recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The New Adventures of Old Christine*** je američki televizijski sitcom CBS situation comedy koji je producira Warner Bros. Television, a koji se emitirala na programu mreže CBS od 2006. do 2010. Autor serije i izvršni producent je Kari Lizer, a glavna zvijezda Julia Louis-Dreyfus, koja tumači glavnu junakinju. Serija se često skraćeno zove *Old Christine*.

Glavna junakinja je Christine Campbell (Louis-Dreyfus), razvedena majka dvoje djece i vlasnica ženske teretane. Radnja serije se bavi njenim nastojanjem da se nosi s drugim majkama u privatnoj školi koju pohađa njen sin, te bivšim suprugom Richardom (Clark Gregg). Podrugljiv naziv *Old Christine* ("Stara Christine") je dobila zato jer Richard ima djevojku (Emily Rutherfurd) koja se također zove Christine.

TV-seriju je 2007. prikazivala Hrvatska radiotelevizija pod nazivom ***Nove avanture stare Christine***.

Vanjski linkovi
---------------

* Official CBS site
* *The New Adventures of Old Christine* na IMDb-u (`en`)
* Zap2It Arhivirano 2007-03-20 na Wayback Machine-u
* MSN review Arhivirano 2007-08-26 na Wayback Machine-u
* *Hollywood Reporter* review
* Old Christine on UKTV Gold
***The Washington Star***, ranije poznat kao ***Washington Star-News*** and i ***Evening Star***, bile su dnevne popodnevne novine koje su se izdavale u Washingtonu između 1852. i 1981. godine. Bile su poznate kao gradski novinski autoritet.

Novine je pod naslovom *The Daily Evening Star* pokrenuo kapetan Joseph Borrows Tate. Sljedeće godine ga je otkupio teksaški prospektor i novinski poduzetnik William Douglas Wallach. Pod njim je list profitirao zahvaljujući reportažama s bojišta američkog građanskog rata. Godine 1867. su za 100.000 US$ otkupili Crosby Stuart Noyes, Samuel H. Kauffmann i Adams. List je nakon toga u četiri generacije ostao u vlasništvu tih porodica. 

1.5. 1938. su porodice otkupile M. A. Leese Radio Corporation, a zajedno s njima i WMAL, najstariju radio-stanicu u gradu. 

*Star'*je svoj vrhunac doživio 1950-ih, kada je bio jedan od najtiražnijih i najutjecajnijih listova u SAD. Međutim, vrlo brzo se pokazalo kako uprava nije u stanju nositi se s izazovima novog vremena. To se prvenstveno odnosilo na selidbu srednje klase u predgrađa, kao i pojavu televizije, zbog koje je prestao običaj kupovanja i čitanja popodnevnih novina. U međuvremenu je glavni jutarnji list *The Washington Post* otkupio svog jutarnjeg suparnika *Times-Herald* godine 1954. da bi do početka 1960-ih postao najveći list u glavnom gradu.

*Star* je na to odogoviro tako što je 1972. otkupio i asborbirao *The Washington Daily News*, nakon čega je promijenio ime u*"Washington Star News"* a pred kraj 1970-ih u *"The Washington Star"*.

Početkom 1975. porodice vlasnika su list prodale Josephu L. Allbrittonu, teksaškom milionaru i vlasniku Banke Riggs, koji je bio poznat po spašavanju neprofitabilnih firmi. On je pokušavao koristioti profite od radio-stanice WMAL-AM-FM i TV-stanice kako bi spasio novine. Međutim, tada je intervenirala Federalna komisija za komunikacije s pravilima protiv koncentracije medijskog vlasništva; WMAL-AM-FM je godine 1977. prodana, a TV-stanica je preimenovana u WJLA-TV.

Nakon neuspjelih pokušaja da se preokrene sudbina lista, on je 2.2. 1978. prodan korporaciji Time Inc. za 20 miliona US$. Međutim, ekonomska stagnacija u SAD je dovela do toga da 7.8. 1981. izađe posljednji broj lista. Na dražbi su *Starovo* zemljište i zgradu otkupio Washington Post.

Među znamenitim novinarima i kolumnistima *Stara* u njegovim posljednjim danima su bili Nick Adde (*Army Times*), Michael Isikoff (*Newsweek*), Howard Kurtz (*Washington Post*), Fred Hiatt (*Washington Post*) Sheilah Kast (*ABC News*), Jane Mayer (*The New Yorker*), Chris Hanson (*Columbia Journalism Review*), Jeremiah O'Leary (*Washington Times*), Chuck Conconni (*Washingtonian*), Crispin Sartwell (*Creators Syndicate*), Maureen Dowd (*New York Times*), Michael DeMond Davis, Jules Witcover (*Baltimore Sun*), Jack Germond (*Baltimore Sun*), Judy Bachrach (*Vanity Fair*), Lyle Denniston (*Baltimore Sun*), Fred Barnes (*Weekly Standard*), Kate Sylvester (NPR, NBC, *Governing* magazine) and Mary McGrory (*Washington Post*.)
Za grad u Siriji zvan Tortosa za vrijeme križarskih ratova, v. Tartous.

Rijeka Ebro u Tortosi
**Tortosa** (katalonski izgovor: [turˈtozə], lokalno: [toɾˈtoza]. latinski: , arapski: طرطوشة‎ *Ṭurṭūšah*) je grad koji predstavlja sjedište *comarce* Baix Ebre u španskoj autonomnoj zajednici Katalonija. Smješten je na rijeci Ebro, s južne strane planine Cardó Massif čiji se vrh Buinaca nalazi na općinskoj teritoriji. Sa južne strane, preko rijeke, se nalaze planine Ports de Tortosa-Beseit. 

Prvi put se spominje u rimsko doba pod imenom Dertosa, iako su 2007. godine u njegovoj blizini pronađeni tragovi naselja za koje se vjeruje da je bilo Hibera, prijestolnica drevnih iberskih Ilerkavona. Početkom 8. vijeka su je osvojili Arapi, a pod muslimanskom vlašću je bila sve do 1148. kada ju je grof Ramon IV Berenguer od Barcelone osvojio uz pomoć stranih vitezova koji su išli u Drugi križarski rat. Dio njih se naselio u područjima grada.

Vanjske veze
------------

***Tortosa*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official website (`ca`)
* Tourism Official website(`en`)
* Video on Tortosa Arhivirano 2010-04-15 na Wayback Machine-u
* Information - Generalitat de Catalunya Arhivirano 2008-01-22 na Wayback Machine-u (`ca`)
* Statistical information - Institut d'Estadística de Catalunya (`ca`)
* Monasteries in Catalonia. Tortosa Arhivirano 2008-01-22 na Wayback Machine-u (`ca`)
* The Tortosa Forum
* Geografski podaci vezani uz lokaciju Tortosa na OpenStreetMap
*Za ostala značenja, v. Solana (razvrstavanje).*
Solana u Il de Reu, Francuska
**Solana** je pogon za industrijsko dobivanje morske soli. Morska so se iz vode izdvaja isparavanjem u sistemu velikih plitkih bazena. Proces isparavanja započinje u prvom bazenu u kojem je koncentracija -{NaCl}- najmanja, a završava u zadnjem, u kojem je morska voda toliko prezasićena da se so taloži na dnu bazena. Proces se započinje u proljeće, a završava u jesen kada se so kupi u procesu koji se zove *berba soli*.

