recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Damam** ili **Dammam** (arap. ), *Ad Damām*) je grad u Saudijskoj Arabiji.

Geografija
----------

Grad se nalazi u Istočnoj pokrajini Saudijske Arabije na obali Perzijskog zaljeva, regije najbogatije naftom na svijetu. Sudski i upravni organi pokrajine te nekoliko vladinih odjela nalaze se u gradu. Damam je najveći grad u Istočnoj pokrajini i peti najveći u Saudijskoj Arabiji, nakon Rijada, Džede, Meke i Medine. Važno je komercijalno središte i luka.

Dvadeset kilometara od grada nalazi se aerodrom Kralj Fahd, najveći aerodrom u svijetu u pogledu površine (oko 780 km²).

Na obali Perzijskog zaljeva nalazi se Luka Kralja Abdul Aziza druga po prometu u zemlji nakon Džede.

Klima
-----

Damam ima aridnu klimu sa malo padalina i velikim temperaturama. Za razliku od drugih gradova Saudijske Arabije, Damam zadržava svoju toplu temperaturu zimi, što može biti u rasponu od +10 °C do +22° C. Međutim, temperatura redovito pada na oko 0 °C nekoliko dana. Ljetne temperature su vrlo visoke i vruće 40 °C, a nekoliko dana dostižu i 50 °C. Iako se prosječne ljetne temperature kreću između 40 °C do 45 °C.

Kiša u Damamu općenito je rijetka, a obično se javlja u malim količinama u prosincu.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica grada Arhivirano 2016-03-16 na Wayback Machine-u
|  |
| --- |
| 
Ovaj članak je dio serije:
**Oružane snage Drevnog Rima** 800. pne. – 476. n.e. |
| **Strukturna historija** |
| Rimska vojska (*Tipovi jedinica i činovi*, *legije*, *pomoćne snage*, *Generali*, *Limitanei*, *Comitatenses*) |
| Rimska mornarica (*Flote*, *Admirali*) |
| **Historija pohoda** |
| Popis ratova i bitaka |
| Odlikovanja i kazne |
| **Tehnološka historija** |
| Vojno inženjerstvo (*castra*,*Opsadne sprave*, *Lukovi*, *Ceste/putevi*) |
| Osobna oprema |
| **Politička historija** |
| **Strategija i taktika** |
| Pješadijske taktike |
| Granice i fortifikacije (*limes*,*Hadrijanov zid*) |

Historijska rekonstrukcija rimskog konjanika
Antička rimska država je posjedovala konjičke jedinice tokom cijelog svog postojanja, ali se pod izrazom **rimska konjica** u užem smislu podrazumijevaju tek jedinice sastavljene od samih rimskih građana, koje su postojale u doba Kraljevstva i Republike. Rimski historičari citiraju tradiciju prema kojoj je prvu konjičku jedinicu osnovao Romul te da se sastojala od 300 ljudi zvani *Celeres* ("brzi") te služila kao Romulova tjelesna garda. Broj njenih pripadnika je kasnije podignut na 600; prema Polibiju su njeni pripadnici bili slabo opremljeni - nisu nosili oklop, a od oružja su imali koplje i mali štit od štavljene goveđe kože.

Kao i u mnogim antičkim državama, pogotovo onima koje su, poput Rima, imale vojsku milicijskog tipa, zbog ogromnih troškova ishrane i opremanja konja, pripadnici konjičkih jedinica su ispočetka mogli biti samo patriciji. Kasnije je to pravo prošireno na pripadnike svojevrsne među-klase između patricija i plebejaca koji su dobili ime equites ("konjanici", odnosno vitezovi). Međutim, čak ni to nije dovelo do kvantitativnog i/li kvalitativnog jačanja rimske konjice; rimska taktika se temeljila na djelovanju pješadije, a konjica je služila uglavnom za izviđanje ili gonjenje poraženog neprijatelja. Ambiciozni političari su se više voli boriti pješke, te je zbog svih tih razloga konjica zanemarivana. Njena slabost se pogotovo izrazila u drugom punskom ratu. Rimljani su, na osnovu oskudnih podataka, ipak znali ponekad uvoditi određene inovacije, odnosno opremu i taktiku superiornije konjice koju bi uočili kod Grka ili Gala. Međutim, slabljenje konjice se nastavilo, najviše zahvaljujući marijevskim reformama koje su dovele do postepene profesionalizacije rimske vojske, kao i Savezničkom ratu kojim su dotadašnji rimski saveznici u Italiji - glavni izvor ljudstva za konjicu - stekli rimsko državljanstvo i pravo da se bore kao legionari. Zbog toga se već na početku galskih ratova Julije Cezar prisiljen oslanjati isključivo na galske najamnike kao konjicu; ta će se praksa nastaviti u doba Carstva kada će konjicu činiti pomoćne trupe.

V. također
----------

* Rimska vojska
* Equites
* Ala (rimska vojska)

***Rimska konjica*** na Wikimedijinoj ostavi
Bjelice su jedno od devet plemena u Katunskoj nahiji (Crna Gora). Pleme Bjelice čine sledeća mjesta: Dub; Prediš; Lješev Stup; Malošin Do; Ublice; Dide; Tomići; Mikulići. Prepoznata je po brojnim junačkim bratstvima od kojih je prvo medju jednakima – bratstvo Milić. Bjelice se kao teritorija prvi put pominju 1430. godine. Taj podatak naveo je Konstantin Jirček ("de zenta Bielize").

### Prvo pominjanje Bjelica:

U isto vrijeme pominju se i u kotorskim spomenicima, 1431. godine (Bielice). U turskom defteru iz 1521. godine vode se kao selo sa 80 kuća i četiri zaseoka (Lješev Stup, Prediš, Resna i Slatković). Na raspoloživim kartama Crne Gore veoma često se može naći Dub, Rježna (Resna) a neke od njih su: Karta Krivošija Boke Kotorske i crnogorsko – hercegovačke oblasti iz 1882. godine, B III a 19-2 „Monteneg-herzegovinische Grenzgebeiet, Kurt Hussert, Predjeli Crne Gore, Gotha: Justus Perthes, 1894, Topografska karta Boke Kotorske i Crne Gore iz 1785, prema crtežu Ludovica Furlanettoa (Wien, Kriegsarchiv BIXa 463).

### Planinski masivi oko Bjelica:

Bjelice se velikom duzinom granici na jugu i jugozapadu, Cucama, najprije na sjeveru, a Bjelička međa polazi od pomenute tromeđe Ćeklicke, Cucke i Bjeličke ka planini Kurjaniku,  pa preko visokih brda i glavica Vilinjaka, Ljubine Gomile, Strmoglavice, Milunove Borine i Siskovog Brijega. Granica se dalje proteze od prema Planiničkom ždrijelu, prema planini "Planiniku" gdje nastaje sjeverna granica prema plemenu Ozrinići. Na istoku se nastavlja preko visova Miakova osoja, Mrguda, Grujina Prisoja i izlazi na brdo Dos vise Kčeva i skreće na jugoistok i jug na vrh Potočine i Lisačke lake pa preko Čevskog lisca njegovom osojnom bandom i Pješivaca pored kosače na brdo Kosmaticu gdje počinje Lješanska nahija, Granica dalje se nastavlja istočnim vijencem Stavora preko Veljeg I Malog Točila i izlazi na veliku Gredu Crnijelji.

