenjem sa dva dobivamo:

F = W/2, odnosno sila na užetu je upola manja od težine zavješenog tereta. I ovdje možemo uključiti koloturu za promjenu smjera sile, tako da se primjerice dizanje tereta može obaviti s poda.

sustav kolotura s četiri noseća užeta i koloturom za skretanje smjera sile
Isto sa smještajem svih fiksnih i svih pomičnih kolotura na po jednu osovinu
Ovjes suvremenog alata za manipulaciju kontejnera. Osobitim sustavom vođenja užadi spječava se ljuljanje tereta.
Primjenom većeg broja kolotura, faktor umanjenja vučne sile u odnosu na težinu tereta može se dalje povećavati. Može se pokazati, da je taj faktor jednak broju užadi na kojima donji sklop kolotura s teretom visi. 

U našem primjeru teret visi na 4 užeta, pa će sila za njegovo dizanje biti 4 puta manja od težine tereta. No, zato će brzina podizanja tereta biti četiri puta manja od brzine potezanja užeta.

Uređaj se može pojednostaviti, ako sve čvrste koloture nataknemo na jednu fiksnu osovinu, a sve pomične koloture na drugu. Takav sklop kolotura (naziva se i koloturnik) prikazan je desno. 

Stariju, dijelom drvenu izvedbu pomičnog sklopa koloturnika obilato korištenu na jedrenjacima prikazuje desna slika. Lijeva slika prikazuje ovjes suvremenog alata (spredera) za manipulaciju kontejnera. Kombiniranjem vitla i koloturnika, omogućeno je dizanje tereta velikih težina suvremenim dizalicama.

Stara izvedba brodskog koloturnika

Povezano
--------

* Osovina
* Klin
* Koloturnik
* Kosina
* Vijak
* Poluga
* Stroj
**Etnografski muzej Rupe** je muzej u Dubrovniku smješten u ulici *Od Rupa 3*, na mjestu stare gradske žitnice.

Žitnica je bila zgrada iz 1590. godine. Nalazila se je na otočiću Lave koji je u najstarijem dijelu grada. Zgradu je dala sagraditi dubrovačka vlada. Namjena zgrade je bila čuvati gradske pričuve žita. Žito se je stavljalo u 15 velikih bunara-spremnika koji su bili uklesani u kamenu u prizemlju. 

Zgrada je obnovljena i napravljeni su neki zahvati u odnosu na prvotno zdanje. Prizemlje je ostavljeno u izvornom izgledu. Otvorena su tri bunara-rupe koje se je ogradilo ogradom radi arhitektonskog naglaska. 

Stalni postav muzej čini izlošci tradicijske kulture dubrovačkog kraja. Na prvom su katu gospodarska i materijalna kultura. Na drugom su katu izlošci duhovne kulture: narodne nošnje, tekstil, folklor, čipke te izlošci koji pokazuju običaje.

Preuređenje žitnice u muzej trajalo je od prosinca 1987. do listopada 1989. godine. Vrijednost radova iznosila je 1,694.469,28 USD. Muzej se prostire na površini od 1263 m².

Izvori
------

* www.zod.hr[*mrtav link*], "Muzej Rupe", pristupljeno 8. srpnja 2013.



| * p
* r
* u
Dubrovački muzeji |
| --- |
| Akvarij i Institut za more i priobalje • Arheološki muzej • Dom Marina Držića • Etnografski muzej • Kulturno-povijesni muzej • Memorijalna kuća Ronalda Browna • Muzej Dominikanskog samostana • Muzej Domovinskog rata • Muzej Franjevačkog samostana • Muzej samostana Sigurata • Muzej Sinagoge • Muzej suvremene povijesti • Pomorski muzej • Prirodoslovni muzej • Riznica dubrovačke Katedrale • Spomen soba • Visia Dubrovnik 5D Theatrum |  |
„Noćno putovanje" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Noćno putovanje (razvrstavanje).
 Perzijska minijatura iz 16. stoljeće pokazuje Muhammedov put na nebo u noći miradža, lice nije nacrtano jer je to praksa u islamskoj umjetnosti
Hram u Jerusalimu do kojega je došao Muhammed u prvom dijelu putovanja
U Islamskoj tradiciji, **Isra i Miradž** (arapskiالإسراء والمعرا), su dva dijela putovanja koje je Muhammed imao u jednoj noći, oko 621 god. Mnogi islamski učenjaci smatraju da se to putovanje dogodilo fizički, dakle i dušom i tijelom, dok drugi smatraju da se desio samo kao duhovno putovanje (astralno). Ukratko je to putovanje opisano u Kur’anu u suri koja nosi naziv Al-Isra (noćno putovanje), (Kur'an Sura Al-Isr'a, a dosta više detalja je navedeno u hadisima.

