recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pierre od Bloisa** (francuski: ; latinski: ; o. 1135 - o. 1212) bio je francuski pjesnik i diplomat koji je pisao na latinskom jeziku. Imao je izvrsno obrazovanje - studirao je pravo u Bologni i teologiju u Parizu. 1160-ih je sa sa Etienneom du Percheom i Gautierom Ophamilom došao na dvor sicilijanskog kralja Guglielma, a 1173. je došao u Englesku na dvor kralja Henryja II. U Engleskoj je služio kao arhiđakon Batha, arhiđakon Londona te latinski sekretar Eleanor od Akvitanije. Sačuvana su brojna njegova pisma, koja su se često kopirala i citirala do 17. vijeka zbog duhovitosti i brojnih praktičnih savjeta. Neke od njegovih pjesama su kasnije postale dio znamenite zbirke *Carmina Burana*.

Vanjske veze
------------

* Some Letters of Peter of Blois concerning Sicily
* „Peter de Blois". *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.
* Johannes Madey: *Petrus von Blois (Petrus Blesensis)*. In: *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL). Bd. 16, Herzberg 1999, ISBN 3-88309-079-4, Sp. 1214–1215. ()
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 24572572
* LCCN: no90001435
* ISNI: 0000 0004 5480 1284
* GND: 118923927
* SELIBR: 196986
* SUDOC: 029013267
* BNF: cb12072861s (podaci)
* BIBSYS: 90738038
* MusicBrainz: 86954c6f-dd1c-49bf-9dcc-32743fcf39f4
* NLA: 35352396
* NKC: kup19980000076320
* BNE: XX1039993
* CONOR.SI: 252863331

 |
**Pietro di Donato** (3. april 1911 - 19. januar 1992) je bio američki književnik italijanskog porijekla, najpoznatiji po djelima socijalne tematike. Rodio se kao sin siromašnog italijanskog imigranta koji je radio kao zidar i poginuo dok je Pietro imao 12 godina. Zbog toga je Pietro bio prisiljen napustiti školu i početi raditi kao zidar kako bi prehranio porodicu; zidarskim poslom se bavio i dugo nakon početka spisateljske karijere, ali je nalazio slobodnog vremena da se samoobrazuje i počne pisati. Pažnju je privukao svojim romanom *Christ in Concrete* koji je stekao priličnu popularnost u italoameričkoj zajednici. U njemu, kao i u brojnim njegovim djelima, se snažno odražavala i di Donatova katolička vjera.

Bibliografija
-------------

* *Christ in Concrete* (1939)
* *This Woman* (1958)
* *Immigrant Saint: The Life of Mother Cabrini* (1960)
* *Three Circles of Light* (1960)
* *The Penitent* (1962, biografija Marije Goretti)
* *Naked Author* (1970)
* *The American Gospels* (2000).

Izvori
------



***Pietro di Donato*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 15577128
* LCCN: n88651624
* ISNI: 0000 0000 8359 7746
* GND: 119300400
* SUDOC: 131191764
* BNF: cb13177948c (podaci)
* BIBSYS: 90808572
* NKC: xx0195943
* CiNii: DA0328579X

 |
**Kuća letećih bodeža** je kineski wuxia film iz 2004. godine u režiji Zhanga Yimoua. Razlikuje se od drugih wuxia filmova u tome, što je veća pažnja posvećena ljubavnoj priči, nego borilačkim vještinama.

U filmu ima puno raskošnih scena. Korištenje jakih boja, potpis je redatelja Zhanga Yimoua, koji se prije ovoga filma proslavio filmovima "Tigar i zmaj" i "Heroj". Nekoliko scena u šumi bambusa u potpunosti ispunjavaju ekran sa zelenom bojom. Pred kraj filma, scene borbe događaju se prilikom mećave. Glumci krvavi od borbe uvelike se ističu na bijeloj snježnoj podlozi. Kostimi, rekviziti i ukrasi gotovo su u potpunosti preuzeti sa srednjovjekovnih kineskih slika, dodavajući autentičnost izgledu filma.

Radnja
------

Za vrijeme vladavine kineske dinastije T'ang u 9. stoljeću, pobunjenici udruženi u tajnom društvu "Kuća letećih bodeža" bore se protiv pokvarene vlasti. Glavna im je odlika velika vještina borbe s letećim bodežima. Pripadnici carske vojske Jin i Leo nastoje razotkriti pobunjenike preko predivne slijepe plesačice Mei, za koju smatraju, da je kći ubijenog vođe Kuće letećih bodeža. Mlad i okretan Jin dobiva zadatak zavesti Mei i saznati, gdje su drugi članovi tajnog društva. Sebe uspoređuje s vjetrom (slobodan je, kreće se gdje hoće i ne ostavlja trag). Opasna igra zavođenja dovest će do neočekivanih obrata, skrivenih tajni i dramatičnog završetka. Jedna od glavnih tema filma je sukob između ljubavi i dužnosti. Film obiluje borilačkim prizorima, koji su na visokoj estetskoj razini. Kostimografija i scenografija vrlo su raskošne i vjerno dočaravaju Carsku Kinu.

Glavne uloge
------------

* Zhang Ziyi kao Mei
* Takeshi Kaneshiro kao Jin
* Andy Lau kao Leo
* Song Dandan kao Yee

Nagrade
-------

Film je osvojio brojne nagrade poput Evropske filmske nagrade 2004. godine. Imao je nominaciju za Oscara 2005. u kategoriji najbolje fotografije, nominaciju za Zlatni globus 2005. u kategoriji najboljeg stranog filma, imao je i 9 nominacija BAFTE 2005. i bio je u službenoj selekciji filmskog festivala u Cannesu.

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* *House of Flying Daggers* na sajtu IMDb
* *House of Flying Daggers* na AllRovi-u
* *House of Flying Daggers* na Rotten Tomatoes-u ()
* *House of Flying Daggers* na Metacriticu
* *House of Flying Daggers* na Box Office Mojo-u

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Zhang Yimou |
| --- |
| 
* *Red Sorghum* (1987)
* *Codename Cougar* (1988)
* *Ju Dou* (1990)
* *Raise the Red Lantern* (1991)
* *The Story of Qiu Ju* (1992)
* *To Live* (1994)
* *Shanghai Triad* (1995)
* *Lumière and Company* (segment) (1995)
* *Keep Cool* (1997)
* *Not One Less* (1999)
* *The Road Home* (1999)
* *Happy Times* (2000)
* *Hero* (2002)
* *House of Flying Daggers* (2004)
* *Riding Alone for Thousands of Miles* (2005)
* *Curse of the Golden Flower* (2006)
* *To Each His Own Cinema* (segment: *Movie Night*) (2007)
* *A Simple Noodle Story* (2009)
* *Under the Hawthorn Tree* (2010)
* *The Flowers of War* (2011)
* *Coming Home* (2014)
* *The Great Wall* (2016)

 |
*Za ostale upotrebe, v. Devdas (razvrstavanje).*

**Devdas** je indijski (hindi) crno-bijeli film snimljen 1936. u režiji Pramthesha Barue. Po žanru je drama, i predstavlja adaptaciju istoimenog romana Sharata Chandre Chattopadhyaya, odnosno remake istoimenog filma koga je Barua prethodne godine snimio na bengalskom jeziku. Radnja je smještena u Bengal početkom 20. vijeka, a naslovni protagonist, koga tumači Kundan Lal Saigal, je mladić iz brahmanske porodice koji se želi oženiti za siromašnu djevojku Parvati (čiji lik tumači Baruina supruga Jamuna Barua), a čemu se protive njihovi roditelji i što dovodi do tragičnih posljedica. 

