**Berislav Klobučar** (Zagreb, 28. kolovoza 1924. – Beč, 13. lipnja 2014.) bio je hrvatski dirigent koji je umjetničku karijeru započeo u rodnome gradu, a veliki međunarodni ugled stekao kao dugogodišnji stalni dirigent Bečke državne opere. Tijekom iznimno uspješne karijere, maestro Klobučar je na repertoaru imao više od 115 opera, a jednako je uspješno dirigirao mnogobrojne koncerte i baletne predstave. Surađivao je s mnogim uglednim solistima i najpoznatijim svjetskim orkestrima. Osobito su zapažene bile njegove interpretacije djela Beethovena, Wagnera, Richarda Straussa, Puccinija, Verdija, Berga, Hindemitha, Milhauda, Franka Martina, te djela slavenskih skladatelja. Stariji je brat skladatelja i orguljaša Anđelka Klobučara.

Životopis
---------

Berislav Klobučar je dirigiranje učio kod Lovre Matačića u Zagrebu (1940.-1943.) i tijekom dva ratna ljeta kod Clemensa Kraussa u Salzburgu. Kao dirigent je 1943. debitirao u zagrebačkoj Operi, u kojoj je vrlo uspješno djelovao do 1951. Potom je zbog političko-obiteljskih razloga napustio domovinu i otišao u Beč, gdje je u svibnju 1952. na preporuku Dragice Martinis debitirao i u Bečkoj državnoj operi (ansambl Bečke državne opere svoje je predstave tada održavao u zgradi kazališta *Theater an der Wien*, jer se zgrada Državne opere još obnavljala). Tijekom četiri desetljeća umjetničke odanosti toj opernoj kući, Klobučar je u Beču dirigirao 53 opere u čak 1.133 izvedbe: svoju posljednju opernu predstavu – *Turandot* Giacoma Puccinija – u matičnoj je kući dirigirao 28. lipnja 1993.

Pored dužnosti stalnog dirigenta u Bečkoj državnoj operi, koju je obnašao sve do umirovljenja 1993. godine, Berislav Klobučar je djelovao i kao generalni glazbeni direktor Štajerske (njem. *Generalmusikdirektor für Steiermark*), odnosno šef-dirigent Opere i Simfonijskoga orkestra u Grazu (1960.-1971.). Bio je još i šef-dirigent Kraljevske opere u Stockholmu (1972.-1981.), te ravnatelj Opere i Filharmonije u Nici (1982.-1988.).

Na Svečanim igrama u Bayreuthu prvi je put nastupio 1964. ravnajući izvedbom tetralogije Prsten Nibelunga Richarda Wagnera, a poslije i na festivalima u Salzburgu i Bregenzu. S vremenom se profilirao kao pouzdan tumač Wagnerovih opera, pa je tako jednom prigodom 1968. u njujorškoj operi *Metropolitan* zamijenio i slavnoga Herberta von Karajana, koji ga je iznimno cijenio. Potom su uslijedili nastupi u opernim kućama u San Franciscu, Chicagu, Dallasu, New Orleansu, Torontu, Buenos Airesu i Tokiju. Gostovao je i nastupao u najpoznatijim svjetskim i europskim koncertnim dvoranama, te ravnao mnogim uglednim svjetskim orkestrima, primjerice Bečkim i Berlinskim filharmoničarima, Bečkim i Berlinskim simfoničarima, Orkestrom radija i Filharmonijom iz Stockholma, Simfonijskim orkestrom iz Göteborga, Simfonijskim orkestrom NHK iz Tokija, Novom tokijskom filharmonijom. Poslije pune 53 godine izbivanja iz Hrvatske, maestro Klobučar je 2004. ponovno nastupio i u rodnom Zagrebu: 14. veljače sa solistima, zborom i Hrvatskim komornim orkestrom u zagrebačkoj Katedrali i zatim, u jesen, sa Zagrebačkom filharmonijom u Koncertnoj dvorani Vatroslava Lisinskog.