Juzna strana Crnijelji je na tromeđi Bjelica, Lješanske nahije i Riječke nahije prema kosijerima i ide cijelom dužinom preko visokih brda i glavica Šumerečkih ka Goloj Glavi, Malom Počivalu, Ceru i Suhopločama na planinu Sinsic…

Reference:
----------

Sajt dijela porodice Milić

Montenegrina, digitalna biblioteka

1. ↑
2. ↑
**Televizijska emisija** (skraćeno: **TV-emisija**) je naziv za skup televizijskih signala koji po formi i sadržaju predstavlja zasebnu cjelinu u okviru određenog televizijskog programa.

Televizijske emisije sličnog sadržaja, odnosno žanra na određenom televizijskom kanalu ili mreži zajedno tvore točno određeni tip programa. Tako svi sportski prijenosi, snimke i reportaže čine sportski TV-program.

Najpopularnije vrste televizijskih emisija (iako su neke od njih preuzete iz drugih medija) su:

* televizijska drama;
* humoristička serija, čiji je najpoznatiji predstavnik *sitcom*;
* televizijski film;
* talk show;
* reality show;
* televizijski kviz;
* televizijska reportaža;
* televizijske vijesti.

Ukoliko se određena emisija sastoji od raznorodnih sadržaja, onda se često govori o emisijama magazinskog tipa. 

Ukoliko televizijska emisija predstavlja jedan dio jedne šire tematske i sadržajne cjeline, govori se o epizodi televizijske serije.

Povezano
--------

* Posebna ili specijalna emisija
"Televizijski serijal" preusmerava ovde.
**Sezona** (engl. ) je izraz koji u televizijskoj terminologiji ima dva osnovna značenja. 

Prvi, i najširi, označava vremenski period – koji obično odgovara jednom ili više godišnjih doba, a koje karakterizira specifičan televizijski program, odnosno sadržaj i raspored njihovog emitiranja od strane određene televizijske stanice ili mreže. U većini zemalja na televiziji postoje dvije osnovne sezone – redovna (koja uključuje jesen, zimu i proljeće) te ljetna; za potonju se u bivšoj Jugoslaviji ustalio naziv **ljetna shema televizijskog programa** koji se obično koristi.

Drugo značenje se vezuje za televizijske serije, odnosno označava grupu epizoda predviđenih za emitiranje tokom jedne redovne televizijske sezone. Većina televizijskih serija se obično dijeli na različite sezone čije emitiranje počinje na jesen, a završava na proljeće. U Sjedinjenim Državama jedna sezona tradicionalno ima između 20 i 26 epizoda koje se emitiraju svakog tjedna. U Velikoj Britaniji su sezone obično kraće, i obično sadržavaju 6 epizoda; ponekad se za njih koristi izraz **serijal** (engl. ).
**Semmering** je naselje u Austriji. Nalazi se u austrijskoj saveznoj državi Niederostereich.

Zemljopis
---------

Nalazi se na nadmorskoj visino od 950 metara i ima površinu od oko 8,7 kilometara kvadratnih.
U blizini se nalazi i Semmeringbahn, dio željezničke pruge izmimne ljepote koji je uvršten na UNESCOV popis svjetske baštine.

Turizam
-------

Od 19. stoljeća grad je popularno odredište za bečko "visoko društvo", pa su tu vrijeme provodili mnogi plemići ,uključujući austrijskog cara i hrvatsko-ugarskog kralja, Karlo I. Austrijski i njegov sin Otto von Habsburg, ali i umjetnici kao što je npr. Oskar Kokoschka.

Turizmu je pridonijela gradnja željezničke pruge 1854. koja je ovaj mali gradić od 80 km od Beča učinila vrlo pristupačnim.

Stanovništvo
------------

Veliki problem ovoga malog gradića je mortalitet jer je u toku zadnjih 85 godina osjetan znatni pad broja stanovnika sa 1816 na današnjih 570 stanovnika.

U gradu su većina stanovnika rimokatolici čak 75,2 %, protestanti zauzimaju 3,1 %, pravoslavci 1,1 %, a čak 11,8 % stanovnika se izjašnjava kako nisu pripadnici nijedne vjere.

Vidi još
--------

* Semmeringbahn, mjesto pod UNESCO-vom zaštitom
Limbus je granica između rožnice (Cornea) i bjeloočnice (Sclera)
**Bjeloočnica** (lat. sclera) čini veći, stražnji dio fibrozne ovojnice očne jabučice.
Njena vanjska površina je konveksna i pokrivena fascijalnim omotačem (vagina s. fascia bulbi), a napred još i spojnicom (tunica conjunctiva bulbi). Unutrašnja površina je konkavna i odgovara žilnici (choroidea). 

Bjeloočnicaa je čvrsta, neelastična, bjeličasta i neprozirna opna debljine pola do jednog milimetra. Ima oblik lopte presječene na prednjem kraju. U taj veliki kružni otvor uvlači se periferna ivica rožnice. Osim ovog otvora, na bjeloočnici se nalaze još neki manji otvori za prolaz živaca i krvnih žila. 

U bjeloočnici venski sinus (sinus venosus sclerae), drugim imenom Schlemmov kanal (canalis Schlemmi). Smješten je kružno oko limbusa rožnice. Ispunjen je sobnom vodicom (humor aquosus). Bjeloočnica je inervirana ograncima kratkih cilijarnih živaca (nn. ciliares breves). 

Arterije potječu od prednjih i kratkih stražnjih cilijarnih arterija (aa. ciliares anteriores, aa. ciliares posteriores breves). Vene su pritoke vrtložnih vena žilnice (vv. vorticosae). Limfnih žila nema.
**Šolem Alehem** (heb.  שלום עליכם ; Pereslavlje, 2. mart 1859 — Njujork, 13. maj 1916) je bio jevrejski književnik rođen u carskoj Rusiji (danas Ukrajina).

Detinjstvo i mladost
--------------------

Rođen je kao **Šalom Rabinovič** u siromašnoj patrijarhalnoj jevrejskoj porodici U Pereslavlju, istočno od Kijeva u carskoj Rusiji.

Majka mu je umrla, kada je imao petnaest godina. Inspirisao ga je Robinzon Kruso, pa je sa petnaest godina napisao vlastitu verziju čuvenog romana. Tada je usvojio pseudonim Šolem Alehem, što znači mir sa vama. Kada je 1876. završio školu sa odličnim uspehom dao se u potragu za poslom. Tri godine je učio Olgu, bogatu ćerku veleposednika sa kojim se oženio 1883. i imao šestoro dece.

Karijera
--------

U početku je pisao ruski i hebrejski. Od 1883. pisao je na jidišu, koji je bio govorni jezik, koga su pogrdno nazivali žargon. U to vreme većina ruskih Jevreja pisala je na hebrejskom, liturgijskom jeziku, kojim su se koristili samo učeni Jevreji. Do 1890. Šolem je postao ključni pisac na jidišu, Počeo je ulagati vlastiti novac u štampanje dva almanaha, ali 1890. izgubio je čitavo bogatstvo prilikom spekulacija na berzi, pa nije mogao da štampa treći almanah. Pisao je i na ruskom za jevrejsku štampu na ruskom. U tom periodu je dobio tuberkolozu.

