recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Damir Urban** (Rijeka, 19. rujna 1968.) je hrvatski pjevač, tekstopisac i gitarist, a 2004. godine izabran je za člana Vijeća za nove medijske kulture Ministarstva kulture.

Životopis
---------

Svoj prvi javni nastup imao je na riječkoj rock sceni kao šesnaestogodišnjak sa sastavom "La bellona" koju je osnovao 1984. godine. U sastavu je svirao bas gitaru te pisao tekstove i glazbu. Tijekom 1986. godine nastaje sastav Laufer u kojoj je autor tekstova, suautor glazbe i vodeći vokal. Prvi album Laufera "*The best of...*", s hitovima "Budi moja voda", "Svijet za nas", "Lopov Jack" i drugi, izlazi 1993. godine u izdanju slovenske diskografske kuće "Corona records". Pjesma "Budi moja voda" dobija nagradu Radija Velike Gorice za Hit godine. U sljedeće dvije godine izlaze dva albuma, "Pustinje" (1994.) i "EP" (1995.) u izdanju kuće "Croatia Records". Zbog autorskih nesuglasica grupa Laufer ubrzo prestaje s radom.

Godine 1996. izdaje prvi samostalni album, "Otrovna kiša" u izdanju Izabela Recordsa koji je snimio uz pomoć prijatelja okupljenih pod imenom "4". Album, na kojem se nalaze hitovi "Astronaut", "Nebo" i "Robot", nominovan je za nagradu Porin i to u tri kategorije: za najbolji video broj ("Nebo"), za najbolju produkciju, te najbolju snimku albuma. Dvije godine kasnije, u izdanju Croatia Recordsa, izlazi drugi album, "Žena dijete", za kojeg dobija Porina za najbolji rock album i najbolji album alternativne glazbe. Međutim, nagradu za najbolji album alternativne glazbe je odbio primiti smatrajući da album "Žena dijete" pripada rock žanru te da je nominacijom u kategoriji alternativnog rocka oštetio one koji to zaista jesu. Pored Porina, album je osvojio i nekoliko "Crnih mačaka" te od strane glazbenih kritičara proglašen jednim od deset najboljih albuma desetljeća. U listopadu i studenom 2004. godine u studiju G.I.S. u Rijeci snima svoj treći album, "Retro", kojeg izdaje diskografska kuća "Croatia Records". U snimanju su mu i ovaj put pomogli prijatelji pod imenom "4": Marko Bradaschia (bubnjevi), Sandi Bratonja (bas), Saša Markovski (klavijature) i Tonči Radić (gitara).

Nagrade
-------

Višestruki je dobitnik nagrade Porin: u kategoriji najbolje vokalne suradnje za pjesmu "S dlana Boga pala si" koju izvodi s riječkim sastavom "En Face" 1996. i u kategorijama album godine, najbolji album alternativne rock glazbe i produkcija godine za album "Žena dijete". Isti album nagrađen je sa šest rock nagrada Crni mačak. Dobitnik je i Nagrade grada Rijeke 1999. godine te nagrade medija za najbolji rock vokal.

Diskografija
------------

* The best of... (Corona records, 1993.)
* Pustinje (Croatia Records, 1994.)
* EP (Croatia Records, 1995.)
* Otrovna kiša - Damir Urban & 4 (Izabela Records, 1996.)
* Žena dijete - Damir Urban (Croatia Records, 1998.)
* Retro - Damir Urban & 4 (Croatia Records, 2004.)
* Razni izvođači - Runjičeve večeri - Ča je život vengo fantažija (Croatia records, 2006.)
* Hello - Urban & 4 (Croatia Records, 2009.)
* Kundera - Urban & 4 (Aquarius Records, 2012.)
* Mamut - Urban & 4 (Aquarius Records, 2014)

Izvori
------

1. ↑

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* CONOR.SI: 68054627

 |
Atena i sova
**Aleja** (grč. **Ἀλέα**) je bio epitet koji se u drevnoj grčkoj Arkadiji koristio za grčku božicu
Atenu, odnosno, pod čijim imenom joj je sagrađen hram u gradovima kao što su Alea, Mantineja i Tegea. Alea je ispočetka bila samostalno božanstvo, ali se njen kult postepeno stopio s kultom božice Atene.

Kult
----

Atena Alea je najpoznatija po hramu koji je u Tegei, prema predaji, sagradio Alej, sin Afidin. Taj je hram spaljen godine 394. pne. a novi je sagradio Skopas, pri čemu je korištenje dorskog reda hram učinilo najimpozantnijim na cijelom Peloponezu. Statua božice, koju je Endoj bio napravio od slonovače, je kasnije odvedena u Rim od strane Augusta kako bi ukrasila Augustov forum. Hram Atene Alee je također bio poznat i kao azil, te su tamo zapisana imena mnogih znamenitih osoba koje su u njemu pronašle utočište.

Svećenica Atene Alee u Tegei je uvijek bila djevica, a službu je vršila sve dok ne bi došla u pubertet.

Izvori
------

1. ↑  Schmitz, Leonhard (1867). „Alea". u: William Smith. *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. **1**. Boston: Little, Brown and Company. pp. 108-109.  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2008-06-04. Pristupljeno 2009-03-16.
2. ↑  Pauzanija, *Opis Grčke* viii. 23. § 1, 9. § 3, ii. 17. § 7
3. ↑  Jost, Madeleine (1996), „Arcadian cults and myths",  Hornblower, Simon, *Oxford Classical Dictionary*, Oxford: Oxford University Press
4. ↑  Pauzanija, *Opis Grčke* viii. 4. § 5
5. ↑  Meyer, *Gesch. der bildend. Künste* ii. p. 99, &c.
6. ↑  Pauzanija, *Opis Grčke* viii. 45. § 4, 4 § 1 and 2, 47. § 1
7. ↑  Pauzanija, *Description of Greece* iii. § 6, ii. 17. § 7, iii. 7. § 8
8. ↑  Pauzanija, *Opis Grčke* viii. 47. § 2

Vanjske veze
------------

* Temple of Athena Alea at Tegea at the Athena Museum
**Babica dubinka** (*Blennius ocellaris*) ili još i **slingura dubljinka** je riba iz porodice slingurki odnosno babica (Blenniidae). Kako naraste do 20 cm
spada u veće vrste ove familije. Živi na stjenovitom dnu, voli veće dubine, a najčešće na dubinama između 10 i 400 m. Dijeli mnoge zajedničke osobine sa ostalim slingurkama: izduljeno golo tijelo, bez ljusaka i sluzavo, veliku glavu, jake čeljusti, kožne izrasline na glavi. Boja joj varira od svijetlo smeđe, ljubičaste, pa do nijansi zelene, cijelo tijelo i glava su prošarani interesantnim šarama. Leđna peraja joj je velika, naročito na prednjem dijelu. Hrani se uglavnom noću, račićima i sitnim životinjicama. Razmnožava se od travnja do srpnja, a mužjaci čuvaju jaja koja se najčešće nalaze na donjem dijelu nekog kamena ili u praznoj ljušturi dagnji.

Obitava na obalama istočnog Atlantika, od Maroka do Francuske, te po cijelom Mediteranu i u Crnom moru

Stanište
--------

Babica dubinka je pridnena riba. Živi na raznim dnima, a preferira pjeskovita dna, na 15 do 200 (max. 300) metara dubine, uglavnom između 50 i 200 m.