U Beču, New Yorku i Stockholmu često je surađivao s Birgit Nilsson, jednom od najpoznatijih sopranistica druge polovice 20. stoljeća, koja ga je osobito cijenila zbog njegova iznimnog osjećaja za pjevačku frazu i interpretaciju. No i mnogi su ga drugi slavni operni pjevači – primjerice Plácido Domingo, čijim je debijem Klobučar ravnao 1967. u Bečkoj državnoj operi – također poštovali baš zbog tog talenta i njegove iskrene odanosti glazbi. U prilog tome i danas svjedoče mnogobrojne snimke opernih izvedba s uglednim i svjetski poznatim solistima i orkestrima.

Berislav Klobučar bio je član Švedske kraljevske glazbene akademije (šved. *Kungliga Musikaliska Akademien*) te počasni član Hrvatskog društva glazbenih umjetnika i od 1992. Bečke državne opere. Od 2006. bio je dopisni član Razreda za glazbenu umjetnost i muzikologiju Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti.

Svjedočanstva
-------------

Hrvatski muzikolog i leksikograf Krešimir Kovačević u biografskom je članku u *Muzičkoj enciklopediji* o Berislavu Klobučaru zapisao: »Klobučar je jedan od najistaknutijih dirigenata svoje generacije, a interpretacije mu se odlikuju stilskom vjernošću i sugestivnom izražajnošću.«

U povodu smrti maestra Berislava Klobučara, aktualni je ravnatelj Bečke državne opere Dominique Meyer izjavio: »Berislav Klobučar bio je *maestro* u najboljem smislu te riječi, pouzdani pratitelj mnogih opernih pjevača, te glazbenik velikoga znanja i iskustva koji je tim svojim kvalitetama desetljećima obogaćivao kulturni život Bečke državne opere.«

Birgit Nilsson, slavna švedska sopranistica, u svojim je memoarima zapisala: » ... izvrstan dirigent ogromnoga znanja i repertoara, ali i osobito pouzdan suradnik svakog pjevača. (...) Preporučila sam ga za moju prvu *Elektru* i bila presretna kad smo ga uspjeli angažirati u Stockoholmu. Iako je od tada prošlo već 30 godina, Klobučar je svakim svojim gostovanjem u Stockholmu uvijek – na sebi svojstven način – znao očarati sve pjevače i svirače, ali jednako tako i publiku.«

U poznatom njemačkom mjesečniku *opernwelt*  (hrv. *Svijet opere*) mađarski je muzikolog i glazbeni publicist Imre Fábián o Berislavu Klobučaru svojedobno napisao: »On je majstor stare škole s opernim iskustvom kakvo danas posjeduju tek neki od njegovih kolega, samozatajan i ozbiljan glazbenik, kojemu je kvaliteta vlastitih postignuća uvijek važnija od medijskoga publiciteta i karijerizma.« I još jednom prigodom: »Zapanjujuće poznavanje partiture i s tim povezane analize, temelj su Klobučarovih interpretacija. One vode k ostvarenju tog unutarnjeg mira, sigurnosti i koncentracije, pomoću kojih se zatim očituju sve mijene i napetosti kakve glazbene dramaturgije. (...) Neumorno tragajući za tajnama djela velikih majstora, Klobučar uvijek ostaje skroman umjetnik koji vjerno služi skladateljima i njihovim djelima.«

Nagrade i odlikovanja
---------------------

* *Zlatna medalja* grada Beča
* *Križ časti za znanost i umjetnost* Republike Austrije
* švedski *Kraljevski orden*
* *Orden polarne zvijezde* Kraljevine Švedske
* 2004. – nagrada Lovro pl. Matačić za životno djelo
* 2009. – odlikovanje Red Danice hrvatske s likom Marka Marulića
* 2010. – Veliko srebrno odličje za zasluge Republike Austrije

Literatura
----------

* Kovačević, Krešimir: »KLOBUČAR, Berislav«, u: Kovačević, K. (ur.), *Muzička enciklopedija*, Zagreb: JLZ, 1974. sv. 2, str. 338.