Barua je sljedeće godine snimio još jednu verziju na asamskom jeziku.

Uloge
-----

* Kundan Lal Saigal ... Devdas
* Jamuna Barua ... Paro
* Rajkumari ... Chandramukhi

Vanjske veze
------------

* Summary of Devdas films Arhivirano 2005-04-06 na Wayback Machine-u
* Review Arhivirano 2006-08-10 na Wayback Machine-u
* *Devdas* na sajtu IMDb
* *Devdas* na AllMovie-u ()
|  |
| --- |
| ***Deveti val*** |
|  |
| **Ivan Ajvazovski**, 1850. |
| ulje na platnu , 221 × 332 cm |
| muzej Ermitaž, Sankt Peterburg |

***Deveti val*** (ruski: , *Dyevyatiy val*) je ulje na platnu rusko-armenskog slikara morskih pejzaža Ivana Ajvazovskog iz 1850. Smatra se njegovin najboljim umjetničkim djelom.

Naslov se odnosi na pomorsko vjerovanje da valovi postaju postepeno sve veći i veći do najvećeg, devetog (ili desetog) vala, nakon kojeg serija počinje ispočetka.

Slika prikazuje more nakon noćne oluje i ljude koje riskiraju utapanje, te se pokušavaju spasiti hvatajući se na plutajuće delove potonulog broda. Tonovi na slici su topli, tako da more ne deluje tako preteće dajući nadu da će brodolomci preživeti.

Izvori
------

1. ↑  „The Ninth Wave". Ermitaž. Arhivirano iz originala na datum 2013-11-04. Pristupljeno 1. novembar 2013.
2. ↑  „Aivazovsky, I. K. The Ninth Wave. 1850". Auburn University. Pristupljeno 10. decembar 2013. »Detalj "Devetog vala" naslikanog 1850. je najpoznatije djelo Ajvazovskog i arhetipska slika ovog umjetnika.«
3. ↑  Teorija devetog vala na freaquewaves.blogspot.com
Arapski tekst *Diatessarona* iz 11. vijeka, prijevod Abul Faraj Al Tayyeba sa sirijskog na arapski
***Diatessaron*** (grčki: , dia tessarōn "od četiri"; latinski: ) je tekst koji je sirijski kršćanski apologet Tacijan napisao između 160. i 175. te u kome je nastojao harmonizirati četiri evanđelja. U njemu su Evanđelje po Matiji, Marku, Luki i Ivanu sažeti u jedan kompaktni tekst koji daje cjelovitu priču. Tacijan je to postigao tako što je tekstove evanđelja kombinirao, odnosno poredao kronološki. Samo oko 56 stihova originalnih evanđelja nisu navedena u *Diatessaronu*, uglavnom rodoslovlja i *Pericope adulterae*.

*Diatessaron* je služio kao liturgijski tekst među sirijskim kršćanima sve do 5. vijeka kada ga je zamijenila Pešita, odnosno standardna sirijska verzija Biblije.

Eksterni linkovi
----------------

* Early Christian Writings: *Diatessaron* e-text and commentaries.
* *Ante-Nicene Fathers* vol. IX: an English translation of an Arabic text, published at Rome in 1888.
* Quattuor Evangeliorum Consonantia Arhivirano 2013-11-12 na Wayback Machine-u - The Latin harmony of the Gospels (1)
* Quattuor Evangeliorum Consonantia Arhivirano 2013-11-12 na Wayback Machine-u - The Latin harmony of the Gospels (2)
* The Dura fragment of the Diatessaron (from the Internet Archive)
* Text of Arabic and Latin Translations of Diatessaron Arhivirano 2009-06-06 na Wayback Machine-u
* Diatessaron wiki Arhivirano 2011-07-22 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 294048053

 |
***Atentát*** (sh. *Atentat*) je čehoslovački crno-bijeli ratni film snimljen 1965. godine u režiji Jiříja Sequensa. Temelji se na istinitim događajima koji su se za vrijeme Drugog svjetskog rata zbili u Češkoj pod njemačkom okupacijom, odnosno prikazuje kako su trojica posebno obučenih pripadnika Čehoslovačke vojske u izbjeglištvu RAF-ovim avionima prebačeni u domovinu te, u suradnji sa lokalnim pokretom otpora izveli atentat na zloglasnog nacističkog vođu Reinharda Heydricha (čiji lik tumači Siegfried Loyda).

Sam atentat je još za vrijeme trajanja rata poslužio kao inspiracija za dva hollywoodska filma - *Hangmen Also Die!* i *Hitler's Madman*. Za razliku do njih, *Atentát* se čvrsto temeljio na historijskim činjenicama (mada su imena neposrednih učesnika atentata promijenjena) i zbivanja izložio u obliku dokudrame sa izuzetnim inzistiranjem na realizmu. To je uključivalo za kinematografije tadašnjeg Istočnog bloka nekarakterističan prikaz suradnje lokalnih antifašističkih organizacija sa zapadnim saveznicima, kao i suparništva Heydricha, nekadašnjeg šefa nacističke tajne službe RSHA, sa admiralom Canarisom, šefom njemačke vojne obavještajne službe Abweher (a čiji lik tumači Harry Studt).

*Atentat* je premijeru imao na Moskovskom filmskom festivalu. U Norveškoj je, pak, premijerno prikazan u tadašnjoj čehoslovačkoj ambasadi u Oslu, pri čemu je među publikom bila i Heydrichova udovica Lina.

Godine 1975. je u britansko-čehoslovačkoj koprodukciji snimljen film *Operacija Praskozorje* koji opisuje iste događaje.

Uloge
-----

* Radoslav Brzobohatý – Por. Král (temeljen na Adolfu Opalki)
* Luděk Munzar – Por. Sedlák (temeljen na Alfredu Bartosu)
* Ladislav Mrkvička – Nar. Vyskocil (temeljen na Jozefu Gabčiku)
* Rudolf Jelínek – Nar. Strnad (temeljen na Janu Kubišu)
* Jiří Kodet – Nar. Tousek (temeljen na Josefu Valciku)
* Josef Vinklář – Nar. Vrbas (temeljen na Karelu Čurdi)
* Eduard Dubský
* Jaroslav Dufek
* Gustav Heverle
* Vladimír Hlavatý
* Jiří Holý
* Siegfried Loyda -Reinhard Heydrich
* Harry Studt- Wilhelm Canaris
* Vlasta Matulová
* Petr Oliva
* Jiří Vršťala
* Richard Záhorský - Karl Hermann Frank

Izvori
------

1. ↑  Profil film na CSFD.cz

Vanjske veze
------------

* *Atentát* na sajtu IMDb
* *Atentát* na Česko-Slovenské filmové databázi
* *Atentát* na Kinoboxu.cz ()
* Sequensova cesta za širokoúhlým dramatem, 25. 12. 2010, Michal Večeřa
* Atentát na Heydricha: Pišme správně Gabčíkovo jméno, 26. 5. 2011, Hana Benešová
**Publilije Sirijac** (lat. *Publilius Syrus*, 1. vek pne.), u mnogim srednjovekovnim rukopisima pogrešno nazvan "Publije" *(Publius)*, bio je rob koji je doveden u Rim iz Sirije, možda iz Antiohije, a zatim oslobođen.

