recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hrvatski nacionalni korpus (HNK)** najveći je i najznačajniji korpus hrvatskoga jezika. Počeo se sastavljati u Zavodu za lingvistiku Filozofskoga fakulteta Sveučilišta u Zagrebu od 1998. prema zamislima Marka Tadića. Same teorijske postavke te iskaz potrebe za opsežnim, reprezentativnim, više desetaka milijuna pojavnica velikim korpusom hrvatskoga jezika počele su se pojavljivati i ranije (Tadić, 1990, 1996 Arhivirano 2006-02-10 na Wayback Machine-u, 1998 Arhivirano 2006-02-10 na Wayback Machine-u.). Hrvatski nacionalni korpus sastavlja se od odabranih tekstova na hrvatskome jeziku iz svih područja, struka, žanrova i stilova: od književnih i znanstvenih djela do udžbenika, od novinskih izdanja do mrežnih novina i pričaonica.

U početku je zamišljen u dvije temeljne sastavnice:

1. *30-milijunskoga korpusa suvremenoga hrvatskoga jezika* (**30m**) u koji su ulazili tekstovi ili njihovi odsječci nastali nakon 1990, isključivo od izvornih govornika, isključivo pisanoga teksta, različitih područja, žanrova i tematike. Nisu uključivani prijevodni i pjesnički tekstovi.
2. *Hrvatskoga elektroničkoga tekstovnoga arhiva* (**HETA**) u koji su ulazili tekstovi u cjelini, a ponajprije čitavi nizovi publikacija (godišta, serije, edicije itd.) koji bi svojim uključivanjem u 30m u mnogome poremetili njegovu uravnoteženost.

Od 2004, s preuzimanjem koncepcije korpusa 3. generacije, napušta se dvosastavnost u korist višesastavnosti i većega opsega. Od 2005. HNK obasiže preko 105 milijuna pojavnica i sastoji se od niza potkorpusa koji se mogu pretraživati pojedinačno i zajedno. S napuštanjem prvotne dvosastavničke koncepcije HNK prelazi na novu poslužiteljsku platformu tako da je od tada za pretraživanje HNK (još uvijek bez ograničenja) potreban slobodno dostupan klijentski program Bonito proizveden u Laboratoriju za obradbu prirodnoga jezika Arhivirano 2005-10-28 na Wayback Machine-u Informatičkoga fakulteta Masarykovog sveučilišta u Brnu. S pomoću toga programa omogućeni su znatno razrađeniji i složeniji upiti nad korpusom, dobivanje raznih vrsta statističkih podataka, potpuni ili djelomični popisi riječi prema raznovrsnim ulaznim uvjetima (s njihovim čestotama), čestotna distribucija različnica, automatsko pronalaženje kolokacija itd.

Eksterni linkovi
----------------

* Hrvatski nacionalni korpus Arhivirano 2016-06-06 na Wayback Machine-u
* Hrvatska jezična riznica
**Hrvatski helsinški odbor za ljudska prava**, skraćeno **Hrvatski helsinški odbor** ili **HHO** je nevladina organizacija koja se bavi zaštitom i promicanjem ljudskih prava u Hrvatskoj. Osnovana je 31. ožujka 1993. od strane intelektualaca, umjetnika, novinara, pravnika i drugih javnih ličnosti, kao filijala Internacionalne helsinške federacije (čiji je formalni član bio do njenog raspuštanja 2008). 14. travnja 2003. se registrirao kao domaća udruga u skladu s hrvatskim zakonima.

Ciljevi HHO-a
-------------

* podupirati, promicati i implementirati principe Završnog akta Konferencije o sigurnosti i suradnji u Europi, potpisane u Helsinkiju kolovoza 1975. i svih pratećih dokumenata; ostvarivati, podržavati, promicati principe UN-a vezane za ljudska prava, te u djelo provoditi dokumente Vijeća Europe;
* podupirati razvijanje demokratskih institucija i promicati vladavinu prava, ljudska prava i obrazovanje za ove vrijednosti;
* organizirati istraživanje i dokumentaciju u vezi s ljudskim pravima u Hrvatskoj;
* pomoći žrtvama kršenja ljudskih prava i onima čija su prava ugrožena.

HHO svake godine pruža pomoć u prosječno 1200-2000 novih slučajeva kršenja ljudskih prava, što uključuje do 5000 osoba. Organizacija kontinuirano obavještava javnost o pitanjima ljudskih prava i po potrebi potiče rasprave o sistemskim uzrocima najtežih problema, čime utječe i na sistemske promjene.

Članstvo i suradnja
-------------------

HHO je bio član Međunarodne helsinške federacije do njenog raspada 2008. godine; bio je i član Mreže kuća ljudskih prava do 2008. i Balkanske mreže za ljudska prava (ne djeluje od 2008.). surađuje s hrvatskim pravosudnim, javnim upravnim i drugim relevantnim institucijama, kako u radu na slučajevima kršenja ljudskih prava, tako i u razvijanju novih sistemskih rješenja.

HHO surađuje sa sličnim organizacijama u regiji jugoistočne Europe (ostalih postjugoslavenskih zemalja, kao i Albanije, Grčke itd.), kao i diljem Europe.

Članovi HHO-a
-------------

Hrvatski helsinški odbor ima približno 30 članica i članova. U njegovom profesionalnom uredu radilo je do 2008. 10 zaposlenica i zaposlenika. Članstvo u organizaciji i plaćeni rad striktno su razdvojeni; članovi (uključujući predsjednika, pravnike itd.) rade na strogo volonterskoj osnovi, a zaposlenici nisu članovi udruženja. Time organizacija osigurava vjernost svojoj glavnoj misiji i sprečava premještanje ciljeva prema kratkoročnijim ili užim interesima.

Predsjednici
------------

* 1993–1998 - Ivan Zvonimir Čičak
* 2000–2007 - Žarko Puhovski
* 200700000 - Danijel Ivin
* 2007–2009 - Ivo Banac
* 2009–0000 - Ivan Zvonimir Čičak

Vanjske veze
------------

* Hrvatski helsinški odbor
**Hrvatski nezavisni demokrati** je naziv za političku stranku koja djeluje u Hrvatskoj.

Stranka je nastala 1994. godine, kao posljedica frakcijskog sukoba koji je duže vremena tinjao u vladajućoj Hrvatskoj demokratskoj zajednici. Na jednoj strani je bila tvrda, ekstremno desna nacionalistička struja na čelu s ministrom obrane Gojkom Šuškom, dok su na drugoj strani bila umjerenija frakcija na čelu sa šefom obavještajnih službi Josipom Manolićem i tadašnjim predsjednikom Sabora Stjepanom Mesićem. Godine 1993. je Šuškova struja odnijela prevagu, te je Manolić degradiran imenovanjem na čelu Županijskog doma Sabora.

Kada je sljedeće godine Mesiću ponuđeno mjesto ambasadora, on i Manolić su pokrenuli plan privođenja HDZ-ovih zastupnika na svoju stranu. Na trenutak se činilo kako će oni, uz pomoć glasova tadašnje opozicije, uspjeti lišiti Franju Tuđmana parlamentarne većine. Međutim, taj pokušaj nije uspio, i obojica su smijenjeni. Oni i njihove pristaše su tada istupili iz HDZ-a i formirali novu stranku pod nazivom HND.