Razmnožavanje
-------------

Mrijesti se u proljeće. Ženke polaži ikru ispod praznih ljuštura školjaka, kamenja i sl.. Ikru čuvaju mužjaci.

Izvori
------

1. ↑  Milišić Neven, Split, Marjan tisak 2007. ISBN 978-953-214-407-9 (cjelija), ISBN 978-953-214-408-6 (sv. 2)
2. ↑  fishbase.org
3. 1 2  Šablon:Jardas, str 366.

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Babica dubinka** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Babica dubinka** |

***Babica dubinka*** na Wikimedijinoj ostavi
***Babes in Toyland***je američka opereta iz 1903. godine koju je komponirao Victor Herbert, a za koju je libreto napisao Glen MacDonogh. Radnja prati dvoje siročadi - Alana i njegovu sestru Jane - koji pokušavaju pronaći utočište od svog zlog ujaka Barnabyja u Zemlji igračaka (*Toyland*). Inspiraciju za komad je dao nedavni uspjeh *Čarobnjaka iz Oza*, kao i njegovih kazališnih adaptacija. I za *Babes in Toyland* se ispostavilo da predstavlja hit, a nakon uspješne premijere u 1903. godine su mnoge pjesme iz predstave postale pop standard, odnosno često se izvode za vrijeme Božića.

Opereta je nekoliko puta adaptirana za velike i male ekrane. Godine 1934. je snimljen film sa Stanliom i Oliom u glavnim ulogama. 1950-ih su zabilježene tri televizijske adaptacije. Godine 1961. je snimljena adaptacija u produkciji Disneya, a 1986. TV-film s Drew Barrymore i Keanu Reevesom u glavnim ulogama. Posljednju adaptaciju predstavlja animirani film iz 1997. godine.

Vanjske veze
------------

* Description of Spokane, Wash. preview Arhivirano 2007-03-11 na Wayback Machine-u
* *Babes in Toyland* at the IBDB database
* Numerous photos from *Babes in Toyland*
Delovi debelog creva
**Debelo crevo** (lat. *intestinum crassum*) je završni deo digestivnog trakta koji se nastavlja na tanko crevo (lat. *intestinum tenue*). Dužine je oko 2 metra i ima promenljiv dijametar (na početku 8-10 cm, a u nishodnom delu 3-4 cm). Debelo crevo počinje u desnoj bedrenoj jami i pruža se od tzv. ileocekalnog otvora do čmarnog otvora ili anusa.

Debelo crevo prihvata iz tankog creva sadržaj iz koga apsorbuje vodu i soli. Osim toga, ono prikuplja nesvarene ostatake koje u procesima vrenja i truljenja pretvara u izmet (feces). U njemu se takođe nalazi mnoštvo bakterija koje imaju sposobnost sinteze vitamina koje organizam apsorbuje.

Građa
-----

Debelo crevo sastoji se od tri dela:

* slepog creva (lat. *cecum*),
* kolona (lat. *colon*) i
* zadnjeg ili čmarnog creva (lat. *rectum*).

Ovaj deo digestivnog trakta počinje od ileocekalnog otvora, na kome se nalazi zalistak koji sprečava vraćanje sadržaja iz debelog u tanko crevo. Slepo crevo je slepo zatvoreno na svom donjem delu i odatle potiče njegov naziv. Od njega se naniže spušta crvuljak (lat. *appendix vermiformis*), koji se u narodu često pogrešno naziva *slepim crevom*. Ovaj organ je veoma varijabilan u pogledu morfologije i odnosa tako da njegova dužina varira od 2 do 25 centimetara, a promer između 5 i 8 milimetara. Od desne bedrene jame, u kojoj je smešteno slepo crevo, pruža se naviše ushodni deo debelog creva (lat. *colon ascendens*). Na donjoj strani jetre crevo skreće ulevo i do levog hipohondrijačnog predela se pruža njegov poprečni deo (lat. *colon transversum*). Odatle se spušta nishodni deo debelog creva (lat. *colon descendens*) sve do leve bedrene jame. Od njega polazi sigmoidni deo (lat. *colon sigmoideum*) koji se u predelu 3. sakralnog kičmenog pršljena nastavlja u čmarno crevo.

Debelo crevo krvlju snabdevaju sledeće arterije: arteria colica media, arteria colica dextra, arteria ileocolica, a colica sinistra i arteriae sigmoideae. Vene koje polaze od creva su pritoke gornje i donje mezenterične vene. Živci za debelo crevo potiču iz vegetativnog celijačnog spleta.

Literatura
----------

* Slavoljub V. Jovanović, Neva L. Lotrić (1987). *Deskriptivna i topografska anatomija čoveka*. Beograd, Zagreb: Naučna knjiga.

Spoljašnje veze
---------------

***Debelo crijevo*** na Wikimedijinoj ostavi

  

 Probavni sustav 

 Organi u probavnoj cijevi 

Usta ( zubi, jezik ) | Ždrijelo | Jednjak | Želudac | Dvanaesnik | Tanko crijevo | Debelo crijevo | Anus


 Probavne žlijezde 

Žlijezde slinovnice | Gušterača | Jetra
**Darwin** zvan i **Port Darwin** je malo naselje na poluotoku **Lafonia**, dijelu otoka - Istočni Falkland u Falklandskom arhipelagu. Naselje leži u Kanalu Choiseul, na istočnom dijelu uske prevlake koja spaja Lafoniju sa ostatkom Istočnog Falklanda, 4 km sjevernije od većeg naselja Goose Green.

*Darwin* danas ima samo 7 stanovnika, a nekad je bio drugo naselje po veličini odmah nakon Stanleya.

Historija
---------

Naselje je dobilo ime po Charlesu Darwinu, koji je na svojoj slavnoj ekspediciji sa brodom Beagle posjetio Falklandske otoke, i po nekim izvorima prenoćio na tom mjestu.

Negdje oko 25 godina nakon tog Darwinova posjeta, osnovano je naselje Darwin, prva zgrada koja je sagrađena 1859. bio je vikarov dom. Naselje je izgrađeno kao centar za uzgoj ovaca po Lafoniji, tu funkciju je imalo sve do 1922. kad je stočarska farma preseljena u Goose Green, južno od Darwina. Vrlo brzo je Goose Green potpuno zasjenio Darwin, koji je od tad počeo stagnirati.

U vrijeme svog najvećeg zenita - krajem 19. vijeka u Darwinu su većina stočara bili Škoti. Njihovom inicijativom podignuta je crkva 1873. čija je željezna konstrukcija dovežena iz Engleske. Tad se (oko 1880.) na farmi Darwin čuvalo se 15 891 ovaca. Darwin je imao od 1880. do 1972. vlastitog liječnika.
Telefonska linija duga 80 km, dovedena je iz Stanleya do Darwina 1907.

### Darwin za Falklandskog rata

*Darwin* i njegova okolica bili su poprište velikih borbi za vrijeme Falklandskog rata zapravo za vrijeme *Bitke kod Goose Greena*, u kojoj je poginulo puno argentinskih vojnika, tako da je danas pored naselja izgrađeno njihovo groblje. 