Tema romana
-----------

U svojim radovima opisuje malog jevrejskog čoveka iz ruske provincije. Sa velikom dozom humora opisuje teškoće kojima je optertećen i opisuje veru u bolje.

Emigracija
----------

Posle 1891. živeo je u Odesi, a kasnije u Kijevu. Emigrirao je 1905. tokom vala pogroma u južnoj Rusiji. U početku je živeo u Njujorku, a njegova porodica u Ženevi. Nije imao dovopljno novca, pa se vratio u Ženevu. Iako je bio jako popularan, nije dovoljno zarađivao. Posvetio se jidišu i cionizmu. Bio je američki delegat 1907. na cionističkom kongresu.

Tokom 1908. na turneji u Rusiji onesvestio se i proveo je dva meseca u bolnici oporavljajući se od tuberkoloze. Tokom četiri godine živeo je kao napola invalid. Porodica mu je živela od donacija prijatelja i onih koji su bili oduševljeni njegovim radom. Većina Alehemove porodice emigrirala je 1914. u SAD. Sin Miša je imao tuberkolozu i umro je 1915. u Švajcarskoj, što je jako delovalo na Šolema.

Smrt
----

Umro je 1916. u Njujorku. Njegovoj sahrani prisustvovalo je 100.000 ljudi.

Dalje čitanje
-------------

* *My Father, Sholom Aleichem*, by Marie Waife-Goldberg
* Liptzin, Sol, *A History of Yiddish Literature*, Jonathan David Publishers, Middle Village, NY, 1972, ISBN 0-8246-0124-6. 66 *et. seq.*
* *A Bridge of Longing*, by David G. Roskies

Vanjske veze
------------

***Šolom Alejhem*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Sholom Aleichem Network
* The Bloody Hoax (a book review)
* Interview with Bell Kaufman - in Russian
**Yves Camille Désiré Leterme** (6. 10. 1960.-) je belgijski političar, član Kršćanske demokratske i flamanske stranke (CD&V), te trenutni premijer Belgije. Također je bivši zamjenik premijera i ministar za budžet, institucionalne reforme, transport i Sjeverno more ubelgijskoj federalnoj vladi. Također je bivši ministar-predsjednik Flandrije i flamanski ministar poljoprivrede i ribarstva. 

Yves Leterme je bio jedan od kandidata za premijera Belgije nakon općih izbora 2007. Podnio je ostavku kao flamanski ministar-predsjednik 26. 6. 2007, te ga je na tom mjestu naslijedio Kris Peeters. Dana 16. 7. 2007, Leterme je imenovan na mjesto mandatara kako bi započeo formalne koalicijske pregovore o sastavu nove vlade. Dana 1. 12. iste godine, Leterme je po drugi put podnio ostavku kralju, jer su pregovori zapeli. Konačno je postao premijer 20. 3. 2008.

Vanjske veze
------------

* ((nl)) Osobna web stranica Arhivirano 2007-04-25 na Wayback Machine-u

| Političke funkcije |
| --- |
| Prethodi:**Guy Verhofstadt** | **Premijer Belgije**2008 – | **Trenutno na položaju** |
| Prethodi:**Bart Somers** | **Ministar-predsjednik Flandrije**2004 – 2007 | Slijedi:**Kris Peeters** |

***Yves Leterme*** na Wikimedijinoj ostavi
Prikaz sudskog dvoboja u srednjem veku
Sudski dvoboj (lat. *Iudicium duelli*) predstavlja jedan od oblika božjeg suda, kod koga se kao i kog drugih smatralo da Bog neće dozvoliti da nevino lice strada. Dvoboj se sastojao u tome što se u nedostatku drugih dokaza ostavljalo oružju da reši ko ima pravo ili ne. On se vršio do pobede jedne strane ili do zalaska sunca. Na njega se mogao pozvati i optuženi i tužilac, a tvrđenje onog ko je u borbi podlegao se smatralo neistinitim. Dvoboj se morao lično vršiti, a samo izuzetno se dopuštala zamena, pa je ženu mogao da zameni muž a decu otac.

Na zapadu je dvoboj bio u naročitoj upotrebi kod vlastele, a kasnije je izgubio sudsko značenje i postao opšte sredstvo ličnog zadovoljenja u odbrani časti. U nekim zemljama su od dvoboja bili isključeni seljaci i žene, a u starom češkom pravu nije bilo razlikovanja po staležima, pa su i žene mogle da se koriste dvobojem kako bi dobile zadovoljenje za ubistvo nekog bliskog lica, muža ili srodnika. Dvoboju je prethodila zakletva koju je najpre polagao tužilac o postojanju štete ili krivice a zatim optuženi za dokaz svoje nevinosti. Potom su se tukli koristeći mačeve i štitove. Ako je pitanje spora bilo ubistvo ili telesna povreda, dvoboj je vršen mačem, a kod uvrede kao i kad je jedan od boraca stranac, dvoboj je vršen batinom. Na zapadu je sudski dvoboj pratio sveštenik.

Stojan Novaković je smatrao da se sudski dvoboj upotrebljavao i u srednjovekovnoj srpskoj državi, pa ga je Dušanov zakonik ukinuo kao redovni dokaz a ostavio da se primenjuje za vojnike kad su na pohodu. Do takvog zaključka Novaković je došao tumačenjem reči *uzdanije* iz člana 102. međutim takav zaključak većina teoretičara istorije prava odbacuje. Novaković takođe smatra da se po Dušanovom zakoniku, spor između dva vojnika završavao dvobojem, pod zabranom da niko ne pomaže ni jednom ni drugom borcu. Međutim ovde se nije radilo o sudskom dvoboju, već o vansudskom. Da je to bio sudski dvoboj ne bi bilo potrebno izričito stavljati ograničenje, jer se on vršio pred sudom gde je svakako zabranjena svaka vrsta mešanja u spor. Ograničenje je bilo sasvim opravdano jer je to bio vansudski dvoboj koji se najčešće završavao sa pokoljem velikog broja ljudi.

Rešavanje spora dvobojem se dugo zadržalo u srpskom narodu, što govori i Karađorđev predlog Petru Dobrnjcu i Milenku Stojkoviću da svoje razmirice reše dvobojem. Takođe, dvoboj se upotrebljavao i kod Albanaca. U Rusiji se takođe upotrebljavao i pre Ruske pravde i posle ali se izričito ne pominje u *Pravdi*.

Vidi još
--------

* Dvoboj
* Božji sud
**Stapčari** ili **morski ljiljani** (krinoidi; lat.: *Crinoidea*) su razred morskih bodljikaša (*Echinodermata*), od kojih je većina stalno prirasla za podlogu dugim člankovitim drškom.

Opis
----

Držak je sastavljen od niza pokretnih, međusobno spojenih, vapnenastih članaka. Neki članci nose pokretne člankovite vitice koje u najdonjih članaka služe pričvršćivanju za podlogu. Tijelo je oblika čašice s razgranatim krakovima (pet ili deset). Na slobodnom se kraju nalaze dva otvora, usni i izmetni, okružena vijencem lovaka. Hrane se planktonom. Rastavljena su spola. Imaju veliku sposobnost regeneracije. Poznato je oko 630 vrsta stapčara. Odrasli oblici nekih obalnih vrsta slobodno plivaju morem, kao npr. sredozemna dlakavica (*Antedon mediterranea*), koja se nalazi i u Jadranskom moru. Među trajno priraslim oblicima iz dubokoga mora (2900 do 4900 m) poznat je *Hyocrinus bethellianus*.