Dok HND nije uspio preuzeti vlast u Saboru, to mu je uspjelo u skupštini Zagrebačke županije što će godinu dana kasnije imati dalekosežne posljedice prilikom izbijanja Zagrebačke krize.

Na parlamentarnim izborima 1995. godine se, pak, ispostavilo da HND ne može računati na bivše glasače HDZ-a, dok su glasači opozicije preferirali etablirane stranke. Zbog toga HND nije uspio osvojiti niejdan mandat.

Stjepan Mesić je zbog toga dvije godine kasnije napustio HND i prešao u Hrvatsku narodnu stranku, dok je Manolić ostao voditi marginalizirani HND.
**Hans Steinhoff** (Marienberg, Saksonija, 10. mart 1882 - Gliening, Brandenburg, 20. april 1945) bio je njemački filmski režiser, najpoznatiji po filmovima koje je snimio za vrijeme Trećeg rajha.

Steinhoff je studirao medicinu u Leipzigu prije nego što se 1903. uključio u rad kazališta, te s vremenom napredovao do mjesta režisera u nizu njemačkih i austrijskih gradova. 1921. godine je snimio svoj prvi film, a pred kraj decenije surađivao i sa Billyjem Wilderom. Na karijeru mu je, međutim, najviše uticalo opredijeljenje za nacionalsocijalizam. Kao zagriženi nacist, godine 1933. je snimio znameniti propagandni film *Hitlerjunge Quex*, poslije koga je postao štićenik ministra propagande Josefa Goebbelsa. Kao pouzdanom partijskom kadru mu je 1941. povjerena režija historijskog spekatkla *Ohm Krüger*, sa kojim je osvojio Mussolinijev kup na venecijanskoj Mostri. Karijera mu je prekinuta tek neposredno pred završetak drugog svjetskog rata, kada je približavanje sovjetskih trupa dovelo do prekida snimanja filma *Shiva und die Galgenblume* i potaklo ga da iz Praga pobjegne u Berlin. Kada je i sam Berlin postao opkoljen, ukrcao se na posljednji Lufthansin avion sa kojim je dio nacističkih čelnika pokušao pronaći utočište u neutralnoj Španiji. Avion je srušen, najvjerojatnije od sovjetske lovačke avijacije, te su svi putnici, uključujući Steinhoffa, poginuli.

Filmografija
------------

* *Family Gathering in the House of Prellstein* (1927)
* *Angst* (1928)
* *The Alley Cat* (1929)
* *The Three Kings* (1929)
* *Hitlerjunge Quex* (1933)
* *Der alte und der junge König* (1935)
* *Gestern und heute* (1938)
* *Ohm Krüger* (1941)
* *Rembrandt* (1942)

Vanjske veze
------------

* IMDB page
**Cheshire West and Chester** (prevedeno: *Zapadni Cheshir i Chester*) je unitarna jedinica sa statusom borougha od 329,608 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Cheshire.

Geografske karakteristike
-------------------------

Borough Cheshire West and Chester leži na zapadu Grofovije Cheshire.

Zapadni Cheshir i Chester sa sjevera graniči sa unitarnim jedinicama Halton i Warrington, sa istoka sa unitarnom jedinicom Cheshire East, sa jugoistoka sa Grofovijom Shropshire, sa zapada sa Walesom i sa sjeverozapada Grofovijom Merseyside i estuarijima rijeka Dee i Mersey.

Administrativni centar je grad Chester.

Historija
---------

Unitarna jedinica Zapadni Cheshir i Chester formirana je 2009. kad je restrukturirana bivša administrativna grofovija Cheshire, od bivših distrikta Chester, Ellesmere Port and Neston i Vale Royal.

Privreda
--------

Plodna Chesterska ravnica kroz koju protiče rijeka Weaver bogat je poljoprivredni kraj, poznat po proizvodnji velike količine mlijeka. Znan je i proizvodnji soli koji se iskapa u najstarijem i najvećem britanskom rudniku soli koji se nalazi kod Winsforda. Za privredu borougha važna je proizvodnja kemikalija, automobila, i lijekova, uz energetiku i financije.

Tokom 20. vijeka Britanska šumarska komisija pošumila je sjeverni dio Srednječeširskog grebena u drevnom lovištu Delamere. Danas je Delamere najveća šuma u boroughu, a Rezervat prirode Delamere, sjeveroistočno od grada Chestera, popularno je odredište za izletnike i bicikliste rekreativice.

Grad Chester sa svojim srednjovjekovnim bedemima i dobro očuvanim gradskim vratima (što je rijetkost u Engleskoj), i brojnim kućama građenim u fahverku, uz pitoreskne male trgovine zvane Rows, je najveća atrakcija za turiste.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Aubignan, Francuska
* Francuska Sens, Francuska
* Njemačka Lörrach, Njemačka
* Španija Senigallia, Španjolska
* Njemačka Reutlingen, Njemačka
* Francuska Questembert, Francuska
* Francuska Dole, Francuska
* Irska Carlow, Irska
* Francuska Bohars, Francuska
* Francuska Arradon, Francuska
* Francuska Deuil-la-Barre, Francuska

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Cheshire West and Chester*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Cheshire West and Chester*** na Wikimedijinoj ostavi

* Cheshire West and Chester (`en`)

| * p
* r
* u
Unitarne jedinice Grofovije Cheshire |
| --- |
| Unitarne jedinice | Cheshire West and Chester · Cheshire East · Warrington · Halton |  |
Gradska crkva Umeå
**Gradska crkva Umeå** (Švedski: *Umeå stads kyrka*) je crkva koja se nalazi u centu Umeå (Švedska), između Vänortsparkena i severne obale reke Ume. Otvorena je u 1894. 

Dizajnirana je od strane gradskog arihetkte Fredrika Olaus Lindströma i izgrađena je u cigli sa kamenom temeljcem. Crkva je konstruisana između 1892 i 1894, i treća je u nizu crkva na istom mestu. Tri dopunske restauracije građevini su delomično promenili crkveni originalni izgled.

Historija
---------

Oltar u gradkoj crkvi Umeå
### Prva restauracija

1929, crkveno veće je odlučilo da sprovede velike obnove crkve. Krov koji prokišnjava je oštetio mural na plafonu kao i druga pogoršanja koja su dovela do neophodne velike obnove; pre ovog vremena, izvršene su samo manje popravke. Postojala je i želja da se uništi arhitektonska slika iz 1890-tih koja prikazuje "najteži period dekadencije arhitekture do danas". Dvorski arhitekt Knut Nordenskjöld je bio odrežen da pregleda crkvu i daje sugestije za obnovu, koja je završila 1930. Njegovi predlozi su doveli do velikog broja diskusija, a posebno se provlačilo pitanje o predlogu dodavanja prolaza između crkvenih klupa. 27. decembra 1935, crkveno veće je konačno odlučilo da implementira predlog dvorskog arhitekte. 17. januara, počeo je rad na crkvi. Galerija orulja i kor su prošireni; ventilacioni kanali su premešteni; unutrašnja vrata su dodata glavnom ulazu; dio poda je zamenjen krečnjačkim pločama, i unutrašnjost je prefarbna u mekanu belu. Crkva je ponovo otvorena na prvu subotu u Adventu 1937, sa predsedavajućim biskupom biskupije Luleå, Olof Bergqvist, koji je učestvovao u službi.

