recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Tajvanski demonstranti ispred demolirane zgrade Biroa za monopol duhana i alkoholnih pića 28. februara 1947. godine.
**Incident 28. februara**, **Masakr 28. februara** ili **Incident 228** kineski: ; pinyin: *Èr’èrbā shìjiàn*) je naziv za masovnu pobunu domicilnog formoškog stanovništva protiv vlasti Republike Kine i vladajuće kineske nacionalističke stranke Kuomintang do koje je došlo početkom 1947. godine, odnosno njeno krvavo gušenje od strane kuomintanških trupa. Do nje je došlo nepune dvije godine nakon kapitulacije Japana u Drugom svjetskom ratu, odnosno završetka poluvijekovne japanske vladavine nad otokom Formoza, koju je zamijenio kuomintanški režim. Tajvansko stanovništvo, koje je pod japanskom vlašću uživalo relativnu autonomiju i prosperitet, se brzo okrenulo protiv došljaka koji su pod vodstvom korumpiranog guvernera Chen Yija počeli masovno zlostavljati i ekonomski eksploatirati Formožane. Tenzije su eksalirale 27. februara u Taipeiu kada su službenici Biroa za monopol duhana i alkoholnih pića konfiscirali cigarete 40-godišnjoj udovici Lin Jiang-ma te je potom pretukli. Revoltirana masa se sljedeći dan okupila ispred sjedišta Biroa te ga demolirala, a na što je Chen Yi poslao policiju koja je pucala izazvavši ljudske žrtve; to je samo dodatno razjarilo masu te dovelo do ispočetka spontanih nereda u Taipeiju, ali i u drugim dijelovima Formoze. Pobunjenici su se sa vremenom organizirali i naoružali, te preuzeli vlast nad dijelom Taipeia, a pobunu je pratio linč i pogrom kineskih došljaka. Situacija se počela okretati protiv pobunjenika tek nakon što su 7. marta Chne Yiju počela stizati pojačanja koumintanških trupa sa kopna, te koje su počele bezobzirno ubijati lokalno formoško stanovništvo. Tokom sljedećih nekoliko tjedana pobuna se smirila, a računa se da je u njoj smrtno stradalo između 5000 i 28.000 ljudi. Kuomintanške vlasti, koje su za pobunu formalno okrivile suparničke komuniste, sa kojima su tada na kineskom kopnu bile vodile građanski rat, su otpočele dugogodišnju strahovladu poznatu kao tzv. Bijeli teror, a godine 1949. uvele i izvanredno stanje koje će potrajati sve do 1987. godine. Sve je to vrijeme Incident 228 bio službeno zataškavan, odnosno predstavljao tabu temu u tajvanskoj javnosti. Tek godine 1987. je službenp priznato, a tajvanski predsjednik Lee Teng-hui je otpočeo službeno obilježavanje kao službeni blagdan pod imenom **Memorijalni dan mira** (和平紀念日; hépíng jìniànrì).

Vidi još
--------

* *Grad tuge*

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh89004337

 |
**Khendjer** je bio egipatski kralj (prijestolno ime: **Userkare**) iz 13. dinastije. O tom faraonu, kao i svim faraonima iz dinastije, se relativno malo zna.

Ime Khendjer je rijetko. Khendjer je protumačen kao lokalna verzija semitskog imena *hnzr* odnosno *h(n)zr*, [za] '**vepar'**" perema danskom egiptologu Kimu Ryholtu.

Najkasniji datum njegove vladavine je 15. dan četvrtog mjeseci sezone Akheta (poplave), u njegovoj petoj godini vladavine. 

Crtež nedovršenog Khendjerovog groba u Saqqari
Khendjer je najpoznatiji po svom kompleksu piramida koga je iskopao G. Jequier u Saqqari. Također je poznat po nekoliko natpisa po njegovom imenu. To uključuje kanopu pronađenu u Saqqari, na kojoj je djelomično ispisano ime njegove supruge, **Seneb ...** (K.S.B. Ryholt tvrdi da se zvala "Sonbhenas"). Stela iz Abydosa spominje kako je kralj sagradio Ozirisov hram u Abydosu te kao njegovog vezira spominje Ankhua. Stela u Liverpoolu (uništena u drugom svjetskom ratu), spominje ime kraljevog sina **Khedjera**, zakoga neki vjeruju da je Khendjerov sin.

Izvori
------

1. ↑  Naziv Khedjer za privatne osobe se nalazi samo na dva spomenika: Steli Marischal Museum u University of Aberdeen ABDUA 21642 te na steli Liverpool M13635, v. Ian Ralston: *The Stela of Ibi son of Iiqi in the Marischal Museum, University of Aberdeen*, In *Discovering Egypt from the Neva, The Egyptologcial Legacy of Oleg D Berlev*, edited by S. Quirke, Berlin 2003, p. 107-110, pl. 6 and W. Grajetzki: *Two Treasurers of the Late Middle Kingdom*, Oxford 2001, p. 28, pl. 2. Oba spomenika su datirana na doba oko kralja Khendjera ili osoba koja su se prozvala po kralju.
2. ↑  K.S.B. Ryholt, The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period (Carsten Niebuhr Institute Publications, vol. 20. Copenhagen: Museum Tusculanum Press, 1997, p.220
3. ↑  G. Jequier: *Deux pyramides du Moyen Empire*, Cairo 1933, S. 3-35
4. ↑  W. Grajetzki: *Two Treasurers of the Late Middle Kingdom*, Oxford 2001, p. 28, pl. 2

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Sobekhotep II** | **Faraon Egipta**Trinaesta dinastija | Slijedi:**Imyremeshaw** |

***Khendjer*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
| **Khenemetneferhedjet-Weret  na hijeroglifima** |
|  |

**Khenemetneferhedjet II** *(Weret)* je bila staroegipatska kraljica iz XII dinastije, supruga Senusreta III.

Bila je jedna od četiri poznate supruge Senusreta III, ostale tri su bile Meretseger, Neferhenut i (moguće) Sithathoriunet. Ime joj je također predstavljalo titulu za kraljice u tom periodu: *khenemetneferhedjet* što znači "ujedinjena s bijelom krunom". Spominje se na dvije statue njenom muža (danas smještene u Britanskom muzeju i Egipatskom muzeju; potonja je pronađena u Herakleopolisu). Sahranjena je u Piramidi IX u kompleksu piramida u Dahshuru, gdje je 1994. pronađen njen nakit.

Titule su joj bile: *Kraljeva supruga; Velika skeptrom.*

Izvori
------

1. 1 2 3  Dodson, Aidan; Hilton, Dyan (2004). *The Complete Royal Families of Ancient Egypt*. London: Thames & Hudson. ISBN 0-500-05128-3. , p.96
2. ↑  Dodson, Aidan; Hilton, Dyan (2004). *The Complete Royal Families of Ancient Egypt*. London: Thames & Hudson. ISBN 0-500-05128-3. , pp.92, 96
**Henri du Val, grof od Dampierrea** (fr. *Henri du Val, comte de Dampierre*), u njemačkim izvorima navođen kao **Heinrich von Dampierre** (1580 - 8. oktobar 1620) bio je austrijski vojskovođa rodom iz Francuske koji se istakao kao jedan od zapovjednika carske katoličke vojske na početku Tridesetogodišnjeg rata.