Galerija slika
--------------

* Više vrsta stapčara kod otoka Nusa Kode (u blizini otoka Komodo), IndonezijaViše vrsta stapčara kod otoka Nusa Kode (u blizini otoka Komodo), Indonezija
* Šareni stapčari u plitkim vodama otoka Gili Lawa Laut (u blizini otoka Komodo), IndonezijaŠareni stapčari u plitkim vodama otoka Gili Lawa Laut (u blizini otoka Komodo), Indonezija
* Štapčar s koraljnog gebena u Filipinima.Štapčar s koraljnog gebena u Filipinima.
* Stapčar nevezan za podloguStapčar nevezan za podlogu
* Stapčar vezan za podlogu, Meksički zaljevStapčar vezan za podlogu, Meksički zaljev

Bibliografija
-------------

1. ↑  Stapčari u Hrvatskoj enciklopediji. Pristupljeno, 15. travnja 2014.
**Yuwen Shiji** (宇文士及) (? - 642), formalno **Vojvoda Zong od Yinga** (郢縱公), bio je kineski velikodostojnik u službi dinastija Sui i Tang, koji je služio kao kancelar cara Taizonga. 

Bio je sin uticajnog generala i velikodostojnika Yuwen Shua, i imao dvojicu braće - Yuwen Huajija i Yuwen Zhijia. Još za vrijeme cara Wena je stekao reputaciju sposobnog birokrata, te mu je car svoju unuku - princezu Nanyang, kćer princa Yang Guanga - dao za ženu. Nakon što je Yang Guang godine 604. došao na prijestolje kao car Yang, Yuwen Shiji se sprijateljio sa generalom Li Yuanom. 

Godine 618. je njegov brat u Jiangduu ubio cara Yanga, a nedugo potom sebe novim carem. Yuwen Shiji je tada dobio titulu carskog princa. Nakon što je Yuwen Huaji ubijen u sukobu sa Dou Jiandeom, Yuwen Shiji je izbjegao u Chang'an gdje se predao Li Yuanu, koji je tada kao car Gaozu osnovao dinastiju Tang. Iako ga je ispočetka car htio odbiti, podsjećanje na staro prijateljstvo, kao i to da mu je Yuwen Shijijeva sestra bila konkubina su prevagnuli, te je ušao u službu. Prvo je služio Gaozua, a potom njegovom sina Taizonga.
Crvena alga
**Crvene alge** (Rhodophyta, od grč. *ῥόδον* = crven, i grč. *φυτόν* = biljka) su velika grupa uglavnom višećelijskih algi. Postoji između 5000 i 6000 recentnih vrsta.

== Specifičnosti građe vegetativne stanice

Ćelija sadrži dvoslojan ćelijski zid celuloznopektinske prirode. U specifičnoj formi hloroplasta (rodoplasti) nalaze se hlorofil  i , karotenoidi i fikobilini. Rezervna supstanca je floridea skrob.

Građa talusa
------------

Talus crvenih algi može biti:

1. jednoćelijski ili kolonijski - retko se sreće, npr. kod roda
2. končast (rodovi , )
3. parenhimatičan (rod )
4. jednoosovinski
5. višeosovinski ()

Razmnožavanje
-------------

Crvene alge se razmnožavaju bespolno (vegetativno i sporulativno) i polno. Vegetativno razmnožavanje se ostvaruje prostom deobom (kod jednoćelijskih oblika), raskidanjem kolonije ili otkinutim delovima talusa. Prilikom sporulativnog razmnožavanja, stvara se određeni vid spora (zoospore, planospore, aplanospore, autospore). Polni način razmnožavanja predstavljen je netipičnom o ogamijom.

Značaj crvenih algi
-------------------

Crvene alge su značajne kao primarni producenti organskih supstanci i kiseonika. Pojedine se koriste u prehrambenoj (za ishranu ljudi i životinja) i hemijskoj industriji (npr. proizvodnja agara). Kalcifikovane vrste se ponekad dodaju kiselom zemljištu radi regulisanja kiselosti.

Klasifikacija
-------------

| **Klasifikacioni sistem po Hwan Su Yoon et al. 2006** | **Klasifikacioni sistem po Saunders and Hommersand 2004** |
| --- | --- |
| Carstvo Plantae * potcarstvo  
	+ razdeo  
		- podrazdeo  
			* klasa
		- podrazdeo  
			* klasa
			* klasa
			* klasa
			* klasa
			* klasa
			* klasa
 | Carstvo  * potcarstvo 
	+ razdeo 
		- klasa
	+ razdeo  
		- podrazdeo 
			* klasa
		- podrazdeo 
			* klasa Compsopogonophyceae}-
		- Spodrazdeo 
			* klasa
			* klasa  
				+ potklasa
				+ potklasa
				+ potklasa
				+ potklasa
 |

Izvori
------

1. ↑  **Thomas, D.** 2002 *Seaweeds.* in the Life Series. The Natural History Museum, London. ISBN 0-565-09175-1
2. ↑  **Yoon, Hwan Su, K. M. Müller, R. G. Sheath, F. D. Ott, and D. Bhattacharya.** (2006). Defining the major lineages of red algae (Rhodophyta). *J. Phycol.* 42:482-492
3. ↑  **Saunders, Gary W. Hommersand, Max H.** (2004). Assessing red algal supraordinal diversity and taxonomy in the context of contemporary systematic data. *Am. J. Bot.* 91: 1494-1507

***Crvene alge*** na Wikimedijinoj ostavi
**Rudolf II Habsburgški** (?, 1271.- Prag, 10. maj 1290.) bio je austrijski i štajerski vojvoda 
od 1282. do 1283. zajedno s bratom Albrechtom I.

Biografija
----------

Rudolf II rođen je kao drugi najmlađi sin austrijskog vojvode Rudolfa I i njegove žene Gertrude Hohenburgške.
Otac im je uspio istjerati dotadašnjeg vladara po austrijskim i štajerskim zemljama - češkog kralja
Otakara II Přemysla, kog je 26. augusta 1278. i ubio u Bitci na Moravskom polju.

Nakon tog je 1282. proglasio svoje sinove Albrechta i Rudolfa vojvodama i prepustio im da zajednički upravljaju nad austrijskim - štajerskim i koruškim
vojvodstvom.

  

Njihovo zajedničko vladanje nije dugo potrajalo samo do 1. juna 1283. kad je Rudolf II bio prisiljen da na osnovi Sporazuma iz Rheinfeldera (*Rheinfelder Hausordnung*) baziranog na osnovu primogeniture prepusti vlast starijem prvorođenom bratu Albrechtu I, uz obećanje da će on kao kompenzaciju dobiti druge zemlje na upravljanje.

To obećanje nikad nije ostvareno, jer je Rudolf sedam godina kasnije umro, - ono je najvjerojatniji razlog zašto je njegov sin Johann Parricida, ubio svog strica Albrechta I 1308.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Rudolf II. geb. 1271*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 22. 03. 2016.

Vanjske veze
------------

***Rudolf II Habsburški*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Rudolf II. geb. 1271* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Austrijski i Štajerski vojvoda (1282.-1283)** | Nasljednik: |
| **Rudolf I** | **Albrecht I** |
**Šort sterling** (engl. ) je bio britanski teški bombarder iz Drugog svjetskog rata. Proizvodila ga je fabrika Šort braders (Short Brothers) od 1940. do 1945.