### Izgradnja mosta

U 1971, odlučeno je da će se Östra Kyrkogatan prođiriti preko reke Ume, dodavajući treći most gradu. Na početku izgradnje, otkrivena je grobnica neposredno uz crkvu. U skladu sa zakonom antikviteta (*Švedski*: Fornminneslagen), izgradanj je zaustavljena u ljeto 1972, dok je područe bilo pod istragom od strane arheologa. Prvobitne granice groblja sui bile nepoznate i nisu bile registrovane ili mapirane. Iskopavanjem je otkopano četrdeset grobnih kovčega sa oko šezdeset kostura. U posljednjem grobu otkrivena je ploča sa čitko napisanim imenom i to je bio porodični grob guvernera Pehr Adama Stromberga. Nadgrobni spomenici nisu pronađeni. Smatra se da su nadgrobni spomenici uništeni u požaru 1887, kao i dokumentacija porodičnih grobova. Nakon što su posmrtni ostaci pregledani, oni su vraćeni crkvi u plastičnim vrećama. Crkveni domar je pokopao plastične vreće bez dokumentovanja tačnih lokacija, i nakon kratkog vremena on je umro.

Eksterni linkovi
----------------

***Gradska crkva Umeå*** na Wikimedijinoj ostavi

* Umeå stads kyrkaArhivirano 2012-03-06 na Wayback Machine-u (švedski)
Gradska povelja Flensburga (1284)
**Gradska prava** ili **gradske povlastice** je izraz koji se koristi za specifičan status pojedinih naselja i/li njihovih stanovnika u kontekstu feudalnog sistema srednjovjekovne Evrope.

Pod time se podrazumijevaju određena prava i povlastice koja su uživala pojedina naselja. To se prvenstveno odnosi na dozvolu za obavljanje trgovačkih aktivnosti, skladištenje dobara kao i osnivanje cehova, te na oslobađanje od određenih obaveza prema feudalnom gospodaru ili monarhu koje su obično imali seljaci ili kmetovi. Ukoliko bi te povlastice i prava postale permanentne, odnosno postale potvrđene poveljom od strane vladara, naselje se službeno počelo smatrati gradom. S vremenom se razvile različite razine razine gradskih povlastica, koje su s vremenom dobile i politička obilježja, što se odnosilo na autonomiju, pravo na izbor vlastitih funkcionara kao i slanje predstavnika na državne skupštine.

V. također
----------

* Pravo skladištenja
* Slobodni carski grad
**Grivasti pavijan** (*Papio hamadryas*) je pavijan iz porodice majmuna Starog svijeta. To je najsjevernija vrsta od svih vrsta pavijana. Područje na kojem živi se prostire od Crvenog mora u Egiptu do Eritreje, Etiopije i Somalije. Također živi na Arabijskom poluotoku (Saudijska Arabija i Jemen).

Opis
----

Mužjaci su visoki oko 75 cm s repom koji je dug oko 50 cm, i teški oko 20 kilograma. Boja lica im je obično crvenkasta, a starije jedinke imaju dosta tamniju boju lica. Mladunci obično imaju krzno tamne boje koje posvijetli tek nakon godinu dana starosti.

Prosječan životni vijek grivastih pavijana iznosi oko 35 godina (u divljini).

Ponašanje
---------

Grivasti pavijani žive u polupustinjskim područjima, savanama i kamenitim područjima. Spavaju na liticama stijena te zahtijevaju pitku vodu u blizini. Većina „druženja" obavlja se u malim grupama od jednog mužjaka i do deset ženki (haremima). Mužjak je i predvodnik i zaštitnik ovakve grupe. U haremu obično bude i jedan mlađi mužjak koji se neće pokušati pariti sa ženkama dok ne uspije pobijediti vođu harema i ukloniti ga iz grupe.

Grivasti pavijani su dnevne životinje sa najdužim aktivnim dijelom dana od svih primata.

Prehrana
--------

Grivasti pavijani su svejedi, prilagođeni svom prilično suhom prirodnom staništu. Jedu ono na što naiđu, od trave i korijenja do kukaca i malih kralježnjaka. Ako nemaju vode i žedni su, grivasti pavijani kopaju po presušenim potocima u potrazi za vodom.

Mitologija
----------

Grivasti pavijani su se u egipatskoj mitologiji obično prikazivali kao sveti čuvari boga Thotha. Katkad se i sam Thot prikazivao kao grivasti pavijan. Hapi, jedan od četiri sina boga Horusa koji su čuvali organe preminulih, ima glavu grivastog pavijana koja se koristila i kao motiv na poklopcima posuda sa organima mumija.

Opasnosti
---------

Osnovne prijetnje za grivaste pavijane su izmjene zemljišta na kojem žive od strane ljudi i prirodni neprijatelji (leopardi i lavovi).

Izvori
------

1. ↑  Groves, C. (2005-11-16). Wilson, D. E. and Reeder, D. M. (eds). ed. Mammal Species of the World (3rd edition ed.). Johns Hopkins University Press. pp. 166-167. ISBN 0-801-88221-4. .
2. ↑  IUCN2008, Gippoliti, S. & Ehardt, T. 2008, id=16019, Papio hamadryas, downloaded 4 January 2009
**Grafički metod parovanja** primenjuje se u šahu kao metod parovanja kod Bergerovih, odnosno kružnih turnira.

  

Autor metoda je srpski majstor Dragutin Đaja. Metod važi za veoma jednostavan, i njime se najlakše i najbrže mogu odrediti parovi nekog kola u Bergerovom sistemu.

Najpre se nacrta krug. Izvan nacrtanog kruga upišu se brojevi, zavisno od broja kola na turniru, u smeru kazaljke na satu (v. primer 1.1). Na ilustracijama dat je primer za 11 kola (odn. za turnire sa 11 i 12 igrača).

Potom se, u zavisnosti od rednog broja kola za koje se traže parovi, pravom linijom spoje broj 1 sa brojem kola za koje tražimo parove (na ilustraciji 1.2, to je kolo br. 4, na ilustraciji 1.3, kolo je br. 7). Igrač br. 1 u svakom kolu igra sa učesnikom turnira čiji je turnirski broj jednak broju kola (izuzev za prvo kolo, gde turnirski broj 1 igra sa poslednjim turnirskim brojem).

Paralelno sa tom linijom, za svaki susedni broj od broja 1 paralelnim pravim linijama povezuju se ostali brojevi. Pošto uvek ima neparan broj kola (a toliko i brojeva na krugu), jedan broj neće imati svoj par. Taj broj, u slučaju:

* parnog broja takmičara, igra sa poslednjim turnirskim brojem (boja figura poslednjeg takmičara: crne figure sa gornjom polovinom tabele, bele figure sa donjom polovinom tabele), ili
* neparnog broja takmičara, igrač je u tom kolu slobodan.