Bitka je počela u ranim jutarnjim satima 28. maja 1982. kad su britanski vojnici iz 2. padobranskog puka zauzeli nakon žestokih borbi brdo Darwin Hill, koje dominira čitavim krajem. Nakon tog su otpočeli gađati argentinske položaje minobacačkom vatrom, slijedećeg dana Argentinci su se predali.

Izvori
------

1. 1 2  „*Darwin*" (engleski). Ladatco Tours. Pristupljeno 3. 04. 2012.
2. ↑  „*Darwin*" (engleski). Falkland Islands Tourist Board. Pristupljeno 3. 04. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Darwin and Goose Green* na portalu Addictedtotravel (`en`)
* *Darwin* na portalu Falkland Islands Tourist Board (`en`)
**Drugi atenski imperij** ili **Drugi atenski savez** je naziv za konfederaciju starogrčkih polisa na čelu s Atenom osnovanu u prvoj polovici 4. vijeka pne. s ciljem obrane od Sparta|Sparte i, kasnije, od Perzijskog Carstva.

Uzrok stvaranja saveza je bilo sve veće nezadovoljstvo spartanskom hegemonijom, odnosno sve bezobzirnije spartansko kršenje odredbi Antalkidinog mira 387. pne. o autonomiji grčkih polisa. Povod za sklapanje saveza je bio neuspjeli pokušaj spartanskog vojskovođe Sfodrije da godine 379. pne. na svoju ruku osvoji atensku luku Pirej, a nakon čega su ga spartanske vlasti odbile kazniti zbog tog čina.

Atenjani su stoga oko sebe godine 378. pne. okupili pretežno jonske polise, kojima se kao partner priključila i Teba, nedavno oslobođena spartanske vlasti. Novi savez je dobio ustav čiji je tekst, datiran od 377. pne. sačuvan do današnjih dana. Na temelju njega je zaključeno kako su Atenjani, barem u početku, nastojali izbjeći pogreške nalik na one prilikom stvaranja Delskog saveza, odnosno savez zloupotrebljavati kao oruđe vlastite hegemonije nad drugim članicama. Na čelu Saveza se nalazilo posebna skupština zvana *synedrion*, u kome je, bez obzira sjedio po jedan član svakog polisa, bez obzira na veličinu. Umjesto zajedničke blagajne sa sjedištem u Ateni i stalnih poreza, plaćali su se tzv. "doprinosi" i to samo u posebnim prilikama.

Novi savez se, međutim, pokazao kratkotrajnijim od Delskog, i to zbog vanjskopolitičkih okolnosti. Godine 372. pne. su Tebanci uništili grad Plateju, tradicionalni saveznik Atene, na beotijsko-atičkoj granici, pa su Atenjani, plašeći se nove tebanske hegemonije, otpočeli pregovore sa Spartancima. Godine 371. pne. je porazom Sparte u bitci kod Leuktre konačno okončana spartanska hegemonija, te je za mnoge polise Savez tada izgubio smisao postojanja.

Atenjani se, tada, međutim, nisu htjeli odreći Savez, pa je između njih i saveznika dolazilo do napetosti koje će eskalirati u Savezničkom ratu koji je 355. pne. uz perzijsko posredovanje, završio formalnim raspuštanjem Saveza.

Literatura
----------

* Cargill, Jack. *The Second Athenian League: Empire or Free Alliance?* Berkeley: University of California Press, 1981. ISBN 0-520-04069-4
* Rhodes, P. J. *A History of the Classical Greek World, 478-323BC*. Blackwell Publishing, 2005.
|  |
| --- |
| **Dinastije faraona  starog Egipta** |
| **predinastički Egipat** |
| **protodinastički period** |
| **rani dinastički period** |
| 1. 2. |
| **Staro kraljevstvo** |
| 3. 4. 5. 6. |
| **prvi prelazni period** |
| 7. 8. 9. 10. |
| 11. (*samo Teba*) |
| **srednje carstvo** |
| 11. (*ceo Egipat*) |
| 12. 13. 14. |
| **drugi prelazni period** |
| 15. 16. 17. |
| **Novo carstvo** |
| 18. 19. 20. |
| **treći prelazni period** |
| 21. 22. 23. 24. 25. |
| **kasni period** |
| 26. 27. 28. |
| 29. 30 31. |
| **Grčko-rimski period** |
| Ptolomejska dinastija-Rimsko Carstvo |

Poznati vladari, u historiji Egipta, za **Drugu dinastiju**.

Prva i **Druga dinastija** drevnog Egipta se često stavljaju pod zajendički naziv, Rani dinastički period Egipta. Glavni grad u to doba je bio Thinis.

Imena vladara Druge dinastije i doba njihove vladavine su predmet rasprave. Za prvih pet vladara, većina izvora se slaže:

| Ime | Godina vladavine |
| --- | --- |
| Hotepsekhemwy | 38 |
| Raneb (također izgovaran kao "Nebra#) | 39 |
| Nynetjer | 40 |
| Weneg | 8 |
| Senedj | 20 |

Međutim, identitet slijedeća dva ili tri vladara je nejasan: moguće da su neki od njih odvojeno spomenuti pod Horusovim ili *Nebtyjevim* (što znači *dvije*) imenom *i* svojim rodnim imenom; tako da mogu biti sasvim različiti pojedinci ili to mogu biti legendarna imena. Lijevo su spomenuti vladari koje većina egiptologa smješta u period; desno su imena koja dolaze iz Manethonove *Aegyptice*:

| Predloženi vladar | Manethonova lista |
| --- | --- |
| Peribsen | Kaires |
|  | Nepherkheres |
| Sekhemib-Perenmaat | Sesokhris |

S posljednjim vladarom ponovno dolazi do konsenzusa:

| Ime | Godina vladavine |
| --- | --- |
| Khasekhemwy | 17-18 |

Iako Manethon tvrdi da je glavni grad bio u Thinisu, isto kao i u doba Prve dinastije, najmanje tri kralja su pokopana u Saqqari, što sugerira da se centar moći pomakao u Memfis. Osim toga se vrlo malo može reći od događajima tokom ovog perioda; godišnji zapisi na Kamenu iz Palerma su očuvani samo na kraju vladavine Raneba i u dijelovima vladavine Nynetjera. Jedan važan događaj se možda dogodio za vrijeme vladavine Khasekhemwyja: mnogi egiptolozi čitaju njegovo ime ("Dvije sile su okrunjene") kao obilježavanje unije Gornjeg i Donjeg Egipta.

Vanjske veze
------------

***Druga dinastija Egipta*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ancient Egypt: The Second Dynasty
**Atikamekw** (Bikova glava; Attikamek, Attikamekw, Attimewk, Attikamègues ["whitefish people"]; Tête-de-Boule, Round-heads, Round Heads, Big-heads, Bullheads), indijansko pleme porodice Algonquian s gornjeg St. Maurice Rivera, sjeverno od Montreala. Pleme je sredinom 17. stoljeća (prema jednom izvoru) brojalo između 500 i 550 duša, a 1850. oko 150 ih je raspršeno na preko 7,000km 2, podijeljenih na dvije bande, Kikendatch (Kikendash, Kikenitak) i Weymontachie. Treća banda poznata kao Manouane, nastala je tek negdje između 1865.-1875. kao ogranak Weymontachie Indijanaca. Attikamekw su imali u prošlosti bili grana Montagnaisa koja je ime dobila po jednoj vrsti riba ('white fish') od koje su, kaže Eva Lips, 'isključivo živjeli'.

