**Karl Friedrich Schinkel** (13. ožujka 1781. – 9. listopada 1841), bio je pruski romantičarski arhitekt, urbanist i slikar koji je također dizajnirao i namještaj i kazališnu scenografiju. Schinkel je bio najistaknutiji predstavnik neoklasicizma i neogotike u njemačkoj arhitekturi.

Životopis
---------

Schinkel je rođen u Neuruppin u pruskoj markgrofoviji Brandenburg. Oca je izgubio kao šestogodišnjak u katastrofalnom gradskom požaru. Postao je učenikom, ali i prijateljem F. Gillyja (1772.–1800.) i njegova oca, Davida Gillya, u Berlinu. Nakon studijskog puta u Italiju 1805. god. počeo je zarađivati kao slikar. God. 1816. uredio je scenu za Mozartovu operu *Čarobna frula*; ova scena prekrivena zvijezdama se i dans često postavlja za ovu operu. Upoznavši slikarstvo Caspara Davida Friedricha 1810. god. u Berlinu, spoznao je kako nikada neće sustići ovog slikara u majstorstvu i odlučio se posvetiti arhitekturi. Nakon Napoleonova poraza, Schinkel je nadgledao Prusku komisiju za izgradnju gdje je utjecao na oblikovanje, tada još uvijek neuglednog Berlina, ali i druge projekte u tada ekspanzionističkom pruskom carstvu od Rhinelanda na zapadu do Königsberga na istoku.

Berlinski *Altes Museum* ("Stari muzej")
Od 1808. do 1817. god. Schinkel je obnovio Dvorac Rosenau u Coburgu, i to u novom neogotičkom stilu. Schinkelov stil u arhitekturi je više inspiriran starogrčkom, nego starorimskom arhitekturom, i to zbog pokušaja da se distancira od tada dominantnog rimskog načina gradnje francuskih okupatora. Zbog toga se smatra tvorcem starogrčkog historicističkog stila. Njegove najslavnije građevine su većinom u Berlinu, poput: Neue Wache (1816.–1818.), Schauspielhaus (1819.–1821.) i Altes Museum (Stari muzej, muzejski otok u Berlinu, 1823.–1830.).

Kasnije se potpuno udaljio od neoklasicizma i posvetio neogotičkoj obnovi, što se vidi na njegovoj crkvi Friedrichwerder (1824.–1831.). Schinkelova Bauakademie (1832.–1836,), njegova nojinovativnija građevina, je nadišla historicističke konvencije i ušla u sferu "modernističke" arhitekture čistih linija, koja će postati dominantna u Njemačkoj tek početkom 20. stoljeća.

Schinkel je zaslužan i za razvoj teorije arhitekture, što dokazuju njegovi brojni neizvedeni planovi, kao npr. obnova Atenske akropole u kraljevsku palaču novog Grčkog kraljevstva ili palače Orianda na Krimu, koje je prikazao u svojim djelima *Sammlung architektonischer Entwürfe* (1820.–1837.) i *Werke der höheren Baukunst* (1840.–1842.; 1845.–1846.). Zaslužan je i za dizaj željeznog križa, pruski orden koji je kasnije prihvatila i Njemačka.

Nažalost nije uspio ostvariti svoj potencijal do kraja, predstavljen brojnim skicama, što zbog francuske okupacije, što zbog svoje prerane smrti.

Djela
-----

* Srednjovjekovni grad pored rijeke, ulje na platnu, poslije 1813. Alte Nationalgalerie, Berlin.*Srednjovjekovni grad pored rijeke*, ulje na platnu, poslije 1813. Alte Nationalgalerie, Berlin.
* Spomenik palim borcima u Bitci za Kulm (Varvažov, Češka) iz 1817. god.Spomenik palim borcima u Bitci za Kulm (Varvažov, Češka) iz 1817. god.
* Koncertna dvorana u Berlinu (Schauspielhaus, 1818.-1821.)Koncertna dvorana u Berlinu (*Schauspielhaus*, 1818.-1821.)
* Palača Ehrenburg u Coburgu (1821.-1841.)Palača Ehrenburg u Coburgu (1821.-1841.)

Literatura
----------

* Karl Friedrich Schinkel 1781 - 1841: the drama of architecture, ed. by John Zukowsky. With essays by Kurt W. Forster and Wolfgang Pehnt, ISBN 0-86559-105-9.
* Jörg Trempler: *Schinkels Motive*. Matthes & Seitz, Berlin 2007, ISBN 978-3-88221-866-4.
* Christoph Werner: Schloss am Strom. Die Geschichte vom Leben und Sterben des Baumeisters Karl Friedrich Schinkel. Bertuch-Verlag, Weimar 2004, ISBN 3-937601-11-2.

Izvori
------

1. ↑   Karl Friedrich Schinkel
2. ↑  'Coburg: Schloß Rosenau Charles Quest-Ritson, *Gärten in Deutschland*, str. 64. (njem.)

Vanjske veze
------------

***Karl Friedrich Schinkel*** na Wikimedijinoj ostavi

* Karl Friedrich Schinkel

| * p
* r
* u
Klasicizam i prosvjetiteljstvo |
| --- |
| XVII. vijek  • XVIII. vijek |
| Književnici | Tituš Brezovački **•**  Pierre Corneille **•**  Denis Diderot  **•**  Carlo Goldoni **•**  Filip Grabovac **•**  Baron d'Holbach **•**  Andrija Kačić Miošić **•**  Matija Petar Katančić **•**  Gotthold Ephraim Lessing  **•**  Molière **•**  Alexander Pope **•**  Jean Racine **•**  Matija Antun Reljković **•**  Jean-Jacques Rousseau **•**  Markiz de Sade **•**  Voltaire |
| Skladatelji | Carl Philipp Emanuel Bach **•**  Johann Christian Bach **•**  Wilhelm Friedemann Bach **•**  Julije Bajamonti **•**  Ludwig van Beethoven **•**  Christoph Willibald Gluck **•**  Joseph Haydn **•**  Ivan Mane Jarnović **•** Leopold Mozart **•**  Wolfgang Amadeus Mozart  **•**  Antonio Salieri **•**  Domenico Scarlatti **•**  Luka Sorkočević **•** Jan Václav Stamic  **•**  Franz Xaver Süssmayr |
| Umjetnci | Jacques-Louis David **•**  Jean Auguste Dominique Ingres **•**  Nicolas Poussin **•**  Karl Friedrich Schinkel **•**  Jacques-Germain Soufflot |
| Filozofija | Jean d'Alembert **•**  Jeremy Bentham **•**  Condorcet **•**  Denis Diderot **•**  Adam Ferguson **•**  Johann Gottfired von Herder  **•**  David Hume **•**  Immanuel Kant **•**  John Locke **•**  Charles de Montesquieu **•**  Jean-Jacques Rousseau **•**  Voltaire |
| Politika | Benjamin Franklin **•** Fridrik II. Veliki  **•**  Thomas Jefferson **•**  Josip II. **•**  Katarina II. Velika  **•**  James Madison **•**  Marija Terezija **•**  Petar I. Veliki |
| Kultura | Deizam **•**  *Enciklopedija* **•**  Fiziokratizam **•**  Liberalizam **•**  Prosvijećeni apsolutizam |
| << Barok **•**  Romantizam >> |