Na kraju se ucrtaju strelice, krenuvši od takmičara koji je ostao bez svog para na krugu, u smeru obrnutom od smera kazaljke na satu, Ove strelice označavaju boju figura, igrač na čijem broju se nalazi strelica ima crne figure (desno od igrača koji je ostao bez para).

Vidi još
--------

* Bergerove tablice
* Bergerov sistem
* Algebarski metod parovanja
* Aritmetički metod parovanja
* Parovanje pomoću tabele
* Šah
* Pravila šaha

| * p
* r
* u
Šah |
| --- |
|  | Porijeklo • Pravila • Otvaranja • Strategija • Taktika • Završnice • Svjetski šampionat • Problemski šah |  |
**Guaviare** (španjolski: *Departamento de Guaviare*) je jedan od 32 departmana na koji je Kolumbija administrativno podjeljena.

Karakteristike
--------------

Departman se nalazi na jugoistoku zemlje, prostire se na razmeđi travnatog Llanosa na sjeveru i tropskih šuma na jugu. 
Na sjeveru je omeđen rijekom Guaviare, a na istoku visoravnima Cubiyú i Carurú.

Sa sjevera graniči sa departmanima Meta i Vichada, sa istoka sa Guainom i Vaupésom, sa juga sa 
Vaupésom i Caquetom i sa zapada sa Caquetom i Metom.

Guaviare ima površinu od 55,575 km², na kojoj je 2020. živilo 86,657 stanovnika.

Administrativni centar departmana je grad San José del Guaviare koji je jedini veći urbani centar, koji se nalazi 
na sjeveru departmana, na desnoj obali rijeke Guaviare.

Administrativna podjela
-----------------------

Guaviare je administrativno podjeljen na 4 općine (španjolski: *municipalities*).

Historija
---------

Deparman Guaviare je osnovan 1991.Sve do 1977 taj kraj je bio dio Departmana Vaupés, tad je izdvojen kao Komesarijat.

Privreda
--------

Privreda se bazira na stočarstvu i ratarstvu.

Prometna infrastruktura je loša, jer ima samo jednu lošu cestu, koja ide od sjevera prema jugu. Dobar dio prometa odvija se rijekama, a San José del Guaviare ima aerodrom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Guaviare Department in Colombia*" (engleski). City population. Pristupljeno 24.12. 2022.
2. 1 2 3 4  „*Guaviare department, Colombia*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 24.12. 2022.

Vanjske veze
------------

***Guaviare*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobernación del Guaviare* (`es`)

| * p
* r
* u
Departmani Kolumbije |
| --- |
| Kolumbijski grb | 
Amazonas • Antioquia • Arauca • Atlantico • Bolívar • Boyacá • Caldas • Caquetá • Casanare • Cauca • Cesar • Chocó • Córdoba • Cundinamarca • Guainía • Guaviare • Huila • La Guajira • Magdalena • Meta • Nariño • Norte de Santander • Putumayo • Quindío • Risaralda • San Andrés y Providencia • Santander • Sucre, Tolima • Valle del Cauca • Vaupés • Vichada
 | Kolumbijski departmani |
Prikaz električnog polja koje okružuje pozitivni (crveno) i negativni (plavo) električni naboj.
Način rada elektroskopa s kuglicom.
**Gustoća električnoga naboja** (oznake *λ*, *σ*, *ρ*) je fizikalna veličina koja opisuje električni naboj ili količinu elektriciteta po duljini *l*: 

{\displaystyle \lambda ={\frac {Q}{l}}\,\quad }
ploštini *S*:

{\displaystyle \sigma ={\frac {Q}{S}}\,\quad }
ili obujmu (volumenu): 

{\displaystyle \rho ={\frac {Q}{V}}\,\quad }
Koristi se za potrebe proračuna kad se na naelektriziranom tijelu nalazi tako velik broj nepomičnih električki nabijenih čestica da nije moguće uzeti u obzir njihove pojedinačne električne naboje i položaje. Negativna je ako je električni naboj naelektriziranoga tijela negativan. 

Mjerna jedinica linearne gustoće električnoga naboja je kulon po metru (C/m), površinske gustoće električnoga naboja kulon po četvornom metru (C/m²) i volumne gustoće električnoga naboja kulon po kubnom metru (C/m³). Gustoću električki nabijenih čestica koje se gibaju opisuje gustoća električne struje.

Objašnjenje
-----------

Izvor silnica u elektrostatskom polju su električni naboji. Kako je gustoća silnica mjera za jakost električnog polja, to između jakosti električnog polja i gustoće električnog naboja mora postojati određeni odnos.

Gustoća električnoga naboja *σ* po ploštini je omjer između električnog naboja *Q* i ploštine *S* na kojoj se on nalazi, to jest:

{\displaystyle \sigma ={\frac {Q}{S}}\,\quad }
Mjerenja su pokazala da je gustoća električnog naboja upravno proporcionalna s jakošću električnog polja *E*, gdje je *ε0* konstanta razmjernosti, koja se naziva dielektričnom konstantom vakuuma ili kraće dielektričnost vakuuma, pa je: 

{\displaystyle \sigma ={\frac {Q}{S}}=\varepsilon \_{\text{0}}\cdot E}

Izvori
------

1. ↑   **gustoća električnoga naboja**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2017.
2. ↑   Velimir Kruz: "Tehnička fizika za tehničke škole", "Školska knjiga" Zagreb, 1969.
Koordinate: 44°52′1.5″N, 13°50′57″E

Gradska tržnica u Puli.
**Gradska tržnica u Puli** (njem. *Markthalle in Pola*, tal. *Mercato coperto in Pola*), zgrada u Puli 1903. godine izgrađena 1903. godine u modernoj arhitekturi željeza i stakla.

Radovi na izgradnji gradske tržnice započeli su u veljači 1902. godine pod nadzorom arhitekta Pokornog iz poduzeća Jakoba Ludwiga Münza, te Ivančića i Gina Weisa iz gradskoga građevinskog odjela. Spomen-ploča o podizanju gradske tržnice postavljena je 18. listopada 1903. a tržnica je svečano inaugurirana 1. prosinca iste godine. U to vrijeme bio je to jedinstven primjer moderne arhitekture s uporabom mnogo željeza i stakla, a prema projektu inženjera L. Nobisa. Bečka tvrtka Münz utrošila je u izgradnju 250 tisuća kruna. Polukružne željezne konstrukcije proizvedene su u željezari Witkowice. O znamenitosti gradske tržnice svjedoče mnoge razglednice s početka stoljeća koje su tržnicu često nosile kao glavni motiv.

Danas je namjena tržnice jednaka kao i na njezinom početku. U prizemlju se nalazi ribarnica, mesnice, a na katu se nalaze kafići, trgovine i sl.

***Gradska tržnica u Puli*** na Wikimedijinoj ostavi
Koordinate: 41° 28′ 57" SGŠ, 22° 37′ 37" IGD

**Gradošorci** (mak. *Gradošorci*) su naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Gradošorci su u sastavu opštine Vasiljevo.

