recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kralj Jehu od Izraela klanja se Šalmanaseru III 
Stela iz Kurka od Šalmanasera, u kojoj se govori o bici kod Karkara
Crni obelisk Šalmanasara III u Britanskom muzeju
**Šalmanasar III** (ili **Salmanasar III** ) je bio kralj Asirije od 859. do 824. pre Hrista. Sin je prethodnog kralja Ašurnasirpala II.

Stalni pohodi
-------------

Dugo je vladao i stalno je vodio pohode protiv istočnih plemena, Vavilonaca, naroda Mezopotamije i Sirije, kao i protiv Kizuvadne i Urartua. NJegova vojska je došla sve do jezera Van i do planina Taurus. Hetiti iz Karkemiša su bili prinuđeni da mu plaćaju danak. Pokorio je kraljevine Hamat i Aram Damask.

Protiv Asirije je 853. pre Hrista stvorena koalicija Egipta, Hamata, Arvada, Amonita, Ahaba od Izraela i drugih susednih država. Koaliciju je predvodio Hadadezer od Damaska. Koalicija je pobedila asirsku vojsku u bici kod Karkara 853. pre Hrista. Ipak Šalmanasar je istrajao u svojim pokušajima da pokori Izrael i Siriju. Usledile su i druge bitke tokom 849 i 846. pre Hrista.

Pet pokorenih kraljeva
----------------------

Šalmanasar III je ponovo krenuo u pohod protiv Hadadezerova naslednika Hazela od Damaska i prislio ga je potraži sklonište unutar zidina glavog grada. Šalmanazar nije mogao da zauzme Damask, ali okolnu teritoriju je poharao. Tada su kralj Izraela Jehu i feničanski gradovi bili prisiljeni da plaćaju danak Asiriji, što su i učinili 841. pre Hrista. 

Na crnom obelisku, koji se danas nalazi u Britanskom muzeju prikazanao je 5 pokorenih kraljeva, kako se klanjaju pred asirskim kraljem Šalmanasarom. To su bili:

* Sua od Gilzana, u današnjem Iranu
* Jehu od Izraela
* jedan neimenovani vladar (moguće Egipat)
* Marduk-apil-usur od Suhija, srednji Eufrat,Sirija i Irak
* Kalparanda od Patin

Inače Vaviloniju je već bio osvojio, kao i močvare Kaldejaca na jugu. Vavilonskog kralja je ubio.

Građanski rat u Asiriji
-----------------------

Šalmanasar je 836. poslao ekspediciju protiv Tibarena (Tabal), a posle toga je usledio pohod na Kapadokiju, a 832. pohod na Urartu. Već 831. kralj je zbog starosti zapovedništvo nad vojskom predao Tartanu (glavnokomandujućem) Dajan-Asuru. Niniva i drugi gradovi su se pobunili 826. pre Hrista. Pobunu je predvodio njegov sin Asurdaninpal. Građanski rat je trajao dve godine, a pobunu je ugušio drugi Šalmanasarov sin Šamšiadad V. Nešto posle toga Šalmanasar je umro. Sagradio je palatu u Kalahu( Nimrud), a nekoliko edicija kraljevskih anala opisivalo je njegove vojne pohode, od kojih je poslednje upisao na Crnom obelisku iz Kalaha.

Spoljašnje veze
---------------

* Gates of Shalmanser III and Assunasirpal. Bronze Reliefs from the Gates of Shalmaneser King of Assyria
* Black Obelisk of Shalmaneser III *Babylonian and Assyrian Literature*.
* Black Obelisk of Shalmaneser III


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Ashurnasirpal II**  |  **Kralj Asirije** 859–824. pne. | Slijedi: **Shamshi-Adad V**  |
|  |
| --- |
|  |

**Republika Salé** zvana i **Republika Bouregreg** (španjolski: *República de Salé*, *República de las Dos Orillas*) bila je kratkotrajna grad-država 
na marokanskom tlu koja je egzistirala od oko 1624. do 1668.

Nalazila se na ušću rijeke Bouregreg, a osnovali su je Moriski. Glavna ekonomska aktivnost te mini države bilo je piratstvo i trgovina zarobljenicima - robovima.

Historija
---------

Korijeni te republike sežu na početak 17. vijeka i vežu se uz Španjolsku inkviziciju, kad je došlo do masovnog protjerivanja nevjernika - ponajviše Moriska (Maura konvertita na kršćanstvo). 
U prvom valu 1609. koji je bio nešto humaniji, jer je prognanicima bilo dozvoljeno da sa sobom uzmu i svoju imovinu, došlo je otprilike 3000 imućnijih Moriska iz Hornachosa (Španjolska, Ekstremadura). Nakon tog došlo je još 10.000 protjeranih Moriska iz Andaluzije, koji su bili puno siromašniji, jer im nije bilo dozvoljeno da sa sobom ponesu i svoju imovinu.
I jedni i drugi naselili su se u Saléu i u tadašnju medinu Rabat, smještenu na suprotnoj obali Bouregrega.
Piratstvo je već prije toga imalo tradiciju duž sjevernoafričke obale i u Saléu.
Nizozemski pirat Jan Janszoon, zvan Murat Reis, bio je između 1624. - 1627. *Veliki admiral* piratske flote ali se tog odrekao i napustio Salé. 
Moriski koji su ostali iz ekonomskih razloga nisu htjeli priznati vlast i autoritet sultana Zidan al-Nasira, pa su proglasili vlastitu republiku. 
Imućniji Moriski iz Hornachosa kontrolirali su savjet republike sve do 1630. tad je došlo do svađa sa ostatkom Moriska iz Andaluzije, pa su odtad republikom vladala oba rivalska tabora. 

Početkom 1660-ih republika se uplela u građanski rat sa berberskom sufističkom Zavijom Dila, a po svemu sudeći i sa marokanskom sultanom Mulaj Rašidom iz alauitske dinastije. To je pirate skupo stajalo jer je sultan 1668. zauzeo Saléu i Rabat, - na taj način prestala je postojati ta republika.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Republic of Salé 1627-1668 (Morocco)*" (engleski). CRW flags. Pristupljeno 22. 11. 2018.
2. 1 2  „*Salé et Rabat ville unie*" (francuski). Rabat. Arhivirano iz originala na datum 2018-11-19. Pristupljeno 22.11.2018.

Vanjske veze
------------

* *Republic of Salé 1627-1668 (Morocco)* (`en`)
**Semmering** (njemački: *Semmering-Pass*) je najistočni i svojom visinom od 985 metara najniži od svih velikih alpskih prijevoja, koji leži na istoku Austrije, na granici između Austrijskih saveznih zemalja
Štajerske i Donje Austrije.

Karakteristike
--------------

Semmering je smješten na vododjelnici koja razdvaja slivove rijeka Mure i Leithe. 
Semmering je omogućavao Beču komunikaciju s Balkanom preko Štajerske, i s Italijom preko Koruške, kao i sa Innsbruckom preko doline rijeke Enns.