Razvoj
------

Prvi let prototipa je izveden 14. maja 1939, a avion se serijski počeo proizvoditi 1940. Po dimenzijama impresivan, Sterling je bio nepopularan. Mali raspon krila onemogućavao mu je visok vrhunac leta i pogoršavao manevarske osobine. Iako je nosio velik teret bombi nije mogao da nosi pojedinačne bombe teže od 2000 funti (najveće u vrijeme dizajniranja).

Proizvedeno je ukupno 2.221 bombarderskih aviona.

U borbi
-------

Borbeni letovi aviona započeli su s dnevnim napadima u februaru 1941. Uskoro se Sterling počeo koristiti za noćne operacije, ali je zbog pomenutih loših osobina već 1943. uglavnom počeo da se koristi za transport, vuču jedrilica i kao nosač elektronskih naprava za ometanje u 100. grupi.

Karakteristike
--------------

Short Stirling Mark I
Vrsta aviona: teški bombarder

* Posada: 7 članova
* Prvi let prototipa:
* Uveden u upotrebu: 1940.
* Kraj upotrebe:
* Proizvođač: Šort braders

Dimenzije

* Dužina: 26,6 m
* Raspon krila: 30,2 m
* Visina: 8,8 m
* Površina krila: 122,8 m²
* Aeroprofil krila:

Mase

* Prazan: 19.950 kg
* Opterećen: 26.940 kg
* Najveća poletna masa: 31.750 kg

Pogonska grupa

* Motori: Bristol Hercules II, 1.030 kW, 1.375 KS
* Odnos snaga/težina: 0,153 kW/kg

Letne osobine
-------------

* Najveća brzina: 435–451 km/h, zavisno od verzije
* Krstareća brzina: km/h
* Radijus dejstva: 3.750 km
* Najveći dolet: km
* Operativni vrhunac leta: 5.030 m
* Brzina penjanja: 4 m/s

Naoružanje
----------

* Streljačko: 8 mitraljeza 0,303 in (7,7 mm) Brauning (Browning)
* Bombe: do 8.165 kg

Povezano
--------

* Avro Lankaster
* Hendli Pejdž Halifaks

Literatura
----------

* Fighting Aircraft of World War II, Salamander Books. ISBN 978-1-84065-092-1. pp. 462–465.

Spoljašnje veze
---------------

***Short Stirling*** na Wikimedijinoj ostavi

* Avion Šort sterling
* Avion Šort sterling
* Avion Šort sterling
**Tarquinio Merula** (Cremona, 1594. ili 1595. – 10. decembar 1665) italijanski kompozitor, orguljaš i violinist ranog baroka. Uglavnom aktivan u Kremoni, stilistički bio je član Venecijanske škole. Bio je jedan od najprogresivnijih kompozitora ranog 17. vijeka, posebno u primjeni razvojnih tehnika sakralne muzike. 

Prva znanja iz muzike primio je u rodnoj Kremoni, gdje je prvo bio zaposlen kao orguljaš. Godine 1621. odlazi u Varšavu u Poljsku da radi kao orguljaš na dvoru. Godine 1626. vraća se u Kremonu i postaje *maestro di cappella* u katedrali, potom seli u Bergamo na istu poziciju. Naposljetku se opet vraća u Kremonu gdje i umire.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 49408826
* LCCN: n81089409
* ISNI: 0000 0001 1569 9086
* GND: 121540235
* SUDOC: 080565077
* BNF: cb13897431w (podaci)
* BIBSYS: 3037176
* MusicBrainz: 62201c84-57c2-4cc6-b4ed-f6e54ae0bc91
* NLA: 35424634
* NKC: xx0012722
* BNE: XX1324831
* CONOR.SI: 130211171
* NSK: 000612382

 |
Govorno područje Coastanoana sa označenim plemenskim granicama.
**Costanoan**, jezična porodica, u novije vrijeme često se vodio kao dio veće porodice Miwok-Costanoan, i kolektivno klasificirani Velikoj porodici Penutian. Obuhvaća jezike Indijanaca sa obale Kalifornije:

* Awaswas (Santa Cruz Costanoans), između rijeka Pescadero i Pajaro.
* Chalon (Soledad Costanoans), sredni tok rijeke Salinas.
* Chocheño (Chochenyo, East Bay Costanoans), East Bay, u okruzima Alameda i Contra Costa.
* Karkin (Carquin), Carquinez Strait.
* Ramaytush (San Francisco Costanoans), između zaljeva San Francisco Bay i pacifičke obale.
* Tamyen (Santa Clara Costanoans), na Coyote Creek i Calaveras Creek.
* Huchiun (Huichun, Juichun), od Temescal Creeka do Rodeo Creeka.
* Mutsun (San Juan Bautista Costanoans), duž San Benito Rivera i San Felipe Creeka.
* Rumsen (Monterey Costanoans), od rijeke Pajaro do Point Sura.

Hodge na svome popisu navodi njihove skupine ili sela, viz.: Ahwaste, Altahmo, Ansaime, Aulintac, Chalone, Costanos, Juichun, Kalindaruk, Karkin, Mutsun, Olhon, Romonan, Rumsen, Saclan, Thamien, Tulomo i s rezervom Wacharon.

Kultura
-------

Costanoan plemena živjela su poglavito od žira i sjemenaka koje su sakupljali, nadalje od ribolova i školjaka koje su tražili uz obalu, te od lova na jelene i manju divljač. Odjeća im je bila oskudna, a muškarci su hodali goli. Tule-trska (Schoenoplectus acutus) bila je osnovna sirovina za gradnju kuća, balsi i splavova. Košaraštvo su poznavali, ali ne i lončariju. Mrtve su palili. Među Rumsen Indijancima sa zaljeva Monterey poznato je obožavanje sekvoje (redwood).

Vanjske veze
------------

***Costanoan*** na Wikimedijinoj ostavi

* Costanoan Family
* Costanoan Indian Tribe

| * p
* r
* u
Indijanci :: Penutski narodi i jezici |
| --- |
| 
Chimmesyan • Copehan • Costanoan • Kalapooian • Kusan • Lutuamian • Mariposan • Moquelumnan • Pujunan • Shahaptian • Takilman • Waiilatpuan • Yakonan
 |

| * p
* r
* u
Penutski narodi i jezici :: Costanoan |
| --- |
| Awaswas • Chalon • Chocheño • Huchiun • Karkin • Mutsun • Ramaytush • Rumsen • Tamyen |
**Rudolf Breuss** (1899–1990) bio je Austrijanac koji je tvrdio da rak (bolest) živi na čvrstoj hrani unesenoj u tijelo, te da kancerozne čestice umiru ako pacijent pije samo sok od povrća i čaj u roku od 42 dana.

Breuss je tvrdio da je više od 45.000 ljudi izliječeno prateći njegovu metodu. Napisao je knjigu sa nazivom *Breussov lijek protiv raka: Savjet za prevenciju i prirodni tretman raka, leukemije i ostalih prividno neizlječivih bolesti*; prema 1995. engleskim prijevodima, *Cancer Cure* je preveden u sedam jezika i prodat u više od 1 milion kopija.