Prirodni uslovi
---------------

Gradošorci su smešteni u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Strumice, naselje je udaljeno 7 kilometara severno.

Naselje Gradošorci se nalazi u istorijskoj oblasti Strumica. Naselje je položeno u zapadnom delu plodnog Strumičkog polja. Zapadno od naselja protiče reka Strumica. Nadmorska visina naselja je približno 240 metara. 

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Gradošorci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 1.744 stanovnika.

Turci su do polovine 20. veka činili većinu stanovništva, ali su se potom u velikom broju spontano iselili u maticu. 

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | **Stanovnika** |
| Makedonci | 1.041 |
| Albanci | 0 |
| Turci | 683 |
| Romi | 5 |
| Vlasi | 0 |
| Srbi | 0 |
| ostali | 15 |
|

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje, a manjinska islam.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinavasilevo.gov.mk Zvanična stranica opštine Vasiljevo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Vasiljevo |
| --- |
| **Vasiljevo** • 
Angelci • 
Varvarica • 
Visoka Mahala • 
Vladijevci • 
Gradošorci • 
Dobrošinci • 
Dukatino • 
Edrenikovo • 
Kuškulija • 
Nova Mahala • 
Njivičino • 
Piperevo • 
Radičevo • 
Sedlarci • 
Suševo • 
Trebičino • 
Čanaklija |  |
***Goodbye Lullaby*** je četvrti studijski album kanadske pop rock pjevačice Avril Lavigne, biti će izdan 8. ožujka 2011. godine pod RCA Recordsom. Kao prvi i najavni singl biti će objavljena pjesma "What the Hell".

Pisanje i snimanje
------------------

Odmah nakon završetka turneje The Best Damn Tour Lavigne je počela sa radom na novom albumu. Sa snimanjem je počela u svojem kućnom studiju, prva nastala pjesma je "Black Star". Pjesmu je napisala kako bi pomogla pri promociji njenog prvog parfema Black Stara. Lavigne je pjsmu napisala tijekom svoje turneje dok je bila u jednom Malezijskom hotelu. Pjesma traje nekoliko sekundi, ali kasnije je napravljena potpuna verzija pjesme, *Rolling Stone* opisao je pjesmu kao kao divnu uspavanku sličnu Coldplayovim pjesmama.

Snimanje je započelo sa malim brojem instrumenata, samo Lavignenino pjevanje i akustična gitara.

Singlovi
--------

"**What the Hell**" je najavni singl s albuma. Singl će biti objavljen u siječnju 2011. godine. Potvrđeno je kako će videospot biti snimljen krajem studenog 2010. godine, ali je na kraju ipak snimljen početkom prosinca. Videospot je snimljen u Los Angelesu.

Objavljivanje i promocija
-------------------------

Objavljivanje albuma i najavnog singla je već nekoliko puta odgođeno. Album je prvobitno trebao biti objavljen 17. studenog 2009. godine. U siječnju 2010. godine izjavila je kako je omot za album slikan i kako će singl biti objavljen u ožujku, a album u lipnju. Lavigne je u svibnju izjavila kako su pjesme na albumu ozbilje i da želi napisati nekoliko zabavnih pjesama, kako bi ga uskladila.

Snimljene pjesme
----------------

* "Alice"
* "Black Star"
* "Darlin"
* "Everybody Hurts"
* "Fine"
* "Goodbye"
* "Push"
* "Smile"
* "Stop Standing There"
* "What the Hell"
* "Wish You Were Here"

Izvori
------

1. ↑  „Lavigne says new record has been done for a year". Arhivirano iz originala na datum 2010-11-13. Pristupljeno 2010-12-11.
2. ↑  „= 01. 07. 2010. Avril Lavigne in the studio: An EW exclusive!". Arhivirano iz originala na datum 2010-07-02. Pristupljeno 2010-07-02.

| * p
* r
* u
**Avril Lavigne** |
| --- |
| Studijski albumi | *Let Go* **·**  *Under My Skin* **·**  *The Best Damn Thing*  **·**  *Goodbye Lullaby*  **·**  *Avril Lavigne*  **·**  *Head Above Water* |
| Kompilacijski albumi | *Essential Mixes* |
| EP-ovi | *Angus Drive* **·**  *Live Acoustic* **·**  *Control Room* |
| DVD-ovi | *My World*  **·**  *Live at Budokan* **·**  *Live in Toronto* |
| Films i televizija | *Sabrina, the Teenage Witch* **·**  *Going the Distance* **·**  *Fast Food Nation* **·**  *Over the Hedge* **·**  *The Flock* |
| Turneje | Try To Shut Me Up Tour (2003) • Mall Tour (2004) • Bonez Tour (2004/2005) • Promotional Tour (2007) • The Best Damn Tour (2008)  • The Avril Lavigne Tour (2013)  • Head Above Water Tour (2019) |
| Srodni članci | Diskografija **·**  Nagrade i nominacije **·**  Abbey Dawn **·**  Black Star **·**  Make 5 Wishes **·**  Deryck Whibley **·**  "Breakaway" **·**  "All Because of You"  **·** "I Will Be"  **·**  "I Don't Wanna" |
**Halkopirit** je najčešća i najrasprostranjenija ruda bakra. On je veoma značajan industrijski mineral. Neki njegovi primerci su slični piritu, pa ga zato ponekad brkaju sa zlatom.

Halkopirit ima zutu boju mesinga, te izgleda kao zlato, ali je malo tvrdji od njega. Njegovo ime, koje potiče od grčkih reči  (bakar) i  (vatra), prvi put je upotrebljeno 1725. godine. Međutim, halkopirit je kao mineral poznat od davnina. Starogrčki filozof Aristotel (384. p.n.e. - 322. p.n.e.) pominje rudu koja sadrži bakar, u Atinu donetu sa Kipra. Iako se pouzdano ne zna o kom mineralu je reč, neki stručnjaci veruju da bi to mogao biti halkopirit. Ovaj mineral je i danas poznat pod alternativnim imenom *bakarni pirit*. Procenjeno je da se otprilike 80 procenata bakra, koji se trenutno proizvodi u svetu, dobija iz (*halkopirita*). Upravo zbog toga, iznenađuje činjenica da halkopirit kao ruda nije preterano bogat bakrom: samo oko 35 procenata njegove mase čini bakar, dok recimo kuprit ponekad može da sadrži čak 88,8 procenata bakra u čistom obliku.