Kultura
-------

Attikameki su imali malo kontakta s Europljanima, a oružanih sukoba nikako. Jedino zlo koje ih je indirektno od bijelaca pogodilo, su boginje koje su dobili preko Montagnais Indijanaca. Epidemije boginja 1600.-tih su ih gotovo uništile. 1700.-tih dolazi do rata zbog trgovine krznom, između Montagnaisa i Irokeza pa su bili uvučeni u njega.. Kraj bogat šumom privlači 1800.-tih u njihovo područje šumsku industriju pa Indijanci gube dijelove svoje zemlje. U 20. stoljeću njihova naselja potopljena su izgradnjom brana i hidroelektrana, dolazi i do trovanja rijeka živom. Ovi Indijanci ipak su ostali živjeti u svojim hladnim šumama i dan-danas sačuvali su svoj jezik i svoju 'primitivnu' kulturu.

Jezik
-----

Jezik Attikamekw ili Tête-de-Boule pripada porodici Algonquian, mnogi autori, a među njima i Eva Lips drže ih ogrankom Montagnaisa. Premda etnolozi tvrde jedno, lingvisti smatraju da se oni služe dijalektom jezika Indijanaca Cree. Uz svoj vlastiti jezik, mlađi ljudi se danas služe sve više i francuskim kao drugim jezikom.

Attikamekw danas
----------------

Danas Attikamekw imaju status zasebnog plemena koje se dijeli na 3 bande, to su, viz.: Opitchiwan, Weymontachie i Manouane. Godine 1992. ima ih svih skupa preko 4,400. Banda Opitchiwan danas živi na *Reserve d'Obedjiwan* (službeno 'Obedjiwan First Nation') u Quebecu, a ostale dvije bande u naseljima Weymontachie ('Weymontachie First Nation') i Manawan ('Manawan First Nation'), također Quebec.

Literatura
----------

* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

Vanjske poveznice
-----------------

* Atikamekw Nation Council Arhivirano 2006-04-20 na Wayback Machine-u
* Native Languages of the Americas: Attikamekw (Attikamek, Atikamekw, Attimewk)
* Atikamekw (francuski) Arhivirano 2006-05-04 na Wayback Machine-u
* Atikamekw
* THE ATTIKAMEKS Arhivirano 2006-04-22 na Wayback Machine-u
* Foto galerija
**Drugi Kontinentalni kongres** bila je konvencija delegata iz trinaest britanskih sjevernoameričkih kolonija koja se sastala 10. maja 1775. nedugo nakon izbijanja oružanog sukoba između američkih kolonista i britanske vlade kasnije poznatog kao američki revolucionarni rat. Njegovo sazivanje je, u slučaju eskalacije sukoba predvidio Prvi Kontinentalni kongres, sazvan godinu dana ranije. Drugi Kongres je organizirao i koordinirao ratni napor kolonija te postupno politički pripremio nezavisnost, koju je proglasio u znamenitoj Deklaraciji nezavisnosti 4. jula 1776. S obzirom da je podizao vojske, koordinirao strategiju, imenovao diplomate i sklapao formalne međunarodne sporazume, Kongres je djelovao kao *de facto* nacionalna vlada budućih SAD. Taj je status formaliziran Članci o Konfederaciji, usvojenim 1781. godine, a nakon kojih je Kongres postao Kongres Konfederacije.

Bilješke
--------

1. ↑  Cogliano, *Revolutionary America, 1763-1815*, str. 113.

Vanjske veze
------------

* "The Continental Congress - History, Declaration and Resolves, Resolutions and Recommendations" from Americans.net Arhivirano 2006-10-26 na Wayback Machine-u
* Full text of *Journals of the Continental Congress, 1774–1789*
* Interactive Flash Version of John Trumbull's "Declaration of Independence"
**Atik Behrem-begova (Šarena) džamija** je najstarija džamija u Tuzli..

Ime
---

Ime **Atik** ova džamija je dobila zbog toga što je ona, vjerovatno, najstarija tuzlanska džamija, a ime **Behrem-begova** dobila je po tome što je preko puta nje bila smještena Behrem-begova medresa, i što je vjerovatno sam ovaj vakif dao da se ona obnovi i održava. 
Također je zbog svoje ukrašene unutrašnjosti nazivaju i **Šarena džamija**.

Arhitektura
-----------

Džamija je sagrađena na jednom manjem brežuljku, veličine je 10x10m i dominira okolinom. Prije požara 1871. godine bila je zidana od ćerpića, s drvenom kupolom. Imala je nakon ponovne izgradnje 1888. godine i kupolu od čvrstog materijala, ali je ona brzo zamijenjena krovom od crijepa. U prizemlju ima deset prozora pravljenih od željeza sa ukrštenim rešetkama. Unutrašnjost džamije je ukrašena raznim mustrama. Minber je izrađen u arapskom stilu.
Munara se sastoji iz više djelova, pa je tako od podnožja do vrha zida džamije četvrtasta sa uskim krovom sa tri strane. Džamija kao i sami harem je osiguran potpornim zidom od kamena sa betonskom pločom. 

  


| * p
* r
* u
Džamije u Bosni i Hercegovini |
| --- |
| Banja Luka | 
* Arnaudija
* Behram-efendijina
* Ferhadija
* Hadži Omerova
* Tulekova (Hadži-Zulfikareva)

 |
| Brčko | 
* Azizija
* Savska (Atik)

 |
| Foča | 
* Aladža
* Careva
* Mehmed-paše Kukavice

 |
| Kladanj | 
* Kuršumlija
* Stara drvena

 |
| Mostar | 
* Karađoz-begova
* Sultan-Sulejmanova

 |
| Sarajevo | 
* Alipašina
* Begova
* Careva
* Fahdova
* Ferhadija
* Istiklal

 |
| Tuzla | 
* Čaršijska
* Poljska
* Šarena

 |
| Zenica | 
* Čaršijska
* Sejmenska

 |
| Ostale | 
* Ahmed-agina (Vitez)
* Ali-bega Kapetanovića (Ljubuški)
* Atik džamija (Bijeljina)
* Avdića džamija (Bileća)
* Džudža Džaferova (Tomislavgrad)
* Fethija (Bihać)
* Hadži Ahmeta Dukatara (Livno)
* Husein-begova (Bosanski Brod)
* Kuršumlija (Maglaj)
* Mir Muhamedova (Čajniče)
* Musa-pašina (Milići)
* Repovačka (Konjic)
* Sinan-begova (Čajniče)
* Stara drvena (Bužim)
* Šarena (Travnik)
* Šerefudinova Bijela (Visoko)
* Šišman Ibrahim-pašina (Počitelj)

 |
| Kategorija • Islam u Bosni i Hercegovini |
|  |
| --- |
|  |

**Druga Čehoslovačka Republika** (češki: *Druhá československá republika*, slovački: *Druhá česko-slovenská republika*), znana samo i kao **Čehoslovačka** (češki i slovački: *Československo* ili *Česko-Slovensko*), postojala je svega 169 dana, između 30. 9. 1938. i 15. 3. 1939. Tvorili su je Bohemija, Moravska, Šleska, Slovačka i Zakarpatje.