Kad su stari antički putevi preko Alpa u ranom srednjem vijeku napušteni, i promet potekao zaobilaznim putevima opala je važnost Semmeringa.
To je potrajalo sve do izgradnje hospicija Spital am Semmering 1160. i ujedinjenja Austrije i Štajerske.

Prva cesta preko prijevoja sagrađena je 1728.(obnovljena je između 1839. - 42.)

Željeznička pruga preko prijevoja - Semmeringbahn podignuta je između 1848. - 1854. kao prva planinska pruga na svijetu, ona prolazi 86 metara ispod vrha prijevoja kroz tunel dug 1600 m. Druga paralelna cijev tunela dovršena je 1952.

Danas je na prijevoju izgrađeno sportsko - turističko naselje sa skijalištem, okruženo 
borovom šumom i planinskim vrhuncima - Rax (2007 m) i Schneeberg (2075 m).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Semmering*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 07. 03. 2016.

Vanjske veze
------------

* *Semmering* (`en`)
Philidor igra šah naslijepo
**Šah na slijepo**, **slijepi šah**, **šah zavezanih očiju** ili, rjeđe, ***sans voir*** (francuski: *bez gledanja*) je naziv za način igranja šaha u kome jedan ili oba igrača pred sobom nemaju šahovsku tablu niti neposredno pomiču figure. Umjesto toga se potezi čine izgovaranjem, pisanjem ili signaliziranjem šahovske notacije.

Šah na slijepo od igrača zahtijeva da se umjesto šahovske ploče i figura koristi vlastitim pamćenjem, odnosno da sliku šahovske ploče stvara u vlastitoj glavi. U najranijim periodima šaha se igra na slijepo smatrala čudesnom, dok se danas smatra kako dovoljno vješt igrač može bez problema igrati naslijepo, čak i nekoliko partija istovremeno.

Izvori
------

1. ↑  „The Elite Meet in Monte Carlo". ChessBase. 2003-03-15. Pristupljeno 2008-04-11.

Eksterni linkovi
----------------

* "Blindfold Chess: History, Psychology, Techniques, Champions, World Records, and Important Games" a new book by Eliot Hearst and John Knott
* "Blindfold Chess" Arhivirano 2005-04-08 na Wayback Machine-u by Danny Kopec
* "George Koltanowski"
* Canadian blindfold chess timeline
* "Mnemonics approach" Arhivirano 2006-08-23 na Wayback Machine-u
**Muhafaza Sohag** (arapski: محافظة سوهاج‎ / *Muḥāfāzah Sohaj*) je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Muhafaza Sohag* se nalazi u Gornjem Egiptu, južno od Muhafaze Asjut i sjeverno od Muhafaze Kene. 
Prostire se na površini od 11,218 km², u kojoj živi 5,128,446 stanovnika

To je uski pojas plodne doline rijeke Nil, dug oko 100 km, ali ne širi od 21 km. Nil je svoje korito probio u vapnenačkim stijenama koje se na 
istočnoj obali uzdižu do 305 metara, tako da gotovo čitav teren povoljan za ratarstvo leži na zapadnoj obali. 
Na toj obali živi i većina stanovnika muhafaze, pa ona spada u jednu od najgušće naseljenih u Egiptu.

### Administrativna podjela

Muhafaza je administrativno podjeljena na 19 okruga; Akhmim, Baljana, Kavsar (urbani), Maraga, Manša, Asirat, Dar es Salam, Girga (urbani), Girga, Juhaina, Novi Akhmim, Novi Sohag, Sakulta, Sohag, Sohag 1 (urbani), Sohag 2 (urbani), Tahta, (urbani), Tahta i Tima.

Administrativni centar muhafaze je grad - Sohag, ostali veći urbani centri su Akhmim, Girga i Ṭaḥta.

Privreda i transport
--------------------

Muhafaza Sohag je agrarni kraj, oko 3/4 svih zaposlenih su ratari. Najviše se uzgaja pamuk, proso, pšenica, šećerna trska, luk, kikiriki i dinja. 
Donbar dio oranica se navodnjava *Kanalom Gergavija*, koji uzima vodu iz Nila kod brane južno od Nag Hamadia (Muhafaza Kena).

Od industrije Sohag ima predionicu svile u Akhmimu i šećeranu u Girgi (proširena 1980-ih).
Vapnenac se iskapa u kamenolomima Harid (sjeverno od Akhmima) i Isavija (južna periferija Akhmima)

Znamenitosti
------------

Dva najpoznatija antička arheološka lokaliteta su Abidos sa spomenicima Starog, Srednjeg i Novog egipatskog kraljevstva (Hram Setija I) i Bajt Kalaf, na periferiji Sohaga sa mastaba|mastabom]] (grobnica od adobe opeke) faraona Džozera (Treća dinastija, oko 2650. pne..-2575. pne.). 

Devet km istočno od Sohaga nalazi se koptski Bijeli manastir sa bazilikalnom crkvom s kraja 5. vijeka, okružen zidom od bijelog kalcita u kom je ugrađeno mnogo kamena sa faraonskih građevina. Svega nekoliko kilometara sjeverozapadno leži - Crveni manastir, koji također ima bazilikalnu crkvu. Kao važni ranokršćanski i sredovjekovni centri koptske crkve danas su kompletno obnovljeni.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Sūhāj, governorate, Egypt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 9.8. 2020.
2. ↑  „*Egypt, Arab Republic of Egypt*" (engleski). City population. Pristupljeno 8. 08. 2020.

Vanjske veze
------------

***Sohag (muhafaza)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice* Arhivirano 2015-01-10 na Wayback Machine-u (`ar`)
* *Sūhāj, governorate, Egypt* (na portalu Encyclopædia Britannica) (`en`)

| * p
* r
* u
Egipat Egipatske muhafaze |
| --- |
| Urbane | 
* Kairo
* Aleksandrija
* Port Said
* Suez

 | Flag of Egypt |
| Donji Egipat | 
* Ismailia
* Kafr eš Šejk
* Garbija
* Dakahlija
* Šarkija
* Minufija
* Kaljubija
* Dumjat
* Beheira

 |
| Gornji Egipat | 
* Giza
* Fajum
* Beni Suejf
* Minja
* Asjut
* Sohag
* Kena
* Asuan
* Luksor

 |
| Pogranične | 
* Crveno more
* Vadi al Džadid
* Matruh
* Sjeverni Sinaj
* Južni Sinaj

 |
Umjetnička rekonstrukcija negdašnjeg izgleda **Propileja** iz njemačke enciklopedije iz 1891. autora Joseph Kürschnera, Stuttgart.
**Propileji** (grčki: *Propylaea*) su u antičkoj grčkoj arhitekturi monumentalno predvorje, odnosno prilazni trijemovi koji vode do graditeljskog sklopa s građevinama reprezentativne namjene i zajedno s njima tvore zatvorenu cjelinu. 

Čuveni propileji se nalaze na atenskoj Akropoli (druga polovica 4. st. pne.).

Arhitekt Mneziklo (Mnesicles) napravio je široko stubište između dva zida na čijem podnožju je stajalo šest dorskih stupova povezanih gredama, oni su tvorili fasadu prema gradu. 

