**Car Yang od Suija** (隋煬帝, 569 - 11. april 618), osobno ime **Yang Guang** (楊廣), alternativno ime**Ying** (英), nadimak **Amo** (阿摩), poznat kao **car Ming** (明帝) za kratke vladavine unuka Yang Tonga), bio je drugi sin cara Wena od Suija, i drugi car kineske dinastije Sui.

Po rođenju mu je ime bilo Yang Ying, ali ga je otac, nakon savjetovanja sa prorocima, promijenio u Yang Guang. Yang Guang je nakon dolaska dinastije Sui na vlast dobio titulu princ od Jina 581. Godine 588. mu je povjerena komanda nad jednom do pet armija koje su napale južnu dinastiju Chen, te je poslije primio brojne pohvale za pohod koji je doveo do ponovnog ujedinjenja Kine. Ta postignuća, kao spretnost pri dvorskim intrigama, su omogućile da isposluje smjenu svog starijeg brata Yang Yonga s mjesta krunskog princa 600. godine te tako sam postane krunski princ. Nakon očeve smrti godine 604. godine - koju su tradicionalni historičari često pripisvali upravo njemu, iako su proznali da za to nema dokaza - Yang Guang je došao na prijestolje kao car Yang.

Vladavinu cara Yanga su obilježili brojni ambiciozni i spektakularni pothvati, od kojih se najvažnijim i najuspješnijim drži dovršetak Velikog kanala, koji je u vijekovima koje dolaze bitno ojačao narušeno jedinstvo sjeverne i južne Kine. U ostalim pothvatima je imao manje uspjeha, pri čemu se spominje obnova Velikog zida, koji je doveo do smrti šest miliona radnika. Yang je također nastojao proširiti teritoriju Kine, te je naredio veliki pohod na kraljevstvo Čampa u današnjem južnom Vijetnamu, koji je doveo do vlasti nad tom zemljom, ali i smrti hiljada kineskih vojnika uslijed malarije. Pohodi protiv korejske države Goguryeo su, pak, završili vojničkom katastrofom, koja je, k tome ispraznila državnu blagajnu. Nastojanje da je se ispuni novim porezima je izazvalo niz ustanaka, pogotovo u sjevernoj Kini. Dok mu je vlast sve više izmicala iz ruke, Yang se povukao u Jiangdu (江都, u današnjem Yangzhouu (provincija Jiangsu) gdje su na kraju zadavili dotada vjerni vojnici pod generalom Yuwen Huajiem.

Iako su neka od njegovih dostignuća imala blagotvorni efekt na buduću Kinu, tradicionalne historije su ga opisivale kao tiranina, zaslužnog za kratko trajanje dinastije Sui.

Izvori
------

1. ↑  konkubina cara Taizonga od Tanga]]

Izvori
------

* *Knjiga Suija*, vols. 3, 4. Arhivirano 2008-05-11 na Wayback Machine-u
* *Historija Sjevernih dinastija*, vol. 12. Arhivirano 2007-10-11 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 175, 176, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 186.

| Kraljevske titule |
| --- |
|
| Prethodi:**car Wen od Suija** | **car dinastije Sui (Zapadna)**604–617 | Slijedi:**car Gong od Suija** |
| **car dinastije Sui (Istočna)**604–618 | Slijedi:**Yang Tong (princ od Yuea)** |
| **car dinastije Szi (Xiaoguo armija)**604–618 | Slijedi:**Yang Hao (princ od Qina)** |
| **car Kine (Centralni Henan)**604–616 | Slijedi:**Li Mi (vojvoda od Weija)** |
| **car Kine (Shandong)**604–617 | Slijedi:**Xu Yuanlang (princ od Lua)** |
| **car Kine (Jiangxi/Guangdong/Hainan)**604–617 | Slijedi:**Lin Shihong (car Chua)** |
| **car Kine (Zapadna Unutrašnja Mongolija/Sjeverni Shaanxi)**604–617 | Slijedi:**Liang Shidu (car Lianga)** |
| **car Kine (Sjeverni Shanxi)**604–617 | Slijedi:**Liu Wuzhou (Dingyang Khan)** |
| **car Kine (Hebei)**604–617 | Slijedi:**Dou Jiande (princ od Xije)** |
| **car Kine (Istočni Gansu)**604–617 | Slijedi:**Xue Ju (car Qina)** |
| **car Kine (Zapadni Gansu)**604–617 | Slijedi:**Li Gui (car Lianga)** |
| **car Kine (Hubei/Hunan/Guangxi/Sjeverni Vijetnam)**604–617 | Slijedi:**Xiao Xi (car Lianga)** |
| **car Kine (Zhejiang)**604–618 | Slijedi:**Shen Faxing (princ od Lianga)** |
| **car Kine (Peking)**604–618 | Slijedi:**car Gaozu od Tanga** |
| **car Kine (Sjeverni Hebei)**604–618 | Slijedi:**Gao Kaidao (princ od Yana)** |