Druga republika nastala je slijedom događaja nakon minhenskog sporazuma, u kojem je Čehoslovačka prisiljena ustupiti područje Sudeti, naseljen uglavnom njemačkom manjinom, Trećem Reichu 1. 10. 1938. dok je Zakarpatje uzela Mađarska. Nakon što je njemačka vlada dala stranim veleposlanicima do znanja da je Čehoslovačka sada njemačka vazalna država, čehoslovačka vlada pokušala je poboljšati odnose sa Trećim Reichom zabranom komunističke partije, suspenzijom svih jevrejskih profesora u njemačkim obrazovnim ustanovama te izdala zakon prema kojem država smije preuzeti poslove pod vlasništvom Jevreja. Vlada je i dozvolila da banke dođu pod zajedničko njemačko-čehoslovačko vlasništvo.

Međutim, to ništa nije pomoglo te je Čehoslovačka država nestala nakon što je njemački *Wehrmacht* 15. 3. 1939. zauzeo i anketirao cjelokupnu državu, dok je Hitler proglasio Protektorat Češku i Moravsku. Na dan njemačkog zauzimanja teritorija, čehoslovački predsjednik Emil Hácha imenovan je od njemačke vlade predsjednikom Protektorata, poziciju koju je držao do kraja drugog svjetskog rata 1945.

Izvori
------

1. ↑  Miller, Francis. *The Complete History of World War II*. str. 111.
2. 1 2  Crowhurst, Patrick. Hitler and Czechoslovakia in World War II: Domination and Retaliation. str. 83-84.
Simbol Demokratsko-republikanske stranke
**Demokratsko-republikanska stranka** (engl. ) je bila politička stranka u SAD koja je dominirala federalnom vladom u prvoj četvrtini 19. vijeka. 

Svoje korijene vuče od političara okupljenih oko očeva osnivača Thomasa Jeffersona i Jamesa Madisona koji su se našli u opoziciji prema administraciji prvog predsjednika Georgea Washingtona, odnosno zalagali da se nedavno izglasani Ustav SAD tumači u korist država i njihovih prava, a protiv zalaganja da se stvori čvrsta centralizirana federalna uprava, a za što se najviše zalagao Washingtonov ministar Alexander Hamilton. Pristaše Jeffersona i Madisona su se počeli zvati "republikancima", a pristaše Hamiltona "federalistima", te će kasnije od njih nastati Federalistička stranka. 

Na vlast je došla nakon izbora 1800. na kojima je pobijedio Jefferson, koji je izabran i za drugi mandat, isto kao i Madison (1809-1817) i James Monroe (1817-1825). Za vrijeme Monroevog mandata je došlo do raskola u stranci između frakcije koja je podržavala Jamesa Quincyja Adamasa, koji će na kraju biti izabran 1825. godine, i frakcije koja je podržavala Andrewa Jacksona, izabranog 1828. godine. Potonji će, pak, svoje pristaše organizirati u današnju Demokratsku stranku.

Vanjske veze
------------

***Demokratsko-republikanska stranka (SAD)*** na Wikimedijinoj ostavi

* A New Nation Votes: American Election Returns 1787-1825 Arhivirano 2008-07-25 na Wayback Machine-u
**Demokratsko šestoljeće** (španski: ), također poznato i kao **Revolucionarno šestoljeće** (španski: ) označava period historije Španije od 1868. do 1874. godine, odnosno svrgavanja dinastije Bourbon u tzv. Septembarskoj revoluciji do njene restauracije šest godina kasnije. Smatra se jednim od najburnijih i najnestabilnijih perioda u španskoj historiji. 

Period je počeo kada je masovna pobuna godine 1868. dovela do svrgavanja nepopularne kraljice Isabelle II, te formiranja Privremene vlade koju je činila koalicija tri stranke - Liberalne unije pod Franciscom Serranom, Napredne stranke pod Juanom Primom i Demokratske stranke. Iako se ispočetka razmišljalo u uvođenju republike, nedostatak podrške u Cortesu je doveo do kompromisnog rješenja, odnosno očuvanja ustavne monarhije, odnosno novog, progresivnog ustava s time da je odlučeno da se umjesto dinastije Bourbon na čelo države dovede pripadnik kraljevske kuće koji je morao biti liberal i koga je trebao izabrati Cortes. Planovi Privremene vlade da kao jednog od kandidata istaknu pruskog princa Leopolda su 1870. godine izazvali nezadovoljstvo francuskog cara Napoleona III i diplomatske krize, koja će eskalirati u Francusko-pruski rat. U međuvremenu je Cortes odustao od te kandidature i za novog kralja je izabran princ Amedeo iz italijanske dinastije Savoje, koji je prijestolje preuzeo 1871. godine. Novi kralj nije znao španski jezik i brzo je postao nepopularan, a ispostavilo se da nije u stanju međusobno posvađane anti-bourbonske frakcije, dok su u Cortesu sve više uticaja sticali radikali, socijalisti i republikanci. Amedeo je već nakon godinu dana abdicirao te je proglašena Prva španska republika. Novi se režim, pak, suočio sa reakcionarnim karlistima koji su iskoristili priliku i pokrenuli oružanu pobunu koja će eskalirati u Treći karlistički rat. Karlisti su u ratu imali dosta uspjeha i u jednom trenutku držali kontrolu nad polovicom zemlje; vlada u Madridu je sa vremenom postala sve više ovisna o vojsci, čiji su zapovjednici držali da pobjedu mogu odnijeti jedino uz podršku prognanih monarhista. Zbog toga je godine 1874. izvršen puč kojim je Republika svrgnuta, a nova vlada pozvala prijestonasljednika Alfonsa da pruzme prijestolje kao Alfonso XII. Ustavna monarhija je tako restauriana, a rat završio porazom karlista 1876. godine.
**Drugi carigradski sabor**, odnosno Peti vaseljenski sabor je crkveni sinod održan u Konstantinopolu od 5. maja do 2. juna 553. a koga danas Katolička, pravoslavna crkva i dio zapadnih kršćanskih zajednica priznaje kao ekumenski sabor. Sazvao ga je bizantski car Justinijan I u namjeri da konačno razriješi teološke sporove koji su, po njegovom mišljenju, izazizavile raskol s njegovim ne-halkedonskim podanicima u istočnom dijelu Carstva, okupljenih u crkve koje će kasnije biti poznate kao drevnoistočne. Justinijan je zaključio kako bi kompromis između halkedonskih i ne-halkedonskih kršćana mogao postići anatemom tzv. Tri poglavlja, odnosno djela kršćanskih teologa Teodora Mopsuestijskog, Teodorita Kirskog i Ibasa od Edese. Dio pravovjernih halkedonaca se tome protivio, smatrajući da bi osuda Tri poglavlja mogla dovesti u pitanje zaključke Halkedonskog sabora. Među njih je spadao i papa Vigilije. Njegovo odbijanje da prihvati Justinijanov stav je dovelo do toga da bude pozvan u Konstantinopol gdje se od 547. nalazio u kućnom pritvoru. Car je od Vigilija tražio da sazove sabor, ali je on to odbio učiniti, smatrajući da će na njemu iz logističkih razloga dominirati istočni biskupi, te predložio da se on održi na Siciliji. Justinijan je, međutim, inzistirao na Konstantinopolu; Vigilije je stoga, koristeći razne izgovore, odbio prisustvovati jednom kada je sabor sazvan. Papa je tek naknadno prihvatio osudu Tri poglavlja te je u februaru 554. pušten iz Konstantinopola da se vrati u Rim.