VMS za Cancer Research UK tvrdi da oni ne podržavaju alternativne terapije koje nisu, navodno, poduprte naučnim dokazima, te da navedena ograničena dijeta kao što je Breussova može uzrokovati pothranjenost.

Recenzija iz 2012. vezana za dijete protiv raka nazivaju Breussovu dijetu kao jednu od najviše spominjanih, ali upozoravaju da ne postoji evidencija za podržavanje uzimanja ovih "rak-dijeta" i da one mogu biti štetne.

Vanjske veze
------------

* Rudolf Breuss (1 January 1995). *The Breuss Cancer Cure: Advice for the Prevention and Natural Treatment of Cancer, Leukemia and Other Seemingly Incurable Diseases*. Alive Books. ISBN 978-0-920470-56-5. Pristupljeno 6 September 2013.
**CEFTA** (eng: ***C**entral **E**uropean **F**ree **T**rade **A**ssociation*) je ekonomska organizacija. 

Ugovor o osnivanju CEFTA-e potpisan je 21. decembra 1992. u Krakovu, Poljska. Po tada zamišljenom zapadnoevropskom dogovoru ovaj savez tada postaje ulaznica za Evropsku Uniju to jest države koje žele postati članovi te organizacije prvo moraju određeno vreme provesti u CEFTA-i

Na vrhuncu CEFTA je obuhvaćala prostor od Baltičkog mora do Jadranskog i Crnog mora, te je imala tržište od približno 90 miliona ljudi. 

Nakon cjelodnevnih konsultacija, u Bruxellesu je 10. oktobra 2006. osam od deset zemalja sudionica pregovora je parafiralo Ugovor o izmjeni i dopuni pristupanja CEFTA-i. Potpisivanje ugovora bilo je najavljeno za 19. decembar 2006. u Bukureštu. Albanija, Bugarska, Crna Gora, Hrvatska, Makedonija, Moldavija, Rumunija i UNMIK isred Kosova su parafirale ugovor. Srbija i Bosna i Hercegovina su tada odbile parafiranje jer su tražile povoljnije uslove, BiH je htjela bolje uslove, po pitanju nekoliko poljoprivrednih proizvoda, nego što ih ima u dvostranim ugovorima sa Hrvatskom i Srbijom. Srbija je tražila povoljnije uvjete za svoju duhansku industriju, nego što ih ima u dvostranim ugovorima sa ostalim državama članicama. Nakon dodatnih razgovora i usaglašavanja stavova sporazum je potpisalo svih deset zemalja sudionica pregovora i to 19. decembra 2006. kako je i predviđeno.

Članice
-------

| Država | Pristupanje | Napuštanje |
| --- | --- | --- |
|  Poljska | 1992 | 2004 |
|  Mađarska | 1992 | 2004 |
|  Čehoslovačka |  Češka | 1992 | 2004 |
|  Slovačka |
|  Slovenija | 1996 | 2004 |
|  Rumunija | 1997 | 2007 |
|  Bugarska | 1998 | 2007 |
|  Hrvatska | 2002 | 2013 |
|  Makedonija | 2006 | — |
|  Moldavija | 2006 | — |
|  Srbija | 2006 | — |
|  Bosna i Hercegovina | 2006 | — |
|  Crna Gora | 2006 | — |
|  Kosovo (UNMIK-Kosovo) | 2006 | — |

Poveznice
---------

* Mercosur
**Corral de Calatrava** je općina od 1,129 stanovnika u sredini Španjolske u Autonomnoj pokrajini Kastilja-La Mancha (Provincija Ciudad Real).

Geografske karakteristike
-------------------------

*Corral de Calatrava* leži nedaleko od ušća rijeke Jabalón u Guadianu, udaljen dvadesetak km jugozapadno od svog administrativnog centra Ciudad Reala.

Historija
---------

Mjesto je izraslo još za Antike, za maurske vladavine zvalo se *Dar Albacar* što je značilo katun ili krdo krava.
Današnje ime *Corral de Calatrava* dobio je tokom 13 14. vijeka, što je prijevod njegovog arapskog imena a znači katun (koral, obor za čuvanje krava), kod mjesta 
Calatrava.

Sve do 1822. Corral de Calatrava bio je spojen sa selom Caracuel de Calatrava, tad je postao samostalna općina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Castilla-La Mancha*" (engleski). City population. Pristupljeno 5. 6. 2019.
2. 1 2 3  „*Historia de Corral de Calatrava*" (španjolski). Ajuntament de Corral de Calatrava. Arhivirano iz originala na datum 2019-06-07. Pristupljeno 5. 6. 2019.

Vanjske veze
------------

***Corral de Calatrava*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de Corral de Calatrava* (`es`)
**Busoler** je prigradsko naselje i jedan od mjesnih odbora Grada Pule. Mjesni odbor Busoler obuhvaća područja prigradskih naselja Busoler, Škatari, Šikići, Valmade, Monteserpo-Komunal, Kaiserwald i Valtursko polje smješteno na površini od 11.070.417 m2 na kojem živi 2.376 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 214,6 st./km2.

Na Busoleru se nalazi park šuma "Busoler" površine 22,5 ha. Park šumom proglašena je 1996. godine. Šuma predstavlja sađenu sastojinu alepskog bora (*Pinus halepensis Mill.*), brucijskog bora (*Pinus brutia Ten.*) i crnog bora (*Pinus nigra Arnold.*), starosti 90 godina, veće pejzažne vrijednosti. Sastojina je dobrog uzrasta i vitalnosti, potpuno gustog do gustog sklopa krošnje. Uz navedene vrste borova pojavljuje se crnika, medunac i pojedinačna stabla čempresa.

Unutar područja zaštite nisu dozvoljene radnje koje mogu narušiti integritet zaštićenog objekta, posebno:

* komercijalne djelatnosti koje mogu bitno mijenjati pedološke, mikroklimatske, hidrološke i druge uvjete
* unošenje biljnih ili životinjskih vrsta u područje
* agrotehnički zahvati
* odvijanje kolnog prometa
**Šumeće** (ukrajinski: **Шумече**) su posavsko selo smješteno 15 km jugozapadno od Slavonskoga Broda i dva kilometra od rijeke Save u posavskoj ravnici. Nalazi se na cesti Brodski Stupnik-Slavonski Brod. Susjedna sela su Banovci, Dubočac i Zbjeg.

Stanovništvo
------------

U Šumeću većinu stanovništva čine Hrvati, a značajna je i populacija Ukrajinaca prema zadnjem popisu stanovništva selo broji 580 stanovnika.

Šumeće danas
------------

U Šumeću je izgrađen novi društveni dom, u selu se nalaze dvije crkve katolička i  grkokatolička. Stanovništvo se većinom bavi poljoprivredom ili rade u tvrtkama u Slavonskome Brodu.

Ukrajinci u Šumeću
------------------

Ukrajinci su se u Šumeće kao i u obližnja sela Kanižu, Banovce, Zbjeg doselili oko 1900. Tako da je po popisu stanovništva 1910. u selu živilo 449 stanovnika, od toga 333- Hrvata, 128- Ukrajinaca, 38- ostali.

Udruge
------

Najznačajnija udruga u selu je nogometni klub Šokadija, koji se natječe u 2ŽL BPŽ.
U Šumeći su i dva KUD-a , KUD "Šokadija" koji čuva tradiciju Šokaca te UKPD "Andrij Pelih" koji čuva tradiciju Ukrajinaca.

