**Admiral** (rus. *Адмира́лъ*) je ruska ratna i istorijska drama sa elementima romanse iz 2008. godine. Kroz film, koji prati poslednje godine života ruskog vice-admirala i docnijeg vođe Belogardejaca Aleksandra Kolčaka prožimaju se istorijski događaji u Rusiji s' početka XX veka i romantična priča glavnog aktera filma sa pesnikinjom Anom Timirjovom.

Scenarijo su napisali Vladimir Valucki i Zoja Kudrja, a režiju filma potpisuje Andrej Kravčuk. Sa budžetom od preko 20 miliona dolara, *Admiral* je jedan od najskupljih ruskih filmova u istoriji.

Kravčuk je ovaj film opisao rečima: „*Ovo je film o čoveku koji pokašava da aktivno stvara istoriju, čoveku koji uprkos previranjima nastavlja da se bori, čoveku koji čuva svoju čast i dostojanstvo. Čoveku koji nastavlja i da voli.* "

Ruska premijera održana je 9. oktobra 2008. godine, a dva dana ranije održana je i predpremijera u Moskvi. Zbog velikog uspeha filma krajem 2009. napravljena je i serijska verzija od 10 epizoda u trajanju po 48 minuta koje su se emitovale na ruskom Prvom kanalu.

Glavne uloge u filmu tumače Konstantin Habenski i Jelisaveta Bojarska.

Sinopsis
--------

Radnja filma odvija se u periodu 1916/20. u doba raspada Ruske imperije, dve revolucije (Februarske i Oktobarske) i građanskog rata. Uz pozadinu „*umiruće Carevine*", priča prati poslednje godine života admirala Aleksandra Kolčaka (Konstantin Habenski) koji do kraja života ostaje veran svojim idealima, svojoj otadžbini i svojoj istinskoj ljubavi Ani Timirjovoj (Jelisaveta Bojarska).

Priča počinje 1916. negde na Baltičkom moru. Brod kojim komanduje kontra-*admiral Kolčak* u toku postavljanja mina u nemačkim teritorijalnim vodama nailazi na daleko moćniji razarač SMS Fridrih Karl. Izlaz iz naoko bezizlazne situacije stvara upravo Kolčak koji uspeva da pogodi upravljački most protivničkog broda i tako delimično onesposobi neprijatelja. Međutim jedini izlaz bilo je povlačenje preko vlastitog minskog polja. U trenutku prelaza preko minskog polja, a dok ih nemački brod prati, ruski mornari kleče na kolenima i mole se zajedno sa sveštenikom. Na kraju *Kolčakov* brod ipak uspeva sigurno da prođe kroz minsko polje, nemački razarač biva potopljen nakon eksplozije jedne od mina.

Kasnije u bazi ruske mornarice u Kronštatu, Kolčak se upoznaje sa *Anom Timirjovom*, suprugom njemu podređenog oficira ali i bliskog prijatelja *Sergeja Timirjeva* (Vladimir Vjetrov). Između njih dvoje se rađa ljubav. Saznavši za to njegova supruga *Sofija* (Ana Kovaljčuk) odlučuje da ga ostavi i ode za Petrograd zajedno sa njihovim sinom, šestogodišnjim *Sašom*. Međutim on joj ne dozvoljava i podseća je da je ona njegova jedina i večna supruga.

Iako je njegova ljubav prema *Ani* svakim danom bivala sve veća, on odlučuje da prekine svaki kontakt sa njom.

Nešto kasnije, *car Nikolaj* (Nikolaj Burljajev) ga unapređuje u čin viceadmirala i komandanta crnomorske flote u Sevastopolju. Pre odlaska na Krim, *Kolčak* *Ani* upućuje oproštajno pismo.