Karijeru je započeo kada se sa braćom zaputio u Austriju i ušao u službu tadašnjeg habsburškog cara Rudolfa II. Sudjelovao je u Transilvaniji u završnim borbama tzv. Dugog rata sa Osmanlijama. Po završetku rata je postao dvorski komornik i član Carskog vrhovnog savjeta (Reichshofrat). Sudjelovao je u Uskočkom ratu protiv Mlečana.

Na samom početku Tridesetogodišnjeg rata je 1618. godine pokušao ugušiti Češki ustanak, ali je zbog toga mora odustati zbog nedostatka ljudstva. Sljedeće godine je, međutim, uspio protestantima nanijeti težak poraz u bitci kod Zablata. Godine 1620. je poginuo prilikom pokušaja da zauzme današnju Bratislavu koju su branile trupe protestantskog transilvanijskog kneza Gabora Betlena; njegovo su truplo branitelji obezglavili, ali ga je Betlen nedugo potom poslao u Beč sa svim počastima.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 20410844
* GND: 115497811
* SUDOC: 221047107
* NKC: xx0225409

 |
Zara Larsson

Accéder aux informations sur cette image commentée ci-après.Larsson u *Sommarkryssetu* u Gröna Lundu 2015.

Opće informacije| Ime | Zara Maria Larsson |
| Rođenje | 16. decembar 1997. (1997-12-16) (dob: 25)Solna, Stockholmski okrug, Švedska |
| Zanimanje | * pjevačica
* kantautorka
 |
| Muzički žanr | * Pop
* dance
 |
| Period aktivnosti | 2008– |
| Diskografska kuća | * Universal Sweden
* Epic
 |

* zaralarssonofficial.com
* zaralarsson.se

uredi Konzultiraj dokumentaciju šablona

**Sara Larson** (Šablon:Jez-šve) je švedska muzičarka, pevačica i tekstopisac. Njeno rodno mesto je Stokholm. Do danas je izdala tri ER ploče i jedan album, pod nazivom - 1, iz 2014. godine. Nakon izdavanja svog prvog albuma, sarađivala je sa britanskim izvođačima Tini Tempa i MNEK. Za Evropsko prvenstvo u fudbalu 2016. godine, gostuje kao pevačica u zvaničnoj pesmi tog prvenstva This one's for you, koju je komponovao francuski muzičar Dejvid Geta.

Spoljašnje veze
---------------

***Zara Larsson*** na Wikimedijinoj ostavi

* Vebsajt
**Heroj** (ili **junak**) je pojam kojim se često naziva izuzetno hrabar čovjek koji spašava druge ljude i brani ih od zlih ljudi, čija je definicija često korištena u fiktivnom svijetu, no nekad se koristila i u povijesti.

Kroz povijest
-------------

#### Antička mitologija

U antičkoj mitologiji čovjek čije je ljudsko biće prožeto božanskim svojstvima, zau7oyour u Lou 8tim polubog, sin boga i smrtne žene i obrnuto ( Npr. Heraklo). Homer zove herojima junake svojih epova. Kasnije se pojam heroja proširuje i na razrazličiistaknute ličnosti, ratnike, državnike, zakonodavce (Likurg), umjetnike, kojima su nakon njihove smrti iskazivali božanske počasti. Grčka tradicija i legenda spominbttt8je heroje po kojima su pojedina plemena dobila ime, a i heroje neke pokrajine, grada ili kolonije, za koje se vjerovalo da izihttps://sh.m.wikipedia.org/wiki/Heroj#/editor/2 ravno 8us uh futječu na djelovanje i sudbinu ljudi. Herojima su se podizala Svetlana 4i spomenici, prinosile su im se žrtve i održavali u njihovu čast svečane igre. Prema antičkom vjerovanju, heroj odlazi poslije smrti na Olimp ili na Otoke blaženih, blista na nebu kao zvijezda ili boravi u hramovima i gajevima kao genij zaštitnik. Pojedince su poštovali kao heroje još za života (Lizimah iz Samotrake; tiranin Nikija s Kosa).

#### Rimsko Carstvo

Pridavanje božanskih svojstava istaknutim ličnostima imalo je osobitog odjeka u Rimskom Carstvu gdje su pojedinim vladarima prinosili žrtve i uzdizali ih u red bogova (apoteoza).

#### Kršćanstvo

Kršćanstvo općenito ne prihvaća pojam heroja, nego ga zamjenjuje pojmom svjedoka (najčešće u značenju mučenik). No, srednjovjekovna svjetovna praksa prihvaća kult heroja kao hrabrog ratnika, viteza s visoko razvijenim osjećajem časti, koji štiti slabije, osobito žene. 
Svojevrsnu devolarizaciju heroja donosi novovjekovni racionalizam, gdje herojstvo često poprima vid karikature (Npr. Cervantesov Don Quijote). Suprotno, u romanticizmu kult heroja oživljava u idealističkim koncepcijama o prisutnosti panteističkog boga ili svjetskopovijesnog duha u genijalnim pojedincima. Osobito radikalne aristokratske nazore o herojima kao vođama ljudi koji stvaraju povijest zagovarao je britanski filozof i povjesničar Thomas Carlyle. Na tom je tragu, iako s većim pretenzijama, i Nietzscheova koncepcija heroja kao natčovjeka, koji smrću kršćanskog boga zadobiva svoju veličinu i postaje jedini sudac nad svojim postupcima. Smatrajući da se u egzaltaciji herojskog skriva antiracionalni voluntarizam, građanska ideologija kao i demokratska praksa XIX. st. demistificiraju povijesno- pokretačku ulogu heroja. Materijalističke koncepcije vide pokretače složenoga pov. gibanja prvenstveno u društvenim, političkim i ekonomskim uzrocima, a ne u osobitoj djelatnosti heroja, te stoga ističe problem, ličnosti i njenog udjela u povijesnim rješenjima. Problematika herojskog doživjela je osebujan rasplet u suvremenom egzistencijalizmu gdje se heroj potire u bezličnosti svakodnevnice (otuda anti-heroj), ili se rađa u sukobu spram apsurda egzistencije (Camusov Sizif).

Vidi još
--------

* Narodni heroj

***Heroj*** na Wikimedijinoj ostavi
Ovo je članak o holandskoj općini.  Za za ostala značenja, v. Westland (razdvojba).  

**Westland** je općina (gemeente) od 103.306 stanovnika u nizozemskoj provinciji Južnoj Holandiji.

Geografija
----------

Naselja Westlanda leže na jugu Nizozemske, između gradova Hoek van Holland i Haga, duž obala Sjevernog mora. Udaljena su od 5 do 11 km jugozapadno od Haga, s kojim tvore konurbaciju Haaglanden.