Mimovi
------

Prema Makrobiju, Publilije je zbog svoje inteligencije i nadarenosti dobio od gospodara ne samo slobodu, nego i obrazovanje, nakon čega se posvetio pisanju mimova na latinskom i njihovom izvođenju širom Italije. Na igrama koje je Gaj Julije Cezar priredio kao deo svog trijumfalnog slavlja 46. pne. vladar ga je pozvao da se s drugim mimografima takmiči u izvođenju improvizovanih mimova na zadati scenarij i naposletku ga je proglasio za pobednika, dajući mu prvenstvo nad njegovim glavnim suparnikom, vitezom Decimom Laberijem. Zna se za samo dva naslova njegovih mimova: *Putatores* (sh. *Drvoseče*) i *Murmido* (sh.  *Gunđalo*) Na temelju oskudnih fragmenata koji su došli do nas nije moguće steći precizan uvid u tematiku ili dramatiku njegovih mimova. Antički pisci često spominju Publilija s poštovanjem, naročito Seneka Retor, Seneka Filozof, Aul Gelije i Makrobije, pa se može zaključiti da su njegovi mimovi imali fikskirani pisani tekst i da su već rano bili naširoko čitani. Nakon Publilija ugasio se i književni mim.

Izreke
------

U potonjim je vremenima Publilije bio poznat pre svega po jednoj zbirci mudrih poslovica, navodno prikupljenih iz njegovih mimova. Znamo da je u 4. veku nove ere, u vreme Hijeronimova dečaštva (rođen oko 347. n.e.), ta zbirka korišćena kao lektira u školama. Do nas je došla jedna zbirka, pod naslovom *Publilii Syri Sententiae*, koja odgovara tom opisu i sastoji se od oko hiljadu redaka u jampskim i trohejskim metrima; u njoj su izreke poredane abecednim redom i svaka zauzima po jedan redak. Premda te izreke, od kojih mnoge pokazuju izvanrednu elegenaciju u misli i izrazu, zapravo potiču iz različitih izvora i nesumnjivo su delo mnogih ruku, ipak se značajan broj tih sentencija s velikim stupnjem sigurnosti može pripisati i Publiliju Sirijcu i njegovim savremenicima. U Petronijevom *Satirikonu* sačuvano je deset jampskih stihova, koji navodno potiču od Publilija, ali se njegovo autorstvo danas smatra spornim.

Vanjske veze
------------

* *Publilii Syrii Sententiae* ((lat.))

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 22130553
* LCCN: n85194948
* ISNI: 0000 0000 7971 7020
* GND: 118793608
* SELIBR: 85110
* SUDOC: 034354263
* BNF: cb125118259 (podaci)
* BIBSYS: 90235910
* NLA: 35843400
* NKC: xx0013263
* BNE: XX1726887
* CiNii: DA12156630
* CONOR.SI: 246195043

 |
Vinko Pejić: "Kvizburger 2" (CROLIB)
**Kvizburger**, popularna kviz-emisija osječkog **Slavonskog radija**, koju priprema i vodi Vinko Pejić. Emitira se od sredine 90-ih godina 20. stoljeća.

Emisija **Kvizburger** pojavila se kako bi ispunila neke programske praznine **Slavonskog radija**, a traje do današnjih dana i "od vremena do vremena ispunjava neke praznine koje su se, s godinama, pojavile u našim glavama". U početku je voditelj krenuo bojažljivo, sa samo dva-tri pitanja, a kako su se slušaoci javljali u sve većem broju, shvatio je da rado prihvaćaju ponuđeni i sadržaj i formu: ugodan razgovor s nekoliko pitanja za simpatičnu nagradu. Stoga je *"Kvizburger"* počeo postupno prerastati u pravi kviz, tako da Pejić danas svake nedjelje mora pripremiti čak 25 pitanja.

Godine 2000. **Kvizburger** se iz etera preselio u istoimenu knjigu *"Kvizburger :2001 pitanje za 2001 odgovor"*. Drugi put to je urađeno krajem 2003. godine kad je objavljena knjiga *"Kvizburger 2 : 2004 pitanja za 2004. godinu"*, u kojoj se stvarno nalaze 2004 pitanja, za koja su najčešće ponuđena 3 odgovora, npr.

```
604. Na zastavi Ruande nalazi se
a) štit i dva koplja
b) sablja
c) slovo R

633. Godine 1901. Morzeovom abecedom je preko 
Atlantika poslano prvo slovo i to
a) slovo A
b) slovo S
c) slovo O

1011. Srednje ime Elvisa Presleya bilo je 
a) Jim
b) Aron
c) Andy

Odgovori: 604) slovo R; 633) slovo S; 1011) Aron.
```

Knjiga *"Kvizburger : 2001 pitanje za 2001 odgovor"* ima 365 stranica, a knjiga *"Kvizburger 2 : 2004 pitanja za 2004. godinu"* 371 stranicu, obje formata 20 x 14 cm. Izdavač je osječka *Grafika*. Proslov drugoj napisao je Ivica Vrkić. Na 371. stranici objavljen je šaljivi životopis autora (sa slikom).

Po jedno pitanje iz emisije **Kvizburger** objavljuje se (od 502. broja, 3-4. II. 2004) i u svakom broju osječkih gradskih novina *Osječki dom*, u rubrici **Kvizburger**, na stranici na kojoj se objavljuje i TV-program.

Sama riječ *kvizburger* stvorena je spajanjem (šaradom od riječi *kviz* i od drugog dijela riječi *hamburger*, na način kako su nastala još neke riječi: čizburger (*cheeseburger*; hamburger sa sirom), fišburger (*fishburger*; prženi riblji odrezak, najčešće od oslića, u pecivu s majonezom i drugim dodacima), **mrazburger** (hamburger u obliku Djeda Mraza, u prijevodu TV-serije *"Gilmoreice"*), **kitburger** (u Japanu, hamburger od kitovog mesa)...

Izvori
------

* *"Kvizburger 2 : 2004 pitanja za 2004. godinu"*, *Grafika*, Osijek, 2003.
* Igor Gajin: *"Osječkim se 'Kvizburgerom' nagrađuju odlikaši i treniraju 'milijunaši'"*, *Osječki dom*, V, 497, 8 - Osijek, 22. I. 2004.
* *Skupni katalog hrvatskih knjižnica* (CROLIB), (CROLIB)
* Jovan Nedić: *"Kvizburger"*, Skandifeniks, ... 316, 16 - Rijeka, 4. VIII. 2005.
**Ći Juen** (kin. 屈原, pinjin: *Qū Yuán*, oko 340—278. god. pne.) je bio Kineski književnik i državnik kralju južne države Ču tokom perioda Zaraćenih država. Život je proveo predlagajući političke reforme tvrdeći da stari i snažni dekadentni uticaji ne mogu da budu u skladu sa borbenim duhom. Nevideći nikakvu budućnost za svoju zemlju Ći Juen je u svojoj 62. godini petog dana petog meseca po kineskom lunarnom kalendaru, skočio u reku Milo u Hunanu. Na taj dan se širom Kine održavaju svečanosti i trke čamaca povodom sećanja na ovog velikog pesnika.