Isra
----

U hadisima se prenosi da je Muhammed. odmarao u blizini Kabe u Meki, kada mu je došao melek Džibril (Gabriel) i doveo mu krilatu životinju Buraka. Burak je tada odveo na svojim leđima Muhammeda do "Hrama dalekog" (\*). Lokacija ovog Hrama nije navedena u Kur’anu, ali po Hadisima, to je Mesdžid-al-Aqsa u Jerusalimu. Tu je Muhammed predvodio molitvu svim prijašnjim Poslanicima (isra) a zatim uzjahao Buraka ponovo.

Miradž
------

U drugom dijelu putovanja Muhammed je odveden na putovanje kroz sedam nebesa. Na svakom od njih je pričao i susreo se sa nekim od prijašnjih poslanika kao što su: Ibrahim (Abraham), Musa (Mojsije) i Isa (Isus), a zatim ga je Džibril odveo do božijeg prijestolja (Arš) gdje se Muhammed susreo sa Allahom.

Nakon što se Muhammed vratio u Meku i ispričao svoj doživljaj, većina stanovnika Meke mu nije vjerovala, čak i njegovi dotadašnji sljedbenici su se pokolebali i izrazili sumnju. Tada je Ebu Bekr, Muhammedov prijatelj rekao:"Čudite se da je Muhammed u jednoj noći otputovao do Mesdžid-Al-Aksa i nazad? Pa ja sam mu povjerovao i više od toga a to je da prima Objavu sa nebesa."

Detaljniji opis putovanja iz hadisa
-----------------------------------

Lejletul-Miradž
---------------

Događaj Isre i Miradža se obilježava širom svijeta pa i u Bosni i Hercegovini svake godine i ta manifestacija se naziva "Lejletul-Miradž".

Izvori
------

* "Muhamed" -Mustafa Mahmud
* "Zapečaćeni dženetski napitak" -Safijurahman Elmubarekfuri

Eksterni linkovi
----------------

* Članak o Isra i Miradž[*mrtav link*]
**Vincent Eugene Craddock** (11. februar 1935 – 12. oktobar 1971), poznat kao **Gene Vincent**, bio je američki muzičar koji se smatra jednim od pionira rock and rolla i rockabillyja. Najpoznatiji je kao autor i izvođač pjesme "Be-Bop-A-Lula", s kojom je 1956. postigao veliki hit. 

Odrastao je u porodici pomoraca i, usprkos ljubavi prema muzici, nastojao ostvariti pomorsku karijeru. Zbog toga je napustio školu kako bi se priključio ratnoj mornarici, u kojoj je služio za vrijeme Korejskog rata (mada ne direktno u borbenim akcijama). Prilikom povratka u domovinu je kupio motocikl, sa kojim je doživio prometnu nesreću 1955. poslije koje je otpušten iz mornarice. Nakon toga se posvetio muzičkoj karijeri i sa svojim bendom Blue Caps snimio pjesmu koja je bila veliki hit. Meteorski uspon na mjesto rane rock-zvijezde su zaustavili problemi oko poreza, zbog kojih je nekoliko godina živio i nastupao u Evropi. Kada se 1960-ih vratio u SAD, pokušaji da ponovno dođe na top-liste kao folk i country pjevač nisu uspjeli. Godine je iznenada umro kada mu je pukao čir na želucu.

