**"Ruslan i Ljudmila"** - prva dovršena poema Aleksandra Sergejeviča Puškina.

Djelo je napisano kao epska bajka koja se sastoji od posvete, šest "pjesama" i epiloga. Pripovijeda o Ljudmili, kćeri Vladimira I. koju je oteo zli čarobnjak, i pokušaju hrabrog viteza Ruslana da ju pronađe i spasi.

Historija nastanka poeme
------------------------

Puškin je započeo pisati poemu 1817. dok je pohađao Carskoselski licej. Bazira se na ruskoj bajci koju je čuo u djetinjstvu. Prije no što je izdana 1820. Puškin je bio prognan na jug Rusije zbog političkih ideja koje je iznio u drugim djelima, npr. u odi *Sloboda*. Nešto izmijenjena verzija djela izdana je 1828. 

Puškin je postavio sebi za cilj stvoriti "bogatirsku" bajkovitu poemu u duhu epskog spjeva *Mahnitog Orlanda* Ludovica Ariosta, koji je poznavao iz francuskih prijevoda. Nadahnjivao ga je također Voltaire  (*Djevica Orleanska*, *Što se sviđa damama*) i ruske književne bajke (npr. pripovijest о Jeruslanu Lazareviču, *Baharijana* Heraskova, *Ilja Muromec* Karamzina, i osobito *Aljoša Popovič* Nikolaja Radiščeva). Neposredni poticaj na početak rada na poemi postao je izlazak prvih tomova karamzinske *Historije ruske države* u februaru 1818. iz kojih je posudio mnoge detalje i imena trojice Ruslanovih protivnika (Rogdaj, Ratmir i Farlaf) .

Poema je napisana astrofičnim četverostopnim jambom, koji je, počevši od *Ruslana*, postao bez iznimke dominantni oblik poeme u romantizmu.

Poema parodira baladu Žukovskog *Dvanaest usnulih djeva*. Puškin dosljedno ironično snižava uzvišenost likova Žukovskog, zasićuje siže šaljivim erotičnim elementima (epizoda s Glavom, posuđena iz bajke o Jeruslanu Lazareviču - "krsnom kumu" puškinskog Ruslana, koji na taj isti način dolazi do bogatirskog mača), koristi "pučku" leksiku ("удавлю", "чихнула"). Puškinovo "parodiranje" Žukovskog u početku nema negativne primjese i nosi prvenstveno prijateljski karakter; poznato je da se Žukovski "srdačno veselio" puškinskoj šali, a nakon izlaska poeme poklonio je Puškinu svoj portret s natpisom "Pobjedniku-učeniku od pobijeđenog učitelja". Kasnije, početkom 1830-ih, zreli je Puškin, sad već skloniji kritički ponovo ocjenjivati mladalačke pokušaje, žalio što je parodirao *Dvanaest usnulih djeva* "za ljubav svjetini".

Historijska osnova
------------------

Neki od događaja i imena u poemi imaju historijsku osnovu. Radnja se događa u Kijevu, u vrijeme dok je bio prijestolnica prve istočnoslavenske države Kijevska Rus', i za vladavine Vladimira I. (980.-1015.).

Ime Ruslan je preuzeto iz ranijih priča o Jeruslanu Lazareviču, a Puškin ga još spominje u *Arapinu Petra Velikog*. Rogdaj i Farlaf se spominju u Karamzinovoj *Historiji ruske države*

Pečenezi, koji su izveli opsadu Kijeva 968. spominju se u šestoj pjesmi, te ponovo (u godini koja ima smisla kao moguća vremenska crta poeme) 997. Opis bitke je historijski točan s obzirom na oružje i taktiku koju su koristili u 10. vijeku .

Izdanje
-------

I.J. Bilibin: Ruslan i Ljudmila (1917.)
Poema je počela izlaziti u *Sinu domovine* u proljeće 1820. u odlomcima, a prvo posebno izdanje je izašlo u maju iste godine (upravo u dane Puškinova progonstva na jug), te je izazvalo gnjev mnogih kritičara koji su u njoj vidjeli "nemoralnost" i "nedoličnost". Aleksandar Vojejkov, koji je započeo časopisnu publikaciju neutralno-blagonaklone analize poeme, u posljednjem ju je dijelu recenzije pod utjecajem I.I. Dmitrijeva iskritizirao. Drugačije je stajalište zauzeo P. Katenin, koji je prigovorio Puškinu, naprotiv, nedovoljnu narodnost i suvišno "dotjerivanje" ruskih bajki u duhu francuskih salonskih pripovijesti. Značajan dio čitatelja oduševljeno je prihvatio poemu, a od njezine pojave započela je sveruska Puškinova slava.