Odluke Sabora nisu bile univerzalno prihvaćene među kršćanima. To se prvenstveno odnosilo na sjevernu Italiju, čiji su biskupi na čelu s Makedonijem od Akvileje odbili osuditi Tri poglavlja i prestali prihvaćati papu kao svog poglavara. Tako je nastala tzv. Šizma Tri poglavlja koja će trajati do 698.

Eksterni linkovi
----------------

* Second Council of Constantinople in the Nicene and Post-Nicene Fathers
* Second Council of Constantinople

| **Ekumenski sabori** |
| --- |
| Pravoslavni i katolici | Prvi nicejski sabor | Prvi carigradski sabor | Efeški sabor | Kalcedonski sabor | Drugi carigradski sabor | Treći carigradski sabor | Sabor »Quinisextum« | Drugi nicejski sabor |
| Dio pravoslavnih | Četvrti carigradski sabor | Peti carigradski sabor |
| Katolička Crkva | Četvrti carigradski sabor | Prvi lateranski koncil | Drugi lateranski koncil | Treći lateranski koncil | Četvrti lateranski koncil | Prvi lionski koncil | Drugi lionski koncil | Koncil u Vienni | Koncil u Pisi | Koncil u Konstanzu | Firentinski koncil | Peti lateranski koncil | Tridentski koncil | Prvi vatikanski koncil | Drugi vatikanski koncil |
**Del arno bend** je srpska rege grupa iz Beograda. Osnovali su je braća Vladan i Jovan Matić u julu 1986. u Beogradu. Grupa, je od samog početka bila usmerena ka melodijskoj „roots" muzici.

Početak
-------

Prvi nastup u Beogradu grupa je imala 1987. u klubu „Akademija".

Prvi uspeh beleži pozivom na subotički festival „Omladina 1988", gde dospeva u finale. Svi polufinalisti ovog festivala, njih osam, objavljeni su sa po jednom pesmom na kompilaciji (vinil+kaseta) „Ovakav zvuk još nisam video". Nakon Subotice bend počinje pripreme za snimanje svog prvog albuma „Igraj dok te ne sruše" koji izlazi krajem 1989. za nezavisnu izdavačku kuću „Roklend" (Rockland).

1991. u izdanju SKC izlazi singl vinil Bi-Bap — „Putujem" — a sledeće godine, opet uz pomoć SKC grupa objavljuje drugi album, „Godina majmuna", izdanje izdavačke kuće „Ram rekords" (RAM records), zapravo snimak sa koncerta koji sadrži i stare i nove pesme.

Raspad i ponovno okupljanje grupe
---------------------------------

1993. „Del arno bend" objavljuje pesmu „Geneza" (vinil + kaseta) za album „Take it or leave it", a onda se prvobitna postava raspada i braća Matić sve kreću ispočetka.

Dve godine kasnije, sa potpuno obnovljenom postavom grupa objavljuje album „Reggaeneracija" za „Istfild rekords" (Eastfield records). „DAB je tu da spaja", „Više nego život", „Preko", „Dim iz moje lule" i obrada pesme „Treći svijet" grupe „Haustor" su neke od pesama sa njega.

1996. grupa dobija poziv za učešće na festivalu „Adriasplash" u Portorožu (u Sloveniji) gde se susreće sa britanskim rege velikanima „Misti in ruts" (Misty in roots).

Grupa je održala brojne koncerte. Godine 2001. muzička kuća „Automatik" je obeležila 15. rođjendan benda izdanjem albuma „Restrospective" — dva kompakt diska sa gotovo svim važnijim trenucima iz karijere grupe kao i dosta neobjavljenih snimaka. Grupa je u međuvremenu svirala na raznim festivalima sa velikanima regea kao što su „Ju roj" (U-Roy), Maks Romeo (Max Romeo), Bendžamin Zefanaja (Benjamin Zephaniah) i drugi. Sredinom marta 2006. godine grupa je za „Automatik rekords" izdala album „Vreme vode", prvi studijski album nakon deset godina pauze.

Spoljašnje veze
---------------

* Intervju sa Jovanom Matićem Arhivirano 2011-12-22 na Wayback Machine-u
**Datulja** (lat. *Phoenix dactilyfera*) je jedina vrsta roda Phoenix čiji plodovi imaju komercijalnu upotrebu. Zbog svojih jestivih plodova - datulja koji izgledom i okusom podsjećaju na voće mnogo se, često na velikim plantažama, uzgaja u bliskoistočnim zemljama i naročito u sjevernoj Africi. Jedina plantaža datulja Europi nalazi se kod španjolskog grada Elche a ova palma je također uvezena u Ameriku te se i u južnoj Kaliforniji nalaze plantaže ove vrste. 

Ova palma srodna je Phoenix canariensisu i dobro trpi niske temperature ali je na našoj obali slabo raširena. Podnosi u suhoj klimi temperature do -10°C, a po nekim izvorima čak i -15C. U Hrvatskoj se u nešto značajnijim količinama nalazi u Splitu i okolici te na Hvaru. Na talijanskoj je obali ova palma jedna od najraširenijih.

Porijeklo
---------

Smatra se da ova vrsta potječe iz sjeverne Afrike te je poznata u stotinjak formi i kultivara. Do danas se raširila u svim suptropskim predjelima, prvenstveno iz komercijalnih razloga. Također se uzgaja i u tropskim krajevima ali tamo plodovi ne sazrijevaju dobro zbog visoke vlažnosti. 

Stablo joj je uže nego kod Phoenix canariensisa, svake godine stvara bočne izdanke pri osnovi debla ali i na deblu koji je usporavaju u rastu. Ti se izdanci obično skidaju zbog razmnožavanja zakorjenjivanjem pa tako palma doseže svoju punu visinu od 20-30 m. Na deblu ima izražene pravilne usjeke u obliku horizontalnih romboida. Ostaci peteljki su pri vrhu pretvoreni u bodlje koje se nalaze i na bazi samih peteljki. Krošnja joj je rjeđa sa listovima dugim 5-6 m, zelenoplave ili zelenosive boje. Lisni segmenti su poredani u obliku slova V. 

Plodovi sadrže mnogo šećera i veoma su važni u prehrani lokalnog stanovništva. Ponegdje se može pročitati da je ova vrsta otpornija od Phoenix canariensisa što treba uzeti s rezervom jer se njena otpornost očituje u uvjetima vrlo suhe klime. Postoji i varijanta Phoenix atlantica koju u zadnje vrijeme izdvajaju kao posebnu vrstu jer se vjeruje da je prirodni hibrid Phoenix dactylifere i Phoenix reclinate (senegalske datulje). Ova vrsta raste na Zelenortskim otocima i na planini Atlas u Maroku te je ova druga varijanta otpornija.