Izvori
------

Eksterni linkovi
----------------

* Official Gene Vincent website Arhivirano 2021-02-10 na Wayback Machine-u from Rockabilly Hall of Fame.
* Derek Henderson's Gene Vincent website Arhivirano 2012-03-24 na Wayback Machine-u
* Gene Vincent Fan club & website Arhivirano 2012-03-20 na Wayback Machine-u
range 45°18′54.33″N 11°41′57.57″E﻿ / ﻿45.3150917°N 11.6993250°E﻿ / 45.3150917; 11.6993250

| Euganejska brda |
| --- |
| Dio |
| Panorama masivaPanorama masivaPanorama masiva |
| Dužina masiva: | 20 km |
| Širina masiva: | 10 km |
| Površina masiva: | 187 km² km² |
| Najviši vrh: | Planina Venda (601 m) |
| Zaštićene oblasti: | Parco regionale dei Colli Euganei |
| Država: |  ItalijaVeneto |

**Euganejska brda** (talijanski: Colli Euganei) je niz vulkanskih brda, mali izolirani planinski masiv u Venetu u Provinciji Padova.

Karakteristike
--------------

Euganejska brda se uzdižu jugozapadno od Padove, između rijeke Bacchiglione na sjeveru do kanala Battaglia na istoku i rijeke Frassine na jugu.

Prostiru se na površini od 350 km², nastala su krajem eocena, sastoje se niza nepravilanih, zaobljenih konusnih brda, formiranih uglavnom od trahitnih i doleritnih stijena.
Prosječno su visoka 200 - 400 metara, a najviša planina je Venda 603 metara.

Euganska brda imaju brojne termalne i mineralne izvore.
Plodno vulkansko tlo pogoduje rastu bujne vegetacije (šume kestena, hrasta i brijesta) i poljoprivredi (žitarice, vinova loza, maslina, voće). 
Vrlo je razvijen turizam zbog brojnih i poznatih spa centara; Abano Terme, Montegrotto Terme, Battaglia Terme. 

Ostali veći urbani centri su Este, Monselice i Arquà Petrarca.

Dio brda površine 18.694 hektara proglašen je 1989. Parkom prirode (*Parco regionale dei Colli Euganei*)

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Eugànei, Còlli-*" (talijanski). Sapere. Pristupljeno 8.3.2022.
2. ↑  „*Il Parco*" (talijanski). Parco Regionale dei Colli Euganei. Pristupljeno 8.3.2022.

Vanjske veze
------------

***Euganejska brda*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Eugànei, Còlli-* (`it`)
**Etnarh** (grčki: ) riječ je koja u najširem smislu označava poglavara odnosno političkog vođu nekog naroda, nacije ili etničke grupe, najčešće u okviru neke šire višeetničke političke strukture, odnosno države. Naziv dolazi od grčkih riječi ἔθνος (*etnos*, "pleme/nacija") i ἄρχων (*arhont*, "vođa/vladar").

Vjeruje se kako se prvi put ta riječ koristila u helenističkim državama Bliskog Istoka kako bi označavala vazalne negrčke, tj. "barbarske" vladare, kojima helenistička vlast nije htjela priznati kraljevsku i drugu čast rezerviranu za Grke. Tu su riječ preuzeli i Rimljani pa se koristila za svjetovne vladare Judeje pod rimskom vlašću.

U Bizantu se počela koristiti za "barbarske" vladare izvan granica Carstva, a među kršćanima za poganske bogove. Oko 11. vijeka se, pak, riječ *etnarh* koristila za komandante stranih najamničkih kontingenata.

U Otomanskom Carstvu etnarh je bio jedan od naziva za poglavare mileta - od sultana priznatih vjerskih zajednica.

U suvremenoj Grčkoj riječ *etnarh* se koristi za velike grčke državnike, odnosno očeve domovine, kao što su Elefterios Venizelos i Arhiepiskop Makarios.