Vanjski linkovi
---------------

***Halkopirit*** na Wikimedijinoj ostavi

* 
*
**Gušter morski oštrozubi** (lat. *Saurida undosquamis*) riba je iz porodice Synodontidae. Od 1995. godine smatra se i ribom Jadranskog mora jer je tada prvi put uhvaćena u Jadranu uz albansku obalu. Oštrozubi morski gušter ima tanko izduženo tijelo, cilindričnog oblika, spljoštnu usku glavu, koja završava oštro. Usta su mu vrlo velika, protežu se do iza očiju, unutar usta ima brojne i oštre zube koji su vidljivi i kada su mu usta zatvorena. Leđna peraja, kao i prsne je kratka, a ima i malu stražnju leđnu perajicu. Repna peraja ima duboki V oblik (račva). Sivo smeđe je boje s 8-10 tamnijih mrlja koje su smještene uzduž bočne pruge. Trbuh mu je svijetliji, krem boje. Prva šipčica u leđnoj peraji i gornja prva šipčica u repnoj peraji imaju nizove tamnih mrljica. Naraste do 50 cm duljine, a hrani se manjim ribama, rakovima i glavonošcima. Živi na pjeskovitom i muljevitom dnu, do dubine od 350 m. Upotrebljava se za ishranu, uglavnom u zemljama zapadne Azije.

Rasprostranjenost
-----------------

Oštrozubi morski gušter je lesepsijski migrant, što znači da je u Mediteran stigao prolaskom kroz Sueski kanal. U zapadnom dijelu Indijskog oceana je rijedak, najrasprostranjenijije na njegovom istočnom dijelu, oko Malajskog poluotoka, Filipina, oko dijela Indonezije, te oko Australije. Njegova brojnost i prisutnost u zapadnom dijelu Indijskog oceana je danas upitna, premda njegovo prisustvo u Mediteranu pruža argumente koji ukazuju na tu činjenicu.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Oštrozubi morski gušter Arhivirano 2009-01-02 na Wayback Machine-u (izor.hr)
2. ↑  (`en`) Brushtooth lizardfish Arhivirano 2007-10-07 na Wayback Machine-u (fishbase.org)

Eksterni linkovi
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Gušter morski oštrozubi** |
**Christchurch** (čita se *Krajstčrč*) je grad i borough od 47,987 stanovnika na jugozapadu Engleske u Grofoviji Dorset.

Geografske karakteristike
-------------------------

Christchurch leži na obali La Mancha, između ušća rijeka Avon i Stour, udaljen svega desetak km istočno od Bournemoutha, sa kojim je gotovo spojen, i oko 32 km jugozapadno od Southamptona.

Historija
---------

Lokalitet na kom leži današnji grad bio je značajan tokom prahistorije, jer se za kasnog brončanog doba i ranog željeznog doba upravo od tu odvijala trgovina sa evropskim kontinentom.

Za srednjeg vijeka zvao se **Twineham**, to mu je ime dugo ostalo, jer se sve do nedavno zvao Cristechurch Twynham. Prvu povelju o statusu grada dobio je oko 1150.

Iz tih vremena ima još uvijek kuću u kojoj je živio normanski namjesnik. Augustinci su tokom 12. vijek podigli samostan sa velikom crkvom pod utjecajem normanske arhitekture. Ona je kasnije pretvorena u parohijsku crkvu.

Privreda
--------

Današnji Christchurch je morsko ljetovalište s malom ribarskom lukom.
Pored turizma i ribarstva grad ima i nešto industrije koja proizvodi i servisira avione..

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka, Aalen
* Mađarska, Tatabánya
* Novi Zeland, Christchurch
* Francuska, Saint-Lô

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Christchurch*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 11. 2016.
2. 1 2  „Population" (engleski). Christchurch Borough Council. Pristupljeno 18. 11. 2016. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Christchurch (Dorset)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Christchurch town profile*[*mrtav link*] (`en`)
**Chanyuanski sporazum** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Chányuān Zhī Méng*) je sporazum koga su zimi 1004/05. sklopili Kinesko Carstvo pod dinastijom (Sjeverni) Song na jednoj, te Kitansko Carstvo pod dinastijom Liao na drugoj strani. Njime su bili okončani višedecenijski sukobi oko Šesnaest prefektura koje su Kitani preuzeli koristeći razjedinjenost kineske države u doba Pet dinastija i Deset kraljevstava u 10. vijeku. Dinastija Song, koja je sebe smatrala legitimnim nasljednikom dinastije Tang, nakon uspješno provedenog ponovnog ujedinjenja Kine, nastojala je u dva pohoda (979, 986) povratiti vlast nad Šesnaest prefektura, ali je oba puta bila poražena. Od godine 999. je kitanski car Shengzong otpočeo redovne godišnje napade na kinesku teritoriju. Godine 1004. je njegova vojska prodrla 160 km sjeverno od kineske prijestolnice Kaifeng, zbog čega su Kinezi prikupili veliku vojsku na čelu sa carem Zengzonga koja je došla u kontakt s kitanskim trupama kod mjesta Chanyuan. 

Zengzong, koji nije bio sklon ratovanju, odlučio je da umjesto bitke ponuditi mirovne pregovore. Ponuda je prihvaćena i nakon pregovora od 13. do 15. januara je utanačen mirovni sporazum. Njime je Kina Kitanima konačno priznala vlast nad Šesnaest provincija, te se obavezala da će plaćati godišnji danak od 200.000 bala svile i 100.000 unci srebra. Kineski car je također priznao kitanskog cara kao svog "brata", odnosno "Sina neba"; zauzvrat je dobio isto priznanje od kitanskog cara, kao i odustajanje od dotadašnjih kitanskih zahtjeva za teritorijama u Hebeiju.

Sporazum je izazvao veliko nezadovoljstvo na kineskom dvoru, a među kasnijim kineskim historičarima je bio žestoko kritiziran zbog nacionalnog poniženja, odnosno presedana po kome su kineski vladar i država prvi put priznali ravnopravnost "barbarima". S druge strane, sporazum se uspio održati više jednog od vijeka, osiguravši Kini mir na sjevernoj granici i stvorivši uvjete za novi uspon ekonomije, kulture i znanosti. Prestao je važiti godine 1125. kada je dinastija Song platila Jurčene (Džurdžije) da napadnu dinastiju Liao, a što je dovelo do stvaranja dinastije Jin u sjevernoj Kini.

Literatura
----------

* F.W. Mote (1999). *Imperial China, 900-1800*. Harvard University Press. str. 68–71, 123–124. ISBN 0-674-01212-7.
* Tao, Jing-shen (1988). *Two Sons of Heaven: Studies in Sung-Liao Relations*. University of Arizona Press. ISBN 0-8165-1051-2.
**Gušteran tupan** (lat. *Lobianchia gemellarii*) riba je iz porodice Myctophidae. Ovo je mala riba dubokih voda koja naraste do 6,0 cm duljine, živi na dubinama između 25 i 800 m, po danu na većim dubinama, između 300 i 800 m, a po noći ide prema površini gdje se zadržava na dubinama između 25 i 300 m, s mlađim i manjim primjercima pri vrhu, a starijim i većim dublje. Tijelo mu je oblika cigare, s velikom, kratkom tupastom glavom i velikim izbuljenim očima smještenima prema naprijed, te ustima koja dopiru iza očiju. Repna peraja je vrlo račvasta (dubokog V profila), a leđna peraja kratka. Hrani se zooplanktonom, najviše kopepodima,posebno tijekom noći, a sam je hrana brojnim grabežljivcima. Tijelo mu sadrži fotofore, odnosno organe koji proizvode svjetlo.

Rasprostranjenost
-----------------

Gušteran tupan živi po svim morima i oceanima svijeta između zemljopisnih širina 60° sjeverno i 55° južno.