**Propileji** Atenske Akropole, današnji izgled (2005.).Na vrhu stubišta nalazio se visoki zid u kojem je bio prolaz širok koliko i središnji dio stubišta. Iza zida se nalazio *pronaos* koji je također bio zatvoren fasadom od šest stupova. Ovako oblikovanim stubištem, poput modificiranog dorskog hrama, riješen je, ali u isto vrijeme i monumentaliziran, uspon na Akropolu koji se savršeno uklopio u građevine koje su se nalazile na njoj.

Sjeverno krilo atenske propileje bilo je veće i u njemu se nalazila galerija slika (*pinakoteka*), najstarija prostorija napravljena s namjenom da se u njoj izlože slike, preteča galerija i muzeja.

Njemački arhitekt L. Klenze izgradio je Propileje u Münchenu.

Povezano
--------

* Umjetnost stare Grčke
* Akropola

Vanjske veze
------------

***Propileji*** na Wikimedijinoj ostavi

* 360° Virtualni obilazak Propileja.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* BNF: cb167676850 (podaci)

 |
Koordinate: 41° 13′ 06" SGŠ, 22° 20′ 39" IGD

**Sermenin** (mak. *Sermenin*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Sermenin je naselje u okviru opštine Đevđelija.

Prirodni uslovi
---------------

Sermenin je smešten u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Đevđelije, selo je udaljeno 15 kilometara severozapadno.

Selo Sermenin se nalazi u istorijskoj oblasti Bojmija. Selo je na istočnim padinama planine Kožuf, na približno 540 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Sermenin je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 18 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* gevgelija.gov.mk Zvanična stranica opštine Đevđelija

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Đevđelija |
| --- |
| **Đevđelija** • 
Bogorodica • 
Gabrovo • 
Davidovo • 
Kovanci • 
Konjsko • 
Mojin • 
Miletkovo • 
Miravci • 
Mrzenci • 
Negorci • 
Novo Konjsko • 
Petrovo • 
Prdejci • 
Sermenin • 
Smokvica • 
Huma |  |
**Bergslagen** je glavna rudarska regija Švedske koja se prostire sjeverozapadno od Stockholma, od 
Jezera Vänern do Botnijskog zaljeva.

Historija
---------

Danas njen teritorij administrativno podpada pod grofovije Dalarna, Örebro, 
Värmland i Västmanland.

Još od srednjeg vijeka se u Bergslagenu intenzivno iskapala željezna ruda i talila sa ugljenom da se dobije 
željezo. Ono je služilo za izradu brojnih metalnih proizvoda, kojima su stanovnici Bergslagena trgovali sa južnim krajevima u zamjenu 
za stoku i poljoprivredne proizvode. Od početka 18. vijeka, otvoreni su brojni novi rudnici
željezne rude. 
Od 1877. kad je izgrađena luka Oxelösund na Baltičkom moru, i povezana željeznicom sa rudnicima Grängesberg i Stråssa, ruda se izvozi. Istovremeno je na njegovoj bazi izrasla svjetski poznata švedska industrija čelika.

Iako je Bergslagen najpoznatiji po željeznoj rudi, u njemu se kopa i bakar (naročito oko Faluna), srebro, olovo i cink. I danas po regiji ima puno metalurških tvornica, od kojih se ističe velika čeličana u Avesti i ona u Norbergu u kojem se nalazi jedna od najstarijih evropskih visokih peći, koja je danas rekonstruirana.

Pored toga za regiju je važna drvnoprerađivačka industrija, ima puno tvornica celuloze i papira.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Bergslagen*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 21. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

* *Bergslagen* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Vilajet Siliana** (arapski: ولاية سليانة‎ / Wilāyat Silyānah) je jedan od 24 Tuniskih vilajeta na koji je Tunis administrativno podjeljen.

Geografske karakteristike
-------------------------

Vilajet Siliana prostire se na sjeverozapadu Tunisa na površini od 4,642 km² na kojoj živi 227,264 stanovnika. Od ukupnog broja stanovnika njih 59.000 je zaposleno.

Sa sjevera graniči sa vilajetima; Béja i Jendouba, sa istoka Kairuanom i Zaghouanom, sa zapada sa Kefom i Kasserinom i sa juga sa Vilajetom Sidi Bouzid.

Kako se nalazi u srcu Tunisa, udaljena 127 km od glavnog grada Tunisa, specifičan geografski položaj osigurao joj je poziciju tranzitne zone.

Regiju karakterizira niz planina (Djebel Bargou, Djebel Serj...) Tuniskog grebena koji razdvaja nizinski sjever od centralne stepske visoravni

Historija
---------

Vilajet je osnovan 1974. sa administrativnim centrom u istoimenom gradu **Siliana**. Administrativno je podjeljen na 11 distrikta (tamadijada) i 10 općina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Tunisia, Cities*" (engleski). City population. Pristupljeno 12. 11. 2019.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Gouvernorat de Siliana*" (francuski). API Tunisia. Pristupljeno 13. 11. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Gouvernorat de Siliana* (`fr`)

| * p
* r
* u
Tunis Tuniski vilajeti |
| --- |
| Ariana · Béja · Ben Arous · Bizerta · Gabes · Gafsa · Jendouba · Kairuan · Kasserine · Kébili · Kef · Mahdia · Manouba · Médenine · Monastir · Nabeul · Sfax · Sidi Bouzid · Siliana · Sousse · Tataouine · Tozeur · Tunis · Zaghouan |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 129082677
* LCCN: n85346721

 |
**Vrlo posebna epizoda** (engleski: *Very special episode*) je izraz koji se u SAD koristi za epizodu neke televizijske serije - najčešće sitcoma, a rjeđe dramske serije - koja odstupa od svoje redovne teme, odnosno tona kako bi na ozbiljan način publici skrenula pažnju na neki važan društveni problem ili kontroverzno pitanje.

Izraz su 1980-ih počele koristiti same TV-mreže kako bi na takve epizode skrenule pažnju publike. Kasnije su ga počeli koristiti televizijski kritičari i fanovi serija, najčešće mu dajući pejorativan predznak. Razlog za to je bio najčešće u dramaturški neopravdanoj ili neuvjerljivoj promjeni zapleta ili karaktera likova, odnosno neadekvatnosti TV-serija kojima je glavna svrha zabava gledatelja da služe kao medij za političku propovijed. Početkom 1990-ih su takve epizode imale svoj vrhunac, da bi s vremenom počele nestajati s ekrana.

V. također
----------

* Preskakanje ajkule

Vanjski linkovi
---------------

* Jump the Shark's Very Special Episode section
* Television Without Pity
SD Gospino polje
**Sportska dvorana Gospino polje**, multifunkcionalna dvorana u Dubrovniku. Izgrađena je 1981. godine. Adresa joj je: Lienchensteinov put 10, 22000 Dubrovnik. Sastoji se od A dvorane (24 x 44m, 1074 m2), B dvorane (20 x 11m, 200 m2), C dvorane (10 x 11m, 120 m2), D dvorane (15 x 7m, 100 m2), teretane i 7 svlačionica. A dvorana ima tribine na koje stane oko 1500 gledatelja. Dvoranu koriste dubrovački sportski klubovi te dubrovačke srednje škole koje nemaju vlastitih dvorana za održavanje nastave tjelesne i zdravstvene kulture. Predviđena je za sljedeće sportove: rukomet, ples, odbojka, mali nogomet, košarka, džudo, badminton i atletika. U dvorani se katkada održavaju koncerti i sajmovi.