Izvori
------

Izvori
------

* *Flavius Josephus*
* Kazhdan, Alexander, ur. (1991), *Oxford Dictionary of Byzantium*, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-504652-6
Géza Alföldy (2001).
**Geza Alfeldi** (mađ. *Géza Alföldy*; 7. juna 1935, Budimpešta - 6. novembra 2011, Atina) je bio mađarsko-nemački istoričar starog veka.

Život
-----

Od 1953. do 1958. studirao je na Univerzitetu u Budimpešti, gde je bio neposredni svedok Mađarske revolucije. Od 1957. do 1960. bio je saradnik Gradskog muzeja u Budimpešti. U međuvremenu je odbranio doktorat (1959). Od 1960. do 1965. bio je asistent na Institutu za istoriju starog veka pri Univerzitetu u Budimpešti. Godine 1965. emigrirao je u Saveznu Republiku Nemačku. Od 1965. do 1968. bio je saradnik Rajnskog zemaljskog muzeja u Bonu. Godine 1966. habilitirao je na Univerzitetu u Bonu, gde od 1968. do 1970. bio docent, a na kraju vanredni profesor. Iste godine je postao redovni profesor istorije starog veka na Univerzitetu u Bohumu. Od 1975. do svog emeritiranja (penzionisanja) 2002. bio je profesor istorije starog veka na Univerzitetu u Hajdelbergu. Nakon povratka u profesuru 2004. predavao je do 2005. kao profesor na zameni. Godine 2003. kao konsultant za istoriju sudelovao je u snimanju filma „Avgust. Prvi rimski car" (engl. ) sa Piterom O'Tulom u glavnoj ulozi.

Prilikom posete Atinskom akropolju podlegao je srčanom udaru 6. novembra 2011, svega nekoliko nedelja nakon izlaska iz štampe izmenjenog i proširenog izdanja njegove „Rimske socijalne istorije" (nem. *Römischen Sozialgeschichte*). Bio je na putu za Krf, gde je trebalo da mu se 9. novembra 2011. dodeli počasna doktorska titula na tamošnjem univerzitetu.

Odlikovanja
-----------

### Počasni doktorati

* 1988: Autonomni univerzitet u Barseloni
* 1992: Univerzitet u Pečuju
* 1992: Univerzitet „Lorand-Etveš" u Budimpešti, počasni doktor i profesor (lat. *doctor et professor honoris causa*)
* 1996: Univerzitet u Lionu 3
* 2002: Univerzitet u Bolonji
* 2004: Univerzitet „Babeš-Boljai" u Klužu
* 2005: Univerzitet u Debrecinu
* 2011: Univerzitet u Beču
* 2011: Jonski univerzitet na Krfu
**Vransko jezero** s površinom od 30,16 km² najveće je prirodno jezero u Republici Hrvatskoj. Dugo je 13,6 km a široko od 1,4 do 3,5 km. Površina mu je iznad a dno ispod morske razine. Največa dubina iznosi 3,9 m. Jezero je kanalom Prosika, prokopanim 1770 g. a proširenim 1953. g. dužine 850 m i širine dna 8,0 m povezano s morem.

Park orirode
------------

Kao jedno od rijetkih gotovo netaknutih prirodnih staništa ptica vodarica, sa izvorima pitke vode te područje posebne specifičnosti i bioraznolikosti, 21.07.1999. g. Vransko jezero sa okolnim područjem proglašeno je Parkom prirode. Granice Parka smještene su između Pirovca i Pakoštana. Park je velik 57 km2, a najveći dio 30,2 km2 odnosi se na Vransko jezero položeno u pravcu sjeverozapad - jugoistok i pružajući se paralelno s morskom obalom od koje je mjestimično udaljen na manje od kilometra.

Ramsarsko područje
------------------

Jeezero je smješteno u plitkom kraškom koritu i odvojen od mora uskim krškim grebenom. Značajne sezonske varijacije vodostaja i saliniteta, zbog prodora morske vode kroz propusni krš, stvorile su uslove za razvoj vrlo specifičnih staništa. Najplići sjeverozapadni dio lokaliteta ima tršćake, poplavne ravnice i sezonski poplavljene oranice; brežuljci uz istočnu obalu prekriveni su tipičnim mediteranskim šikarom, dok je donja zapadna obala više kamenita.