Mesec je februar, godina 1917. U Rusiji je došlo do Februarske revolucije, Car je abdicirao sa vlasti. Revolucionari su razoružali i streljali sve oficire u Kronštadskoj bazi. *Sergej* uspeva da pobegne sa gubilišta i istog dana napušta grad zajedno sa *Anom* i odlazi u Petrograd. Revolucija se proširila i ka jugu, ka Krimu. Grupa odmetnutih mornara zahteva od *Kolčaka* i njegovih oficira u Sevastopolju da predaju oružje i odstupe sa dužnosti. Kolčak pristaje da bi izbegao krvoproliće i baca svoj mač u more.

Nešto kasnije *Kolčak* odlazi u Petrograd na poziv tamošnjeg vođe sovjeta Aleksandra Kerenskog koji mu nudi mesto ministra odbrane u novoj revolucionarnoj vladi. Međutim *Kolčak* otvoreno kritikuje Kerenskog i revolucionare zbog nediscipline u vojsci i mornarici na šta ga *Kerenski* optužuje za kontrarevolucionarne aktivnosti i šalje ga u izgnanstvo u SAD uz izgovor da „američkim saveznicima treba iskusan vojni kadar u borbi protiv Nemaca".

Nakon Oktobarske revolucije *Ana* zajedno sa *Sergejem* koji je sada na funkciji komesara u službi Boljševika putuje trans-sibirskom železnicom ka istoku, gde je Sergej trebalo da učestuje u rasformiranju pacifičke flote. U vozu *Ana* saznaje da se *Aleksandar* vratio iz izgnanstva i da u Omsku predvodi antikomunistički odred Belogardejaca. Ona svom suprugu saopštava vest i odluči da napusti voz i krene ka Omsku. *Sergej*, shvativši da je u ovoj situaciji nemoćan pomaže supruzi da spakuje stvari i želi joj sreću u novom životu.

U Omsku *Ana* pronalazi *Aleksandra* ali mu se ne javlja. Čuvši njegovo govor o pobedi i obnovi Ruske imperije, donosi odluku da kao medicinska sestra pomaže ranjenim vojnicima, stradalim u već razbuktalom građanskom ratu. Nakon što su boljševici krenuli ka Omsku, *Kolčak* odlučuje da žrtvuje grad i povuče se ka Irkutsku koji je trebao da bude novi centar nove antikomunističke Rusije. Tokom evakuacije Omska jedan od belogardejaca prepoznaje *Anu* i javlja to *Kolčaku*. *Aleksandar* saznavši za to čini sve da je pronađe i daje sebi čvrsto obećanje da je više nikada neće napustiti i da više nikada neće napraviti tu grešku. U vozu koji je išao ka Irkutsku, *Aleksandar* je priznao *Ani* da je ona njegova jedina ljubav, i da je poslao pismo svojoj suprugi *Sofiji* u Pariz u kojem traži razvod. *Ana* u početku odbija da odgovori na njegovo pitanje, jer njoj je bilo dovoljno i da bude blizu njega, ali na kraju ipak pristaje.

Irkutskom je u to vreme upravljao francuski general Moris Žanen i Čehoslovačke legije, saveznici koji su u ruskom građanskom ratu stali na stranu kontrarevolucije. Njegova vojska je bila u potpunosti bez oružja i opreme, a sam general Žanen ucenjen od strane boljševika: ili da preda *Kolčaka* sovjetima ili će i njega smatrati kolaboracionistom. U trenutku dok su kopnene jedinice belogardejaca marširale ka Irkutsku, *Kolčak* je uhapšen u svom vozu od strane čeških legionara. *Ana* je insistirala da i ona bude uhapšena zajedno sa njim.

Improvizovano suđenje pred lokalnim sovjetom završeno je po kratkom postupku. Presuda je glasila „smrt streljanjem". *Aleksandar Kolčak* je streljan na obalama reke Angare, a njegovo telo je kroz led bačeno u smrznutu vodu. Ana je deportovana u gulag u kojem je provela 30 godina.