Izvori
------

1. ↑  (`en`) Cocco's lantern fish (fishbase.org)

Eksterni linkovi
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Gušteran tupan** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Gušteran tupan** |
**Godigisel** (lat: *Godigisel*, pravilnije *Godigisclus*, umro 406. godine) bio je kralj Vandala Hazdinga u periodu neposredno pre smrti. Godigisel je, najverovatnije pod pritiskom Huna, poveo svoj narod iz Norika i Vindelicija dalje na zapad. Na Majni su se Hazdintima priključili Silinzi, druga grana Vandala, a na Rajni i Svevi. Najzad, Godegisel je na samom kraju 406. pokušao da pređe Rajnu i tako upadne na teritoriju rimske Galije. Međutim, navali spolja suprostavili su se Ripuarski Franci u rimskoj vojnoj službi. Godegisel je u ovim borbama ubijen, a Vandale su od potpunog poraza spasli nastupajući Alani koji su potukli Franke i omogućili prelaz preko rimske granice.

Godigisela je nasledio sin Gunderih koji je 31. decembra 406. preveo Vandale na teritoriju Zapadnog rimskog carstva preko zaleđene Rajne. Pored Gunderiha, Godigisel je imao još jednog sina koga mu je rodila robinja - Gejseriha, budućeg osnivača Vandalske kraljevine u severnoj Africi.

Literatura
----------

* The Prosopography of the Later Roman Empire II*: A.D. 395-527, ed. J.R. Martindale, Cambridge 1980, str. 515-516.*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**-** | **Vandalski kraljevi**
406. | Nasljednik:**Gunderih** |
Za ostala značenja, v. El Castillo.
El Castilo
**El Castillo** je piramida u gradu Chichen Itzi. Visoka je 24 metra i sastoji se od 9 stepenasto poredanih katova. 

Na vrhu piramide nalazi se astronomski opservatorij, a do njega vode četiri stepeništa od po 91 stepenicu svaki, što ukupno daje 364 stepenica, a 365 stepenica je posljednja koja vodi do gornje platforme. Tih 365 stepenica odgovara broju dana u godini. 

El Castillio je zapravo hram posvećen **Kukulcanu**. Kukulcan je bio mayanski prijevod glavnog srednjeameričkog božanstva «pernate zmije» **Quetzalcoatla**. Kukulcan je bio bog vjetra i uragana. U Dresden Codexu dovodi ga se u vezu sa Venerom u vidu jutarnje «zvijezde». Po drugom tumačenju, Kukulkan je klasificiran kao jedno od mnogih očitovanja Itzamne, vrhovnog boga. 

Dva očitovanja, Kukulcan na jednoj strani i Quetzalcoatl na drugoj izgleda predstavljaju još jedan izraz srednjoameričke dvojnosti – jedan aspekt povezan sa dobrim znamenjem, a drugi sa zlokobnim – što se uspoređuje sa očitovanjima života i smrti koje simbolizira duh Itzamne u obliku dvoglave nebeske zmije.

Prema legendi, Kukulcan je navodno bio povijesni mayanski ili mayansko – toltečki vođa ili junak kulture. Kažu da je Kukulcan došao morem, sa zapada, obično se spominje godina 987. bježeći od pobune u svome matičnom gradu. Kukulkan bi, tako, mogao prije biti opći izraz za vođu nego osobno ime, i ta dva lika mogla bi biti jedan te isti. 

Coatl («zmija») često se javljala u srednjoameričoj umjetnosti od najranijih vremena, pa do postklasičnog razdoblja. Zmije su se povezivale i sa muškim i sa ženskim božanstvima te je coatl tvorio dio mnogih imena, npr. Quetzalcoatl uz mačje crte, očnjake i račvaste jezike, činili su važan element u umjetnosti svake od srednjoameričkih kultura.

***El Castillo (Chichen Itza)*** na Wikimedijinoj ostavi
**El Limón** je grad od 112,800 stanovnika u saveznoj državi Aragua na sjeveru Venecuele. 

On je i administrativni centar Općine Mario Briceño Iragorry.

Geografske i klimatske karakteristike
-------------------------------------

El Limón leži u kotlini Jezera Valencia, na nadmorskoj visini od 485 metara, sjeverno od Maracaya, sa kojim je praktički spojen u jednu konurbaciju.

Kroz grad protiče rijeka El Limón a nešto sjevernije od njega prostire se Nacionalni park Henry Pittier.

Historija
---------

Teren na kom se danas prostire El Limón, bio je za kolonijalnih vremena feudalno imanje na kom je njegov prvi vlasnik kapetan Diego de Ovalle uzgajao šećernu trsku. Na tom imanju izraslo je naselje za smještaj radnika.

Ni nakon stjecanja nezavisnosti El Limón nije puno porastao, po službenom popisu stanovništva iz 1926. bio je selo od svega 327 stanovnika u općini Maracay, koja je tad imala 13.359 stanovnika.

Tokom 1946. sav teren El Limóna bio je dodijeljen Ministarstvu poljoprivrede, za rad "Politehničkog instituta za poljoprivredu Maracay", na kom je pokrenut rad; Eksperimentalne stanice za poljoprivredu i stočarstvo, Instituta za veterinarstvo i Visoke poljoprivredne škole, pod patronatom Ministarstva poljoprivrede.
Ni nakon Drugog svjetskog rata nije puno porastao 1955. imao je 2.000 stanovnika.

El Limón je počeo eksplozivno rasti od 1970- ih, zahvaljujući rastu naftne industrije.

Prema zakonu o Lokalnoj samoupravi Države Aragua - 1986. formirana je Općina Mario Briceño Iragorry, sa El Limónom kao administrativnim centrom.

Današni El Limón je grad tekstilne i prehrambene industrije sa tvornicom obuće i udaraljki.

Izvori
------

1. 1 2  „*Geografía*" (španjolski). Municipio MBI. Arhivirano iz originala na datum 2016-05-10. Pristupljeno 29. 09. 2017.
2. 1 2  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 29. 10. 2017.
3. 1 2 3 4 5  „*El Limón*" (španjolski). Guiaempresarial.. Arhivirano iz originala na datum 2018-01-25. Pristupljeno 29. 09. 2017.
4. ↑  „*Historia*" (španjolski). Municipio MBI. Arhivirano iz originala na datum 2016-12-20. Pristupljeno 29. 09. 2017.

Vanjske veze
------------

***El Limón, Venezuela*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipio Mario Briceño Iragorry* Arhivirano 2017-10-09 na Wayback Machine-u (`es`)
**Gram—Schmidtov postupak** (hrv.) ili **Gram—Šmitov postupak** (srp.) je metoda u linearnoj algebri koja služi za ortogonalizaciju skupa vektora u zadanom euklidskom prostoru.

Postupak je sljedeći. Uzmimo na primjer vektorski prostor proizvoljne dimenzije **R***n* baze {**v**1, **v**2, ... ,**v**n}, Gram-Schmidtovim postupkom ortogonalizacije možemo transformirati bazu {**v**i} u ortonormiranu bazu, {**u**i}. Prvo normaliziramo **v**1: **u**1=**v**1/||**v**1||.