Industrija soli
---------------

Industrija soli je industrijska djelatnost koja se bavi istraživanjem, eksploatacijom, preradom, proizvodnjom i distribucijom soli, kao i proizvodnjom srodnih začina. U Crnoj Gori se nalaze dvije solane, kod Ulcinja i Tivta. U Hrvatskoj postoje solane kod Stona (jedna od najstarijih u ovom dijelu Evrope), Nina i na Pagu. U Bosni i Hercegovini se nalazi kraj Tuzle rudnik kamene soli, tj. solana, kako se na ovim prostorima najčešće naziva. Na obalama Albanije, Grčke, Bugarske i Rumunije, postoje brojna polja soli. Među najpoznatijim solanama na svijetu spadaju one u San Francisku, zatim na obali Mrtvog mora i „Jusles Lup" u Australiji.

Vidi još
--------

* Industrija soli
* Industrija
* Mrtvo more

Šablon:Klica-industrija

***Solana*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostale upotrebe, v. Vratnice.*

  
Koordinate: 42° 08′ 26" SGŠ, 21° 06′ 51" IGD

**Vratnica** (mak. *Vratnica*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Vratnica pripada opštini Jegunovce.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Vratnica je smešteno u severnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Republike Kosova, pet km severoistočno od naselja. Od najbližeg većeg grada, Tetova, naselje je udaljeno 21 km severoistočno.

Vratnica se nalazi u donjem delu istorijske oblasti Polog. Naselje je položeno na severnom obodu Pološkog polja. Južno naselja se pruža polje, a severno i zapadno se izdiže Šar-planina. Nadmorska visina naselja je približno 720 metara.

**Klima** u naselju je umereno kontinentalna.

Istorija
--------

Početkom 20. veka svi žitelji su bili pripadnici Srpske pravoslavne crkve.

Stanovništvo
------------

Vratnica je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 505 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (95%), a ostalo su mahom Srbi.

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Jegunovce

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Vratnica*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.opstinajegunovce.gov.mk Zvanična stranica opštine Jegunovce

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Jegunovce |
| --- |
| **Jegunovce** • 
Belovište •
Vratnica •
Žilče •
Jažince •
Jančište •
Kopance •
Orašje •
Podbređe •
Preljubište •
Raotince •
Rataje •
Rogačevo •
Siričino •
Staro Selo •
Tudence •
Šemševo |  |
Panorama Stona sa solanom.
Bazeni soli krajem srpnja 2012. godine.
**Solana u Stonu**, jedna od tri solane u Hrvatskoj, najstarija u Europi i moguće na svijetu. Potječe iz 14. stoljeća i danas je u funkciji. Nastala je nakon što je Dubrovačka Republika 1333. kupila Ston i 1360. opasala ga obrambenim zidom. Ston je postao idealna lokacija za solanu koja je Republici donosila najviše, 15 900 dukata godišnje. Postojalo je mnogo odredaba koje točno reguliraju proizvodnju i trgovinu solju na području Republike. Najveća je zarada postignuta 1611. godine.

Solana je podijeljena na bazene od kojih je svaki osim Munda nazvan po nekom kršćanskom svecu. Solana izgled i način proizvodnje dosad nije mijenjala. 2007. se u Stonu u 9 kristalizacijskih bazena obere 530 tona soli, oko 59 tona po bazenu.
Koordinate: 42°49′57″N 17°41′41″E﻿ / ﻿42.83250°N 17.69472°E﻿ / 42.83250; 17.69472

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Solana u Stonu** |
**Jezero Sevan** (jer. *Սևանա լիճ*) je najveće slatkovodno jezero Jermenije, najveće jezero na Kavkazu, i sa visionom od oko 1900 metara nadmorske visine jedno od najviših jezera na svetu. Zajedno sa jezerima Van i Urmija predstavlja jedno od tri velika jezera istorijske Jermenije. Površina mu je 940 km² i duboko je do 83 metra. Ima 28 pritoka i samo jednu otoku, Hrazdan, koja je kanalima spojena sa Araksom. 

Veliki projekat delimičnog isušivanja jezera započele su sovjetske vlasti 1933, po planovima iz 1910. Nivo jezera je snižen za 19 metara, što je smanjilo zapreminu jezera sa 58,5 milijardi kubnih metara na oko 34,0 milijarde, a površinu sa 1.416,2 km² na 1.238,1 km². Ovaj projekat je obustaljen 1956. Vlasti su od tada izgradnjom tunela za dovod vode pokušavale da stabilizuju nivo jezera koji je danas 20 metara ispod prvobitnog nivoa.

Izvori
------

Eksterni linkovi
----------------

***Sevan*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.sevan.am Sve o jezeru Sevan Arhivirano 2007-05-05 na Wayback Machine-u
* Informacije i fotografije

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 240568027
* LCCN: sh88001131
* GND: 4847136-7
* NKC: ge895058

 |
**Žestilac** ili čokavski **Žestiloc** je zaseok u općini Dobrinj na otoku Krku.

Smještaj
--------

Žestilac se nalazi na sjeveroistočnom dijelu otoka Krka, u unutrašnjosti, oko 1,5 km od mora. To je zaseok naselja Polje i nalazi se u njegovoj neposrednoj blizini, zapadno. Također vrlo blizu su i naselja Gostinjac te Sveti Vid Dobrinjski. Dobrinj i Šilo su udaljeni oko 3 km. Podno Žestilca je uvala Petrina.

Porijeklo naziva
----------------

Prema toponomastičaru Ivi Jelenoviću naziv sela potječe od naziva za vrstu javora - "žestilo".

Stanovništvo
------------

Prema posljednjem popisu stanovnika iz 2001. g. u Žestilcu je živjelo *8 stanovnika*. To predstavlja porast od čak 100 % u odnosu na 1991. g. kada je popisano samo 4 žitelja, najmanje od kada se vrše popisi. 

Gledano kroz povijest Žestiloc je krajem 19. i početkom 20. st. imao između 50 i 70 stanovnika, a 1910. g. popisano ih je najviše, *čak 86*, što znači da današnjih 8 stanovnika nije niti 10 % onog broja stanovika koji su popisani 1910. g.

Nakon Prvog svjetskog rata dolazi do stalnog i značajnog opadanja broja stanovnika, a pred kraj 20. st. i velike prijetnje za potpuno odumiranje sela. Ipak, rast zabilježen između posljednjih popisa ukazuje na mogući oporavak teške demografske sitvacije Žestilca.

Gospodarstvo
------------

Žestiloc je oduvijek bio isključivo poljoprivredni kraj. Najznačajnije grane bile su ovčarstvo, ratarstvo i maslinarstvo.