Neka od tih područja uključena su u popis zaštićenih staništa EU Natura 2000. Lokalitet je gniježđenje, zimovanje i odmorište za mnoge ugrožene vodene ptice kao što su obična pohara, pjegavi grč i baillonov grč. Mjesto također pruža stanište kritično ugroženoj evropskoj jegulji. Jegulja, koja je uz riječnu babicu jedina autohtona riblja vrsta jezera, strogo je zaštićena na području Parka prirode Vransko jezero. Ova je životinja pravi prirodni fenomen. Mrijesti se u dalekom Sargaškom ili Sjevernoatlanskom sargaškom moru. Mlade i male jegulje s tih mjesta putuju potom toplom Golfskom strujom prema Jadranskom moru i stižu i do Vranskog jezera. Spolno zrele vraćaju se opet u sjeverne vode gdje i ugibaju nakon mriještenja. 

Tokom kišne sezone močvarna područja reguliraju poplave, dok tršćaci pročišćavaju vode od gnojiva koje se melioracijskim kanalima unose u jezero, ugrožavajući njegovu eutrofikaciju.

Značajne prijetnje lokalitetu, poput spaljivanja trske, ilegalnog ribolova i lova, značajno su ublažene od uspostave zaštićenog područja i nastavljaju se rješavati kroz lokalnu edukaciju i provedbu plana upravljanja.

V. također
----------

* Vransko jezero (Cres)

Vanjski link
------------

* jezero.hr Vransko jezero[*mrtav link*]


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
***Vrućina*** (ruski: , ispisan kao "ЖАRА") je ruska filmska komedija snimljena 2006. godine u režiji Reze Giginešvilija. Predstavlja svojevrsni remake popularnog sovjetskog filma *Šetam po Moskvi* iz 1963. godine. Radnja se događa u suvremenoj Moskvi tokom nekoliko vrućih ljetnih dana, a protagonist, koga tumači Aleksej Čadov, je mladić koji se vraća u Moskvu nakon trogodišnjeg služenja vojnog roka u Crnomorskoj floti te zajedno sa nekoliko prijatelja upada u niz peripetija.

Film je producirao Fjodor Bondarčuk koji je inzistirao da mlade protagoniste, koji pripadaju različitim društvenim slojevima i etničkim grupama, tumače isti glumci kao u njegovom ranijem i mnogo poznatijem ratnom filmu *Deveta četa*. Film je bio jedan od najskupljih u historiji post-komunističke Rusije, iako je samo manji dio budžeta otišao na snimanje; tri puta je veći iznos potrošen na marketing. Kritike su bile porazne, ali je *Žara* svejedno postigla komercijalni uspjeh.

Čadov i litvanska glumica Agnija Ditkovskite, koja tumači djevojku koju upozna tokom radnje, su na setu započeli ljubavnu vezu koja je kasnije okrunjena brakom.

Napomene
--------

Izvori
------

1. 1 2  „Gross revenue: *Heat*". KinoPoisk. Pristupljeno 12. III 2009.
2. ↑  „Interview with Rezo Gigineishvili" (ruski). *Time Out Moscow* **№ 51**. 25–31. XII 2006.
3. ↑  Zamjena ćirilićnog slova Р u latinično R je namjerno napravljena u reklamne svrhe, a što je potvrdio Rezo Gigineišili.

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt (`ru`)
* *Heat* na IMDb-u (`en`)
**Shavarsh "Shavo" Odadjian** (armenski: Շավո Օդադջյան; Erevan, 22. travnja 1974.) basist je alternativnog metal sastava System of a Down, te sastava Achozen.