Historija
---------

Westland je osnovan 1. januara 2004. spajanjem dotadašnjih općina De Lier, 's-Gravenzande (najveća), Monster, Naaldwijk i Wateringen, s manjim naseljima Heenweg, Honselersdijk, Kwintsheul, Maasdijk, Poeldijk i Ter Heijde. Gradska vijećnica nalazi se u Naaldwijku, drugom najvećem naselju u toj maloj konurbaciji.

Privreda
--------

Westland je poznat po proizvodnji povrća, naročito paprika i paradajza, ali i po proivodnji cvijeća. U gradu Honselersdijk održava se najveća aukcija cvijeća FloraHolland.

Izvori
------

1. 1 2   „*Bevolkingsontwikkeling; regio per maand*" (holandski). Centraal Bureau voor de Statistiek. Pristupljeno 4. 2. 2014.
2. ↑  „*Wet tot gemeentelijke herindeling van het Westland*" (holandski). Rijksoverheid. Pristupljeno 4. 2. 2014.

Vanjske veze
------------

***Westland (nizozemska općina)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice općine (`nl`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 147741754
* LCCN: n80028225
* GND: 4515825-3

 |
**Kablovski modem** je uređaj koji je neophodan korisnicima kablovske televizije da koriste usluge Interneta tj. kablovskog interneta. Funkcija kablovskog modema je da razdvoji delove spektra koji se odnose na prenos radio i TV signala od podataka koji se odnose na Internet.

Kablovski modem ima najmanje tri priključka. Prvi priključak je standardni F-port konektor, odnosno kontektor za koaksijalni kabl koji je sličan konektoru na poleđini TV aparata ili video rekordera. Kablovska televizija se priključuje na taj port. Drugi i treći interfejs su Ethernet (mrežni) i USB konektori, kojim se kablovski modem povezuje sa računarom.

Izgled tipičnog kablovskog modema
Uprkos i mogućim „zagušenjima" u 99 od 100 slučajeva kablovski modem obezbeđuje daleko veće brzine i pouzdanost od telefonskog modema. Brzina preuzimanja podataka sa interneta teoretski može imati vrednost do 36 megabita u sekundi, a slanja podataka čak do 10 megabita u sekundi.

Brzina je postignuta zahvaljujući tome što je kablovskom modemu za prenos informacija na raspolaganju jedan ili dva kanala sa opsegom od 6 MHz što je daleko iznad propusnog opsega klasične telefonske linije od 3 kHz.

Standard koji ispunjavaju ovakve vrste modema u SAD je DOCSIS (*Data Over Cable Service Interface Specification*) - postoje DOCSIS 1.0, DOCSIS 1.1, DOCSIS 2.0 i DOCSIS 3.0 koji se razlikuju prema propusnoj moći.

***Kablovski modem*** na Wikimedijinoj ostavi
Kabilska porodica početkom 20. vijeka
**Kabili** su berberska etnička grupa koja živi u Kabiliji, oblasti Alžira koja je po njima dobila ime. Nakon Šiljha u Maroku predstavljaju drugu po važnosti od svih berberskih etničkih grupa.

Berberi govore kabilskim jezikom.

Kabili su poznati kao osnivači Fatimidske dinastije koja je vladala Sjevernom Afrikom u srednjem vijeku. No, kada su osvojili Egipat, Fatimidi su vlast nad Magrebom prepustili lokalnoj kabilskoj dinastiji Ziridima, koja se pak raspala, pa su vlast nad Kabilijom i Kabilima imali Hammadidi. Nakon otomanskog osvajanja Alžira, Kabili su koristeći nepristupačnost planinskog terena, čuvali svoju de facto nezavisnost sve do francuskog osvajanja u 19. vijeku, kome se oduprla legendarna Fatma n'Soumer. Kabilci su svoju slobodoljubivost pokazali i za vrijeme alžirskog rata za nezavisnost, sudjelujući u FLN-u. Nakon nezavisnosti Alžirom Kabili su došli u sukob s centralnom vladom, koji je eskalirao u tzv. Berberskom proljeću godine 1980. Kabili danas traže veću autonomiju te ravnopravan položaj kabilskog jezika u odnosu na službeni arapski.

Eksterni linkovi
----------------

***Kabili*** na Wikimedijinoj ostavi

* Pictures of Kabyles.
* Kabyle.com (French)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85071235
* NKC: ph260646

 |
**Mejdan** je hipodrom i sportski centar u Mejdanu, dijelu grada Dubaja u Emiratu Dubai (Ujedinjeni Arapski Emirati).

Karakteristike
--------------

Centar je otvoren 27. marta 2010. na mjestu starijeg hipodroma Nad Al Šeba, na površini od 2,286.000 m² i može primiti 60 000 gledaoca.
U okviru centra nalazi se golf igralište, hotelsko naselje Bab Al Šams, marina sa plažom, teniska akademija, kinodvorana i muzej posvećen konjskim trkama.

Trkalište hipodroma najduže je na svijetu sa svojih 1,6 km, a centralno gledalište natkriveno spektakularanim konzolnim krovom u obliku polumjeseca, pokrivenim solarnim i titanskim pločama koje naglašavaju njegov tehnološki napredan dizajn.

U okviru centra nalazi se istoimeni luksuzni hotel sa 290 soba, parkiralište za 8 622 automobila. Gledalište hipodroma opremljeno je sa najvećim led televizijskim ekranom dimenzija 110 x 10 metara, da gledaoci mogu pratiti svaki detalj utrke.

Na hipodromu se održava prestižni Svjetski kup Dubai, a kad nema utrka centar služi u reprezentativne poslovne svrhe, promociju novih proizvoda, kongrese, simpozije i slične stvari, a na centralnom gledalištu se održavaju veliki koncerti.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Meydan race course construction on track*" (engleski). Gulfnews. Pristupljeno 21. 9. 2014.

Vanjske veze
------------

* Službene stranice (`en`)
John William Waterhouse: San (Hipnos) i njegov polubrat Smrt (Tanatos)
**Hipnos** (grč. **Ὕπνος**, *Hipnos*) u grčkoj mitologiji personifikacija je sna. Njegov je brat blizanac Tanatos, a majka Nikta. Hipnov pandan u rimskoj mitologiji jest Somnus.

Etimologija
-----------

Hipnosovo grčko ime znači "san".

Karakteristike
--------------

Johann Heinrich Füssli: Hipnos i Tanatos odnose Sarpedon, prikaz Hipnosa s krilima na glavi, 1803.
Hipnos je prikazivan kao lijep i gol mladić, katkad bradat, i s krilima na glavi. Često se prikazuje kao čovjek koji je zaspao na pernatom krevetu okruženom crnim zavjesama. Morfej se pak brine da ga buka ne probudi.

U Sparti je njegov lik postavljan u blizini Tanatosa.

Mitologija
----------

### Život

Hipnosova je palača bila tamna pećina u kojoj Sunce nikad nije sjalo. Na ulazu bili su makovi i ostale hipnogoške biljke. Prema drugim izvorima živio je u pećini ispod grčkog otoka, a kroz pećinu tekla je Leta, rijeka zaborava.