U Gospinu polju je 16. i 18. kolovoza 2013. hrvatska košarkaška reprezentacija odigrala dvije pripremne utakmice za EP 2013. protiv Crne Gore (72:60) i Latvije (81:66). To je prvi put da je Dubrovnik ugostio utakmicu seniorskih reprezentacija.

Izvori
------

1. ↑  www.24sata.hr, "Prekid crnog niza: Hrvatska u Dubrovniku dobila Crnu Goru", objavljeno 16. kolovoza 2013. pristupljeno 27. svibnja 2014.
2. ↑  www.hrsport.net Arhivirano 2014-02-02 na Wayback Machine-u, "Hrvatska u Dubrovniku svladala i Latviju, ponovno vrlo dobri Bogdanović i Tomić", objavljeno 18. kolovoza 2013. pristupljeno 27. svibnja 2014.
**Siliana** (arapski: سليانة ) je grad od 31,251 stanovnika na sjeveru Tunisa u Vilajetu Siliana, u kom je i administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad se prostire na zapadnom rubu Tuniskog grebena u plodnoj dolini okružen planinama.

Od glavnog grada Tunisa sa kojim je povezana cestom C49, udaljena je 120 km jugozapadno.

Historija
---------

Siliana je novi grad, izrastao iz sela u kom je tek početkom 18. vijeka podignuta prva džamija.

Nalazi se nedaleko od antičkog Maktara, arheološkog nalazišta brojnih megalita i ruševnih ostataka numidijskih i rimskih spomenika.

Krajem 1950-ih, nakon proglašenja nezavisnosti tuniska vlada je zamijenila dotadašnje plantaže pšenice i ječma drugim kulturama, kao što su masline, bademi i kajsije.

Privreda
--------

Siliana je prije svega administrativno - trgovački centar poljoprivredne okolice

Pored poljoprivrede Siliana je i grad rudarstva i prehrambene industrije.

Izvori
------

1. 1 2  „*Tunisia, Cities*" (engleski). City population. Pristupljeno 12. 11. 2019.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Siliana*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 14. 11. 2019.
3. ↑  „*Histoire de la ville :*" (francuski). Commune de Siliana. Pristupljeno 14. 11. 2019.

Vanjske veze
------------

***Siliana*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Commune de Siliana* (`fr`)
**Branivojevići** su srpska vlastela iz Stona, oblast Zahumlje, koje istoriografija pominje na početku XIV stoljeća. 

Kada su Šubići krenuli u osvajanje Zahumlja, prvi su Branivojevići bili na udaru, pa su i oni počeli s napadima na susjedne oblasti Šubića, gledajući u banu Mladenu otvorenog protivnika. Ubrzo je ban Mladen II nastradao u borbama u Hrvatskoj. Istovremeno su nastali u Srbiji borbe oko prijestola, nakon smrti kralja Milutina.

Ovim metežima u Srbiji i Hrvatskoj najviše se koristio Stjepan II Kotromanić, mudri bosanski ban, koji se vanredno vješto držao i u svima drugim krizama svoga vremena i koji je od dotle male bosanske države stvorio političkog činioca od značaja. On je, za vreme tih prestonih borbi, osvojio od Srbije gotovo cijelo humsko područje i dao Bosni širok izlaz na more. 

Srpski gospodari iz Huma prešli su djelimično pod vlast bosanskog bana, a delimično su se povukli na susjedno trebinjsko područje. Borbe na granici pretvorile su se u četovanje. Naročito strada stoka i trgovački karavani. Dubrovačka Republika krivila je za to ponajviše uglednu vlasteosku kuću Branivojevića iz Stona, koja je bila u vezi s porodicom Vojinovića, jednom od prvih kuća u srpskom kraljevstvu.

U dinastičke sukobe u Srbiji uvukli su se i Dubrovčani, koji su pomagali Vladislava u borbi sa kraljem Stefanom Dečanskim. S toga je vjerovatno da su napadaji pograničnih vojvoda Branivojevića i gatačkog Vojina bili njegov odgovor na taj postupak. Srbi su s povećom vojskom napali dubrovačku oblast i naneli joj grdne štete. Dubrovčani, u nevolji, poslaše dva građanina da umire kralja Stefana, a u isto vreme zamoliše i Mletačku Republiku da se zauzme za njih. Ova je to odmah i učinila, prekinuvši sve trgovačke veze sa Srbijom. Dubrovačke hronike spominju da se tom prilikom zauzeo za njih i ban Stjepan II. Do mira je najzad došlo 26. marta 1326. 

Dubrovčani su se posle toga svirepo osvetili Branivojevićima. Ovi su, i posle mira, nastavljali svoja pljačkanja, ali su doskora pali u dubrovačke ruke. Iako su bili ozloglašeni i svojevoljni, za Branivojeviće su se ipak, radi njihovih porodičnih veza, zauzimali i srpski dvor, i bosanski ban i vojvoda Mladen, rodonačelnik Brankovića, i vojvoda Vojin, tast Brajka Branivojevića, ali uzalud. Dubrovčani su Brajka umorili glađu, držeći ga zatvorena u jednom kavezu, na javnu sablazan. Drugog brata, Branoja, osudio je srpski sud na smrt i kazna je izvršena u Kotoru, pošto su Dubrovčani podmitili sve uticajne ličnosti i silom spriječili njegovu majku da ode kod kralja Stefana i izmoli milost za sina.

Branivojevići
-------------

* **Branivoje** (spominje se oko 1318), lokalni vlastelin u službi kralja Milutina.
	+ **Branoje Branivojević** (spominje se oko 1326), knez Stona i Pelješca.
	+ **Mihajlo Branivojević** (umro 1326)
	+ **Branko Branivojević** (umro 1326)
	+ **Brajko Branivojević** (umro 1326), oženjen sa Vojislavom Vojinović
**Vrisnik** je malo brdsko mjesto u središtu otoka Hvaru, u sastavu općine Jelsa.

Smješten na obroncima brežuljka na čijem se vrhu nalazi župna crkva Sv. Ante s drvoredom čempresa iz 17. stoljeća. Vrisnik je dobio ime po vrijesu, vrsti aromatičnog bilja koji raste na otoku.

Zemljopisni položaj
-------------------

Nalazi se na 43° 9' 6" sjeverne zemljopisne širine i 16° 39' 12" istočne zemljopisne dužine, 2 km južno od Svirača i Vrbanja, 2 km zapadno od Pitava i 3 km sjeverno od Ivan Dolca.  

Nalazi se na dijelu Hvara gdje je otok najširi.

U menoarskoj knjizi "Moja sjećanja" poznati dalmatinski slikar Joko Knežević o Vrisniku piše: "Vrisnik, Mladenkino rodno mjesti, i moj drugi zavičaj, poslije Rogoznice, nezaboravno selo u kojem žive ljudi srca i duše. Svako čeljade u Vrisniku doživljavaš kao prijatelja."