Film se završava u 1964. godini. *Ana* prisustvuje probi jedne od balskih scena iz *Rata i mira*, kada se glumac koji je glumio konobara slučajno spotakne kraj nje i razbije čašu vina. U njoj se bude uspomene. Na isti takav način ona je upoznala *Aleksandra Kolčaka* 48 godina ranije. Film se zavrašava njenim maštanjem o plesu sa voljenim joj *Aleksandrom*, plesu do kojeg nikada nije došlo.

Na kraju filma u potpisima su prikazane sudbine svih glavnih likova.

Istorijska pozadina
-------------------

Film prati istorijske događaje kroz poslednje godine života ruskog admirala i jednog od vođa Belogardejaca. Aleksandar Vasiljevič Kolčak (16. novembar 1874 — 7. februar 1920) je bio i predsednik privremene belogardejske vlade u Sibiru. Učestvovao je u Rusko-japanskom ratu i u Prvom svetskom ratu. Kao naučnik i okeanograf učesnik je više polarnih ekspedicija (1900 — 1903), a njemu u čast jedno od ostrva u Karskom moru nosi njegovo ime.

Iako sam film sadrži i nekoliko istorijski pogrešnih podataka, reditelj je to objasnio činjenicom da je radnja filma fokusirana na ličnost. Poenta cele priče je da se čast, dostojanstvo i moral mogu sačuvati u bilo kakvim životnim okolnostima.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Konstantin Habenski | admiral Aleksandar Kolčak |
| Jelisaveta Bojarska | Ana Timirjova |
| Jegor Beroev | kontra-admiralMihail Smirnov (Kolčakov prijatelj) |
| Sergej Bezrukov | general Vladimir Kapelj |
| Ana Kovaljčuk | Sofija Kolčak |
| Barbara Briljska | Roza Karlovna |
| Vladislav Vjetrov | Sergej Timirjov |
| Nikolaj Burljajev | car Nikolaj II |
| Viktor Veržbicki | Aleksandar Kerenski |
| Kiril Pletnev | oficir Frolov |
| Igor Šmakov | vojnik |
| Konstantin Streljnikov |  |
| Anatolij Pašinin |  |
| Nikolaj Reutov |  |
| Oleg Fomin | oficir Podgurski |
| Aleksandar Efimov | oficir Udincev |
| Aleksandar Lazarev | general-major Dmitri Lebedev |
| Rišar Borinže | general Moris Žanen |
| Andrej I | ataman Grigorij Simjonov |
| Aleksandar Bargman | vođa pobune mornara |
| Sergej Vlasov |
|

Muzika iz filma
---------------

Muziku za film komponovao je Igor Matvjenko na tekstove pesnikinje Ane Timirjove koji su nastali u spomen na admirala Kolčaka.

Naslovnu numeru iz filma pod nazivom »*Ana*« izvodi ruska pevačica Viktorija Dajneko. Drugu numeru pod naslovom »*Vopreki*« izvodi Valerij Meladze (tekst Konstantin Meladze). Pesmu »*Moй Admiral*« izvodi rok grupa Ljube.

Vidi još
--------

* Aleksandar Kolčak
* Ana Timirjova

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Admiral (film)** |

* Zvanična prezentacija Arhivirano 2011-08-16 na Wayback Machine-u ()
* *Admiral* na sajtu IMDb
* Recenzija Arhivirano 2014-06-01 na Wayback Machine-u iz magazina Oganjok.
* *Ilja Smirnov*. Рецензия «Адмиралъ»: крестный ход от мужа к любовнику.
* *Ю. Нерсесов.* Рецензия «Адмиралъ мыльного моря»
* Адмиралъ стал триумфатором МТВ Руссиа Мовие Аwар[*mrtav link*]
* Admiral na sajtu Kino Rusija.[*mrtav link*]

| * p
* r
* u
Filmovi Andreja Kravčuka |
| --- |
| Admiral (2008)  •  Italijan (2005) |