Njegovi su potomci bile stvari koje se javljaju u snovima - Oniri - a u kraljevskim se snovima pojavljuju Morfej, Fobetor i Fantas.

### Endimion

Endimiona je Zeus osudio na vječni san, a Hipnos mu je dao moć da spava otvorenih očiju, tako da stalno može gledati svoju voljenu Selenu. Prema pjesniku Likimniju, Hipnos se zaljubio u mladog pastira Endimiona te mu dao taj dar da bi mogao uživati u njegovoj ljepoti.

Eksterni linkovi
----------------

***Hipnos*** na Wikimedijinoj ostavi

* Hipnos u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Hipnos u grčkoj mitologiji
Zehra Deović

Données clés| Rođenje | 9. decembar 1938. (1938-12-09)Foča, Zetska banovina, Kraljevina Jugoslavija |
| Smrt | 30. oktobar 2015. (dob: 76)Sarajevo, BiH |
| Muzički žanr | 
* bosanski folk
* sevdalinka

 |
| Instrumenti | vokali |
| Period aktivnosti | 1960–2015 |
| Diskografska kuća | 
* Jugoton
* PGP RTB
* Beograd Disk

 |
| Povezani izvođači | 
* Zaim Imamović
* Beba Selimović
* Emina Zečaj

 |

uredi Konzultiraj dokumentaciju šablona

**Zehra Deović** (Foča, 9. decembra 1938 - 30. oktobra 2015) je bosanskohercegovačka pjevačica, poznata kao jedna je od najznačajnijih izvođača sevdalinki. Još kao mlada djevojka postala je članica tamošnjeg Omladinskog KUD „Jedinstvo". Njen talenat ju je ubrzo odveo na nekadašnji Radio Sarajevo, za koji je od 1960. godine snimala isključivo bosanske sevdalinke. Pjevajući repertoar tradicionalnih bosanskih ljubavnih pjesama obišla je po nekoliko puta sve kontinente. Zastupala je bivšu Jugoslaviju na više međunarodnih festivala etno muzike. Snimila je nekoliko ploča i singlova. Za 38 godina rada na radiju, ostavila je značajan broj arhivskih snimaka sevdalinki, od kojih je veliki broj vrhunske kvalitete. Dobitnica je Estradne nagrade Jugoslavije i Estradne nagrade BiH. Živjela je i radila u Sarajevu.

Osim tradicionalnih bosanskih pjesama sevdalinki Zehra Deović je aktivno učestvovala i u snimanju pobožnih pjesama-Ilahija i kasida,sa kojima se pojavila kao učesnik brojnih festivala Ilahija i kasida, večeri duhovne muzike i sl.

Zehra Deović je 2005. godine dobila Grand Prix nagradu za životno djelo u kategoriji sevdaha.

Najznačajnije izvedbe
---------------------

* Dvije su se vode zavadile
* Da sam ptica
* Gdje si dragi živa željo moja
* Došla voda od br'jega do br'jega
* Mlad se Jusuf oženio
* U Cazinu bijela kula
* Poklon Bosni
* Bosno moja divna,mila
* U Stambolu na Bosforu
* Mladost moga Sarajeva
* Blago Suncu i Mjesecu
* Oj Prijedore ti si pun sevdaha
* Djevojka je zelen bor sadila
* Zarobljeno srce moje
* Zašto mi ne dodješ
* Kolika je Jahorina planina
* Teku rajski potoci
* Moj dilbere
* Srce moje izmoreno
* Umorih se ruže trgajući
* Teku rajski potoci-Ilahija
* Mevlaje Salli-Ilahija
* Haj jedva čekam da se mrak navuče
* Lastavice lasto
* Pjesma Sarajevu
* Sarajevo,dugo i široko
* Ah moj Ajlo
* Tebi majko misli lete
* Snijeg pade na behar, na voće

Pored navedenih pjesama tu je još stotinjak drugih koje je Zehra Deović snimila za 50 godina rada na estradi, a od kojih se velik broj nalazi na Antologijama sevdalinke u izdanju BHRT-a, ali i drugim mnogobrojnim kompilacijama sevdaha.

Diskografija
------------

* *Folk zvijezda zauvijek* (kompilacija, 2014)

Vanjski linkovi
---------------

* 
* 
*
**Zejnel Ajdini Toša** (alb. ; Tupale, kod Medveđe, 1910 — Gazdare, kod Medveđe, 7. 3. 1942), učesnik Narodnooslobodilačke borbe (NOB) i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Zejnel Ajdini je rođen 1910 godine u selu Tupalu, kod Medveđe. Prva dva razreda osnovne škole završio je u Sijarinskoj banji, a ostala dva u Medveđi. Zbog lošeg imovinskog stanja nije mogao da nastavi školovanje, pa se zaposlio u opštini u Medveđa kao opštinski pisar. Iako je uspeo da nađe posao, njegova želja za daljim školovanje nije se ugasila. Posle dve godine, otišao je u Skoplje i upisao medresu. Tu završio osam razreda gimnazije, a zatim se upisao na Filozofski fakultet u Skoplju, gde je ostao sve do početka rata. Kao student učestvao je u radu revolucionarnog studentskog pokreta. Član Komunističke partije Jugoslavije (KPJ) postao je 1941 godine. 

Posle Aprilskog rata i okupacije Kraljevine Jugoslavije, Zejnel prekida studije i dolazi u rodno selo Tupale. Tu počinje sa ilegalnim radom na pripremanju ustanka. Avgusta 1941 godine, odlazi u partizane i stupa u Kukavički NOP odred. U jesen, iste godine, jedna grupa boraca Kukavičkog odreda dobila je zadatak da pređe na Jablanicu i da tamo formira novi odred. U toj grupi nalazio se i Zejnel. Učestvovao je u borbama: na Kukavici, Gornjoj Jablanici, u borbama na Kremenu, prilikom zauzimanja Leskovca, Vučja, Lebana i u drugim borbama u ovom delu Južne Srbije. Bio je i član Štaba Jablaničkog partizanskog odreda. 

Poginuo je 7. 3. 1942 godine na Gazdinskom Ridu, kod Medveđe u borbi protiv četnika, Nemaca i Bugara. Kada je kasnije, posle njegove pogibije, na Kosovu i Metohiji formiran Prvi albanski partizanski odred, borci su mu dali ime Odred "Zejnel Ajdini".

Ukazom predsednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 9. 10. 1953 godine, proglašen je za narodnog heroja.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Partizanska spomenica 1941. | Portal NOBSegment isključivo posvećen **Narodnooslobodilačkoj borbi.** |

* „Narodni heroji Jugoslavije". Beograd: Mladost. 1975.
Termin **ćelijski rast** se koristi u kontekstu ćelijskog razvića i ćelijske deobe (reprodukcije). Kad se koristi u kontekstu ćelijske deobe, on se se odnosi na rast ćelijskih populacija, gde jedna ćelija ("ćelija majka") raste i deli se da bi se formirale dve "ćelije ćerke" (M faza). Kas se koristi u kontekstu ćelijskog razvića, termin se odnosi na povećanje citoplazmične i organelske zapremine (G1 faza), kao i na povećanje količine genetičkog materijala (G2 faza) nakon replikacije tokom S faze.