Dela
----

Napisao je dugu poemu „Lisao" (Tuga odbačenog) u kojoj je otvoreno i oštro napao iskvarenu, trulu politiku države Ču i izrazio svoju odanost i veliku ljubav prema narodu i domovini. Među njegovim delima nalaze se: *Devet pesama*, *Pitanja nebu*, *Devet kompozicija* i druge pesme, sva po svom misaonom sadržaju bliska poemi „Lisao".

Temelj i osnovna građa za pesme su bile narodne pesme države Ču. Oslobodio se četvorosložnog stiha karakterističnog za *Knjigu pesama* i stvorio novi oblik pesme — ču-pesmu, sa različitim brojem slogova u stihovima (4—9) i naizmeničnom rimom.
***Auntie Mame*** (sh. *Teta Mame*) je roman američkog književnika Patricka Dennisa objavljen 1955. godine. Nominalni protagonist romana je dječak po imenu Pat, koji nakon očeve smrti postaje dolazi po skrbništvo njegove eskcentrične i slobodoumne tetke Mame. Radnja prikazuje niz šaljivih avantura kroz koje mora prolaziti. *Auntie Mame* je nakon objave postala bestseler, te su je već sljedeće godine Jerome Lawrence i Robert Edwin Lee adaptirali u istoimeni teatarski komad, koji je sa velikim uspjehom prikazan na Broadwayu. Predstava se održala na repertoaru dvije godine, a 1958. godine je Rosalind Russell, koja je bila tumačila naslovnu ulogu, istu ponovila u istoimenom filmu, koji je naknadno osvojio Zlatni globus za najbolju komediju ili mjuzikl. Godine 1966. je po motivima romana postavljen mjuzikl Mame, a koji je 1974. godine također dobio filmsku verziju.

Godine 1958. je Dennis napisao nastavak pod naslovom *Around the World with Auntie Mame*.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Auntie Mame* (1956 non-musical play starring Rosalind Russell) at the Internet Broadway Database
* *Mame* (1966 musical play starring Angela Lansbury) at the Internet Broadway Database
* The Classic New York of Mame Dennis
* Walking Off the Big Apple: A Strolling Guide to New York City
***The Taming of the Shrew*** (sh. *Kroćenje goropadi*), na prostoru bivše Jugoslavije poznatija kao ***Ukroćena goropadnica*** (ital. *La bisbetica domata*) je američko-italijanska filmska komedija snimljena 1967. godine u režiji Franca Zeffirelija, kome je to predstavljao cjelovečernji prvijenac.

Predstavlja adaptaciju istoimenog komada engleskog pisca Williama Shakespearea. Radnja je smještena u Padovu krajem 16. vijeka i prikazuje gdje lokalni aristokrat Batista (čiji lik tumači Michael Hordern) pristaje potencijalnim mladoženjama dati ruku svoje mlade i lijepe kćeri Biance (koju glumi Natasha Pyne), ali samo ako se prethodno uda njena starija sestra Katherina (čiji lik tumači Elizabeth Taylor), poznata po prijekoj naravi kojom odbija sve muškarce. Radnja prikazuje kako je usprkos toga u nju zaljubljen pohotni plemić Petrucchio (čiji lik tumači Richard Burton), te koji je nakon dosta problema uspije zavesti.

The Taming of the Shrew je originalno bio namijenjen Sophiji Loren i Marcellu Mastroianniju, ali su na kraju u uloge uskočili Taylor i Burton, koji su tada predstavljali najpoznatiji bračni superpar Hollywooda. Usprkos njihove zvjezdane reputacije, producenti ih ispočetka nisu htjeli angažirati, uplašeni financijskom katastrofom *Kleopatre* u kojoj su supružnici bili nastupili četiri godine ranije. Na kraju su angažirani tek nakon što su Burton i Taylor pristali uložiti vlastiti novac, odnosno odustati od honorara u zamjenu za udio profita.

Zeffireli je film snimio vješto koristeći italijanske lokacije, ali nastojeći oplemeniti Shakesperearov tekst kroz vizualnu atraktivnu rekonstrukciju srednjovjekovnih i renesansnih karnevala. Iako Taylor, za razliku od ostatka glumačke postave, nije imala nikakvih iskustava u tumačenju Shakespeareovog teksta, brzo se snašla i kritičari su kasnije hvalili njen nastup. Film je doživio veliki komercijalni uspjeh, a Burton i Taylor su kasnije tvrdili da im je to najdraži od svih filmova koje su napravili zajedno. *The Taming of the Shrew* je, sa druge strane, bio predmetom kritike od strane feministkinja, koji su mu zamjerali da kroz lik "divlje" žene koju kroti "pravi" muškarac publici daje poruku o nužnosti podređenosti žene muškarcima.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *The Taming of the Shrew* na sajtu IMDb
* *The Taming of the Shrew* na filmskoj bazi podataka TCM
* *The Taming of the Shrew* na AllRovi-u
* eNotes Article
* Phoenix Cinema Article

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Franco Zeffirelli |
| --- |
| 1960-e | *The Taming of the Shrew* (1967) **•**  *Romeo and Juliet* (1968) |
| 1970-e | *Brother Sun, Sister Moon* (1972) **•**  *Jesus of Nazareth* (1977) **•**  *The Champ* (1979) |
| 1980-e | *Endless Love* (1981) **•**  *Pagliacci* (1982) **•**  *Cavalleria rusticana* (1982) **•**  *La Traviata* (1983) **•**  *Otello* (1986) **•**  *Young Toscanini* (1988) |
| 1990-e | *Hamlet* (1990) **•**  *Sparrow* (1993) **•**  *Jane Eyre* (1996) **•**  *Tea with Mussolini* (1999) |
| 2000-e | *Callas Forever* (2002) |
Za album Living Coloura, vidite članak Time Tunnel (video).

***The Time Tunnel*** (doslovno: "Vremenski tunel") je američka science fiction TV serija koja se originalno emitirala na programu mreže ABC. Protagonisti su bili dvojica naučnika - dr. Tony Newman (koga je tumačio James Darren) i dr. Doug Phillips (koga je tumačio Robert Colbert) - zaposlenih na tajnom vladinom projektu vremeplova koji su se našli izgubljeni u vremenu, tj. bačeni u daleku prošlost nakon nesretnog izvedenog eksperimenta. Zapleti epizoda su pratili njihove napore da se, uz pomoć kontrolora projekta, vrate u sadašnjost putujući kroz razne vremenske epohe.

Seriju je stvorio Irwin Allen, producent poznat po nekoliko SF-serija 1960-ih. Predstavljala je jednu od prvih SF-serija s motivom putovanja kroz vrijeme, kao i prvu koja je koristila tzv. Novikovlje princip samokonzistentosti, odnosno izbjegavala mijenjanje historije i stvaranje vremenskog paradoksa. Protagonisti, usprkos toga što bi se u pravilu nalazili na mjestima važnih i spektakularnih, a ponekad i katastrofalnih historijskih događaja, ih nisu mogli mijenjati.