Zbog blizine mora, turističkog mjesta Šila, dobre prometne povezanosti i očuvanog okoliša, moguć je razvoj turizma.

Izvori
------

* Državni zavod za statistiku

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranica Općine Dobrinj Arhivirano 2010-02-16 na Wayback Machine-u
* Službene stranice Turističke zajednice Općine Dobrinj Arhivirano 2010-07-26 na Wayback Machine-u
Za ostala značenja, v. Žetva (razvrstavanje).
Tradicionalni oblik žetve.
**Žetva** je, u poljoprivredi, proces ubiranja plodova sa žetvenih polja. Žetva takođe označava kraj ciklusa rasta i sazrevanja u prirodi.

Vreme žetve
-----------

Određivanje vremena žetve je veoma delikatan posao. Treba tačno znati kada je koji žetveni plod sasvim sazreo i kada je spreman za žetvu. Ni pre ni kasnije, jer bi se napravila velika šteta u takvim slučajevima. Šteta bi bila kako u količini roda tako i u kvalitetu. Odlagenje žetve radi većeg roda može dovesti do neželjenih problema sa vremenom, a prerana žetva bi dala manji urod.

Kaže se da je određivanje žetvenih dana isto što i kockanje, ali sa iskustvom poljoprivrednika ono je svedeno na najmanju meru.

Na manjim poljima gde mehanizacija nema pristup, poljoprivrednici su prinuđeni da žetvu obavljaju na stari tradicionalni način, ručno i jednostavnim oruđima kao što su srp, kosa, vile i grabulje. Mehanizacija se ne koristi i kod prirodne poljoprivrede, jer bi njome bile oštećene mladice (kod ovog pristupa se setva obavlja malo pre žetve).

Na velikim poljima gde je prisutna mehanizacija žetva se obavlja poljoprivrednim mašinama: kombajnom, žetelicom, traktorom i ostalom priključnom mehanizacijom.

Vidi još
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Harvest** |
|  | Potražite izraz ***žetva*** u W(j)ečniku, slobodnom rječniku. |

Galerija slika
--------------


|  |
| --- |
| * Žetva oko 1920. RumunijaŽetva oko 1920. Rumunija
* Žetva u Skorenovcu, Vojvodina, SrbijaŽetva u Skorenovcu, Vojvodina, Srbija
* Odvajanje slame, Španija, 1955.Odvajanje slame, Španija, 1955.
* Tradicionalni žetveni radovi, ŠpanijaTradicionalni žetveni radovi, Španija
* Branje kukuruzaBranje kukuruza
* Košenje sena u Švajcarskoj oko 1900.Košenje sena u Švajcarskoj oko 1900.
* Kosidba ječmaKosidba ječma
* Žetva u , Nemačka, 1942.Žetva u , Nemačka, 1942.
* Transport senaTransport sena
* Berba čaja u GrčkojBerba čaja u Grčkoj
* Odmor u toku žetve, Rusija 1909.Odmor u toku žetve, Rusija 1909.
* Mesto gde se odvaja zrno od klasaMesto gde se odvaja zrno od klasa
 |
NGC 253 и јасно видљив диск галаксије
**Галактички диск** је компонента неких врста галаксије као што су лентикуларне и спиралне са пречагом и без ње. Диск се састоји из спиралних кракова и пречага (ако их има). У диску има много више гаса, звездане прашине и младих звезда него у халоу и галактичком центру.

Доказано је да се орбиталне брзине звезда у диску не подударају са измереном луминозношћу звезда иако би требало. Ово је један од индиректних доказа за постојање тамне материје.

Извори
------

* основне информације о галактичком диску Arhivirano 2022-05-28 na Wayback Machine-u
* Харвардска база података-галактички дискови
**Dui Ladrach**, sin Fíachu Tolgracha, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, veliki kralj Irske. Pomogao je svom ocu da ubije kralja Art mac Lugdacha, potom Airgetmaru da preuzme prijestolje ubivši Artovog sina Ailill Finna i Eochu mac Ailellu. Konačno su on i Eochuov sin Lugaid Laigdech ubili Airgetmara, nakon čega je Dui sam preuzeo prijestolje. Vladao je deset godina prije nego što ga je ubio nekadašnji suučesnik Lugaid. *Lebor Gabála* navodi kako je vladao u doba Artakserksa III od Perzije (358-338. pne.). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu datira u period 547-537. pne. a *Annals of the Four Masters* u 748-738. pne.

Sin mu je bio Eochu Buadach.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Airgetmar**  |  **veliki kralj Irske** LGE 4. vijek pne.FFE 547-537. pne.AFM 748-738. pne. | Slijedi: **Lugaid Laigde**  |

Izvori
------

1. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 259-261
2. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.27
3. ↑  *Annals of the Four Masters* M4452-4462
Ne poistovijećivati sa Eiffel.
Geografska lokacija Eifela
Laacher See, jedno od jezera u Vulkaneifelu
Pejzaž Eifela
Eifel zimi, prekriven snijegom
**Eifel** je brdski lanac u zapadnoj Njemačkoj i istočnoj Belgiji. Pokriva područje jugozapadnojg dijela Sjeverne Rajne-Vestfalije, sjeverozapadne Rajnske Falačke i južnog dijela Germanofonske zajednice Belgije. Na zapadu se ovaj planinski lanac naslanja na Ardene u Belgiji i Luksemburgu. Na jugu i istoku planine Ajfel ograničavaju doline Rajne i Mozela. 

Predeo u Ajfelu
Najviši vrh planina Ajfel visok je 747 metara. Planine se sastoje od krečnjaka, kvarcita, latita i bazaltnih vulkanskih stena. Pre oko 10.000 godina ovde su bili veoma aktivni vulkani. 

Celo područje pokriva oko 5300 km². Severni deo Ajfela je od 2004. zaštićen kao nacionalni park (110 km²). U ovoj oblasti se nalazi staza formule 1 Nirnburgring.

Vanjske veze
------------

***Ajfel*** na Wikimedijinoj ostavi

* Nacionalni park Ajfel
* Udruženje ljubitelja ovih planina
* Ajfel na mapama iz 15. i 16. veka Arhivirano 2011-04-07 na Wayback Machine-u
**Tuna** je naziv za nekoliko vrsta riba iz porodice Scombridae, većinom iz roda Thunnus. 

Tuna je tipična riba otvorenih mora, premda ponekad dolazi u pliće predjele. Izuzetno je dobar plivač i jedna je od najbržih koštunjača te dostiže brzine od 70 km/h. Njeno je tijelo krupno, snažno, vretenastog oblika te vrlo hidrodinamično. Njuška je šiljasta, repna peraja duboko urezana pa ima izgled polumjeseca, a u repnom dijelu ima dodatne male perajice za stabilnost. Prsne i trbušne te prva leđna peraja se mogu uvući u mala udubljenja na koži tako da ne strše izvan površine tijela, čime ono postaje još hidrodinamičnije. Njene velike plove se najčešće zadržavaju ispod površine, ali zalaze i do 1000 m dubine. Tune se hrane manjim ribama i glavonošcima. Brzim plivanjem mogu prevaliti vrlo velike udaljenosti pa je poznato da putuju po 10 000 km. Mrijeste se u toplim morima, također u velikim skupinama, pri čemu mnogo mužjaka i ženki istovremeno ispušta ikru i mliječ.