Ćelijske populacije
-------------------

Ćelijske populacije prolaze kroz specifični tip eksponencijalnog rasta koji se naziva udvostručavanje. Drugim rečima, svaka generacija ćelija je dva puta brojnija od prethodne generacije. U praksi, međutim, broj generacija je samo indikator maksimalnog broja ćelija, pošto sve ćelije ne prežive u svakoj generaciji.

Literatura
----------

* Morgan DO. (2007) "The Cell Cycle: Principles of Control" London: New Science Press.

Spoljašnje veze
---------------

* A comparison of generational and exponential models of cell population growth
* Local Growth in an Array of Disks *Wolfram Demonstrations Project*.
**Va'ai Kolone** (11. novembar 1911 - 20. april 2001) bio je samoanski političar, poznat po tome što je dva puta služio kao premijer te osnovao danas vladajuću Stranku zaštite ljudskih prava (HRPP).

Kolone je bio rodom iz sela Vaisala na otoku Savai'i u političkom distriktu Vaisigano. Političku karijeru je započeo izborom u Fono godine 1967. Godine 1979. je zajedno s Tofilau Eti Alesanom osnovao HRPP kako bi se suprotstavio politici tadašnjeg premijera Tupuola Efija. Godine 1982. je HRPP na izborima ostvarila pobhjedu, a Kolone postao novi premijer. Međutim, zbog optužbi za kupovanje glasova mu je oduzeto zastupničko mjesto, a Efi je ponovno postao premijer. Kolone je premijerom ponovno postao godine 1985. i na tom mjestu bio do 1988. godine. 1991. godine se priključio Efijevim demokršćanima i s njima stvorio novu - Samoansku stranku nacionalnoj razvoja (SNDP).

Eksterni linkovi
----------------

* Profile at rulers.org

| * p
* r
* u
Premijeri Samoe |
| --- |
| Mata'afa Mulinu’u II • Lealofi IV • Mata'afa Mulinu’u II • Lealofi IV (v.d.) • Tufuga Efi • Kolone • Tufuga Efi • Alesana • Kolone • Alesana • Tuilaepa | Flag of Samoa |
**Javni moral** odnosi se na moralno etičke standarde koji su postignuti u društvu, putem zakona ili policijskog rada ili socijalnog pritiska, te se odnose na javni život, kroz sadržaj masovnih medija te ponašanja na javnim mjestima. U određenom smislu čak i velika tolerantnost očekuje *javna* ograničenja ponašanja (seksualni odnosi su ovdje implicirani). Kao suprotni ekstrem je teokracija koja izjednačava javni moral sa religioznim instrukcijama, dajući obima jednaku zakonsku snagu.

Javni moral često znači regulaciju seksualnih pitanja, uključujući prostituciju i homoseksualnost, ali također i pitanja odjevanja i nagosti, pornografije, prihvatljivosti u socijalnim terminima kohabitacije prije braka, te zaštite djece. Ona je glavno opravdanje cenzure; može voditi do kampanja protiv profanosti, i suprotstavljena slobodi govora. Kockanje je uobičajeno kontrolirano: casino se promatra kao veća opasnost od rasprostranjene lutrije ili sportskih kladionica. Javno opijanje je vrlo neprihvatljivo u nekim društvima, a zakonska kontrola konzumacije alkohola se često opravdava terminima javnog morala, koliko i medicinskim razlozima da se ograniči kriminal vezan uz alkohol. Legalizacija droga, povijesno gledano, unekoliko je slijedio slične rezone. Pobačaj je ponekad tretiran kao aspekt javnog morala, čak i kad je zakonski definiran, reguliran od strane medicinskih profesionalaca, te gotovo kompletno skriven od javnog pogleda. Sindrom stečene imunodeficijencije kao zdravstveno pitanje je povezan s javnim moralom u kompleksnom odnosu.

Pogledi prema javnom moralu mijenjaju se s vremenom. Jedenje na ulici, žene koje puše na javnim mjestima su blagi primjeri ali pokazuju da u običajnosti, 'prihvatljivo' često ide u smjeru tolerantnosti. Nagli pomaci u suprotnom smjeru često su karakterizirani sa moralnom panikom, ili ekvivalentu engleskog Puritanizma koji su srušili kazališta jednu generaciju nakon Shakespeareove smrti.

Može se također primjeniti na *moral javnog života*. Politička korupcija ili izgovaranje laži u javnim izjavama blati ne samo pojedine političare, već cijeli proces političkog života, bilo na lokalnom ili nacionalnom nivou. Gotovo univerzalno ovo se smatra mrljama u reputaciji, iako je u nekim slučajevima siva zona između korupcije i legitimnog skupljanja sredstava za političke kampanje. Iako pitanje da li je privatni život političara pitanje javnog morala upitno, međunarodno gledano postojanje vanbračne veze premijera će u nekim zemljama biti smatrano pitanjem iz sfere javnog interesa, dok će u drugim zemljama biti promatrano kao prilično nebitna činjenica.
**Zajednica lovora i oleandera iznad vrela Sopot kod Risna** je naziv zaštićenog područja u Crnoj Gori. 

Lovor (*Laurus nobilis*)
Oleandera (*Nerium oleander*)
Vrelo Sopot nalazi se na udaljenosti 1,5 km od Risna (1 km vazdušne linije). Atmosferske vode koje padaju u zaleđu Risanskog zaliva (na području Orjena) vrlo brzo sa površine poniru, da bi se njihovo isticanje koncenrisalo i na području Sopota. U vrijeme hidrografskog maksimuma, iz vrela (pećine) izbijaju velike količine vode. 

Unutrašnji dio bokokotorskog zaliva zaliva, od tjesnaca Verige, odlukom Komiteta svjetske baštine na zasjedanju 1979. godine, uključen je u UNESCO-ovu listu Svjetske kulturne i prirodne baštine.

Zajednica lovora (*Laurus nobilis*) i oleandera (*Nerium oleander*) je na krečnjačkoj padini iznad vrela, od obale mora do 80 mnv. Zauzima površinu od 40 hektara. Kao hortikulturalni objekat, stavljen je pod zaštitu 1968. godine. Predstavlja jedan mali dio zaštićenog područja Kotorsko-risanskog zaliva. Ovo je jedino mjesto na Crnogorskom primorju gdje oleander raste samoniklo. Botaničku vrijednost rezervata povećava prirodna zajednica lovora. Na ovom lokalitetu je registrovano 57 biljnih vrsta.
**Zejneb bint Džahš** (arapski زينب بنت جحش), rođena 593. godine je bila supruga Muhameda, a samim time imala tituli "Majke pravovjernih".
Prije Muhameda bila je na kratko udata za Muhamedovog usvojenog sina Zejd ibn Harisa.
Njen brat, Ubejdulah ibn Džahš je prilikom hidžre u Abesiniju napustio islam i prigrlio Kršćanstvo. Njegova žena Remla bint Ebu Sufjan se nakon toga također udala za Muhameda.