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

Pri popisu iz 1991. naselje je smanjeno izdvajanjem dijela naselja Humac u samostalno naselje. U 1857. bilo je iskazan pod imenom *Vrisnić*.

Poznate osobe
-------------

* Marin Franičević, hrvatski književnik
* Jure Franičević-Pločar, hrvatski književnik
* Božidar Medvid, rkt. svećenik, javni i kulturni djelatnik, prevoditelj, urednik, humanitarac, dvije godine bio je župnikom u Vrisniku

Vanjske poveznice
-----------------

* Vrisnik na fallingrain.com
* Vrisnik Arhivirano 2009-03-31 na Wayback Machine-u na jelsa.hr

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Vrisnik** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Hvara |
| --- |
| Brusje • Hvar • Jagodna • Malo Grablje • Milna • Pakleni otoci • Sveta Nedjelja • Velo Grablje • Zaraće |
*Za ostala značenja, v. Stoja (razvrstavanje).*
Uvala Stoja.
Uvala Stoja s kupalištem na istoimenom poluotoku (lijevo).
**Stoja** je poluotok, gradski turistički predio i jedan od mjesnih odbora Grada Pule. Mjesni odbor Stoja obuhvaća područje gradskih četvrti Musil, Vergarola, Sveti Petar, Barake, Valkane i gradskih turističkih predjela Valovine i Stoja smještenih na površini od 2.955.950 m² na kojem živi 1.622 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 548,7 st./km².

Gradski turistički predio Stoja zapravo je poluotok koji je malenom prevlakom na sjeveru spojen s kopnom i područjem Valovina. Sa zapadne strane poluotoka nalazi se uvala Valovine, a sa istočne strane uvala Stoja. Na južnoj strani poluotoka izbočuje se rt Stoja unutar velikog zaljeva Brankoras.

Na poluotoku se nalazi autokamp "Stoja" kojeg ljeti posjećuju brojni turisti. Čitava obala na poluotoku zapravo je ogromna plaža na kojoj se kupaju korisnici autokampa, ali i lokalno stanovništvo.

Više informacija
----------------

* Fort Stoja
Razarač
**Razarač** je naziv za vrstu ratnog broda koji je sagrađen i opremljen u svrhu obrane većih, odnosno kapitalnih brodova ili konvoja od raznih vrsta napada. 

Razarači su se razvili u drugoj polovici 19. vijeka kao odgovor na pojavljivanje torpiljarke te mu i ime dolazi od engleskog naziva *torpedo boat destroyer* (razarač torpiljarki) koji mu je dala britanska mornarica. Zadaća razarača je bila da plove oko bojnih brodova i krstarica i motre na eventualne napade manjih brodova.

U 20. vijeku se kao ozbiljna prijetnja mornaricama pojavila podmornica, pa su razarači dobili opremu za borbu protiv njih.

Istovremeno se pojavila potreba za zaštitom trgovačke mornarice od neprijateljskog krstaričkog rata, odnosno podmornica. To je dovelo do evolucije razarača u dva pravca, Na jednoj strani su se počeli razvijati laki, tzv. eskortni razarači, čija je svrha bila zaštita konvoja odnosno protupodmornička borba. Oni su danas poznati pod nazivima fregata i korveta.Na drugoj strani su razarači dobijali sve više oružja i opreme, te s vremenom i sposobnost vršenja borbenih zadataka koji su prije toga bili u domeni kapitalnih brodova. 

Razarači su zato danas po svojoj tonaži vrlo često iznad nekadašnjih krstarica, a njihova vatrena moć - koju simboliziraju dalekometni projektili brod-brod i brod-zemlja - se ne može usporediti s ničim prije. Stoga danas razarač predstavlja kapitalni brod kod gotovo svake svjetske mornarice (jedini izuzetak su Rusija i SAD koje posjeduju krstarice, odnosno države koje raspolažu s nosačima avionima).

***Razarač*** na Wikimedijinoj ostavi
**Razbojište** je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i pripada općini Podgorač.

Zemljopisni položaj
-------------------

Razbojište se nalazi na 112 metara nadmorske visine u području gdje sjeverni obronci Krndije prelaze u nizinu istočnohrvatske ravnice. Selo se nalazi na državnoj cesti D515 Našice D2 - Đakovo D7. Susjedna naselja: sjeverozapadno Podgorač, zapadno Ostrošinci, sjeverno Bijela Loza, sjeveroistočno Budimci, a istočno Bračevci i jugoistočno Bučje Gorjansko naselja u susjednoj općini Drenje. Pripadajući poštanski broj je 31433 Podgorač , telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Razbojište je 5,89 km×102.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

  

Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Razbojištu je živjelo 286 stanovnika u 89 kućanstva.

Religija
--------

U selu se nalazi rimokatolička crkva Sv. Ivana Krstitelja koja pripada katoličkoj župi Sv. Nikole Biskupa u Podgoraču i našičkom dekanatu Požeške biskupije. Crkveni god (proštenje) ili kirvaj slavi se 24. lipnja.

Obrazovanje i školstvo
----------------------

U selu se nalazi škola do četvrtog razreda koja radi u sklopu Osnovne škole Hinka Juhna u Podgoraču.

Šport
-----

Nogometni klub Vuka Razbojište natječe se u sklopu 3.ŽNL Liga NS Našice.

Ostalo
------

U selu je i aktivno Dobrovoljno vatrogasno društvo Razbojište.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
4. ↑

*

Vanjska poveznica
-----------------

* 

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Razbojište** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Podgorač |
| --- |
| Bijela Loza • Budimci • Kelešinka • Kršinci • Ostrošinci • Podgorač • Poganovci • Razbojište • Stipanovci |
Otmica Sabinjanki, Giambologna
**Sabinjani** (latinski *Sabini*, jednina *Sabinus*) su bili italsko pleme koje je živjelo u drevnoj Italiji, nastanjujući Lacij prije osnivanja Rima. Njihov jezik je pripadao sabeličkoj podgrupi italskih jezika te pokazuje sličnosti s oskanskim i umbrijskim. Nauka je otkrila bogate međusobne odnose između Rimljana i Sabinjana, pogotovo na polju religije i mitologije. Mnoga sabinska božanstva i kultovi su se razvili u Rimu, a mnogi dijelovi Rima (kao Kvirinal) su nekada bili sabinjanska središta. 

Latinski govornici su prvotnu teritoriju Sabinjana - a koja danas pokriva Lazio, Umbriju i Abruzzo - nazivali *Sabinium*. Ime drevnog plemena je očuvanu i u italijanskom nazivu *Sabina*. On označava dio modernog Lazija koji se nalazi sjeveroistočno od Rima oko Rietija. Poznat je kao turističko odredište zbog srednjovekovnih građevina, kao i po proizvodnji maslinovog ulja.