Rasprostranjena je u svim morima, osim polarnih.

***Tuna*** na Wikimedijinoj ostavi
**Сани** је позната српска турбо-фолк и поп-фолк певачица.

На музичкој сцени први пут се појавила 1998. године када је објавила свој албум првенац за тадашњу продукцију „Лазаревић", под називом „Соколе".

Данас има објављена четири студијска албума, који су прошли веома запажено код публике. Почетком 2000. године Сани објављује свој други албум и то за Гранд продукцију, одакле су се између осталих издвојиле песме *Душманин*, *Богови туге*, *Забрањена јабука* и друге.

Веома запажене биле су и песме са трећег албума објављеног 2002. године, од којих су најслушаније биле песме *Пијана*, *Опа бато* и друге.

Следећи албум Сани је објавила тек након две године, под називом „Баксуз". Са овог албума највише су се издвојиле песме *Један посто*, *Кошуља*, *Чаша греха*, *Урезаћу име твоје* и многе друге.

Дискографија
------------

* Соколе (1998)
* Вашар (2000)
* Пијана (2002)
* Баксуз (2004)
**Četinari** (lat. *Pinophyta*) su skupina biljaka koje pripadaju u golosjemenjače i obuhvaćaju 630 suvremenih vrsta. 

Listovi četinjača obično su iglice, mogu biti kratke, kao kod tise (oko 1,5 cm) ili dugačke i do 25 cm, kao kod američkog borovca. Neke četinjače (kao što su tuja i čempres) umjesto iglica imaju listove u obliku ljuskica. Četinari rastu uglavnom kao šumsko drveće, a neke vrste imaju oblik grmlja. Uglavnom rastu na sjevernoj polutki u subarktičkoj zoni i zauzimaju ogromna prostranstva Skandinavije, Rusije i Kanade.

Reproduktivni organi četinara organizirani su u češere. U muškim češerima nastaju peludna zrna. Ona su kod četinara prilagođena oprašivanju pomoću vjetra ili životinja. Pelud se može prenijeti na velike udaljenosti. Za proces oplodnje nije neophodna voda.

Galerija
--------

* TisaTisa
* AraukarijaAraukarija
* Češeri sekvojeČešeri sekvoje
* ArišAriš
* Obični čempresObični čempres
* Obična borovicaObična borovica
* KriptomerijaKriptomerija
* KuningamijaKuningamija

Vidi i:
-------

* Golosjemenjače
* Crnogorična šuma
* Borovke

Izvori
------

1. ↑  Catalogue of Life: 2007 Annual checklist - Conifer database

***Četinari*** na Wikimedijinoj ostavi
Govorno podruje čibčanskih jezika.
**Chibchan** je porodica indijanskih jezika iz Kolumbije, Ekvadora i Paname. Ime porodica dobiva po plemenu Chibcha, da bi se kasnije tražilo srodstvo sa raznim indijanskim skupinama nastanjenih sve od Srednje Amerike do bazena Amazone. Pravoj grupi Chibcha pripadaju skupine Chibcha, Indijanaca Tunebo, Sinsiga, Agataes i Duit. Plemena ovih Indijanaca (osim plemena Tunebo) ili su nestala, ili pak hispanizirana. Ostali predstavnici koji čine Veliku porodicu Chibcha su:

* Arhuaco (Arahuaco, Arhuacoa).- Ovi također govore više jezika, predstavljaju ih plemena Atanque, Buntigwa (ili Bintucua), Cagaba (ili Kogi, Köggaba), Guamaca, Ica (ili Ijca) i Sanha koji su se služili vlastitim jezicima. Preživjeli su samo Buntigwa, Ica i Cagaba, ostali: Atanque, Guamaca i Sanha su nestali.
* Cofán, pleme iz Ekvadora;
* Guaymi, koji se sastoje od nekoliko plemena, glavne skupine su im Move i Murire;
* Cunan: ime je grupi plemena iz Paname i Kolumbije;
* Motilon, poznati i kao Bari;
* Paya, pleme iz Hondurasa;
* Rama, pleme i grupa plemena u koje se klasificiraju i Indijanci Maléku i još neki;
* Talamancan, grupa plemena iz Kostarike, Paname i Kolumbije;
* I moguće Chimila.

Jezici
------

Obuhvaća (**21**, prije 22 sa izumrlim jezikom chibcha [chb]) u nekoliko užih porodica: aruak (3) jezika; chibchan vlastiti (4); cofan (1) istoimeni jezik; guaymi (2) jezika; kuna (2) jezika; Motilon (1) jezik; paya (1) jezik; rama (2) jezika; talamanca (4) jezika; nekalsificirani: chimila [cbg]

Izvori
------

1. ↑  Ethnologue (16th)

Vanjske veze
------------

* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Sub-tronco Chibchano
**Senat** (francuski: *Sénat*) je gornji dom Francuskog parlamenta. Članovi Senata biraju se posredno, a predstavljaju zastupnike teritorijalnih jedinica Republike i građana Francuske koji žive u prekomorskim posjedima. Senatom predsjeda predsjednik, kojeg među sobom biraju članovi senata. Aktualni predsjednik je Gérard Larcher. Predsjednik Senata prvi je u nasljednom redu za Predsjednika Republike. U slučaju da predsjednik umre, da ostavku ili bude smijenjen zbog zdravstvenih razloga, po Ustavu iz 1958. godine, predsjednik Senata postaje vršitelj dužnosti predsjednika. To se dosad dogodilo u dva navrata - jednom kada je ostavku podnio Charles de Gaulle i jednom kada je umro Georges Pompidou. U oba navrata, v.d. predsjednika bio je Alain Poher.

Senat je u francusku političku strukturu prvi put uveden Ustavom iz 1799. godine te je imao važnu ulogu u periodu Napoleonove vladavine. Ukinut je 1814. godine te je, kao gornji dom, zamijenjen Domom perova, što je bila posljedica obnove monarhije i vraćanja staleškog sustava. Senat je kao gornji dom vraćen 1852. godine, nakon što je ukinuta jednodomna struktura s Narodnom skupštinom. Od 1871. do 1875. ponovo je bila jednodomna strukrua, no ustavni zakoni iz 1875. vratili su Senat kao gornji dom. Senat je opstao sve do 1940. godine, kada je ukinut za vrijeme Drugog svjetskog rata. Vraćen je 1958. godine, zamijenivši tako *Conseil de la République* kao gornji dom. 

Senat je danas općenito manje važan od Narodne skupštine, a debate u Senatu su često mirnije i znatno manje popraćene od onih u donjem domu.