Imala je sestru po imenu Hamana bint Džahš.

Brakovi
-------

#### Zejd ibn Haris

Nakon njene Hidžre u Medinu postala je dio novoosnovane islamske zajednice. Muhamed je njenoj porodici predložio brak sa njegovim oslobođenim robom i usvojenim sinom Zejd ibn Harisom, međutim, obzirom da je Zejnebina porodica imala visok socijalni status i aristokratsko porijeklo, njen brat je odbio brak sa njim što je Zejneb potvrdila.
Muhamed je želio da poništi predislamsku klasnu diskriminaciju i dalje predlagao taj brak.
Nakon što je objavljen Kur'anski ajet: 

* "Kada Allah i Poslanik Njegov nešto odrede, o­nda ni vjernik ni vjernica nemaju pravo po svome nahođenju postupiti. A ko Allaha i Njegova Poslanika ne posluša, taj je sigurno skrenuo s Pravoga puta" (Al-Ahzab,36)

Zejneb je se udala za Zejda 626. godine. Njihov brak je bio neuspješan, i nakon samo manje od godinu dana njih dvoje se rastaju.

### Muhamed

Predislamski običaj koji se zadržao i u to vrijeme Muhameda jeste da se usvojeni sin smatrao u istoj ravni kao i biološki sin. I za njega su važili svi propisi kao i biološkim, samim time smatralo se neprimjerenim (incest) ženidba sa ženom koja je bila udata za posinka, razlog radi kojega je napokon, oženio Zejneb bint Džahš je opisan u Kur'anskom pasusu:

* A kad ti reče o­nome kome je Allah milost darovao, a kome si i ti dobro učinio: "Zadrži ženu svoju i boj se Allaha!" - u sebi si skrivao o­no što će Allah objelodaniti i ljudi si se bojao, a preče je da se Allaha bojiš. I pošto je Zejd s njom živio i od nje se razveo, Mi smo je za tebe udali kako se vjernici ne bi ustručavali više da se žene ženama posinaka svojih kad se o­ni od njih razvedu - kako Allah odredi, o­nako treba biti.(Kur'an, Al Ahzab,37)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 154674466
* LCCN: n88287954
* ISNI: 0000 0001 0349 7882

 |
**Etterbeek** je jedna od 19 dvojezičnih općina u Regiji glavnoga grada Bruxellesa u Belgiji. Graniči s općinama Grad Bruxelles, Ixelles (Elsene), Auderghem (Oudergem), Woluwe-Saint-Pierre (Sint-Pieters-Woluwe), Woluwe-Saint-Lambert (Sint-Lambrechts-Woluwe) i Schaerbeek (Schaarbeek).

Povijest
--------

Gradska vijećnica
Prema legendi, ovdje je u 8. stoljeću crkvu osnovala Gertruda, kćer Pipina Malog. Godine 1138. prvi put se u sadašnjem obliku spominje ime ovog mjesta. U srednjem vijeku je ovo bio zaselak koji je većinom bio neovisan od Bruxellesa. Godine 1489. saski vojvoda Albert uništava selo u borbi protiv pobunjenika koji su se borili protiv cara Maksimilijana. Godine 1580. selo je još jedanput uništeno, ovaj put u Reformaciji.

Godine 1673. Etterbeek biva proglašen barunstvom od strane Karla II. i postaje nezavisan od Sint-Genesius-Rodea. Prvi barun bio je don Diego-Henriquez de Castro, rizničar nizozemske vojske. Za vrijeme francuske vlasti, Etterbeek postaje općina unutar kantona Sint-Stevens-Woluwe (*Woluwe-Saint-Etienne*). Od tada, a posebno nakon Belgijske revolucije, stanovništvo mjesta ubrzano raste. Za vrijeme vladavine Leopolda II. početkom 20. stoljeća, mjesto dobiva današnji moderni izgled.

Vanjske veze
------------

* (`fr`)(`nl`)Službena stranica općine

| * p
* r
* u
Općine u Regiji glavnoga grada Bruxellesa |
| --- |
| Zastava Briselske regije | 
 Anderlecht **•**  Auderghem\Oudergem **•**  Berchem-Sainte-Agathe\Sint-Agatha-Berchem **•**  Bruxelles-ville\Stad Brussel **•**  Etterbeek **•**  Evere **•**  Forest\Vorst **•**  Ganshoren **•**  Ixelles\Elsene **•**  Jette **•**  Koekelberg **•**  Molenbeek-Saint-Jean\Sint-Jans-Molenbeek **•**  Saint-Gilles\Sint-Gillis **•**  Saint-Josse-ten-Noode\Sint-Joost-ten-Node **•**  Schaerbeek\Schaarbeek **•**  Uccle\Ukkel **•**  Watermael-Boitsfort\Watermaal-Bosvoorde **•**  Woluwe-Saint-Lambert\Sint-Lambrechts-Woluwe **•**  Woluwe-Saint-Pierre\Sint-Pieters-Woluwe  | Karta općina Briselske regije |

***Etterbeek*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Zemzem**. Za druga značenja, v. Zemzem (razvrstavanje).* |

Hadžije uzimaju vodu
**Zemzem** je vrelo koje izvire u Meki. Voda je jako cijenjena u pustinjskoj zemlji, kakva je Saudijska Arabija, i zbog toga su izvori nešto posebno. 

Za Zemzem se znalo još davno prije rođenja Muhameda, ali ga je s vremenom zatrpao pijesak i zaboravilo se za njegovu tačnu lokaciju. Muhamedovi preci (djed i pradjedovi) bili su zaduženi za opskrbu hranom i pićem hodočasnika koji su dolazili posjetiti Kabu, što je bila velika čast, ali i jako teška dužnost (zbog nedostatka vode). Jedne noći Muhamedov djed Abdul-Mutalib usnio je na kojem se mjestu nalazi izvor i narednih dana pokušao ga je iskopati, što je na kraju i uspio. To mu je podiglo ugled među sunarodnjacima, a izvor je otad dobro čuvan i njegovu vodu muslimani jako cijene.

Veliki broj hadžija nose sa sobom bocu vode s tog izvora, kao jednu od nezaobilaznih stvari koje nose kući s hadždža.

Vanjske veze
------------

***Zemzem*** na Wikimedijinoj ostavi

* 
* 
* Arhivirano 2012-12-24 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2013-07-21 na Wayback Machine-u
* 
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 238804302
* LCCN: sh97001708
* GND: 7543977-3

 |
Zastava Ruande
Zastava od 1962. do 2001.
Zastava od 1959. do 1962.
**Zastava Ruande** usvojena je 25. listopada 2001.

Trobojka je plave, žute i zelene boje s tim da je u gornjem lijevom uglu plavog polja Sunce u drugoj nijansi žute boje.

Bivša je zastava promijenjena jer je podsjećala na genocid u Ruandi.