Epilog poeme je Puškin napisao kasnije, za vrijeme progonstva na Kavkaz. Godine 1828. Puškin je priredio drugo izdanje poeme, dodao epilog i nanovo napisani "prolog" - službeno dio prve pjesme, koji je zaoštrio uvjetno-folklorni kolorit teksta, a također smanjio mnoge erotske epizode i lirske umetke. Kao predgovor, Puškin je ponovo otisnuo neke kritičke odazive na izdanje iz 1820. koji su u novim književnim prilikama postali otvoreno apsurdni. Godine 1830. ponovo odbacujući u *Opovrgavanju kritičara* stare optužbe za nemoralnost, pjesnik je naglasio da mu sad u poemi, pak, ne odgovara nedostatak pravog osjećaja: "Nitko čak nije primijetio da je ona hladna".

Adaptacije
----------

Mihail Glinka je prema poemi skladao istoimenu operu, koju je stvarao između 1837. i 1842.

Dugometražni film Ruslan i Ljudmila, koji se temelji na istoimenoj poemi, produciran je u Sovjetskom Savezu 1972. Režirao ga je Aleksandr Ptuško, a u naslovnim ulogama se pojavljuju Natalja Petrova i Valerij Kozinec. Od ostalih filmskih verzija vrijedi spomenuti istoimeni nijemi film iz 1915. koji je producirala kompanija Hanžonkov, a režirao Władysław Starewicz, i televizijski film iz 1996. koji se temelji na Glinkinoj operi, koji je režirao Hans Hulscher, a producirao NHK.

Rečenice iz prologa poeme neprestano ponavlja lik Maše iz drame *Tri sestre* Antona Čehova.

Izvori
------

1. ↑  Pushkin.niv.ru, Biografija Arhivirano 2015-06-16 na Wayback Machine-u, preuzeto 18.augusta 2013.
2. ↑  Lotman, J.M. Aleksandr Sergejevič Puškin. Biografija pisatelja, Iskusstvo, Sankt Peterburg, 1995.
3. ↑  Rozanov, M.N. Puškin i Ariosto, AN SSSR, Moskva, 1937. №2/3. str. 375-412
4. 1 2  Slonimskij, A.L. Pervaja poema Puškina, AN SSSR, Moskva, 1937.
5. 1 2 3 4  Nazarova, L.N. K istorii sozdanija poemy Puškina "Ruslan i Ljudmila", AN SSSR, Moskva, 1956.
6. ↑  Tinjanov, J.N. Puškin i jego sovremenniki, Nauka, Moskva, 1969.
7. ↑  Karamzin, N. Veliki knez Vladimir, kršten imenom Vasilij, 980-1014, Oleg - vladar. 879-912, tom I. Historija ruske države, 1818.
8. ↑  Strangelove, Russian Interactions with Foreign Lands Arhivirano 2016-03-03 na Wayback Machine-u, preuzeto 17. kolovoza 2013.
9. ↑  Vojejkov, A.F. Razbor poemy "Ruslan i Ljudmila", sočin. Aleksandra Puškina, u: Puškin v prižiznennoj kritike, 1820-1827, GPTC, Sankt Peterburg, 1996. str. 36-68
10. ↑  Tinjanov, J.N. Bezymennaja ljubov', Nauka, Moskva, 1969.
11. ↑  Katenin, P.A. Vospominanija P.A. Katenina o Puškine, Žurnaljno-gazetnoje objedinenije, Moskva, 1934.
12. ↑  Sabrana djela A.S. Puškina u 10 tomova, Tom treći, Poeme, bajke: Ruslan i Ljudmila, GIHL, Moskva, 1960
13. ↑  Puškin, A.S. Oproverženije na kritiki, Sabrana djela u 16 tomova, AN SSSR, Moskva, 1949. tom 11, Kritika i publicistika, 1819-1834, str. 143-163
14. ↑  Belcanto, M. Glinka, Ruslan i Ljudmila, preuzeto 18. augusta 2013.
15. ↑  IMDB, Ruslan i Ljudmila (1972), preuzeto 17. augusta 2013.
16. ↑  IMDB, Ruslan i Ljudmila (1915), preuzeto 17. augusta 2013.
17. ↑  IMDB, Ruslan and Lyudmila (1996), preuzeto 17. augusta 2013.
18. ↑  Ivleva, T.G. Spisok dejstvujuščih lic i sistema personažej čehovskoj dramy, u: Avtor v dramaturgii A.P. Čehova, Tver', 2001.

Vanjske veze
------------

* Laboratorij fantastike: Ruslan i Ljudmila
* Puškinski dom: Ruslan i Ljudmila (izdanje iz 1835.)
* Petrunina, N.N. Н. K tvorčeskoj istorii poemy A.S. Puškina "Ruslan i Ljudmila" (pdf), Nauka, 1992.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 178172369
* GND: 4524275-6
* NLA: 35436626

 |