Znameniti Sabinjani
-------------------

* Numa Pompilije, legendarni kralj Rima
* Tit Tacije, legendarni kralj Sabinjana
* Anko Marcije, legendarni kralj Rim
* Kvint Sertorije
* Atije Klauz

Povezano
--------

* Otmica Sabinjanki

***Sabinjani*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* NKC: xx0115320

 |
**Z Communications** je medijska grupa koju su godine 1986. osnovali Michael Albert i Lydia Sargent. Ona izdaje ***Z Magazine***, ***ZNet***, ***Z Media*** i ***Z Video***, medije specijalizirane za praćenje tekućih događaja sa ljevičarske perspektive.

Z Communications ima sjedište kraj Wood Holea u američkoj državi Massachusetts. Redovni suradnici njihovih izdanja su Uri Avnery, Noam Chomsky, Alexander Cockburn, Tim Wise, Amira Hass, Norman Solomon, Robert Fisk, John Pilger, Edward S. Herman, Anthony Arnove, Joshua Frank, Eleanor Bader, Barbara Ehrenreich, Bashir Abu-Manneh, Howard Friel, "Mickey Z", a prije smrti je to bio Howard Zinn.

Izdanja i organizacije
----------------------

### Z Magazine

*Z Magazine* (nekada *Zeta*) je nezavisni mjesečni časopis osnovan 1987. od strane dva osnivača South End Pressa - Michela Alberta i Lydije Sargent. Uglavnom se bavi političkim, kulturnim, društvenim i ekonomskim zbivanjima u SAD. Izdaje se u tisku i on-line. Tiskano izdanje ima oko 50-ak stranica. On-line izdanje ima dvije verzije — javnu (arhivu), i ograničenu za pretplatnike. U javno izdanje nakon nekoliko mjeseci ulaze sadržaji iz pretplatničkog.

Godine 2008. je u Srbiji bilo objavljeno nekoliko brojeva na srpskohrvatskom jeziku pod nazivom ***Z magazin***.

### Z Net

Founded in 1995, *Z Net* is a large website updated many times daily to "convey information and provide community," generally focusing on politics from a left-wing perspective. It claims a readership of over a quarter of a million people a week, and features diverse "watch" context focus on hot-topic issues, sub-sites, translations, archives, links to other progressive sites, and a daily commentary program. The website was featured in the movie *Shooter* starring Mark Wahlberg.

The site offers a comprehensive archive of Noam Chomsky's online materials for its users.

### Z Media Institute

Godine 1994. je osnovan Z Media Institute (Z medijski institut) koji pruža tečajeve o osnivanju i vođenju alternativnih medija, razumijevanju mainstream i alternativnih medija, poboljšanju znanja i organizacijskih sposobnosti, te boljem razumijevanju radikalne teorije, strategije i vizije.

### Z Video

Z Video je studio za proizvodnju video-filmova posvećenih politici, ekonomiji, vanjskoj politici i Svjetskom socijalnom forumu.

V. također
----------

* UK Watch

Izvori
------

1. ↑  „Zmag.org". Arhivirano iz originala na datum 2009-02-27. Pristupljeno 2011-09-29.

Eksterni linkovi
----------------

* Z Communications, zcommunications.org
* Z Magazine, zcommunications.org
* Z Blogs, zcommunications.org
* Znetitaly (Zcom italian version) Arhivirano 2011-09-28 na Wayback Machine-u
Državni udar 18. fruktidora pete godine Republike
**Državni udar 18. fruktidora V godine Republike** naziv je za događaj od 4. septembra 1797. godine kada su generali Napoleon Bonaparta i Lazar Oš zbacili vlast prvog Direktorijuma. Deo je Francuske revolucije.

Istorija
--------

Napoleon je otvoreno zaobilazio naređenja Direktorijuma. Vlast Direktorijuma bila je razbijena, izuzev u desetak departmana. Samo je jedanaest novih konventovaca ponovo izabrano u savete. Kriza između novog saveta i Direktorijuma mogla je biti rešena na dva načina: obraćanjem na narod kao II godine ili obraćanjem na armiju. Bonaparta i Oš prihvatili su drugu opciju. Bonaparta je pribavio dokaze o Pišegrijevoj izdaji. Oš je svojim jedinicama naredio da krenu na Pariz. Direktorijum se našao na milosti i nemilosti Napoleona. Osamnaestog fruktidora (4. septembra 1797.) Pariz je zauzela vojska. Pišegri i dvanaest poslanika su uhapšeni i zatvoreni u Templ. Karno je morao pobeći. Ponovo na snagu stupaju represivne mere protiv emigranata i sveštenika. Ukinuta su 42 lista. Opet je odobreno otvaranje klubova. Državni udar 18. fruktidora naneo je snažan udarac sistemu liberalne Republike zasnovanom prema ustavu III godine.

Vidi još
--------

* Državni udar 18. brimera

Literatura
----------

* Albert Soboul; Francuska revolucija, Naprijed, Zagreb (1966)
**Shona** ili **Šona** (IPA: ) je zajednički naziv za nekoliko srodnih etničkih grupa koje žive u Zimbabveu i zapadnom Mozambiku. Broje oko osam miliona ljudi, koji govore široki raspon srodni dijalekata koji su standardizirani u Shona jezik. 

Međutim, većina crnih Zimbabveanaca se ne smatra Shonama i za sebe više voli koristiti nazive temeljene na specifičnom jeziku/dijalektu (npr. Zezuru) ili skupini predaka (npr. Rozvi). Za pretke današnjih Shona se vjeruje kako su bili prvi stalni stanovnici područja na kome je osnovan Veliki Zimbabwe, i u kome postoje tragovi željeznog oruđa koji datiraju od 5. vijeka n.e.

Većina Zimbabveanaca se danas smatra dijelom ili Ndebele ili Shona etničke grupe. Dijalektalne grupe su danas skoro nevažne jer se u Zimbabveu govori 'standardni' shona jezik. Dijalekti pomažu samo u tome da identificiraju geografsko porijeklo osobe (npr. osoba koja za sebe tvrdi da je Manyika vjerojatno potječe iz istočnog Zimbabvea).

***Šona (narod)*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85081808
* GND: 4077151-9
* SUDOC: 027303446
* BNF: cb11937479j (podaci)
* MusicBrainz: 9215ea15-d862-4d64-b5f8-b49de6b64fcf

 |
**Srebreno** je naselje u Dubrovačko-neretvanskoj županiji i administrativno sjedište općine Župa dubrovačka.

Zemljopisni položaj
-------------------

Srebreno je smješteno u prekrasnoj uvali Župskog zaljeva, 6 km jugoistočno od Dubrovnika, pored Jadranske turističke ceste, između naselja Kupari i Mlini.

Naziv
-----

Ime Srebreno izvedenica je latinskog "sub Breno" i romanskog Brenum, kasnije Subbrenum.

Povijest
--------

Naselje Srebreno se spominje još od 1294. godine kad je dio zemljišta u današnjem naselju držala benediktinska opatija s otoka Mrkan.

Tijekom rata u Hrvatskoj Srebreno je bilo okupirano i skoro u potpunosti uništeno, popaljeno i popljačkano od strane pripadnika okupatorske JNA. U ratu je najviše nastradao hotel Orlando koji je zapošljavao većinu domicilnog stanovništva.