Zastave država u Africi

Položaj Afrike
Alžir • 
Angola • 
Benin • 
Bocvana • 
Burkina Faso • 
Burundi • 
Čad • 
Džibuti • 
Egipat1) • 
Ekvatorijalna Gvineja • 
Eritreja • 
Esvatini • 
Etiopija • 
Gabon • 
Gambija • 
Gana • 
Gvineja • 
Gvineja Bisau • 
Jemen1) • 
Južnoafrička Republika • 
Kamerun • 
Kenija • 
Komori • 
Demokratska Republika Kongo • 
Republika Kongo • 
Lesoto • 
Liberija • 
Libija • 
Madagaskar • 
Malavi • 
Mali • 
Mauricijus • 
Mauritanija • 
Maroko • 
Mozambik • 
Namibija • 
Niger • 
Nigerija • 
Obala Slonovače • 
Ruanda • 
Sejšeli • 
Senegal • 
Sijera Leone • 
Somalija • 
Centralna Afrička Republika • 
Sudan • 
Sao Tome i Principe • 
Tanzanija • 
Togo • 
Tunis • 
Uganda • 
Zambija • 
Zelenortska Ostrva • 
Zimbabve

**Teritorije i nepriznate države**: 

Ceuta (Španija) • 
Južni Sudan • 
Kanarska ostrva (Španija) • 
Madeira ostrva (Portugal) • 
Mayotte (Francuska) • 
Melilla (Španija) • 
Reunion (Francuska) • 
Somaliland • 
Sveta Helena (Velika Britanija) • 
Zapadna Sahara • 
Zanzibar (Tanzanija)

1)Smatrani i dijelom Azije.

**Ostale zastave**: 

Zastave Afrike • 
Zastave Azije • 
Zastave Evrope • 
Zastave Južne Amerike • 
Zastave Okeanije • 
Zastave Sjeverne Amerike

 

***Zastava Ruande*** na Wikimedijinoj ostavi
**Sinod u Elviri** (latinski: , španski: ) je bio rano ranokršćanski sinod održanu u Elviri, odnosno tadašnjoj rimskoj provinciji Hispania Baetica, a koji historičari kršćanstva smatraju jednim od važnijih provincijskih sinoda, prije svega zbog ustanovljenih kanona. Kada je zapravo održan se ne može precizno utvrditi, ali se najčešće spominje prva četvrtina 4. vijeka, odnosno godine 305-306. Predstavljao je jedna od tri sinoda, uz Sinod u Arlesu i Sinod u Ankiri, koji su svojim metodama rada pripremili teren za prvi ekumenski sabor. U njemu je učestvovalo devetnaest biskupa u dvadesetšest porezbitera, uglavnom iz Hispanije Betike. Tamo su bili prisutni i đakoni i laici.

Sinod je donio 81 kanon ili pravilo ponašanja za kršćanske vjernike. U većini slučajeva su uvedeni ekskomunikacija ili javne pokora za vjernike koje počinje razna zlodjela (pljačke, iznude, lažni svjedok, krivokletstvo). Ublažavanje kazni je dopušteno samo za jako bolesne i za žene.

Iz drugih kanona se može zaključiti da je javni moral kršćana u Hispaniji bio prilično nizak, pa su, u svrhju jačanja vjere, uvedene brojne mjere kojima se kršćanima strogo zabranjivalo druženje sa Jevrejima i paganima. Također su prvi put uvedena pravila o svećeničkom celibatu, ali i zabrana idolatrije, odnosno korištenja slika u crkvi, što predstavlja prvi primjer kršćanskog ikonoklazma. 

Sinod je zanimljiv i zbog toga što se u njemu prvi put koristi izraz "anatema".

Izvori
------

1. ↑  Suvremena Granada u južnoj Španiji.
2. ↑  Edgar Hennecke, "Elvira, Synod of" in *Schaff-Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge* (3rd ed).
3. ↑  Philip Schaff, *History of the Christian Church*.
4. ↑  Анафема // Pravoslavna enciklopedija (`ru`)

Eksterni linkovi
----------------

* The 81 Canons in Latin with English translation at www.earlychurchtexts.com, with Hefele's background notes.
* *Catholic Encyclopedia*: Council of Elvira
* CUA.EDU: Council of Elvira Arhivirano 2012-07-16 na Wayback Machine-u: text of 81 canons in English
* Philip Schaff, *History of the Christian Church*, vol. II "Ante-Nicene Christianity AD 100-325" Section 55. The Councils of Elvira, Arles, and Ancyra.
**Dragan Pajić** (Brčko, 14. ožujka 1956.), bosanskohercegovački političar srpskog podrijetla, četvrti po redu gradonačelnik Brčko distrikta BiH.

Životopis
---------

Dragan Pajić je rođen 14. ožujka 1956. godine u Brčkom. Osnovnu školu je završio u Bukviku, a gimnaziju u Brčkom. Diplomirao je na Medicinskom fakultetu u Novom Sadu 1981. godine. Specijalizaciju opće kirurgije završio je u Brčkom 1989. godine.

U zdravstvu je obavljao poslove od liječnika opće prakse, šefa Hitne službe Doma zdravlja u Brčkom, načelnika Kirurškog odjela Opće bolnice do ravnatelja Opće bolnice u Brčkom.

U prvom sazivu Skupštine Brčko distrikta BiH bio je poslanik, a na izborima 2000. godine izabran za poslanika u Narodnu skupštinu Republike Srpske. Od 2009. do 2011. godine je bio gradonačelnik Brčko distrikta Bosne i Hercegovine. Na dužnosti gradonačelnik je smijenjem odlukom Skupštine Brčko distrikta BiH, kada je Središnje izborno povjerenstvo utvrdilo sukob interesa i zbog toga predložilo njegovu smjenu.

U listopadu 2011. godine Policija Brčko distrikta BiH je uhitila Dragana Pajića, zbog sumnje da je umiješan u aferu podmićivanja i kaznenog djela protiv službene i druge odgovornosti. Godine 2014. Osnovni sud Brčko distrikta BiH je osudio Pajića, jer je tokom vršenja mandata 2011. godine koristio službena vozila Vlade Brčko distrikta BiH u osobne svrhe, uglavnom za prijevoz članova svoje obitelji na relacijama Brčko – Beograd, Brčko – Beč i Brčko – Zagreb. Sud je tom prilikom izrekao presudu kojom je Pajić obvezan platiti novčanu kaznu u iznosu od 5.000 KM. Međutim, postupajući po žalbama Tužiteljstva Brčko distrikta i Pajića, Apelacioni sud Brčko distrikta BiH, potvrdio je presudu u oslobađajućem, a ukinuo u osuđujućem dijelu. Sa Tužiteljstvom Brčko distrikta, Pajić je potpisao sporazum o priznanju krivice. Postupajući sudija je taj čin prihvatio i izrekao mu jednomjesečnu zatvorsku kaznu i obvezu plaćanja troškova postupka u iznosu od 300 KM.