Proizvodnja
-----------

| Prvih deset proizvođača urmi u 2007. godini(1000 tona) |
| --- |
|  Egipat | 1313,69 |
|  Iran | 1000,00 |
|  Saudijska Arabija | 982,54 |
|  Ujedinjeni Arapski Emirati | 755,00 |
|  Pakistan | 557,52 |
|  Alžir | 526,92 |
|  Irak | 440,00 |
|  Sudan | 332,00 |
|  Kina | 255,87 |
|  Libija | 175,00 |
| **Ukupno u svijetu** | **6338,54** |
| *Izvor:UN Organizacija za hranu i poljoprivredu*  |

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Datulja** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Datulja** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Datulja** |
**Atenska škola likovnih umetnosti** (grčki: ) je visoka umetnička škola u Ateni u Grčkoj. Škola je osnovana 12. januara 1837. godine. Od 1843. godine škola je na osnovu grčkog kraljevskog dekreta postala petogodišnja visokoobrazovna institucija. U periodu od 1844. do 1862. godine program obrazovanja razvijan je prema modelima na sličnim evropskim akademijama koje su sledile neoklasicističke trendove. Sve do 1910. godine škola je bila deo Nacionalnog tehničkog univerziteta. Nakon izdvajanja 1910. godine na školu su upisane i prve studentkinje. Jedan od najuglednijih studenata akademije je bio Giorgio de Chirico.

Radovi bivših uglednih studenata
--------------------------------

* Vojnik pije vodu, Georgios ProkopiouVojnik pije vodu, Georgios Prokopiou
* Pesnici, Georgios RoilosPesnici, Georgios Roilos
* Iskrcavanje grčkih trupa u Kavali, Vasileios HatzisIskrcavanje grčkih trupa u Kavali, Vasileios Hatzis
* Reklama za cigarete, Nikolaos GyzisReklama za cigarete, Nikolaos Gyzis

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Atenska škola likovnih umetnosti
**Dativ** (lat. *dare*, *datum* = dati, dan) treći je od sedam padeža srpskohrvatskoga jezika te jedan od padeža mnogih slavenskih jezika, a i nekih drugih indoevropskih jezika. To je padež namjene i cilja, a odgovara na pitanja **komu?** ili **čemu?**

Upotreba dativa
---------------

* dativ kao neizravni objekt

*Dao sam **ti** pismo.*
*Učini **mi** uslugu.*
* atribut

*Otac **mu** je na putu.* (***Njegov** otac je na putu.*)
* priložne oznake

*Idemo **kući**.*
*Prilazim k **cilju***
* pridjevna dopuna

*Bila je prekrasna, slična **zvijezdama** na nebu.*

  

Dativ se koristi s prijedlozima:

***k, usprkos, unatoč***
***nadomak, nadohvat, usuprot, protiv, naprama, prema***
Glagoli koji zahtijevaju dativ:

*činiti se, gaditi se, smučiti se, nedostajati, pomagati, prijati. goditi, sviđati se, svidjeti se, dopadati se, vjerovati...* i njihove izvedenice i drugi oblici.
Kod imenica jednine ženskog roda u dativu često dolazi do glasovne promjene koja se zove **sibilarizacija** ili **druga palatalizacija**.

  

== Types == dative

  

Dative closeness === ===
Dative closeness, interest or ethical dative, used personal pronoun as a sign of closeness

*Behold,* 'you' *mother!*
*How are you* 'I'*?*
Possessive dative === ===
Possessive dative or dative possessive expresses belonging to directory attribute om the dative

Dative direction === ===
Dative direction or direktivnosti about fundamental meaning of dative - orientation:

*approach* 'order'*, turn* 'it**,*go '*** home
Dative purposes === ===
Dative purpose means giving, indirect object and purpose of someone:

*buy* 'it'*,*promise 'son, **bow *'*** God

  

Dative === === benefit or harm
Dative benefit or harm a subspecies of the dative purpose and talk about how something makes it to the detriment or benefit to someone:

*help* 'poor**,*hijack 'the rich***
=== === Dative with infinitive

Dative with the infinitive is obsoleteLAZA structures:

*Should be* 'we **to go, which *'we*** *do?*
=== === Emfatični dative

Emfatični dative comes zakletvama and swear, like the dative posvojnome:

*that* 'we **all mothers *'*** I

  

(()) Create Padeži

  

<! - Interwiki ->

turn *''* **it**, *go home*

Dative purposes === ===
Dative purpose means giving, indirect object and purpose of someone:

*buy* 'it**, *promise' son,* ''''** *bow God*

  

Dative === === benefit or harm
Dative benefit or harm a subspecies of the dative purpose and talk about how something makes it to the detriment or benefit to someone:

*Help* 'poor**, *hijack' the rich***
=== === Dative with infinitive

Dative with the infinitive is obsolete structures:

*Should be* 'we **to go, which *'we*** *do?*
=== === Emfatični dative

Emfatični dative comes zakletvama and swear, like the dative posvojnome:

*that* 'we''''''***all mothers and***

  

(()) Create Padeži
<! - Interwiki ->
Mjesto atentata, snimljeno dva dana kasnije
**Atentat u Zagrebu 23. listopada 2008.** ubio je Ivu Pukanića, vlasnika Nacionala te Niku Franjića, šefa marketinga NCL Grupe. 23. listopada 2008. Ivo Pukanić poginuo je u 18:22 po lokalnom vremenu u atentatu u centru glavnog grada Zagreba. Ubijen je eksplozivnom napravom u ulici Staroj Vlaškoj kod sjedišta Nacionala, dvije ulice istočno od Trga bana Jelačića. Na Ivu Pukanića je već ranije, u aprilu, pokušan atentat.

Prema onome što se dosad zna, Pukanić i Franjić su se u trenutku eksplozije približili Pukanićevom automobilu marke Lexus, parkiranom unutar zgrade sjedišta Nacionala, gdje se istovremeno održavala nastava na NCL-ovoj novinarskoj školi. Tada je aktiviran eskploziv skriven u motociklu parkiranom kraj Pukanićevog automobila. 

30. oktobra je hrvatska policija privela i istražnom sucu privela nekoliko osoba, povezivanih sa organiziranim kriminalom u Hrvatskoj i Srbiji, pod sumnjom da su izveli i organizirali atentat. Hapšenja su se tokom dana provela i u susjednoj Bosni i Hercegovini.

Suđenje pred Županijskim sudom u Zagrebu je završilo 3. novembra 2010. kada je šestoro optuženih nepravomoćnom preduom osuđeno na zatvorske kazne između 15 i 40 (ukupno 150) godina. Željko Milovanović, koji je pritvoren u Srbiji, je osuđen u odutnosti. Naručitelji atentata na suđenju nisu razotkriveni.

***Atentat u Zagrebu 23. listopada 2008.*** na Wikimedijinoj ostavi

Koordinate: 45°48′48″N 15°58′57″E﻿ / ﻿45.813457°N 15.982570°E﻿ / 45.813457; 15.982570
**Daniele da Volterra** (Volterra, oko 1509.. - Rim, 4. april 1566.) pravim imenom **Daniele Ricciarelli**, bio je talijanski maniristički slikar i skulptor, poznat kao najverniji suradnik i učenik Michelangela Buonarottia.