Galerija
--------

* Katolička crkvaKatolička crkva
* Grkokatolička crkvaGrkokatolička crkva

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Šumeće** |

Izvor
-----



| * p
* r
* u
Naselja u općini Bebrina |
| --- |
| Banovci • Bebrina • Dubočac • Kaniža • Stupnički Kuti • Šumeće • Zbjeg |
**Springfield Model 1863 Rifled Musket** je bila američka sporometna puška žljebuša koju je Springfield Armory proizvodila između 1863. i 1865. Predstavljala je neznatno poboljšanu verziju ranije puške Springfield Model 1861, temeljenu na tzv. Colt Special verziji koju je za potrebe američke (sjevernjačke) vojske po ugovoru proizvodila kompanija Colt. S obzirom na to, ponekad se u literaturi ne navodi zasebno nego kao tek jedna od verzija ranijeg modela. Kao i njena prethodnica, punila se sprijeda, odnosno kroz cijev, te kao takva predstavlja posljednju sprednjaču od svih Springfiedskih pušaka. 

Iako je proizvedeno oko 500.000 primjeraka, već prije završetka rata je svima postalo jasno da je zbog svog sporog punjenja zastarjela. Zbog toga je u godinam poslije rata započeo program ugrađivanja zatvarača, odnosno konverzije u ostraguše. Godine 1865. je na temelju tih eksperimenata proizvedena prva ostraguša Springfield Model 1865.

Literatura
----------

* Earl J. Coates and Dean S. Thomas, *An Introduction to Civil War Small Arms*
* Ian V. Hogg, *Weapons of the Civil War*
**Springfield Model 1873**, također poznata i kao **Springfield Trapdoor**, bila je sporometna puška ostraguša koja je od 1873. do 1892. služila kao standardno oružje američke vojske. Nastala je poboljšanjem Springfield Model 1866, a specifičnost joj je bila u zatvaraču koji je otvarao unutrašnjost puške odozgo. Odabrana je nakon testova na kome je komisija na čelu sa brigadnim generalom Alred Terryjem zaključila kako su sporometne puške, usprkos slabije paljbe, pouzdanije za upotrebu od tadašnjih repetirki. Kao municija se koristio metak kalibra .45-70 in (11,6 mm) sa crnim barutom.

Springfield Model 1873 se koristio u indijanskim ratovima, uključujući i znamenitu bitku kod Little Big Horna 1876. godine, gdje se američki poraz ponekad tumačio tehničkim nedostacima Springfielda koji su naknadno otklonjeni. Puška je sa vremenom postala zastarjela u odnosu na moderne evropske brzometke sa bezdimnim barutom, te je godine 1892. zamijenjena sa Springfield Model 1892, kopijom norveške puške Krag–Jørgensen.

Izvori
------

* Shoot! Magazine Arhivirano 2006-06-20 na Wayback Machine-u article on the .50-70 cartridge, predecessor to the .45-70
* Uberti web site Arhivirano 2008-12-17 na Wayback Machine-u with images of currently cataloged reproduction
Za Donovanov album iz 2004. godine, v. Brother Sun, Sister Moon (album).

***Brother Sun, Sister Moon*** (sh. *Brat Sunce, sestra Mjesec*) je italijansko-britanski biografski film snimljen 1972. godine u režiji Franca Zeffirellija. Protagonist, koga tumači Graham Faulkner, je Francesco di Bernardone, sin bogatog trgovca tekstilom u italijanskom gradu Asissi koji početkom 13. vijeka doživljava duhovnu transformaciju te odlučuje svoj život posvetiti katoličkoj vjeri, lišivši se materijalnog bogatstva i upražnjavajući asketski život okružen prirodom. Radnja prikazuje kako pri tome stiče brojne, uglavnom mlade, sljedbenike, ali i neprijateljstvo starijih generacija, da bi ga na kraju papa Inocent III priznao kao vođu novog franjevačkog reda.

Zeffirelli je film snimio potaknut velikim uspjehom svoga ranijeg filma *Romeo i Julija*, koji je istoimenu Shakespeareovu dramu ekranizirao na način i u tumačenju koje je odgovaralo tadašnjim antiestablišmentskim stavovima mladih generacija. Taj je postupak ponovljen i u *Brother Sun, Sister Moon* gdje je pjesme za film napisao i izvodio škotski pjevač Donovan, tada izuzetno popularan među mladima i jedna od ikona kontrakulture. *Brother Sun, Sister Moon* je, pak, u svome scenariju nastojao što više naglasiti paralele Franjinog života sa modernim trendovima i svjetskim problemima, pa se tako u njemu rat u kome mladi Francesco sudjeluje prikazan nalik na tada aktualni vijetnamski rat, njegov sukob sa ocem pak predstavlja alegoriju na tada aktualni generacijski jaz, a na kraju su Franjo i njegovi sljedbenici prikazani kao svojevrsna preteča modernih hipija. Usprkos svega toga, film je doživio neuspjeh.

Uloge
-----

* Graham Faulkner - Francesco di Bernardone (sv. Franjo Asiški)
* Judi Bowker - Clare Offreduccio
* Leigh Lawson - Bernardo di Quintavalle
* Kenneth Cranham - Paolo
* Lee Montague - Pietro di Bernardone
* Valentina Cortese - Pica di Bernardone
* Alec Guinness - Papa Innocent III
* Michael Feast - Silvestro
* Nicholas Willatt - Giocondo
* John Sharp - Biskup Guido
* Adolfo Celi - Konzul
* Francesco Guerrieri - Deodato

Izvori
------

1. ↑  "Big Rental Films of 1973", *Variety*, 9 January 1974 p 60

Vanjske veze
------------

* *Brother Sun, Sister Moon* na IMDb-u (`en`)
* *Brother Sun, Sister Moon* na Rotten Tomatoes-u (`en`)

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Franco Zeffirelli |
| --- |
| 1960-e | *The Taming of the Shrew* (1967) **•**  *Romeo and Juliet* (1968) |
| 1970-e | *Brother Sun, Sister Moon* (1972) **•**  *Jesus of Nazareth* (1977) **•**  *The Champ* (1979) |
| 1980-e | *Endless Love* (1981) **•**  *Pagliacci* (1982) **•**  *Cavalleria rusticana* (1982) **•**  *La Traviata* (1983) **•**  *Otello* (1986) **•**  *Young Toscanini* (1988) |
| 1990-e | *Hamlet* (1990) **•**  *Sparrow* (1993) **•**  *Jane Eyre* (1996) **•**  *Tea with Mussolini* (1999) |
| 2000-e | *Callas Forever* (2002) |
Koordinate: 41° 50′ 33" SGŠ, 22° 17′ 46" IGD

**Burilčevo** (mak. *Burilčevo*) je naselje u Republici Makedoniji, u istočnom delu države. Burilčevo je u sastavu opštine Češinovo-Obleševo.

Prirodni uslovi
---------------

Burilčevo je smešteno u istočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kočana, naselje je udaljeno 15 kilometara jugozapadno.

Naselje Burilčevo se nalazi u istorijskoj oblasti Kočansko polje. Područje severno od naselja je dolinsko i uz reku Bregalnicu, pa je dobro obrađeno. Južno od naselja izdižu se najseverniji ogranci planine Plačkovice. Nadmorska visina naselja je približno 330 metara. 