Vanjske poveznice
-----------------

***Francuski Senat*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica
Koordinate: 41° 40′ 59" SGŠ, 20° 39′ 31" IGD

**Sence** (mak. *Сенце*) je naseljeno mesto u Republici Makedoniji, u zapadnom delu države. Sence pripada opštini Mavrovo i Rostuša.

Geografski položaj
------------------

Naselje Sence je smešteno u severozapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Debra, naselje je udaljeno 33 km severoistočno.

Selo Sence se nalazi u gornjem delu visokoplaninske oblasti Reka. Naselje je položeno visoko, na severozapadnim visovima planine Bistra. Zapadno od naselja tlo se strmo spušta u klisuru reke Radike. Nadmorska visina naselja je približno 1.120 metara.

Klima u naselju je planinska.

Istorija
--------

Do početka 20. veka u selo je bilo celo albansko, ali je 2/3 njih bilo pravoslavne veroispovesti. Tada su svi pravoslavni meštani bili vernici Srpske pravoslavne crkve.

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Sence je imalo 21 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (71%), a u manjini su etnički Makedonci (24%). Do početka 20. veka u selo je bilo celo albansko, ali je 2/3 njih bilo pravoslavne veroispovesti. Danas se njihovi potomci izjašnjavaju kao etnički Makedonci.

Većinska veroispovest u naselju je islam, a manjinska pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Mavrovo i Rostuša
* Spisak sela u republici Makedoniji

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.mavrovoirostuse.gov.mk Zvanična stranica Opštine Mavrovo i Rostuša

  


| * p
* r
* u
Naseljena mesta opštine Mavrovo i Rostuša |
| --- |
| Esencijalne aminokiseline | Rostuša  •  Adžijevci  •  Beličica  •  Bibanje  •  Bituše  •  Bogdevo  •  Boljetin  •  Velebrdo  •  Viduše  •  Volkovija  •  Vrben  •  Vrbljani  •  Galičnik  •  Grekanje  •  Duf  •  Žirovnica  •  Žužnje  •  Janče  •  Kičinica  •  Krakornica  •  Lazaropolje  •  Leunovo  •  Mavrovo  •  Mavrovski Hanovi  •  Nistrovo  •  Nićiforovo  •  Ničpur  •  Novo Selo  •  Njivište  •  Orćuše  •  Prisojnica  •  Ribnica  •  Rosoki  •  Rostuša  •  Selce  •  Sence  •  Skudrinje  •  Sretkovo  •  Sušica  •  Tanuše  •  Trebište  •  Tresonče  •  Cerovo |  |
**Sedam božanstava sreće** (**七 Shichi Fukujin**) ili **sedam sretnih božanstava** su šest bogova i jedna božica iz japanske mitologije, a još i danas se štuju. Sretni su i donose sreću. Često se njihova lica izrezuju u rezbarijama. Svaki bog štiti nekoga i donosi mu sreću, a to se odnosi na zanimanje nekog čovjeka.

Pojavljivanje u japanskoj i kineskoj mitologiji
-----------------------------------------------

Takarabune (宝船) ili Vrijedni brod (ili Brod vrijednosti) je brod sedam božanstava sreće. Po japanskoj tradiciji, na Novu Godinu dolaze bogovi pred ljude kako bi im dali darove za tu godinu, primjerice sreću, ljubav, zdravlje. Tada se sve ukrašava crvenom bojom, koja je boja sreće i Sunca, a također i žuta i narančasta, a crvenom se bojom ukrašava i u Kini. Takarabune se prikazuje u muzejim, na zidovima i papiru. Sedam božanstava sreće pojavljuju se i u kineskoj mitologiji, iako ne sva, gdje je običaj da se Nova Godina slavi ukrašavanjem crvenom bojom. Također, ima ih i u japanskom folkloru. U narodnoj kulturi, Sretni Sedam, je plesna grupa od sedam djevojaka koje svaka predstavlja drugo božanstvo.

Sedam božnstava sreće, šest bogova i jedna božica, a svi personificiraju neku sreću

Šest bogova i jedna božica
--------------------------

Ebisu (恵比須, 恵比寿, 夷, 戎) je bog ribara i zdravlja male djece, iako sam nije zdrav. On je originalni japanski bog sreće. Ime mu je još Hiruko. Isprva je bio sin Izanami i Izanagija, ali je rođen bez kostiju i ružan. Majka ga je bacila u more a spašen je na otoku Hokkaido. Poslije postaje jedan od bogova sreće. Daikoku ili Daikokuten je bog bogatstva, trgovine i trgovaca. Kineski mu je pandan Mahakala, a indijski Šiva. Posvećena mu je planina Ontake u Japanu. Ponekad drži čekić a na glavi nosi crnu kapu. Bishamonten je bog preuzet iz budizma, gdje mu je ime Vasravana. Ondje je jedan od Četiri Rajska Kralja. Benzaiten ili Benten-Sama je japansko ime hinduističe božice Sarasvati. Benzaiten je božica znanja, umjetnosti i ljepote, zaštitnica planine Fuji, svetog vulkana. Fukurokuju je bog sreće, zdravlja i dugovječnosti. Preuzet je iz taoizma. Njegov kineski, taoistički pandan je Hsuan-Wu. Ponekad se miješa s bogom Juroujinom, koji mu je unuk i ima isto tijelo. Budai je debeli bog hrane, poznat i kao Smijajući Buda, te je štovan i u Kini, u budizmu. Na njegovim prikazima pojavljuju se i djeca. Budaijevo ime podsjeća na ono Bude. Juroujin je bog dugovječnosti, ponekad jednak Fukurokojuju. Imaju isto tijelo.

Japanska božanstva
Izanami|
Izanagi | 
Amaterasu | 
Tsukuyomi | 
Susano | 
Awashima |
Inari |
Uke Mochi |
Oto-Hime |
Sedam božanstava sreće |
Ame-no-Uzume


***Sedam božanstava sreće*** na Wikimedijinoj ostavi
Sedam čuda staroga svijeta (slijeva nadesno, odozgo nadolje): velika piramida u Gizi, viseći vrtovi u Babilonu, Artemidin hram, statua Zeusa u Olimpiji, mauzolej u Halikarnasu, Rodski kolos i Aleksandrijski svjetionik.
**Sedam svjetskih čuda**, koja su poznata i kao sedam drevnih svjetskih čuda uključuju, po redoslijedu gradnje:

* Velike piramide u Gizi odnosno Velikih piramida
* Viseće vrtove u Babilonu (Semiramidini viseći vrtovi)
* Zeusov kip u Olimpiji
* Artemidin hram u Efesu
* Mauzolej u Halikarnasu
* Kolosa s Rodosa
* Svjetionik u Aleksandriji (Faros)

Prvo pominjanje ideje da se sastavi jedna ovakva lista se veže za Herodota (oca historije), još u 5-tom vijeku pne. Kasnije je grčki historičar, Kalimakus od Sirene, napisao knjigu koja se, pretpostavlja se, zvala "Kolekcija čuda po svijetu". Nažalost, rukopis ove knjige je uništen zajedno sa uništenjem Aleksandrijske biblioteke.