Izvori
------

1. ↑  Glas Koncila.hr – Đurđica Lieb: »Hrvatska glasna šutnja«, pristupljeno 16. lipnja 2014.
2. 1 2 3 4  Jutarnji.hr – Branimir Pofuk: »Klobučar: Zaboravljeni nasljednik Lovre von Matačića« Arhivirano 2015-04-04 na Wayback Machine-u, pristupljeno 15. lipnja 2014.
3. 1 2 3 4  Wiener Staatsoper.at – Die Wiener Staatsoper trauert um den Dirigenten Berislav Klobučar Arhivirano 2014-07-05 na Wayback Machine-u, pristupljeno 15. lipnja 2014.
4. ↑  Bayreuther Festspiele: Berislav Klobučar, pristupljeno 15. lipnja 2014.
5. 1 2 3 4 5 6  Fond Lovro & Lilly Matačić: Žiri i odbori – Mo Berislav Klobučar Arhivirano 2013-10-01 na Wayback Machine-u, pristupljeno 15. lipnja 2014.
6. ↑  Operadis Opera Discography – Berislav Klobučar, pristupljeno 15. lipnja 2014.
7. ↑  allmusic.com – Berislav Klobučar, pristupljeno 15. lipnja 2014.
8. ↑  Kungl. Musikaliska Akademien: Ledamöter, pristupljeno 15. lipnja 2014.
9. ↑  HDGU: Počasni članovi Arhivirano 2016-01-09 na Wayback Machine-u, pristupljeno 15. lipnja 2014.
10. ↑  Wiener Staatsoper.at – Die Wiener Staatsoper trauert um den Dirigenten Berislav Klobučar Arhivirano 2014-07-05 na Wayback Machine-u, pristupljeno 15. lipnja 2014.
11. ↑  HAZU – Preminuli članovi Akademije: Klobučar, Berislav, pristupljeno 20. lipnja 2014.
12. ↑  K. Kovačević: »KLOBUČAR, Berislav« , u: *Muzička enciklopedija* JLZ-a, sv. 2, str. 338.
13. ↑  ORF.at – Gottfried Cervenka: »Hausdirigent mit Starqualitäten. Ein Mann für alle Fälle«, pristupljeno 21. lipnja 2014.
14. ↑  ORF.at – Gottfried Cervenka: »Hausdirigent mit Starqualitäten. Meister alter Schule«, pristupljeno 21. lipnja 2014.
15. ↑  ORF.at – Gottfried Cervenka: »Hausdirigent mit Starqualitäten. Diener der Kunst«, pristupljeno 21. lipnja 2014.
16. ↑  HDGU: Nagrada za životno djelo »Lovro pl. Matačić« Arhivirano 2008-03-06 na Wayback Machine-u, pristupljeno 15. lipnja 2014.
17. ↑  Jutarnji.hr – Odlikovani reformatori iz CK SKH: »Više se na taj dio povijesti neće gledati crno-bijelo«[*mrtav link*], pristupljeno 15. lipnja 2014.
18. ↑  Culture.net – Dirigent Berislav Klobučar dobio visoko austrijsko odličje, pristupljeno 15. lipnja 2014.

Vanjske poveznice
-----------------

* Fond Lovro & Lilly Matačić: Žiri i odbori – Mo Berislav Klobučar (životopis) Arhivirano 2013-10-01 na Wayback Machine-u
* Slobodna Dalmacija.hr / Kultura – Miljenko Jelača: »Veliki povratak Berislava Klobučara«
* Večernji.hr – Branimir Pofuk: »Beč tuguje za maestrom Berislavom Klobučarom«
* Discogs.com – Berislav Klobučar (`en`) (diskografija)
* allmusic.com – Berislav Klobučar (diskografija)
* Operadis Opera Discography – Berislav Klobučar (`en`) (diskografija)

  


| * p
* r
* u
Nagrada Lovro pl. Matačić |
| --- |
| 1990. – 1998. | Boris Papandopulo • Ivo Maček • Milan Horvat • Jurica Murai • Tomislav Neralić |
| 2000. – 2008. | Ruža Pospiš Baldani • Srebrenka Sena Jurinac • Berislav Klobučar • Mladen Bašić • Stjepan Radić |
| 2010. – 2018. | Anđelko Klobučar • Pavle Dešpalj • Nikša Bareza |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 86611540
* LCCN: n82224918
* ISNI: 0000 0000 8161 4282
* GND: 132636239
* SUDOC: 157337758
* BNF: cb138960457 (podaci)
* MusicBrainz: 526acd6d-1b67-4029-88d8-1c58d825d7c5
* BNE: XX1036356
* CiNii: DA15833418

 |