Nakon toga izračunavamo **w**2=**v**2-<**v**2,**u**1>**u**1, pa normaliziramo **w**2: **u**2=**w**2/||**w**2||

Ovaj postupak primjenimo za sve vektore iz baze {**v**i}: **w**i+1=**v**i+1-<**v**i+1,**u**iui>- ... - <**v**i+1,**u**1>**u**1 i **u**i+1=**w**i+1/||**w**i+1||. Vektori {**u**1, ... ,**v**n} su linearno nezavisni, i stoga čine bazu vektorskog prostora **R***n*.

Primjer
-------

Uzmimo sljedeći skup vektora u **R***n* (sa uobičajenim skalarnim produktom)

{\displaystyle S=\left\lbrace \mathbf {v} \_{1}={\begin{pmatrix}3\\1\end{pmatrix}},\mathbf {v} \_{2}={\begin{pmatrix}2\\2\end{pmatrix}}\right\rbrace .}
Sad primjenimo Gram-Schmidtov postupak kako bismo dobili ortogonalni skup vektora:

{\displaystyle \mathbf {u} \_{1}=\mathbf {v} \_{1}={\begin{pmatrix}3\\1\end{pmatrix}}}
{\displaystyle \mathbf {u} \_{2}=\mathbf {v} \_{2}-\mathrm {proj} \_{\mathbf {u} \_{1}}\,\mathbf {v} \_{2}={\begin{pmatrix}2\\2\end{pmatrix}}-\mathrm {proj} \_{({3 \atop 1})}\,{\begin{pmatrix}2\\2\end{pmatrix}}={\begin{pmatrix}-2/5\\6/5\end{pmatrix}}.}
Provjerimo vektore **u**1 i **u**2 kako bismo utvrdili da su zaista ortogonalni:

{\displaystyle \langle \mathbf {u} \_{1},\mathbf {u} \_{2}\rangle =\left\langle {\begin{pmatrix}3\\1\end{pmatrix}},{\begin{pmatrix}-2/5\\6/5\end{pmatrix}}\right\rangle =-{\frac {6}{5}}+{\frac {6}{5}}=0.}
Sada ih možemo normalizirati, tako što ćemo ih podijeliti s njihovim dužinama:

Prvi koraci Gram-Schmidtovog postupka.
{\displaystyle \mathbf {e} \_{1}={1 \over {\sqrt {10}}}{\begin{pmatrix}3\\1\end{pmatrix}}}
{\displaystyle \mathbf {e} \_{2}={1 \over {\sqrt {40 \over 25}}}{\begin{pmatrix}-2/5\\6/5\end{pmatrix}}={1 \over {\sqrt {10}}}{\begin{pmatrix}-1\\3\end{pmatrix}}.}
**Hrvatska znanstvena bibliografija** (**CROSBI** - **Croatian Scientific Bibliography**), online bibliografska baza podataka, osnovana 1997. godine pri Institutu Ruđer Bošković u Zagrebu.

CROSBI baza podataka
--------------------

U Hrvatsku znanstvenu bibliografiju je prvih 20 godina postojanja uvršteno gotovo pola milijuna bibliografskih jedinica, među kojima se nalazi preko 30.000 cjelovitih tekstova radova pristupačnih besplatno za čitanje svakome zainteresiranom, najčešće u PDF formatu. Radi se o djelima hrvatskih znanstvenika: člancima u stručnim i znanstvenim časopisima i zbornicima, znanstvenim monografijama, disertacijama i slično. Upisivati svoje radove mogu samo oni hrvatski državljani kojima je ministarstvo dodijelilo identifikacijski broj znanstvenika.
Podatke Hrvatske znanstvene bibliografije moguće je pretraživati, filtrirati i redati po temama. Pored standardnih bibliografskih podataka i cjelovitih tekstova radova i multimedijskih priloga, CROSBI sadrži i podatke o patentima i kompjuterskim programima.

Povijest
--------

Logotip Instituta Ruđer BoškovićProjekt Hrvatske znanstvene bibliografije pokrenut je 1997. godine inicijativom zaposlenika Instituta Ruđer Bošković, koji su uz podršku resornog ministarstva realizirali tu ideju. Time je osiguran cjelovit uvid u znanstvenu publicistiku akademske i istraživačke zajednice Republike Hrvatske. Također je unaprijeđena znanstvena komunikacija te osiguran odgovarajući uvid u rad znanstvenika. Projekt je od osnutka vodila Jadranka Stojanovski.

Vidi još
--------


|  |  |
| --- | --- |
| 
* Open Library
* Bibliotečna klasifikacija
* Deweyjeva decimalna klasifikacija
* Klasifikacija Kongresne knjižnice
* WorldCat

 | 
* ISBN
* Bibliotekarstvo
* Znanost
* Institut Ruđer Bošković

 |

Izvori
------

1. ↑  „Hrvatska znanstvena bibliografija: O projektu". Zagreb: *Institut Ruđer Bošković*. Pristupljeno 15.3.2016.
2. 1 2 3  „Croatian Scientific Bibliography" (engleski). Zagreb: *Institut Ruđer Bošković*. Pristupljeno 15.3.2016.
3. ↑  „Jadranka Stojanovski". Zagreb: *Institut Ruđer Bošković: Centar za znanstvene informacije*. Pristupljeno 15.3.2016.

Vanjske poveznice
-----------------

* Hrvatska znanstvena bibliografija (CROSBI)
* Jadranka Stojanovski, *Hrvatska znanstvena bibliografija CROSBI, plan budućeg razvoja i suradnje*, www.academia.edu
* Markus Schatten, *What do Croatian Scientist Write about? A Social and Conceptual Network Analysis of the Croatian Scientific Bibliography*, Hrčak (`en`)
**Hastings Kamuzu Banda** (1896. - 25. 11. 1997.) je političar i državnik iz Malavija.

Školovao se za liječnika u Škotskoj da bi godine 1963. postao prvi premijer nezavisnog Malavija. Godine 1966. postao je predsjednik, a godine 1971. se proglasio doživotnim predsjednikom. Njegov režim je bio autoritaran i često kritiziran zbog toga što je kao jedina afrička zemlja imao dobre odnose s Južnom Afrikom u doba apartheida. Banda je bio poznat po svojoj konzervativnosti - uveo je propise o odijevanju i frizuri i sve do 1990-ih zabranjivao televiziju u svojoj zemlji. S druge strane je uveo cijeli niz reformi u cilju izjednačavanja položaja muškaraca i žena te izgradio infrastrukturu zemlje. Godine 1994. je dozvolio višestranačje i na izborima bio poražen od Bakilija Muluzija. Kongresna stranka Malawija, koju je osnovao, danas je najvažniji politički faktor u zemlji.

***Hastings Kamuzu Banda*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 28320128
* LCCN: n50082034
* ISNI: 0000 0000 6328 3555
* GND: 118657003
* SUDOC: 079860575
* BNF: cb144372546 (podaci)
* NLA: 35974981
* NKC: jo2017965520

 |