Budžetu serije je pomoglo to što je Allen koristio setove, kostime, a ponekad i inserte iz skupih historijskih filmova snimljenih u prethodnih dvadeset godina kako bi što bolje dočarao drevne historijske epohe. Usprkos tome, seriju su kasniji kritičari teško shvaćali ozbiljno zbog toga što su, između ostalog, svi historijski likovi govorili savršeni američki engleski i mogli razumjeti glavne junake. Snimanje serije je obustavljeno 1967. godine, a sudbina protagonista - "izgubljenih u vremenu" - nije riješena.

Godine 2002. je snimljen pilot-epizoda nove serije koja je trebala predstavljati njen remake, ali ona nikada nije prikazana.

Eksterni linkovi
----------------

* *The Time Tunnel* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Produkcije Irvina Allena |
| --- |
| Filmovi | *The Sea Around Us* (1953) • *Dangerous Mission* (1954) • *The Animal World* (1956) • *The Story of Mankind* (1957) • *The Big Circus* (1959) • *The Lost World* (1960) • *Voyage to the Bottom of the Sea* (1961) • *The Poseidon Adventure* (1972) • *The Towering Inferno* (1974) • *The Swarm* (1978) • *The Return of Captain Nemo* (1978 TV film) • *Beyond the Poseidon Adventure* (1979) • *When Time Ran Out* (1980) • *Alice in Wonderland* (1985 TV film) |
| Televizija | *Voyage to the Bottom of the Sea* • *Lost in Space* • *The Time Tunnel* • *Land of the Giants* • *The Swiss Family Robinson* • *Code Red* |
***The Valley of Fear*** (srpskohrvatski: *Dolina straha*) je četvrti i posljednji roman Arthura Conana Doylea o slavnom detektivu Sherlocku Holmesu. Inspiracija za roman navodno su bile stvarne pustolovine tajnog društva Molly Maguires i Pinkertonovog agenta Jamesa McParlanda. Roman je isprva objavljivao serijski, od rujna 1914. do svibnja 1915. godine, u časopisu *Strand Magazine*, a prvo cjelokupno izdanje tiskano je u New Yorku 27. veljače 1915. godine.

Radnja
------

Spokoj engleske provincije narušava svirepo ubojstvo. Sherlock Holmes prihvaća neobičan i kompliciran slučaj te otkriva kako iza njega stoji nepogrešiva ruka njegovog velikog protivnika, profesora Moriartyja. Usred slučaja, priča nas vodi u prošlost, u zabačene rudnike u Americi, gdje tajno društvo sije strah među stanovnicima malenog mjesta - sve dok mu jedan čovek ne stane na kraj. Sherlock Holmes otkriva i objašnjava kako su te dvije, naizgled nepovezane priče zapravo uzrok i posljedica cijelog slučaja.

| * p
* r
* u
Serija knjiga o Sherlocku Holmesu Arthura Conana Doylea |
| --- |
| Romani | 
* *A Study in Scarlet* (1887)
* *The Sign of the Four* (1890)
* *The Hound of the Baskervilles* (1902)
* *The Valley of Fear* (1915)

 |  |
| Zbirke kratkih priča | 
* *The Adventures of Sherlock Holmes* (1892)
* *The Memoirs of Sherlock Holmes* (1894)
* *The Return of Sherlock Holmes* (1905)
* *His Last Bow* (1917)
* *The Case-Book of Sherlock Holmes* (1927)

 |
| Glavni likovi | 
* Sherlock Holmes
* Doktor Watson
* Profesor Moriarty
* Sebastian Moran
* Irene Adler
* Inspektor Lestrade
* Mycroft Holmes
* Baker Street Irregulars
* Sporedni likovi

 |
| Povezani članci | 
* Kanon Sherlocka Holmesa
* 221B Baker Street
* Adaptacije djela o Sherlocku Holmesu
* Sherlockiana
* *The New Annotated Sherlock Holmes*
* "How Watson Learned the Trick"
* Klub Diogenes

 |
**Milenko Srdić** (Banjaluka, 16. III. 1925), novinar, novinski urednik, urednik enigmatskih rubrika i sastavljač rebusa. Bio je novinar zagrebačkog časopisa Plavi vjesnik i glavni i odgovorni urednik također zagrebačkog časopisa Vikend.

Enigmatika
----------

Kao urednik dječje rubrike u časopisu Arena 1960-1962. uređivao je i kutić sa zagonetkama i u njemu objavio blizu stotinu vlastitih rebusa. Više od osam godina uređivao je križaljke u tjedniku Studio. U "Vikendu" je 1970. godine uveo likove (dijagrame) za križaljke na koje su križaljke sastavljali (i za to primali honorar) sami čitaoci.

Godine 1971. podnio je izdavačkoj kući "Vjesnik" prijedlog za pokretanje enigmatsko-zabavnog časopisa "Vikend razbibriga" iz kojeg će kasnije biti pokrenut dvotjednik Vjesnikov kviz. Priredio je nekoliko enigmatskih bilježaka (i odgovora križaljkašima) u "Vikendu". Sudjelovao je 1976. godine u Kumrovcu na VIII. susretu zagonetača Jugoslavije.

Izvor
-----

* Stjepan Horvat: Leksikon zagonetača Jugoslavije, Enigmatsko udruženje "Čvor", Bjelovar, (1979). (+ fotografija)
**Milić Popović** (Kolašin, 11. XII 1961) je pesnik. Član je Odbora CANU za umjetnost. Služi se ruskim i francuskim.

Prvu pesmu objavio u časopisu Univerzitetska riječ (1982). Saradnja u periodici: Univerzitetska riječ (1981–1988), Mostovi (1982), Pobjeda (1983), Omladinski pokret (1984), Stvaranje (1984), Ovdje (1984, 1991–1992, 1999), Polja (1988, 1990), Stvaranje (1991–1992, 1995), Knjiž. reč (1991–1993), Sveske (1992–1993, 1995, 1997), Knjiž. novine (1993–1994), Serbian literary quarterly (1994), Pobjeda (1995, 1997), Revija, Quorum (1991-1995), Literatura (1992). Urednik časopisa Svjetla pozornice (Podg. 1997–1999), glavni i odgovorni urednik lista Fokus (Podg. 1998).

Zastupljen je u izboru 38 pjesnika Univerziteta Veljko Vlahović (Tg. 1984). Antologijama „Kvarenje omladine„ Z.Nikcevica (Pg.1989), „Melanholija rasta" Z.Nikcevica (Bg.1991),"Antologija kratke price dvadesetog vijeka u Crnoj Gori" M.Nedeljkovic (Pg 2001),"Voices from the faultline a Balkan antology" A.Johnson i Zklin Nezic (Hampton,Virginia 2002) Priredio izbor iz studentske poezije Omladinski pokret (Tg. 1985) i Otklon: antol. crnogorske poezije druge polovine XX vijeka, sa B. Rakočevićem (Podg. 2000). Autor predg. pog. i dod. tekstova knjigama: R. F. Bulatović: Rovački kletvenik (Bg 1996); B. Brković: Poslednja verzija stvarnosti (Cet. 1998); M. M. Miljanić: Sunce u džepu (Rijeka Crnojevića 2000); R. Đ. Tripković: Kakvi smo (Podg. 2005); B. Brković: Decembar 2003 (Podg. 2005).

Bibliografija
-------------

Није за адаптацију, pesme, Никшић 1985; Тетовирање, pesme, Тг. 1990; Монокл, pesme, Бг 1993.