Gospodarstvo
------------

Gospodarstvo Srebrenog se zasniva na turizmu i ugostiteljstvu. Turisti ovaj kraj posjećuju još od davne 1924. godine. Jedini hotel u Srebrenom, hotel Orlando je u potpunosti devastiran tijekom Domovinskog rata i još čeka na obnovu. U Srebrenom se nalazi istoimena dugačka pješčana plaža, pogodna za sigurno i ugodno kupanje djece i odraslih.

Ostale grane privrede koje su u Srebrenom donekle razvijene su ribarstvo, poljodjelstvo i trgovina.

U mjestu postoji i osnovna škola, ambulanta, trgovački centar, caffe barovi i restorani.

Stanovništvo
------------

U Srebrenom prema popisu stanovništva iz 2011. godine živi 428 stanovnika, a u velikoj većini mjesto nastanjuju Hrvati katoličke vjeroispovjesti.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***

Izvori
------

1. ↑  DZS - Popis stanovnišva 2011. godine
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Župa dubrovačka |
| --- |
| Brašina • Buići • Čelopeci • Čibača • Donji Brgat • Gornji Brgat • Grbavac • Kupari • Makoše • Martinovići • Mlini • Petrača • Plat • Soline • Srebreno • Zavrelje |
**Srebrna paprat** (*Cyathea dealbata*), znana i kao **ponga** () ili **punga** () je endemska vrsta paprati koja se može pronaći samo na Novom Zelandu. Paprati mogu narasti i do 10 metara visine, mada se rijetko mogu pojaviti i u prizemnoj formi. Iako su dominantno zelene, naličje im je srebrnkasobijele boje, odakle je i nastao naziv za ovu vrstu. Zbog te boje, srebrna paprat se može efektivno iskoristiti kao putokaz tokom noći. 

Vrsta se Novom Zelandu pojavila relativno kasno, za vrijeme pliocena, a danas se može naći na dvama glavnim otocima te na istočnom dijelu otoka Chatham, uglavnom u sušim područjima. Uspješno raste u dobro isušenom humusu, a kasnije se lako prilagođava na suhe uvjete. Za najbolji rast, treba ju zaštititi od vjetra i u potpunosti izbjegavati led. 

Srebrna paprat je floralni simbol Novog Zelanda te se koristi kao simbol unutar i izvan zemlje. Često se koristila kao simbol u kulturološke svrhe (npr. bila je simbol identifikacije za Novozelanđane u Drugom burskom ratu), a danas se nalazi na grbovima velikog broja nacionalnih reprezentacija (npr. nogometne i ragbijaške), a bila je i na, na referendumu odbačenom prijedlogu nove zastave Novog Zelanda.
Koordinate: 42° 14′ 07" SGŠ, 22° 05′ 03" IGD

**Stanča** (mak. *Станча*) je naselje u Republici Makedoniji, u severoistočnom delu države. Stanča je u okviru opštine Rankovce.

Prirodni uslovi
---------------

Stanča je smeštena u severoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kumanova, selo je udaljeno 40 kilometara istočno.

Selo Stanča se nalazi u istorijskoj oblasti Slavište. Naselje je položeno visoko, na južnim visovima planine German, na približno 1.000 metara nadmorske visine.

Mesna klima je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Stanovništvo
------------

Stanča je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 23 stanovnika. Od toga ogromnu većinu čine etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Ličnosti
--------

* Spasa Garda

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* rankovce.gov.mk Zvanična stranica opštine Rankovce Arhivirano 2012-01-07 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Rankovce |
| --- |
| **Rankovce** • 
Baratlija • 
Vetunica • 
Vržogrnci • 
German • 
Ginovci • 
Gulinci • 
Krivi Kamen • 
Ljubinci • 
Milutince • 
Odreno • 
Opila • 
Otošnica • 
Piklište • 
Petralica • 
Psača • 
Radibuš • 
Stanča |  |
Ovo je članak o kraljici Palmirskog Carstva koja je osvojila Egipat.  Za ostala značenja, v. Zenobija (razvrstavanje).  
Zenobija na antoninijanu koji navodi njenu titulu *Augusta* i prikazuje je sa dijademom; na drugoj strani je stajaći lik Ivno Regina, Junone, koja nosi *pateru* u desnoj ruci, skeptar u lijevoj, pauna kraj nogu i zvijedzu lijevo
**Zenobija** (240– cca. 274) bila je sirijska kraljica Palmirskog Carstva poznata po znamenitom ustanku protiv Rimskog Carstva.

Bila je druga supruga Odenata, osnivača države, a kraljicom je postala nakonm Odenatove smrti 267. Do 269. je Zenobija proširila svoju teritoriju, osvojila Egipat, protjerala a potom pogubila rimskog prefekta Tenagina Proba. Vladala je do 274. kada ju je porazio rimski car i zarobio rimski car Aurelijan, te potom odveo kao taokinju u Rim.

Za Zenobiju se govorilo da je nosila zlatne lance na Aurelijanovom trijumfu u Rimu. O njenoj smrti postoji nekoliko verzija - pripisuju se bolesti, samoizgladnjivanju i pogubljenju, ali postoji i verzija prema kojoj je Aurelijan bio njome toliko impresioniran da ju je pustio na slobodu, udijelivši joj vilu u Tiburu (suvremeni Tivoli), gdje je postala važno ime rimske društvene scene.

U popularnoj kulturi
--------------------

Zenobiji je 1959. posvećen italijanski filmski spektakl *Nel segno di Roma* gdje je njen lik tumačila Anita Ekberg.
**Qi** (kineski: 岐國) je bila kratkotrajna kineska država, odnosno jedno od Deset kraljevstava nastalih nakon pada dinastije Tang 907. godine. Njen osnivač i jedini vladar bio je Li Maozhen, gospodar rata i jedan od suparnika Zhu Wena, generala koji je svrgnuo dinastiju Tang i sebe proglasio carem nove dinastije Kasniji Liang. Kao i drugi gospodrari rata, Li Maozhen je to odbio priznati i umjesto toga svojim područjem - koje je obuhvaćalo dijelove današnjih provincija Gansu, Shaanxi i Sichuan - vladao samostalno. Porazi u sukobima s drugim gospodarima rata i njihovim državama su teritoriju Qija relativno brzo sveli na Fengxiang. Zbog toga je Li Maozhen, nedugo nakon što je Kasniji Liang svrgnut od nove dinastije po imenu Kasniji Tang, pristao novog cara priznati za svog sizerena, okončavši tako formalno postojanje svoje države. Zauzvrat je njegovom sinu Li Congyanu dozvoljeno da naslijedi očeve teritorije, ali tek kao carski guverner.

| * p
* r
* u
Pet dinastija i Deset kraljevstava |
| --- |
| Pet dinastija | Dinastija Kasniji Liang • Dinastija Kasniji Tang• Dinastija Kasniji Jin• Dinastija Kasniji Han • Dinastija Kasniji Zhou |
| Deset kraljevstava | Wu • Wuyue • Min • Nanping • Chu • Južni Tang • Južni Han • Sjeverni Han • Raniji Shu • Kasniji Shu |
| Ostalo | Yan • Qi • Zhao (Chengde) • Yiwu Jiedushi • Dingnan Jiedushi • Qingyuan Jiedushi • Wuping Jiedushi • Yin |
**Skandinavski poluotok** ili **Skandinavsko poluostrvo** je geografska regija u sjevernoj Europi. Sastoji se od Norveške, Švedske i djela sjeverne Finske. Naziv *Skandinavski* dolazi od riječi Skania. Skania je švedska pokrajina, koja se nalazi na južnom dijelu Skandinavskog poluotoka.