Životopis
---------

### Život prije glazbene karijere

Shavo Odadjian rođen je u Erevanu u Armeniji, gdje je proživio malen dio djetinstva. Kasnije se preselio u Italiju na kraće vrijeme, a zatim u današnje prebivalište - Los Angeles (Kalifornija). U mladosti, vrijeme je provodio skejtajući (što i danas voli raditi) te slušajući punk, rock i heavy metal glazbu. Između ostalih, kao bendove koji su imali najveći utjecaj na njegov glazbeni razvoj i ukus, izdvojio je The Punk Angle, Bad Brains, Dead Kennedys, Kiss i Black Sabbath. 

Odadjiana je uglavnom odgojila njegova baka, nakon čije se smrti, kako kaže, prestao svakodnevno moliti i počeo gubiti vjeru. Pohađao je armensku srednju školu u Los Angelesu, koju su također pohađali Serj Tankian i Daron Malakian. 

### Karijera

Osim što je radio u banci, bio je i menadžer benda Soil za kojeg je i svirao gitaru, a kasnije je postao stalan basist sastava, koji se preimenovao u System Of A Down. 

No, prije nego što je upoznao današnje kolege iz Systema, pojavio se na MTV-ju, i to u videu za AC/DC-jevu pjesmu "Big Gun" zajedno s današnjim kalifornijskim guvernerom Arnoldom Schwarzeneggerom. To je bilo 1993. godine, kad je Shavo imao 18 godina. Shavo je i popularni DJ u L.A.-u i okolici, te je sudjelovao na događajima poput *Rock/Dj Explosiona* 2.3.2001. i The Roxyja u Hollywoodu. Kao DJ, Shavarsh ima i svoj prepoznazljiv nadimak - DJ Tactic. Također, sa Serjom surađuje na projektu *SerArt*, u koji je uključen i multiinstrumentalni glazbenik, Armenac Arto Tuncboyaciyan. Sebe smatra vrlo vizualnom osobom. Naime, režirao je neke video-spotove za SOAD ("Aerials", "Toxicity", "Question!" i "Hypnotize") i za sastav Taproot. Surađuje s ekipom iz Wu-Tang Clana (System je s njima napravio demo pjesmu Shame). 

Također je bio i izvršni producent sastava Abloom, projekta članova sastava Onesidezero, Snot i Soulfly. Sa glazbenikom RZA iz Wu-Tang Clana je osnovao sastav Achozen, s kojim trenutačno snima prvi studijski album koji bi trebao biti objavljen u jesene 2009. godine.

Shavo ima i nešto filmskog iskustva. 2001. godine se pojavio u filmu *Zoolander* kao jedan od Hanselovih prijatelja. Njegov omiljeni glumac je Christopher Walken, a izjavio je da je fasciniran okultizmom.

Osim što u Systemu svira bas, okušao se i kao vokal u nekim pjesmama, poput primjerice, Bounce. Publika ga naprosto obožava. Ima zanimljive i čudne pokrete, hod, geste rukama i izraze lica, što se najbolje može primijetiti u spotu za pjesmu Hypnotize. 

Nije oženjen, kao ni ostale kolege iz benda. Teški je pušač i često puši i na pozornici. Njegovi zaštitni znakovi su jedinstvena brada, nokti lakirani u crno, visina (182 cm), ćelava glava i narukvice.

Vanjeke poveznice
-----------------

***System of a Down*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena SOAD stranica
* Hrvatska SOAD stranica Arhivirano 2009-07-13 na Wayback Machine-u
* Ursession projekt
Koordinate: 49° 56' 22" sgš, 14° 11' 18" igd

**Karlštejn** (češ. *Karlštejn*) je gotički zamak koji je sagradio Karlo IV u 14. veku. Zamak je služio za čuvanje krune, relikvija i drugih vrednosti vladarske porodice. Nalazi se na 20 km jugozapadno od Praga, u gradiću Karlštejn i jedan je od najpoznatijih i najposećenijih zamkova u Češkoj.

### Istorija

Zamak je izgrađen 1348. a Karlo IV je lično nadgledao konstrukcione radove i dekoraciju unutrašnjosti. Radovi su završeni nekih 20 godina kasnije kad je riznica, Kapela Svetog Krsta koja je smeštena u Velikoj kuli, osvećena 1365. godine. Za vreme Husitskih ratova Češka kruna je prenešena u zamak gde je čuvana skoro dva veka.