Literatra
---------

* Z.Nikcevic: Поезија, поезија, Радио Титог. Драмски програм,Z.Nikcevic, IX, 1987
* „Kvarenje omladine„ Z.Nikcevica (Pg.1989), „Melanholija rasta" Z.Nikcevica (Bg.1991)
* S.Radojcic „Monokl" „Letopis „matice srpske"
* С. Томовић: М. П.: Тетовирање, Књиж. реч, 25. II 1991, 12
* J. Вукановић: М. П.: Тетовирање, Дневник, 3. IV 1991, 12
* Б. Ракочевић: М. П.: Тетовирање, Стварање, XLVI, 3–4, 1991, 330–333
* Б. Мрвош: М. П.: Монокл, Свеске, V, 17, 1993, 155
* G. Božović: M. P.: Monokl, Borba, 28. IV 1994, III. B.Rakocevic „Crnogorska poezija 20.vijeka" (RTVCG jul 2012)
**Milorad Bibić Mosor** (Split, 25. 7. 1952 - Zagreb, 17. 2. 2012. ) bio je hrvatski novinar, pisac, TV-voditelj i sportski aktivist.

Rodio se u Splitu, gdje je završio osnovnu i srednju školu, kao i Fakultet elektronike, strojarstva i brodogradnje, stekavši zvanje dipl. inženjera elektrotehnike. Umjesto strukom bavio se novinarstvom, prvo u tjedniku *Nedjeljna Dalmacija*, a potom u dnevniku *Slobodna Dalmacija*, gdje je bio urednik sportske rubrike. Specijalnost mu je bila sport, odnosno košarka, o kojoj je pisao i za brojne novine i časopise širom bivše Jugoslavije. Od sredine 1980-ih je pisao i humorističke priloge za *Slobodnu Dalmaciju*.

Široj je javnosti bio poznat po sudjelovanju u televizijskom talk-showu *Nedjeljom u 2*, za koje je snimao satiričke komentare na račun gostiju ili teme pojedine emisije.

Vanjske veze
------------

* Preminula novinarska legenda Milorad Bibić Mosor

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 73626626
* LCCN: no2007024658
* ISNI: 0000 0000 4490 9110
* GND: 1021970093
* CONOR.SI: 61001571

 |
**Miloš N. Đurić** (Slavonski Benkovac 3. januar 1892 - 5. decembar 1967 Beograd) srpski klasični filolog, helenist, filozof, redovni profesor univerziteta (1950), prevodilac, redovni član Srpske akademije nauka od 1961, predsednik Srpske književne zadruge i urednik časopisa *Živa antika* od 1953. Objavio je više od 200 radova iz klasične književnosti i filozofije (*Iz helenskih riznica*, *Istorija helenske književnosti*, *Istorija helenske etike*).

Jedan je od potpisnika Novosadskog dogovora o zajedničkom srpskohrvatskom jeziku 1954. godine. Dobitnik je Oktobarske nagrade grada Beograda za 1961. godinu, Sedmojulske nagrade (1965), Ordena svetog Save petog stepena (1940), Ordena rada s crvenom zastavom (1964).

Udruženje književnih prevodilaca Srbije svake godine dodeljuje Nagradu „Miloš N. Đurić".

Na Karaburmi (Ćalije) jedna uličica se zove po njemu Čika-Miše Đurića.

Delo
----

**Prevodi**

S klasičnih jezika

* Homer, *Ilijada* i *Odiseja*
* Platon, *Gozba*, *Kriton*, *Fedon*, *Odbrana Sokratova*
* Aristotel, *Nikomahova etika*, *O pesničkoj umetnosti*
* Eshil, Sofoklo i Euripid – gotovo sve očuvane grčke tragedije
* Aristofan, *Lisistrata*
* Ksenofont, *Uspomene o Sokratu*
* Plutarh, izbor iz *Uporednih životopisa*
* Flavije Arijan, *Priručnik Epiktetov*
* Epikur, *Osnovne misli*, *Poslanica Herodotu*, *Poslanica Menekeju*
* Seneka,  *Rasprava o blaženom životu*i izbor iz *Pisama Luciliju*
* Longo, *Dafnid i Hloja*
* Solon, *Moje zakonodavstvo*
* Lukijan iz Samosate, odabrani razgovori

S modernih jezika

* Alfred Adler, *Poznavanje čoveka* (s Vladimirom Dvornikovićem)
* Karl Gustav Jung, *Psihološki tipovi*

Zanimljivost
------------

Tokom nemačke okupacije Beograda u Drugom svetskom ratu, 1941. godine, kvislinške vlasti zatražile su od svih viđenijih intelektualaca da potpišu tzv. *Apel srpskom narodu* kojim se zahtevao „red i poslušnost" i „rodoljublje u borbi protiv komunista". Jednom prilikom, ušavši u hol zgrade Kolarčevog univerziteta i videvši da se unutra potpisuje apel, Đurić se hitro okrenuo i požurio ka izlazu. Kada ga je jedan od kolega, kompozitor i dirigent, zaustavio, upozorio na moguće posledice i upitao zašto odbija da potpiše, profesor Đurić mu je odgovorio: *„Lako je tebi. Ti u diple sviraš, a ja studentima etiku predajem!"*. Ove reči postale su vremenom jedan od simbola doslednosti u etičkom stavu.
Ipak, od trenutka izgovaranja ove moralne replike, počinju i najteže godine za prof. Miloša „Mišu" Đurića. Usledilo je penzionisanje (1942.), a potom i hapšenje i odvođenje u Banjički logor. Na samom kraju rata, aprila 1945. na Sremskom frontu gine njegov sin jedinac Rastko, kome posmrtno posvećuje praktično sve posleratno stvaralaštvo i najdraže prevode. 

Celu priču o tzv. *Apelu* i srpskim intelektualcima za vreme rata, kao i istorijski odgovor profesora Đurića, iskoristili su kasnije i dodatno dramski obradili autori serije *Povratak otpisanih* u jednoj od epizoda.

Vanjske veze
------------

* Miloš Đurić: Najkraća beseda
* knjigainfo.com „Na helenskim izvorima" - 40 godina od smrti - Miloš N. Đurić (1892–1967), „Vreme", 06.12.07
**Mirjana Mina Lazarević** (Beograd, 10. jula 1975) je srpska glumica.