Međutim prema Rolandu Goocku prvi popis čuda je sačinio grčki pjesnik Antipatros iz Sidona između 150 i 120 godine pne. Nije poznato ni to da li se pjesnik vlastitim očima uvjerio u ljepote sedam drevnih čuda, ali to ga nije omelo u tome da sastavi spisak. Odlučio se samo za građevine koje su postojale u njegovo doba npr. (Kula Babilonska je u to doba već bila srušena). Interesantno je da je, iako je bio Grk, izostavio Akropolis u Atini, jednu od građevina kojima se divimo i dan danas.

Zašto je riječ baš o sedam čuda, a ne o nekom drugom broju, zavisilo je o simboličnom značenju broja **sedam** za ljude tadašnjeg doba. Kasnije su mnogo puta za razne druge građevine davani epiteti "osmog čuda svijeta".

Interes za Antiku i ove građevine nanovo je pobuđen tek u 16-tom vijeku sa Martenom de Vosom (1532-1603) i Athanasiusom Kircherom iz Fulde. Takođe su svoj doprinos u ponovnom skretanju pozornosti na ove građevine dali umjetnik Maerten van Heemskerck i Johann Fischer von Erlach sa svojom *Historijom arhitekture*. Inače pojam čuda svijeta je i nastao tek tada. Grci su te građevine nazivali sedam znamenitosti *(ta hepta theamata)*.

Danas arheolozi rasvjetljavaju neke od misterija koje su vijekovima bile pratnja drevnim građevinama. 

Za njihove graditelje one su predstavljale slavljenje religije, mitologije, umjetnosti, moći i nauke. Za nas one reflektuju mogućnost čovječanstva, da prilagode okolinu svojim potrebama, gradeći monumentalne građevine, od kojih neke još i danas odolijevaju vremenu.

Od pobrojanih drevnih čuda samo su piramide u Gizi još uvijek čitave. Od ostalih građevina ostali su predlošci, umanjene kopije, ili čak ni to, već možemo rekonstruisati njihov izgled samo po nepotpunim pričama ili stiliziranim slikama na novčićima.

Izvori
------

***Sedam svjetskih čuda (antika)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Roland Goock: *Sva čuda svijeta* (Marijan tisak d.o.o. 2005.)

| * p
* r
* u
Sedam svjetskih čuda |
| --- |
| Sedam drevnih čuda | Keopsova piramida u Gizi • Viseći vrtovi Babilona • Zeusov kip u Olimpiji • Artemidin hram u Efezu • Mauzolej u Halikarnasu • Kolos s otoka Roda • Aleksandrijski svjetionik |
| Sedam novih čuda | Kineski zid • Koloseum • Tadž Mahal • Machu Picchu • Kip Krista Iskupitelja • Petra • Chichén Itzá |
|  |
| --- |
| Serija članaka na temu: **Zelena politika** |
|  |
| 
**Teme**

* Zelena politika
* Zelena stranka
* Popis zelenih tema


**Škole**

* Duboka ekologija
* Eko-feminizam
* Eko-socijalizam
* Zeleni anarhizam
* Zeleni konzervativizam
* Zeleni liberalizam
* Zeleni libertarijanizam
* Zeleni sindikalizam
* Socijalna ekologija


**Organizacije**

* Globalni Zeleni
* Globalni mladi Zeleni
* Afrika
* Amerike
* Azija-Pacifik
* Evropa
* Federacija mladih evropskih Zelenih
* Zelene stranke


**Principi**

* Četiri stuba
	+ ekološka mudrost
	+ socijalna pravda
	+ grassroots demokracija
	+ nenasilje



---

**Portal Politika** ·  p • r • u  |

**Četiri stuba Zelene stranke** su svojevrsna osnivačka izjava zelene politike te tvore osnovu programa Zelenih stranaka u svijetu. *Četiri stuba* su:

* Ekološka mudrost
* Društvena pravda
* Bazna demokracija
* Nenasilje

Različite stranke Zelenih ponekad *Četiri stuba* navode pod različitim imena. Općenito gledajući, Četiri stuba definiraju stranku Zelenih kao politički pokret koji svoju filozofiju crpi iz četiri različita društvena pokreta - mirovnog pokreta, pokreta za građanska prava, pokreta za zaštitu okoline i radničkog pokreta.

Historija Četiri stuba
----------------------

Praksa da se filozofija Zelenih opisuje preko *Četiri stuba* je započela s njemačkom strankom Zelenih 1979-1980. Na osnivačkom skupu 1984. godine Zeleni odbori korespodencije u SAD su ih proširili na *Deset ključnih vrijednosti*. Arhivirano 2011-10-05 na Wayback Machine-u

Za Australske Zelene, oni su poznati pod nazivom "Ekološka održivost", "Društvena i ekonomska pravda", "Mir i nenasilje" i "Bazna demokracija".

Za njemačku Stranku Zelenih (Die Grünen/Bündnis '90), oni su poznati kao "ökologisch", "Sozial", "Basisdemokratisch" and "Gewaltfrei".

Švedski Zeleni (Miljöpartiet de Gröna) su ih 1980-ih nazivali *Četiri solidarnosti*: "Solidarnost s ekološkim sistemima", "Solidarnost s ljudima širom svijeta", "Solidarnost s budućim generacijama" i "Solidarnost s potlačenima u vlastitoj državi". Danas su ih spojili u *Tri solidarnosti*: "Solidarnost sa životinjama, prirodom i ekološkim sistemom", "Solidarnost s budućim generacijama" i "Solidarnost sa svim ljudima svijeta."

Na globalnoj razini *Šest načela* Povelje Globalnih Zelenih - koje su na konferenciji Globalnih Zelenih 2001. godine donesena kao kompromis sjevernoameričkih i evropskih tradicija - su dodale Poštovanje različitosti i Održivost. Zelena stranka Kanade je 2002. godine prihvatila *Šest načela* Globalnih Zelenih kao svoju službenu doktrinu. Arhivirano 2008-01-13 na Wayback Machine-u

V. također
----------

* Zelena politika
1 drahma 1976. godine.
**Drahma** (grč. δραχμή; množina: δραχμές ili δραχμαί - *drachmē', drachmés*, od glagola δράσσειν (starogrč. δράττειν) - zgrabiti, uzeti) je naziv za:

1. Antičku valutu nađenu u mnogim grčkim gradovima-državama, te u mnogim 'kraljevstvima' jugozapadne Azije iz helenističkog doba.
2. Tri moderne grčke valute, od kojih je prva uvedena 1831. dok je posljednja zamijenjena Eurom 2001.

Antička drahma
--------------

Ime drahma dolazi od glagola "δράττω" (zgrabiti, uzeti), a to vrijeme se ovaj naziv odnosio na težinu i na jedinicu za kovanice načinjene od srebra, te rjeđe od bakra ili zlata (Ptolemejevići).

*Drahma* je na cijelome helenističkom području bila raširena jer su mnoge grčke države kovale takav tip novca.