Zamak je imao nekoliko rekonstrukcija: u kasnom Gotičkom stilu posle 1480, u Renesansnom stilu u zadnjoj četvrtini 16. beka i rekonstrukciju u neo-Gotičkom stilu između 1887. i 1889. koja je zamku dala današnji izgled.

### Izgled

Papa Gregor I, Kapela Svetog Krsta
Zasebne zgrade zamka su postavljene na različitim visinama ističući svoju važnost. Na vrhu brda dominira 60 m visoko odvojeno utvrđenje Velika kula izgrađeno na masivnim zidovima u kojoj je smeštena kapela Svetog Krsta. Odatle se može sići u Marijaninu kulu, petospratnu Cardku palatu i doći do Izvorne kule i Burgravove palate smeštene na najnižem nivou.

### Turističke atrakcije

Potpuno je unikatna originalna dekoracija zidnim slikama koja datira iz 14. veka, kolekcija od 129 slika na drvenim pločicama iz Kapele Svetog Krsta, najveća galerija portreta Čeških vladara u zemlji, izložena kopija krune Sv. Vaclava, krunidbene krune Čeških kraljeva.

***Karlštejn*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 293561668
* GND: 4134125-9
* NKC: ko2002101809

 |
**Žak Konfino** (Leskovac, Srbija, 1892 - 1975.), jugoslovenski pisac i lekar, objavio je desetak knjiga pripovedaka i romana. Medicinu je studirao najpre u Beču (1910 - 1914.), a završio je u Bernu (1916 - 1918.). Njegovi preci proterani su iz Španije u XV veku i živeli su kao sefardski Jevreji u Carigradu i Solunu, da bi se krajem 18. i početkom 19. veka doselili u Leskovac. Još u vreme prvog svetskog rata Žak Konfino se vratio u Srbiju i kao lekarski pomoćnik služio je u Valjevu i Leskovcu, zatim je sa srpskom vojskom dospeo u Albaniju.

U rodnom gradu Leskovcu radio je kao lekar od 1920. do 1936. godine, kada je prešao u Beograd i otvorio privatnu ordinaciju, kao stručnjak za lečenje astme i rentgenologiju. Zahvaljujući Konfinu ,Leskovac je dobio prvi rentgen aparat još 1924 godine. Drugi svetski rat proveo je u zarobljeničkim logorima u Italiji, a posle oslobođenja Beograda radio je kao lekar Glavne vojne bolnice.

Pisao je priče, humoreske, putopise, članke, i objavljivao ih najpre u "Leskovačkom glasniku", a potom u "Jevrejskom životu", "Južnom pogledu", "Politici", "Srpskom književnom glasniku", "NIN"-u, "Medicinskom glasniku", "Ježu" i drugde. Knjige su mu prevođene na albanski, češki, engleski, mađarski, nemački, poljski, portugalski, slovački, turski. 
Prevodio je s nemačkog i italijanskog, a služio se takođe francuskim i portugalskim.

Žak Konfino se prvi put javio u književnosti tek u svojim četrdesetim godinama, i to humorističkim pričama.

Bibliografija
-------------

**Pripovetke i humoreske**

* Moji opštinari, Beograd, 1934, »Geca Kon«

* Lica i naličja, Beograd, 1936, »Geca Kon«

* Humoreske, Beograd, 1941, »Geca Kon«

* Rotarijanci, Beograd, 1953, »Jež«

* Lekareve priče, Beograd, 1953, »Narodna knjiga«

* Nove humoreske, Beograd, 1960, »Minerva«

**Romani**

* Moj Jocko, Beograd, 1937, »Geca Kon«

* Moje jedinče, Beograd, 1952, »Prosveta«

* 100 godina — 90 groša, Beograd, 1952, »Novo pokolenje«

* Jesi li ti razapeo Hrista?, Beograd, 1968, »Jež«

**Drame**

* Plagijat

* Siroto moje pametno dete

* Zaklinjem se

* U sredu se registrujem

* Krv nije voda (takođe i pod naslovom Eksperiment)