Biografija
----------

Ispočetka učenik Sodome, a nakon tog Baldassarre Peruzzija, Daniele je kao vrlo mlad došao u Rim i uz pomoć Perin del Vaga postao suradnik i učenik Michelangela Buonarottia, kom je ostao vjeran do smrti.
Kao vrlo nestabilan karakter ostavio je nekoliko djela vrlo različite kvalitete, najbolji su mu oni za rimske palače Massimo i Farnese i freske u kapeli Orsini (Trinità dei Monti). Kao skulptor ostao je zapamćen po velikom broju Michelangelovih bisti, koje se danas nalaze po muzejima od Firence do pariškog Louvra.

Po nalogu pape Pia VI. morao je pokriti krpicama Michelangelove gole likove na freski Strašni sud u Siktinskoj kapeli, pa su ga zbog toga nazvali - Braghettone.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Danièle da Volterra*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 3. 03. 2018.

Vanjske veze
------------

***Daniele da Volterra*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Danièle da Volterra* (`it`)
**Dingan Jiedushi** (定難節度使) je naziv za titulu koju su u srednjovjekovnoj Kini nosili vojni guverneri (*jiedushi*) oblasti oko grada Dingnan (današnji Yinchuan u autonomnoj oblasti Ningxia). U 8. vijeku ju je uvela dinastija Tang, a 881. je njenim nositeljem postao Li Sigong, tangutski gospodar rata. Kao i mnogi drugi *jiedushiji*, i Dingan Jiedushi je u periodu Pet dinastija i Deset kraljevstava postao de facto nezavisan, a titula je počela nasljeđivati među Li Sigongovim potomcima. Godine 1038. je jedan od njih, Li Yuanhao 1038. proglasio carem nezavisne države Zapadna Xia.

Eksterni linkovi
----------------

* History/Song - Chinaknowledge

| * p
* r
* u
Pet dinastija i Deset kraljevstava |
| --- |
| Pet dinastija | Dinastija Kasniji Liang • Dinastija Kasniji Tang• Dinastija Kasniji Jin• Dinastija Kasniji Han • Dinastija Kasniji Zhou |
| Deset kraljevstava | Wu • Wuyue • Min • Nanping • Chu • Južni Tang • Južni Han • Sjeverni Han • Raniji Shu • Kasniji Shu |
| Ostalo | Yan • Qi • Zhao (Chengde) • Yiwu Jiedushi • Dingnan Jiedushi • Qingyuan Jiedushi • Wuping Jiedushi • Yin |
**Babica buljooka** (*Paralipophrys trigloides*) riba je iz porodice **slingurki** (lat. *blenniidae*). Jedina je poznata babica koja je aktivna i noću. Naraste do 10 cm, golog je, sluzavog tijela, velike i izražene glave, s velikim očima i ustima s očnjacima u obje čeljusti. Peraje su razvijene, a leđna peraja se proteže cijelom duljinom leđa, podijeljena u dva dijela. Ova vrsta babica nema očne izdanke. Boja tijela joj ovisi o boji okoline, a kreće se od sivo-maslinaste, tamno smeđe pa do tamno sive. Bočno ima nekoliko okomitih tamnijih područja. Mužjaci su u sezoni mriješćenja smeđi. Ove babice su jako neaktivne, malo se miču, osim u sezoni parenja. Najčešće ih možemo naći na kamenjima koja vire iz vode, gdje nepomično stoje u kakvoj rupi ili procjepu. Mogu ostati dugo izvan vode, udišući zrak, čak i do 10 sati. Hrane se školjkama, raznim životinjicama i algama. Razmnožava se od veljače do svibnja.

Ovu babicu možemo naći na cijelom Mediteranu i Crnom moru, na obalama istočnog Atlantika od Bretagne (Francuska), pa sve do Senegala i Kanarskih otoka i Madeire.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Paralipophrys trigloides (akvarij.NET)
2. ↑  (`en`) Paralipophrys trigloides (fishbase.org)

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Babica buljooka** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Babica buljooka** |

  


***Babica buljooka*** na Wikimedijinoj ostavi
**Atenska demokracija** je naziv za političko uređenje koje se razvilo u starogrčkom polisu Atene i njegovoj neposrednoj okolici (Atika) oko 500. pne. Za nju se vrlo često navodi kako predstavlja prvi demokratski poredak zabilježen u historiji. Dok su ostali starogrčki polisi također uspostavljali demokracije, nijedna se nije pokazala tako dugotrajnom, stabilnom ili uticajnom, odnosno ni o jednoj drugoj nema toliko pouzdanih suvremenih izvora. 

Karakteristika atenske demokracije je bila njena neposrednost, tj. u njoj su, u većoj ili manjoj mjeri, sudjelovali svi građani bez posrednika, uključujući zakonodavnu, pa i izvršnu i sudsku djelatnost. Zbog toga je javno mnijenje bilo važan element politike, a na njega su snažan utjecaj imali satirički pjesnici i dramatičari.

Kao tvorac atenske demokracije se često navodi Solon koji je donio novi atenski ustav 594. pne. ali je njegov poredak bio prekinut Pizistratovom tiranijom, nakon koje su uslijedile radikalne reforme Klistena i Efijalta. Demokratski je poredak dva puta obaran u peloponeskom ratu, da bi ga obnovio arhont Euklid. Demokraciju su godine 322. pne. ukinuli makedonski osvajači, da bi potom opet bila obnovljena, iako su njene razmjere u odnosu na poredak iz 5. vijeka pne. predmet rasprave među historičarima.

Vanjske veze
------------

* The Athenian Constitution, Aristotle
* Athenian Constitution. Ascribed to Xenophon
* Dēmos: Classical Athenian Democracy Arhivirano 2012-07-16 na Wayback Machine-u, A digital encyclopedia: the history, institutions, and people of democratic Athens in the 5th and 4th centuries BCE, Christopher Blackwell, ed.
* "Direct and Economic Democracy in Ancient Athens and its Significance Today" Arhivirano 2009-01-06 na Wayback Machine-u by Takis Fotopoulos, Democracy&Nature, Vol.1, no.1
* Modernizing Athenian Democracy: Integrating Public Voting and Random Selection in Today's World.
**Balearska burnica** (lat. *Puffinus mauretanicus*), vrsta morske ptice iz porodice zovoja. Nekad je smatrana podvrstom malog zovoja, ali i gregule.

Opis i stanište
---------------

Balearska burnica je ptica veličine. Prosječno je duga 35-40 cm, s rasponom krila 85-90 cm. Boja perja varira od tamno smeđe na leđnoj strani tijela do prljavo bijele na trbušnoj.

Gnijezdi se na Balearskim otocima, po kojim je i dobila ime. Jako je društvena i često se viđa u velikim skupinama, posebno u jesen. Na moru je tiha, a za vrijeme sezone parenja vrlo glasno gakće u večernjim satima. Hrani se ribama i mekušcima. Ne slijedi ribarske brodove kao neki njegovi rođaci.

Ugroženost
----------

Međunarodni savez za zaštitu prirode (IUCN) uvrstio je ovu vrstu među kritično ugrožene, s procijenjenim vremenom vjerojatnog izumiranja u slijedećih 40 godina. Uzroci smanjenja broja jedinki je smanjenje staništa radi pretjerane izgrađenosti turističkih struktura na Balearskim otocima, kao i predacija mladih od strane mačaka i štakora.