Prve su kovanice prikazivale razne motive sa životinjama, jer su one najčešće bile grbovi grčkih država, a neke od njih su datirane i u 6. stoljeće pne.

Moderna drahma
--------------

**Grčka drahma**, ISO 4217: **GRD** je bila službeno sredstvo plaćanja u Grčkoj. Označavala se simbolom **Δρχ. Δρ.** ili **₯,** a dijelila se na 100 lepta.

Moderna grčka drahma je uvedena 1832. s uspostavom moderne grčke države. Za vrijeme drugog svjetskog rata i njemačke okupacije Grčke, grčka drahma je pogođena katastrofalnom hiperinflacijom, u to vrijeme najvećom u povijesti, tako da je najveća novčanica tiskana od 100.000.000.000 drahmi. Nakon oslobođenja Grčke 1944. prva drahma je zamijenjena drugom u omjeru 50.000.000.000:1. Godine 1953. druga drahma zamijenjena je trećom u omjeru 1000:1.
Grčka drahma zamijenjena je eurom 2002. u omjeru 1 euro = 340,75 drahmi.

U vrijeme zamjene drahme eurom, u optjecaju su bile kovanice od 0,5, 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 500 drahmi, i novčanice od 100, 200, 500, 1000, 5000 i 10.000 drahmi.

***Drahma*** na Wikimedijinoj ostavi
**Điva** (sanskrit: जीव *jīva* - živa) je hinduistički pojam koji znači život, a u užem značenju označava besmrtnu suštinu živih bića (poput duše). 

Đaini veruju da dušu nemaju samo ljudi; imaju je sve stvari, pa i sami elementi. Svaki atom sadrži vlastitu dušu, čiji je on omotač. Čitav svemir vri od njihovog života, a dimenzije im variraju u zavisnosti od tela za koje su vezane.

Điva u đainizmu
---------------

Đaini su smatrali da je stvarnost podeljena na dve oprečne grupe: na jednoj strani supstanca s životnom snagom i svojstvom misli (*điva* - živa), a na drugoj beživotna supstanca, lišena misli (*ađiva* - neživa). Principi điva su beskonačni, ali prožimaju, iako nematerijalni, tela s kojima su spojeni, a i sami su prožeti materijom. Atribut đive je inteligencija, koja se manifestuje kao opšte viđenje (*daršana*) ili kao posebno saznanje (*đnana*) i blaženstvo.

### Sputanost đive

Duša nije savršena pre no što se sjedini sa svetom: njena suštinska svojstva se ukazuju posle iskustva življenja i samoprevazilaženja, dakle pošto se raskine njena veza s materijom ili okov uticaja (*asrava*) materije na nju. Ova težnja za oslobođenjem znak je urođene čistote duše, iako se ona nalazi u zamci svoje suprotnosti. Điva izbija iz iskonskog stanja koje se naziva *nigoda*, a veličina đive zavisi od tela u koje ona ulazi, uzimajući njegove proporcije.

U našoj duši, dakle, postoji urođena težnja ka savršenstvu, koja je zamračena time što dušu poseduje materija. Stoga se đive dele na one sputane ciklusom rađanja i umiranja (*samsarin*), pod vlašću karme, i na slobodne (*kevalin*), koje su se oslobodile te tiranije i postale čista svetlost.

Šta je uzrok susretu đive i ađive, inteligentnog i inertnog? Do njega dolazi usled priliva materije, kojim ona sputava đivu, pretvorivši se u karmu, delanje. Karma je telesna materija, sačinjena od tananih elemenata koji se stežu oko đive i zarobljavaju je, dajući joj i jednu posebnu boju.

### Vrste điva

Mnoge su vrste sputanih điva, koje se dele prema broju posedovanih čula:

1. đive s jednim čulom, čulom dodira, lišene lokomotornih organa (*sthavara*); tu spadaju četiri elementa — zemlja, voda, vatra, vazduh — i čitavo biljno carstvo;
2. đive s dva čula, dodirom i ukusom, kao što su crvi;
3. đive s tri čula, dodirom, ukusom i mirisom, kao što su mravi;
4. đive koje, uz tri navedena, poseduju i čulo vida, kao što su pčele, itd.;
5. đive koje, pored navedenih, imaju i čulo sluha, kao sisari, ptice, čovek.

Vidi još
--------

* Atman
* Nesopstvo

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  Tuči 1982: str. 62–68
2. ↑  Tuči 1982: str. 262–271

Literatura
----------

* Tuči, Đuzepe (1982). *Istorija indijske filozofije*. Beograd: NOLIT.
**Tswana** (singular **moTswana** ili **Motswana**, plural **baTswana** ili **Batswana**) je naziv za Bantu etničku skupinu koja živi u današnjoj Bocvani i dijelovima Južne Afrike.

U 19. vijeku su Evropljani kao naziv za Tswane koristili izraz **Bečuana** i od toga dolazi izraz **Bečuanaland** koji je korišten za tadašnju britansku koloniju, a danas nezavisnu državu Bocvanu.

Tswane u Bocvani imaju većinu u etničkom sastavu države. Tamo su sadržali drevnu plemensku strukturu koja je priznata kao dio političkog sistema države tako što poglavice imaju rezervirana mjesta u parlamentu.

U Južnoj Africi im je bjelačka vlada početkom 1970-ih, za vrijeme apartheida dodijelila bantustan zvan Boputhatswana, jedan od uspješnijih i prosperitetnijih za to doba. Bantustan je ukinut godine 1994. i reinkorporiran u Južnu Afriku. 

Tswana ima nešto malo u Namibiji i Zimbabveu.

***Tsvana*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Etničke grupe Južne Afrike |
| --- |
| 
* Afrikaneri
* Angloafrikanci
* Azijati
* Bušmani
* Cape Malajci
* Obojani
* Griqua
* Ndebele
* Sotho
* Tsonga
* Swazi
* Tswana
* Venda
* Xhosa
* Zulu

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85138357
* SUDOC: 027244695
* BNF: cb11932945d (podaci)

 |
**Wateree**.- Pleme Siouan Indijanaca sa rijeke Wateree u Južnoj Karolini, u kraju južno od današnjeg Camdena.

Ime
---

Ime wateree, prema Gatschetu dolazi od Catawba riječi *wateran*, koje prevodi kao "*to float on the water*." U španjolskom obliku ovaj naziv javlja se kao Guatari.

Povijest
--------

Wateree se prvi puta spominju u izvještajima Juana Parda (Juan Pardo) 1566-1567 a živjeli su na granici sa Cherokeejima. Pardo je 1566. u njihovom kraju podigao malenu utvrdu u kojoj je ostavio 17 vojnika, ali su ih Indijanci uskoro sve pobili. Kasnije ih (1670) susreće John Lederer, ali mnogo sjevernije, možda na gornjem toku rijeke Yadkin, da bi ih odmah potom John Lawson našao na rijeci Wateree. Ovo pleme mnogo će stradati u Yamasee ratu (1715), tada su živjeli na području današnjeg okruga Fairfield na rijeci Wateree, ali će uskoro nestati. Godine 1744. nakon što su prodali svoju zemlju između rijeka Congaree i Wateree (danas Fredericksburg Township) priključili su se plemenu Catawba i nestali.