Biografija
----------

Mina Lazarević rođena je 1975. godine u Beogradu. Prve obaveze imala je u obdaništu *„Bambi"*, a već sa tri godine počela je da uči da svira klavir. Sa pet i po godina upisala je muzičku školu *„Stevan Mokranjac"*. Završila je osnovnu školu *„Branko Radičević"* u bloku 45 u Beogradu. Njeni roditelji su čitav svoj život posvetili muzici. Otac Ljubiša je dirigent, danas u penziji, a majka Marija, koja je danas takođe u penziji, svoju radni vek provela je u horu Pozorišta na Terazijama. Klavir je bio i ostao njeno prvo opredeljenje. Išla je na republička i savezna takmičenja, osvajala je prve nagrade iz solfeđa i klavira. Već sa osam godina, bila je jako aktivna, i mnogi su joj predviđali uspešnu muzičku karijeru. Kao svestrano dete, sa 11 godina je krenula na atletiku. Imala je dobre predispozicije, pa je godinu dana na Partizanovom stadionu trenirala sprinterske discipline, pre svega na 100 metara. Prirodan put bila je Muzička akademija, koju je upisala sa 16 godina. Stigla je skoro do kraja godine, ali je polako počela da se razočarava u sve, zbog toga što nije mogla da studira klavir u Moskvi ili Beču. Zato je upisala Fakultet dramskih umetnosti u 19. godini i napravila veliku prekretnicu u svom životu. Da nije pogrešila, shvatila je kada je došla na završni ispit i završila fakultet. Kao i svi mladi glumci i njeni prvi angažmani bili su uskakanja u druge predstave. Tako je Mina *„uskočila"* u *„Briljantin"* i *„Violinistu"*. Prvu ulogu u pozorištu dobila je u predstavi *„Snežna kraljica"* tumačeći lik Gerde. Član je pozorišta Teatar T, jedinog mjuzikl pozorišta kod nas. Ipak, ni od muzike nije digla ruke. Mašta o džez albumu, a u javnosti je imala i muzičke nastupe. Ima troje dece, kojima posvećuje svaki slobodan trenutak. Punu medijsku pažnju na sebe skrenula je ulogom Čupke u seriji *„Porodično blago"*, a ulogom u predstavi *„Seks bomba"* postigla je vrhunac medijske popularnosti. Prvu ulogu na filmu imala je u *„Normalnim ljudima"*.

Sa Vojinom Ćetkovićem je na 34. Filmskom susretu u Nišu osvojila nagradu *„Ona i on"*, kao najbolji glumački par 1999. a to isto čine 2002.

Filmografija - filmovi i TV serije
----------------------------------

|  |
| --- |
| **Filmografija glumice Mine Lazarević**  |
| God. | Naziv | Uloga |
| 2000. | A sad adio | Čupka |
| 2001. | Seks bomba | Lela |
| 2001. | Normalni ljudi | Irena |
| 1998-2001. | Porodično blago | Biljana Čupka Gavrilović |
| 2002. | Porodično blago 2 | Biljana Čupka Gavrilović |
| 2002. | Država mrtvih | Novinarka |
| 2002. | Povuci ručnu |  |
| 2002. | Prekidamo program | narodna pevaljka |
| 2003. | Mansarda | Mina |
| 2006-2012. | Bela lađa | Miroslava Mirković |
| 2011. | Cvat lipe na Balkanu (TV serija) | Ljubinka |
| 2015. | Jedne letnje noći | Anđa Branković |
| 2017-2018. | Istine i laži | Goga |
| 2019-2022. | Junaci našeg doba | Maja Čičanović |
| 2020-2021. | Igra sudbine | Stana Dželetović |
| 2022. | Od jutra do sutra | Nina |

Spoljašnje veze
---------------

* Mina Lazarević na sajtu IMDb
**Milica Jakovljević** (poznata pod pseudonimom **Mir Jam**; rođena 22. 4. 1887. u Jagodini, umrla 22. 12. 1952. u Beogradu) je bila srpska književnica. Detinjstvo i mladost provela je u Kragujevcu, a nakon Prvog svetskog rata preselila se u Beograd. Novinarsku karijeru je započela u beogradskim „Novostima", a nastavila u „Nedeljnim ilustracijama". Pod pseudonimom Mir Jam objavila je više ljubavnih priča i romana.

Književni rad
-------------

Laki, ljubavni sadržaji, kao i jednostavan, često sladunjav i iznad svega slikovit stil, obezbedili su njenim romanima stalnu popularnost. Stvarnu vrednost njenih romana predstavlja detaljno i autentično dočaravanje života i vrednosti građanske klase u međuratnoj Jugoslaviji, koje joj je donelo nadimak Džejn Ostin srpske književnosti.

Milica Jakovljević, sestra Stevana Jakovljevića (autora „Srpske trilogije") govorila je ruski i francuski jezik i, iako je pisala o ljubavi i braku, nikad se nije udavala.

Objavljena dela
---------------

Romani:

* Ranjeni orao
* To je bilo jedne noći na Jadranu
* Nepobedivo srce
* Otmica muškarca
* Greh njene majke
* U slovenačkim gorama
* Samac u braku
* Mala supruga
* Izdanci Šumadije

Zbirke pripovedaka:

* Dama u plavom
* Devojka sa zelenim očima
* Časna reč muškarca
* Sve one vole ljubav

Pozorišni komadi:

* Tamo daleko
* Emancipovana porodica

Ekranizovani romani
-------------------

* Ranjeni orao (TV serija)
* Ranjeni orao (film iz 2009)
* Nepobedivo srce (TV serija)
* Greh njene majke (TV serija)
* Samac u braku (TV serija)
* Jedne letnje noći (TB sepija)

Vanjske veze
------------

* Mir-Jam na sajtu IMDb
* "Mir Jam - PERO PUNO LJUBAVI"[*mrtav link*], Miljana Laketić, *V. Novosti*, feljton, 2009.
* Tužna sudbina „ranjenog orla" Arhivirano 2009-02-07 na Wayback Machine-u, Mile Nedeljković, *Press magazin*, 18. januar 2009.
*Za ostala značenja, vidi Rachel Carson (razvrstavanje).*

**Rachel Louise Carson** (27.5. 1907. - 14.4. 1964.) je američka zoologinja i biologinja koja se smatra jednim od pokretača modernog pokreta za zaštitu okoline.

Nakon studija je radila u federalnom Birou za ribarstvo, te je, kako bi popravila financijsku situaciju, pisala popularne naučne knjige. Mnoge od tih knjiga su doživjele veliki uspjeh, zbog čega se Carson mogla osamostaliti, pa čak i kupiti kuću u Marylandu gdje se brinula za malodobnog nećaka. Tamo je uočila prve negativne posljedice upotrebe DDT-a na lokalnu floru i faunu. Zbog toga je napisala knjigu *Tiho proljeće* u kojem je detaljno opisala štetne posljedice DDT-ja i sličnih pesticida na zdravlje ljudi i prirodu. Knjiga je stekla veliku popularnost i ubrzo nakon njene smrti američke federalne vlasti su zabranile DDT.

Dok američki borci za zaštitu okoliša Rachel Carson smatraju svojom najvećom ikonom, u Trećem svijetu se *Tiho proljeće* smatra krivcem za širenje malarije i drugih bolesti. Američke lezbijke također Rachel Carson smatraju svojom ikonom, iako njena seksualna orijentacija nikada nije bila javno poznata niti za nju postoje jasni historijski dokazi.

***Rachel Carson*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 4927694
* LCCN: n50035129
* ISNI: 0000 0001 2118 4484
* GND: 118667300
* SELIBR: 225390
* SUDOC: 026769360
* BNF: cb11895349x (podaci)
* BIBSYS: 90146182
* ULAN: 500224955
* MusicBrainz: 0ecfeecf-cad0-498e-ac55-f815041bcb2c
* NLA: 36557613
* NDL: 00435415
* NKC: pna2005311761
* BNE: XX4579313
* CiNii: DA01151453
* CONOR.SI: 40139363
* NSK: 000098381

 |
**Back to Black** je drugi i poslednji studijski album britanske pevačice Amy Winehouse. Izdat je 27.10.2006. i izdato je pet singlova: "Rehab", "You Know I'm No Good", "Back to Black", "Tears Dry on Their Own" i "Love Is a Losing Game".