* Štrajk u zarobljeničkoj bolnici (takođe i pod naslovom Repatrirci)

**Popularna medicina**

* Požuri doktore! Priručnik za lekare i medicinare, a, vala, i za bolesne i zdrave

Izvori
------

Spoljašne veze
--------------

* Žak Konfino na IMDb-u (`en`)
Landsknehti na crtežu iz 1530. godine.
**Landsknehti** (jedinina: landsknecht, njemački: ) su bili najamni vojnici porijeklom iz današnje Njemačke, odnosno zemalja tadašnjeg Svetog Rimskog Carstva koji su se kao pješaci borili na evropskim bojištima od kraja 15. do polovice 17. vijeka. 

Prvi put se u historijskim izvorima spominju 1470. godine kao dio vojske burgudnskog vojvode Charlesa Neustrašivog u Burgundskim ratovima, mada se vjeruje da su nastali nakon što je Charlesovu najamničku vojsku pobijedila švicarska milicijska vojska koristeći pješadijsku taktiku temeljenu na korištenju dugih kopalja i čvrstih formacija, a koja se pokazala efikasnom protiv dotada na bojištima dominantne oklopne viteške konjice. Habsburški vojvoda Maksimilijan I je, time duboko impresioniran, odlučio formirati vlastitu profesionalnu vojsku koja bi se koristila sličnu taktiku, i ona je prvi put imala uspjeh, iskazavši se u pobjedi nad Francuzima u bitci kod Guinegatea 1479. godine. Landsknechte su nakon toga osim Habsburga počeli koristiti i drugi vladari i države, te su sa vremenom postali najčešće korišteni od svih najmanika u Evropi, te igrali važnu ulogu u Italijanskim ratovima, kao i gušenju velikog seljačkog ustanka u Njemačkoj. Landsknechtska taktika se temeljila na korištenju kopalja i [[helebarda|helebardi]g, a sa vremenom se, iako u manjoj mjeri, počelo koristiti i vatreno oružje poput arkebuza. Iako su bili najrasprostranjeniji vojnici, općenito su se smatrali inferiorni španskoj pješadiji organiziranoj po *tercio* sistemu, a koja je, iako malobrojnija, također uživala bolju reputaciju zbog čvršće discipline. To je došlo do izražaja i u Tridesetogodišnjem ratu, tokom koga su landsknechti pokazali svoju inferiornost i prema prvim modernim stajaćim vojskama koje su bili angažirali tadašnji vladari.

Vanjske veze
------------

***Landsknehti*** na Wikimedijinoj ostavi

* "Landsknechte" at Encyclopedia Britannica

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85054404
* GND: 4034375-3
* SUDOC: 032688520
* BNF: cb12367000w (podaci)
* NKC: ph311311

 |
Koordinate: 41° 16′ 09" SGŠ, 22° 39′ 33" IGD

**Čaušlija** (mak. *Čaušli*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Čaušlija je naselje u okviru opštine Dojran.

Prirodni uslovi
---------------

Čaušlija je smeštena u jugoistočnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Grčkom (7 km istočno od sela). Od najbližeg grada, Đevđelije, naselje je udaljeno 40 kilometara severoistočno.

Naselje Čaušlija se nalazi u istorijskoj oblasti Bojmija. Naselje je položeno u južnoj podgorini planine Belasice, na približno 450 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Čaušlija je prema poslednjem popisu iz 2002. godine bila bez stanovnika. Naselje je spontano raseljeno iseljavanjem etničkih Turaka u maticu u drugoj polovini 20. veka.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je islam.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* dojran-info.com Zvanična stranica opštine Dojran

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Dojran |
| --- |
| **Stari Dojran** • 
Durutlija • 
Đopčelija • 
Kurtamzalija • 
Nikolić • 
Novi Dojran • 
Organdžalija • 
Sevendeklija • 
Sretenovo • 
Furka • 
Crničani • 
Čaušlija • 
Džumabos |