Geografija
----------

Skandinavski poluotok
Skandinavski poluotok je najveći poluotok u Europi. To je oko 1.850 km dug, i oko 370-805 km širok poluotok.

Granice između Norveške i Švedske, općenito definira Skandinavsko gorje. Skandinavski poluotok okružen je s nekoliko vodenih cjelina:

* Baltičko more (uključujući Botnički zaljev) na istoku, sa autonomnim Ålandski otocima, između Švedske i Finske, te Gotlanda.
* Sjeverno more (uključujući Kattegat i Skagerrak) na zapadu i jugozapadu.
* Norveško more na zapadu
* Barentsovo more na sjeveru

Najviši vrh Skandinavskog poluotoka je bio Glittertind, u Norveškoj, čija je visina 2.470 m nadmorske visine. No, s obzirom na ledenjak koji je djelomično rastopljen, najviša razina je na 2.469 m, na Galdhøpiggenu, također u Norveškoj. Tamo je i Jostedalsbreen, najveći ledenjak kontinentalne Europe. Oko jedna četvrtina Skandinavskog poluotoka nalazi se sjeverno od Arktičkog kruga, s najsjevernijom točkom na rtu Nordkap. Cijeli Skandinavski poluotok bogat je drvom, željezom, bakrom i ostalim rudama. Najbolja poljoprivredna zemljišta nalaze se na jugu Švedske. Veliki izvori nafte i prirodnog plina nalaze se izvan norveške obale u Sjeverno more i Atlantski ocean.

Veliki dio stanovništva Skandinavskog poluotoka živi u gradovima na južnom dijelu poluotoka, kako u Stockholmu i Göteborgu, u Švedskoj, tako i u Oslu, u Norveškoj.

Vidi još
--------

* Finoskandija

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 236358348
* NKC: ge125947

 |
**Snareski pingvin** (*Eudyptes robustus*), znan i kao **pinvgin sa otočja Snares** je pingvin koji obitava na Novom Zelandu. Pingvini žive i razmnožavaju se na otočju Snares, manjoj otočnoj skupini koja se nalazi nedaleko od južne obale Južnog otoka. Snareski pinvin je srednje veličine, u rasponu od 50 do 70 centimetara, težak izmđu 2.5 i 4 kilograma te ima izraženu žuru krestu. Gornji dio tijela mu je tamnoplave i crne boje, dok mu je donji dio bijel. Kljun mu je izraženo narančaste boje, a koža mu je svijetle boje. Najčešće ga se uspoređuje s Fiordlandskim pingvinom. 

Snareski pinvin se gnijezdi u manjim (10) ili većim (1,200) skupinama u šumskom području ili na otvorenom. Najveće kolonije nalaze se na Sjeveroistočnom otoku, dok se ostaje značajnije skupine nalaze na otocima Broughton i stjenovitom Zapadnom lancu. Glavni plijen im je kril, a često jedu i lignje te manje ribe. Iako objektivna opasnost još uvijek ne postoji, IUCN je Snareskog pingvina klasificirao kao osjetljivu vrstu zbog malenog broja staništa. Smatra se da danas ima oko 25,000 parova.
**Šumadija** je geografska regija u Srbiji. Nalazi se između Save, Dunava, Kolubare, Zapadne i Velike Morave. Oblast je nekada obilovala šumamama, pa otuda i ime. Grad Kragujevac je glavni grad i kulturni i ekonomski centar.

Istorija
--------

U šumadijskom selu Orašac je podignut Prvi srpski ustanak. Za vreme ustanka, Topola je bila Karađorđevo sedište.

Između 1922. i 1929, jedna od administrativnih oblasti Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca je bila nazvana Šumadijska oblast. Ona je približno obuhvatala teritoriju današnjeg Šumadijskog okruga, a njeno sedište je bio Kragujevac, koji je sedište i današnjeg okruga.

Gradovi
-------

Veći gradovi u Šumadiji su

1. Beograd
2. Kragujevac
3. Smederevo
4. Smederevska Palanka
5. Lazarevac
6. Jagodina
7. Aranđelovac
8. Mladenovac
9. Velika Plana
10. Gornji Milanovac

Politika
--------

Neke političke partije u Srbiji (najviše Demokratska stranka Srbije i Koalicija Šumadija su predložile stvaranje novih administrativnih oblasti Srbije. Prema ovom predlogu, Srbija bi bila podeljena na 6 oblasti: Vojvodinu (sa centrom u Novom Sadu), Kosmet (centar Priština), Šumadija (centar Kragujevac), Podunavlje (centar Niš), Podrinje (centar Užice) i grad Beograd.

Eksterni linkovi
----------------

* Stragari - village in Šumadija Arhivirano 2009-02-01 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2017-10-01 na Wayback Machine-u
* plavosrce.com /razvojna inicijativa oblasti/

***Šumadija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Šabva** (arapski: شبوة) je jedna od 20 jemenskih muhafaza. Ova pokrajina prostire se na jugu Jemena na planinskim obroncima Hadramauta, manjim dijelom leži uz obale Arapskog mora.

Šabva ima površinu od 39.000 km² i 466.889 stanovnika, gustoća naseljenosti iznosi 12 stanovnika po km².

Najveći i najznačajniji gradovi u ovoj pokrajini su Atak, Beihan al-Qasab, Timna (bivši glavni grad antičkog kraljevstva Kataban), Mablakah, Haban i Azan. U Vadi Majfaji, nalaze se ruševine predislamskog grada *Hajar al-Naqba* (zidine i tornjevi), koji je uništen u 4. stoljeću pne.. Uz obale Arapskog mora protežu se gradovi; Hawra, Irqa, Bal Haf, Bir Ali i Šabva, bivši glavni grad historijskog Hadramautskog Kraljevstva, po kojem je današnja muhafaza dobila ime.

Između 1967. i 1990. ovaj teritorij bio IV. muhafaza tadašnje države Južni Jemen, a nakon ujedinjenja zemlje uzeo je historijsko ime *Šabva*.

***Šabva (muhafaza)*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Jemenske muhafaze |
| --- |
| Zastava Jemena | 
* Adan
* Amran
* Abjan
* Ad-Dali
* Al-Baida
* Al-Hudaida
* Al-Džauf
* Al-Mahra
* Al-Mahvit
* Sana (glavni grad)
* Damar
* Hadramaut
* Hadža
* Ibb
* Lahidž
* Marib
* Raima
* Sada
* Sana
* Šabva
* Taiz

 | Karta Jemenskih muhafaza |