Izvori
------

1. ↑  „Dragan Pajić, novi brčanski gradonačelnik". klix.ba. 5 August 2017. Pristupljeno 2016-05-07.
2. ↑  „Smijenjen gradonačelnik Brčko distrikta Dragan Pajić". klix.ba. 5 August 2017. Pristupljeno 2016-05-07.
3. ↑  „Bivši gradonačelnik Distrikta Dragan Pajić osuđen na novčanu kaznu". avaz.ba. 5 August 2017. Pristupljeno 2016-05-07.
4. ↑  „In vino veritas: Sudija Grčević slavi kod osuđenog gradonačelnika". zurnal.info. 5 August 2017. Pristupljeno 2016-05-07.

Vanjske poveznice
-----------------

* Dragan Pajić, novi brčanski gradonačelnik
Zastava Republike Srpske
**Zastava Republike Srpske** je pravougaono polje, proporcija 1 (visina) prema 2 (dužina) sa horizontalno raspoređenim poljima podjednake visine - crveno iznad plavog iznad belog.

Sadrži panslovenske boje crvenu, plavu i belu. Kao srpska zastava u upotrebi je od 1835. godine. Kao zastava Republike Srpske se počela primenjivati od 9. januara 1992. godine. Svojim izgledom, sasvim je jednaka Narodnoj zastavi Republike Srbije.

U Republici Srpskoj nije neuobičajeno videti različite varijacije zastave, pa i u službenim prilikama trobojke na koje je dodan neki amblem, krst s četiri ocila, grbom i sličim simbolima.

Ustavni sud Bosne i Hercegovine potvrdio je 2006. godine ustavnost ove zastave kao zastave Republike Srpske. Zaključio je da zastava Republike Srpske, na način na koji je definisana Ustavnim zakonom, ne predstavlja samo srpski narod u Republici Srpskoj, jer se radi o zastavi u kojoj su zastupljene panslavenske boje koje su karakteristične za istoriju slovenskih naroda, među kojima su i konstitutivni narodi u Bosni i Hercegovini. Ustavni sud je ukazao da zastava Republike Srpske i zastava Srbije nisu identične jer državna zastava Srbije ima u svom sastavu i grb što nije obilježje zastave Republike Srpske.

Vidi još
--------

* Amblem Republike Srpske

Vanjske veze
------------

***Zastava Republike Srpske*** na Wikimedijinoj ostavi
**Karbonifer** ili **Karbon** je geološki period paleozoika, koji je počeo krajem devona prije 340 miliona godina i završio s početkom perma prije približno 280 miliona godina.

Flora u periodu karbona

Paleogeografija karbona
-----------------------

Doba karbona je važno kako za geologiju tako i za ekonomiju na Zemlji. U tom geološkom periodu je zemaljska kora bila prilično nemirna, što je dovelo do geografskih promjena. U Evropi je stvoren veliki planinski lanac, koji se prostirao iz Irske i Engleske preko Normandije i Bretanje do centralne Francuske i dalje prema Belgiji, Njemačkoj i Češkoj prema Poljskoj. Istovremeno su se gibali i Rodopi i Ural. U podnožju novog gorja , koje se uzdizalo iz mora, su nastale velike močvare, koje je stalno popavljalo more s naslagama gline i pijeska i tako omogućilo povoljne uvjete za stvaranje ugljena. Orogenezu je omogućavalo i snažno vulkansko djelovanje. Značajne naslage iz tog doba su glinasti škriljevci, lapori, konglomerati, pješčenjaci te većina ugljena -***Karbon-a***, prema kome je taj period dobio ime.

Galerija
--------

* Meganeura, veliki kukac iz kasnog karbona*Meganeura*, veliki kukac iz kasnog karbona
* Veliki Pulmonoscopius iz kasnog karbona dostizao je dužinu od 70 cmVeliki *Pulmonoscopius* iz kasnog karbona dostizao je dužinu od 70 cm
* Neobični morski pas Stethacanthus nastanjivao je mora u ranom karbonuNeobični morski pas *Stethacanthus* nastanjivao je mora u ranom karbonu
* Primitivni tetrapod, PederpesPrimitivni tetrapod, *Pederpes*
* Prvi sauropsid, HylonomusPrvi sauropsid, *Hylonomus*
* Prvi diapsid, PetrolacosaurusPrvi diapsid, *Petrolacosaurus*
* Archaeothyris, vrlo rani sinapsid*Archaeothyris*, vrlo rani sinapsid

Eksterni linkovi
----------------

***Karbon (period)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Karta kopna i mora Tetis u karbonu: [*mrtav link*]
* „Geologic Time Scale 2004". International Commission on Stratigraphy (ICS). Pristupljeno September 19.

| Karbonski period |
| --- |
| Misisipij | Pensilvanij |
| Donji | Srednji | Gornji | Donji | Srednji | Gornji |
| Turne | Vize | Serpukov | Baškir | Moskovij | Kasimov | Gžel |


| Paleozoička era |
| --- |
| Kambrij | Ordovicij | Silur | Devon | Karbon | Perm |


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85097125
* GND: 4126367-4
* BNF: cb11964823x (podaci)
* NDL: 00570587
* NKC: ph117474

 |
**Hmeljnička oblast** (ukrajinski:*Хмельницька область*, *Khmel’nyts’ka oblast*, *Khmelnytchyna*) je oblast koja se nalazi se u zapadnoj Ukrajine. Upravno središte oblasti je grad Hmeljnicki.

Zemljopis
---------

Hmeljnička oblast ima ukupnu površinu 20.645 km2 te je 19 oblast po veličini, u njoj živi 1.430.800 stanovnika te je prema broju stanovnika 14 oblast po veličini u Ukrajini. 729.600 (51%) stanovnika živi u urbanim područjima, dok 701.200 (49%) stanovnika živi u ruralnim područjima.

Hmeljnička oblast graniči na jugu sa Černivačkom, na zapadu sa Ternopiljskom oblasti, na istoku graniči sa Viničkom i Žitomirskom oblasti, dok je na sjeveru graniči sa Rivanjskom oblasti

Stanovništvo
------------

Ukrajinskim jezikom kao materinjim govori 95,2% stanovništva što je za 3,9% više nego prema popisu iz 1989. godine, dok ruskim jezikom kao materinjim govori 4,1% stanovništva.

Administrativna podjela
-----------------------

Hmeljnička oblast dijeli sa na 20 rajona, i 13 gradova od kojih njih četiri ima viši administrativni stupanj, također oblast ima i 24 mali gradova i 1.416 naselja.

Izvor
-----

1. ↑  „Statistički podaci za Hmeljničku oblast". Arhivirano iz originala na datum 2009-02-10. Pristupljeno 2010-04-10.

Eksterni linkovi
----------------

***Hmeljnička oblast*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica oblasti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Khmelnytskyi Oblast** |

| * p
* r
* u
Oblasti u Ukrajini |
| --- |
| Čerkaška • Černigivska • Černivačka • Dnjipropetrovska • Donečka • Ivano-Frankivska • Harkivska • Hersonska • Hmeljnička • Kijevska • Kirovogradska • Luganska • Lavovska • Mikolajivska • Odeška • Poltavska • Rivanjska • Sumska • Ternopiljska • Vinička • Volinjska • Zakarpatska • Zaporiška • Žitomirska |  |