Etnografija
-----------

Podaci o ovom plemenu su oskudni, a ostavili su ih Lederer i Lawson. Njihove kuće bile kružnog oblika, pokrivene korom drveta, sa ognjištem u samom središtu i otvorom za izlaz dima na vrhu krova. Wateree-kuća mogla je primiti jednu proširenu obitelj. Sela su im bila zaštićena drvenim palisadama ili zidom. Svako selo imalo je veliku kuću vijeća, parnu kupelj i otvoreni središnji trg (plazu) za održavanje sastanaka i plesnih ceremonija. Kultura je pripada Jugoistočnom ratarskom području u kojem je agrikultura bila temelj privređivanja, a uzgajali su kukuruz, grah i tikvu. Uz obradu tla bavili su se i slatkovodnim ribolovom i lovom na jelene i drugu divljač. Ništa nije poznato o njihovoj religiji.

Vanjske poveznice
-----------------

* Wateree Indian Tribe History
* South Carolina – Indians, Native Americans – Wateree
Zgrada Željeznica u Sarajevu
**Zgrada Željeznica** ili Zgrada zemaljske vlade II nalazi se u Sarajevu, Bosna i Hercegovina.

Lokacija
--------

Nalazi u neposrednoj blizini nekadašnje Zgrade zemaljske vlade I (sjedište Predsjedništva Bosne i Hercegovine). Glavna fasada nije usmjerena prema Titovoj ulici, već prema zapadu, prema ulici Musala i današnjoj zgradi Predsjedništva.

Historija
---------

Nakon austro-ugarske okupacije 1878. godine, prvi administrativno-upravni objekti grade se kao monumentalni objekti u neorenesansnom stilu. Forme razvijenog i kasnog renesansa primjenjivane su u raznovrsnim oblicima i složenijim kompozicijama. Najljepši primjeri ostvareni su na javnim objektima zemaljskog i univerzalnog značaja.

Zbog povećanja obima posla i samim tim povećanjem broja službenika centralnih organa vlasti, austrougarska uprava u Sarajevu morala je nakon deset godina od izgradnje prve vladine zgrade, sagraditi novu zgradu.

Zgrada Zemaljske vlade II izgrađena je 1896. godine kao Druga vladina palača sa korisnom površinom od 2300 m2. Projekat je izradio Karlo Panek, arhitekt građevinskog odjeljenja Zemaljske vlade, koji je ovom zgradom ostvario jedan od svojih najboljih projekata u Bosni i Hercegovini.

U SFR Jugoslaviji tu je bila smještena direkcija željeznica i zgrada se zvala Zgrada direkcije državnih željeznica. U toku rata 1993-1994 godine jedan dio je dat na korištenje Ministarstvu vanjskih poslova BiH, a drugi dio koristi Direkcija željeznica Federacije Bosne i Hercegovine.

Opis
----

Zgrada željeznica u Sarajevu je objekat građen u duhu historicizma, u neorenesansnom stilskom izrazu, sa oplatom od kvadarske rustike (bosažima), kako je građena većina reprezentativnih objektata tog perioda u Austro-Ugarskoj monarhiji.

To je slobodnostojeći objekat koji se sastoji od suterena, prizemlja i tri sprata. Objekat je prvobitno imao suteren, prizemlje i dva sprata, a treći sprat je dograđen 1930. godine. Zgrada žaljeznica proglašena je za nacionalni spomenik BiH.
**Dramaturški kolektiv** je program koji je osnovan 18. prosinca 2007. godine u sklopu Teatra &TD, a osnovali su ga Goran Ferčec i Jasna Žmak.

Cilj dramaturškog kolektiva jest afirmacija suvremenog dramskog teksta mladih i neafirmiranih autora. Koncept **Malih noćnih čitanja** zamišljen je kao mjesečni prilog kazališnom životu koji se događa nakon večernjih izvedbi unutar programa Teatra &TD.

U skladu s novom programskom politikom Teatra &TD kojom se žele trasirati putevi k novom teatru, dramaturški kolektiv pridružuje se obogaćivanju domaće kazališne scene stvarajući prostor za autore koji nemaju prilike da se drugdje za njih čuje. 

Godine 2010. uređuju časopis Frakcija br. 56./57. posvećenog temi novog dramskog pisma, a u kojem predstavljaju novu generaciju suvremenih hrvatskih dramatičara (Rona Žulj, Vedrana Klepica, Maja Sviben, Ivor Martinić, Lana Šarić, Goran Ferčec, te autorski tandem Anica Tomić i Jelena Kovačić.).

Godine 2012. nastavljaju djelovanje u suradnji sa Zagrebačkim kazalištem mladih i u organizaciji Centra za dramsku umjetnost. Organizacijski tim odabrao je pet dramskih tekstova te su scenska čitanja režirali redom etablirani kazališni redatelji kao što su Ivica Buljan, Franka Perković, Mario Kovač, Miran Kurspahić i Dario Harjaček. Uz scenska čitanja održan je i bogati popratni program tijekom kojeg su se predstavili neki od već etabliranih dramskih autora u regiji kao što su Ivana Sajko, Ivor Martinić, Simona Semenič i Minja Bogavac.

2014. organizaciju *Malih noćnih čitanja* preuzima kazališna udruga KUFER u suradnji s Teatrom &TD.

Pročitane drame
---------------

| Godina
 | Ime autora
 | Naslov teksta
 | Režija
 |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007. | Rona Žulj | **Sunce se smije/Mana** | Dario Harjaček |
| 2008. | Jasna Žmak | **U krevetu** | Anica Tomić |
| 2008. | Lana Šarić | **Neboder** | Marina Petković |
| 2008. | Diana Meheik | **Jerihonska ruža** | Miran Kurspahić |
| 2008. | Aleksandar Bender | **Cruising** | Anica Tomić |
| 2008. | Ivan Vidak | **Obišli smo cili Stevičin sokak** | Ivan Vidak |
| 2009. | Ivan Turković Krnjak | **Sudbina Madagaskar** | Ivan Turković Krnjak |
| 2009. | Nina Gojić | **Ljubav na prvu rečenicu** | Morana Novosel |
| 2009. | Ivana Karačonji | **Ponedjeljkom. Soba 303.** | Nora Krstulović |
|
| 2009. | Vedrana Klepica | **J.A.T.O** | Helena Petković, Vedrana Klepica |
|
| 2012. | Kristina Gavran | **Dedal i Ikar** | Dario Harjaček |
|
| 2012. | Vedrana Klepica | **Tragična smrt ekonomskog analitičara** | Franka Perković |
|
| 2012. | Dino Pešut | **Pritisci moje generacije** | Ivica Buljan |
|
| 2012. | Jelena Tondini | **Kad narastem bit ću Almadovar** | Mario Kovač |
|
| 2012. | Una Vizek | **Pomračenje** | Miran Kurspahić |
|