Na Gremi nagradama, Back To Black je osvojio nagradu za Najbolji Vokalni Pop Album. Amy je takodje dobila dodatne 4 Gremi nagrada iste večeri. Album je takodje osvojio i Q Nagradu za Najbolji Album.

Samo u UK, album se prodao u više od 3.6 miliona primeraka (što ga je tada činilo najprodavanijim albumom u Britaniji 21.-og veka - sada je na drugom mestu). U svetu, album se prodao u više od 20 miliona primeraka

Lista Pesama
------------

```
1. Rehab
2. You Know I'm No Good 	
3. Me & Mr Jones  	
4. Just Friends 	
5. Back to Black 	
6. Love Is a Losing Game
7. Tears Dry on Their Own	
8. Wake Up Alone
9. Some Unholy War
10. He Can Only Hold Her	
11. Addicted
```

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 666154076019511860003
* LCCN: n2016052267
* GND: 1125127813

 |
**Zamka ljubavi** (šp. *Bajo la misma piel*) je meksička telenovela produkcijske kuće Televisa snimana 2003. godine. U Srbiji je prikazivana na Televiziji Pink 2006. godine.

Sinopsis
--------

Ovo je priča o četiri žene, koje dolaze iz iste porodice, ali imaju drugačije poglede na život.

25 godina je Sara bila u braku sa Brunom Muriljom, i njen brak sa njim je bio pravi pakao. Bruno je 50 - godišnjak, dominantan i grub čovek, koji vara Saru sa drugim ženama, pa misli kako novac može sve kupiti. Zbog ljubavi prema svojoj deci, Mirandi, Andresu i Pauli, ćerke iz prvog braka, Sara je potisnula svoje frustracije i svih ovih godina je žrtvovala svoju sreću kako bi svojoj deci pružila stabilan dom. Vidljivo je kako brak Sare i Bruna nije idealan.

Kako god, Bruno ne želi da da Sari razvod. Kada Sara prihvati da će nastaviti da živi u braku bez ljubavi, u njen život se vraća Hoakin, velika ljubav njenog života, koji je nikad nije zaboravio. Iako je Sarina i Brunova kćerka Miranda moderna, vesela i inteligentna žena, pala je pod isti tip odnosa kao što imaju i njeni roditelji. Njen verenik, Patrisio, je ambiciozan i licemeran čovek, koji je i ljubavnik Mirandine sestre Paule. Jedino Bruno podržava Mirandinu vezu, jer je Patrisio sin njegovog najboljeg prijatelja Rodriga. Ali ono što Bruno ne zna jeste da je Sara, njegova žena, bila seksualno napadnuta od strane Rodriga. Mirandi se osećanja prema Patrisiju izmešaju kada upozna Alehandra, prema kojem oseti veliku privlačnost. Alehandro takođe nije ravnodušan prema Mirandi, pa njih dvoje odluče biti u vezi.

Uloge
-----

| Glumci | Likovi |
| --- | --- |
| Kejt del Kastiljo | Miranda |
| Huan Soler | Alehandro |
| Diana Bračo | Sara |
| Alehandro Tomasi | Euhenio |
| Alehandro Kamačo | Bruno |
| Susana Zabaleta | Ivon |
| Manuel Oheda | Rodrigo |
| Asela Robinson | Rehina |
| Pedro Armendaris Jr | Hoakin |
| Marga Lopes | Ester |
| Lupita Lara | Rebeka |
| Marijana Kar | Alina |
| Laiša Vilkins | Paula |
| Serhio Katalan | Patrisio |
| Ernesto D'Alesio | Andres |
| Isadora Gonzalez | Norma |
| Andrea Tore | Roberta |
| Alehandro Aragon | Markos |
| Dasija Arkaras | Erika |
| Maurisio Bonet | Dario |
| Marija Marsela | Sonja |
| Huan Verdučo | Aurelio |
| Marija Fernanda Sasijan | Trijana |
| Andres Garsa | Santijago |
| Lorenso de Rodas | Agustin |
| Alfonso Ituralde | Hose Marija |
| Adrijana Roel | Blanka |
| Klaudio Baes | Ramon |
| David Ostroški | Haime |
| Polo Ortin | Niki |
| Manuel Landeta | Ramiro |
| Jolanda Ventura | Makarena |
| Tijara Skand | Aurora |
| Hulio Bračo | Iker |
| Eduardo Linan | Benites |
| Viktor Norijega | Gabrijel |
| Alina Blanka | Elena |
| Paola Kantu | Monika |
| Alberto Čavez | Barman |
| Veronika Kon | Liz |
| Hektor Krus | Hugo |
| Sara Montes | Ester |
| Karmela Mos | Pakita |
| Haime Losano | Zuniga |

Vanjske veze
------------

* Sitio oficial de esmas.com Arhivirano 2011-02-26 na Wayback Machine-u
* *Bajo la misma piel* na sajtu IMDb
**Belinda** (šp. *Belinda*) je meksička telenovela snimana tokom 2004. godine, koja se tokom 2005. i 2006. emitovala na Televiziji Pink u Srbiji.

Sinopsis
--------

Na dan majčine smrti, Belinda saznaje da njeni roditelji nikada nisu bili venčani. Njen otac Roberto ženi se Lukresijom. Belinda živi sa njima, ali to ne odgovara Lukresiji i njenoj kćerki Anabeli i njih dve se trude da je oteraju. Ubrzo, Roberto saznaje da boluje od raka i pokušava da uvede Belindu u porodični posao. Ali, Lukresija i njen ljubavnik Adolfo planiraju da je potpuno isključe iz posla nakon Robertove smrti. Rikardo, Adolfov sin, zaljubljuje se u Belindu odmah čim se upoznaju. Ona to ignoriše jer se Rikardo zabavlja sa njenom polusestrom Anabelom. Rikardo pokušava da okonča vezu sa Anabelom, ali ga ona ucenjuje i on mora da se oženi njome.

Kad Roberto umre, Lukresija želi njegovo bogatstvo samo za sebe i razmišlja šta da učini da Belinda nestane. Posle odlaska sa očevog imanja, Belindi je jedina podrška Gustavo, prijatelj iz detinjstva, koji je oduvek zaljubljen u nju. Ona pronalazi posao u velikoj firmi i čeka je sjajna karijera. Posao joj ide dobro i uskoro postaje veoma bogata i odlučna da vrati ono što joj pripada, očevu firmu i imanje. Gustavo joj izjaljuje ljubav i prosi je. Ali, u njen život se vraća i Rikardo, koji se konačno oslobodio Anabele ...

Uloge
-----

| Glumci | Likovi |
| --- | --- |
| Marijana Tores | Belinda Arismedi |
| Leonardo Garsija | Rikardo |
| Tamara Monserat | Anabela Arismedi |
| Gabriela Vergara | Belinda Romero/Kristina Romero |
| Sebastijan Ligarde | Adolfo |
| Hektor Bonilja | Roberto |
| Eduardo Viktorija | Pablo |
| Rodrigo Kaćero | Gustavo |
| Laura Padilja | Renata |
| Karlos Mata | Alfonso Rivas |
| Alberto Kazanova | Ernesto |

Vanjske veze
------------

* *Belinda* na sajtu IMDb