Mesna klima je umereno kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Burilčevo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 173 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Burilčevo*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.cesinovo-oblesevo.mk Zvanična stranica opštine Češinovo-Obleševo[*mrtav link*]

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Češinovo-Obleševo |
| --- |
| **Obleševo** • 
Banja •
Burilčevo •
Vrbica •
Žiganci •
Kučičino •
Lepopelci •
Novoseljani •
Sokolarci •
Spančevo •
Teranci •
Ularci •
Češinovo •
Čiflik |  |
Kovanica Theodeberta I, 534-548.
**Theudebert I** (francuski: ) (cca. 500 - 547/548) je bio merovinški kralj Austrazije od 533. do svoje smrti 548. Bio je sin kralja Teuderika I i otac Teudebalda.

Teodebert se u mladosti, pod očevom vladavinom, iskazao kao sposoban vojnik. Oko godine 516. je otišao na sjever gdje je porazio danskog kralja Hygelaca. Također je ratovao i na jugu protiv Vizigota. Nakon očeve smrti je krenuo u rat protiv svojih stričeva Hildeberta i Klotara I. Hildeberta je prisilio da ga prizna kao nasljednika, a pohod protiv Klotara je prekinula oluja. Potom je iskoristio bizantsko-gotski rat kako bi, u savezu sa Justinijanom napao ostrogotsku Italiju. Međutim, ubrzo nakon toga se razišao sa Bizantincima, odnosno otkazao poslušnost Justinijanu kao svom formalnom sizerenu, što je simbolizirao kovanjem zlatnika sa svojim likom. 

Privatni život mu je bio buran. Bio je oženjen za Wisigard, kćer langobardskog kralja Wachoa, ali ju je ostavio radi galorimske plemkinje Deuterije. Pod pritiskom podanika se vratio Wisigard, ali je ona ubrzo umrla, pa je sa Deuterijom imao sina Theodobalda, koji ga je na kraju naslijedio. Ostao je upamćen i kao veliki pokrovitelj Katoličke crkve u tadašnjoj Galiji.
**Širajzl** ili **žarač** kako se službeno zove (ali i ožeg, popret, širhakl, širhakn) je željezna šipka za razgrtanje i poticanje vatre 
po kaminima ili šparhetima.

Etimologija
-----------

*Širajzl* (od južnonjemačkog: *Schüreisen*) je riječ austrougarskog porijekla proširena po 
južnoslavenskim krajevima od kraja 18. i tokom 19. vijeka, porastom gradova u kojima su se počele uvoditi 
tadašnje tehnološke novotarije za grijanje ozidani kamini i šparheti. Nijemci za to inače upotrebljavaju riječ - *schürhaken*.
To je zapravo sintagma od riječi *schüren* (raspirivati) + *eisen* (željezo).

Oblik i historija
-----------------

Širajzl je oko pola metra dug komad debele željezne šipke, pri vrhu savijen pod kutom od 90°, pa iz profila liči na izduženo slovo L. Luksuzniji širajzli imali su na donjeg dijelu drvenu dršku na dnu, oni su uz lopaticu i kantu postlali obavezni predmet 
gotovo svakog gradskog domaćinstva početkom 20. vijeka, kad još nije bilo drugih oblika grijanja.

Širajzlom su roditelji prijetili svojoj djeci - *Nemoj da te izdevetam širajzlom*.

Izvori
------

1. 1 2   „*Širajzl*" (hrvatski). Hrvatski jezički portal - Novi liber. Pristupljeno 03. 01. 2014.
2. 1 2   „*Schüreisen, das*" (njemački). Duden. Pristupljeno 03. 01. 2015.
3. ↑  „*Širajzl*" (hrvatskosrpski). Leksikon. Arhivirano iz originala na datum 2014-03-11. Pristupljeno 03. 01. 2014.

Vanjske veze
------------

***Širajzl*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Širajzl* na portalu Leksikon Arhivirano 2014-03-11 na Wayback Machine-u (`sh`)
Širina frekventnog pojasa: razlika između gornje i donje granične frekvencije.
**Širina frekventnog (frekvencijskog) pojasa**, ili **frekventni (frekvencijski) opseg** (engl. ) je širina frekventnog intervala komunikacijskog kanala koji se koristi u komunikaciji između predajne i prijemne strane.

Frekventni opseg se može iskazati i kao razlika između donje i donje granične frekvencije signala ili opseg frekvencija koje koristi neka oprema. Mjera širine frekvencijskog pojasa je herc.

Pojašnjenje
-----------

Frekvencijski opseg je centralni pojam u telekomunikacijama, sa značajnim utjecajem u mnogim disciplinama, uključujući informatiku, radio komunikacije, obradu signala, te spektroskopiju.

S obzirom da je u današnje vrijeme prevagnula digitalna telekomunikacija nad analognom to se pojam frekvencijskog opsega, zahvaljujući teoremi odabiranja, usko vezuje uz pojam protoka podataka odnosno širina frekvencijskog opsega za količinu podataka koja se u jedinici vremena može prenijeti kroz komunikacijski kanal.

Primjer
-------

Kao primjer možemo uzeti frekventni opseg frekvencija ljudskog glasa. Najniža frekvencija je oko f1=300 Hz, a najviša oko f2=3000 Hz. Tako je širina frekventnog pojasa:

ŠFP = f2f1 = 3000-300 = 2700 Hz.

Informatika
-----------

Širina frekvencijskog pojasa **u informatici je količina podataka koju u određenom vremenskom periodu dva kompjutera mogu da razmijene.**
Jedinica širine frekvencijskog pojasa je b/s (bit po sekundi).

### Internet

Vremenom je širina frekvencijskog pojasa postala glavni problem Interneta, budući da propusna moć globalne mreže zavisi od propusne moći svih njenih dijelova. Vremenom, razvoj tehnologija ISDN i ADSL ublažava taj problem.

Literatura
----------

* Principles of Electronic Communication Systems, Louis E. Frenzel, Glencoe/McGraw-Hill, ISBN 0-02-800409-4, str. 23.

Vanjske veze
------------

* Pretvaranje frekvencije i valne dužine Arhivirano 2012-03-11 na Wayback Machine-u
* O zvuku i frekvenciji Arhivirano 2012-03-13 na Wayback Machine-u
**Zalakaros** čita se *Zalakaroš* je gradić na zapadu Mađarske od 1,936 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Zala i poznat je po svojim termama.

Geografske karakteristike
-------------------------

Zalakaros leži nešto južnije od Jezera Kis-Balaton, udaljen 15 km sjeverno od Nagykanizse.

Historija
---------

Zalakaros je prvi put dokumentiran 1254. kao *Korus*.
Za Austrijsko-turskih ratova zauzele su ga Osmanlije.

Tokom 18. vijeka izrastao je u trgovište, ali je pravi razvoj doživio tek krajem 19. vijeka kad se gradila željeznica i poduzeti meliracioni radovi na isušivanju močvara.. 

Termalni izvor je otkriven 1962. pa su izgrađene terme, odtad se Zalakaros transformirao u turističko-lječilišni centar.

Zalakaros je 1997. dobio status grada.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka, Puchheim
* Austrija, Asperhofen

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Zala" (engleski). City population. Pristupljeno 8. 06. 2016.

Vanjske veze
------------

***Zalakaros*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Zalakarosa* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |