recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
### **ŠTO JE KOROZIJA?**

Korozija-je proces rezaranja - nagrizanja raznih materijala

-prvenstveno se odnosi na metale i njihove legure

### **KAKO SPRIJEČITI KOROZIJU?**

Metalne i nemetalne zaštitne prevlake i premazi su najčešći oblik zaštite od korozije. Metalne prevlake mogu imati galvansko djelovanje ili su otpornije na koroziju od osnovnog materijala pa djeluje kao barijera. Nemetalne prevlake mogu biti oksidi (npr.aluminij), netopljive soli na željezu i čeliku, keramika i organski premazi.

### **ALERGIJA NA METAL**

Alergija na metal - relativno čest tip netolerancije uzrokovan ulazom iona metalnih elemenata u ljudsko tijelo i njihovim vezivanjem na proteine. Simptomi ovise o vrsti interakcije s uzročnom tvari, najčešće je dermatitis zabilježen u obliku crvenila, svrbeža i spaljivanja. Dijagnoza se vrši na temelju rezultata ispitivanja i proučavanja anamneze pacijenta, u nekim slučajevima se koristi metoda alergoloških testova. Liječenje se sastoji u uklanjanju kontakata s metalima, provođenjem simptomatskih i podupirućih postupaka.

### **SLUČAJEVI KOROZIJE U USNOJ ŠUPLJINI**

Pravovremeno ispunjavanje zuba je zadatak prve zadaće, jer karijes ima svojstvo da se brzo širi, time uništavajući zube iznutra.

Kompozicija za punjenje je cink, koji je, kao što je gore spomenuto, jedan od glavnih inicijativa alergije metala.

Uobičajeni postupak za punjenje zuba može se pretvoriti u dodatni problem za osobu.

Naravno, to se ne odnosi na sve ljude, već samo na one koji su predisponirani za alergije.

Prisutnost zubnih krunica, proteza i drugih metalnih elemenata u usnoj šupljini povećava rizik od reakcije.

Razlog za to - prisutnost nikla, zlata i bakra u sastavu tih proizvoda.

### LIJEČENJE ALERGIJA NA METAL

Prije početka liječenja alergije na metal, potrebno je osigurati potpun prestanak kontakta alergena s površinom kože i sluznice.

Da bi se uklonili ingerirajući alergeni, posebni enterosorbenti se koriste u obliku praha ili gela (enterosgela).

Za vanjsku upotrebu koriste se antialergijske masti, čija je djelovanja usmjerena na uklanjanje upale, svrbeža i ljuštenja.

Odabir masti se provodi uzimajući u obzir ozbiljnost tijeka bolesti.

U teškom tijeku upalnog procesa koriste se glukokortikosteroidne masti (Advantana).

Kao sredstvo za unutarnju primjenu koriste se antihistaminici (Tavegil, Cetrin).

### KOROZIJA ZUBA

Kiselina proizvedena u želucu tijekom probavnog procesa je dovoljno moćan otopiti bilo koju hranu, uključujući kosti i zube. Kada se sadržaj želuca regurgitira, tada kiselina dolazi u dodir s zubima. Svako stanje koje uzrokuje ponavljajuće povraćanje ili regurgitacija uzrokovat će eroziju zuba.

Stomatolog je često prvi koji je primijetio problem. Stražnje površine prednjih zuba su prvi koji će biti pogođeni. Erozije se vidi kao svijetložuti flaster na zubu. To znači da je caklina otopljena i da je izložen osjetljivi dentin ispod cakline. Ova izloženost dentina će rezultirati boli od slatke, tople i hladne hrane i pića. Ako erozije prodire dublje i dosegne živce i krvne žile, bol može postati teška.

Korozija zuba
**Mala enciklopedija Prosveta** je bila enciklopedija koju je izdavala izdavačka kuća Prosveta.

Izdanja
-------

### Prvo izdanje

Prvo izdanje brojalo je dve knjige objavljene 1959.

|  | Članci/slova | Godinaobjavljivanja | Brojstranica |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | A-Lj | 1959. | 796 |
| 2 | M-Š | 1959. | 1066 |

### Drugo izdanje

Drugo izdanje brojalo je dve knjige objavljene 1968-69.

|  | Članci/slova | Godinaobjavljivanja | Brojstranica |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | A-Lj | 1968. | 970 |
| 2 | M-Š | 1969. | 982 |

### Treće izdanje

Treće izdanje brojalo je tri knjige objavljene 1978.

|  | Članci/slova | Godinaobjavljivanja | Brojstranica |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | A-J | 1978. | 798 |
| 2 | K-P | 1978. | 942 |
| 3 | R-Š | 1978. | 753 |

### Četvrto izdanje

Četvrto izdanje brojalo je tri knjige objavljene 1986.

|  | Članci/slova | Godinaobjavljivanja | Brojstranica |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | A-J | 1986. | 1007 |
| 2 | K-Pn | 1986. | 1016 |
| 3 | Po-Š | 1986. | 1019 |
**Kontrakultura** (eng. Counter Culture) predstavlja skup vrednosti, radikalno suprotstavljen glavnim vrednostima dominantne kulture. Ona se zalaže za drugačije načine života, drugačije oblike porodice, drugačije forme rada i „ne-karijerizam" kao način odnosa prema radu i životu. 

Za razliku od podkultura koje mogu relativno mirno koegzistirati sa vrednostima vladajuće kulture, vrednosti kontrakulture su im potpuno suprotstavljene i teže njihovom ukidanju. 

Kontrakulturna omladina se suprotstavlja vladajućoj kulturi i politici na razne načine, protestima, marševima, svirkama, proglasima, grafitima, načinom života. Kontrakultura razvija svoje alternativne "institucije": andergraund štampu (vidi fanzini), komune, skvotove, alternativne kulturne i socijalne centre, zadruge. 

Međutim, kontrakultura uglavnom ne uspeva da u potpunosti ostvari svoj alternativni koncept življenja, obzirom da ne može zahvatiti društvo u celini već samo neke aspekte društvenog života. Ona najčešće zahvata područja tzv. duhovne kulture (poezije, muzike, pozorišta, slikarstva, alternativne umetnosti uopšte) ne zahvatajući pri tome celokupnost načina proizvodnje života (ekonomske i političke strukture). 

Kontrakultura, kakvu danas poznajemo, je nastala u SAD u decenijama posle II svetskog rata (iako Arnold Tojnbi piše o hipicima u starom Rimu), kao odgovor na rastuće socijalne nejednakosti, nepravde američkog kapitalističkog sistema i rata u Vijetnamu. Nasuprot tome, američki sociolog Rošak (Roszak) smatra da je kontrakultura samo omladinski bunt protiv kulture odraslih.

Kontrakultura 1960-ih u najširem smislu obuhvata pokret bitnika, novu levicu, hipi pokret, antiratni i pacifistički pokret, feminizam, seksualnu revoluciju, pokrete za gej i lezbejska prava, anarho-komune, ekološki pokret, esid kulturu i rok muziku, iako rok muzikom počinje prelazak od kontrakulture ka masovnoj kulturi. Vremenom rok muzika postaje sve više etablirana tako da muziku kontrakulture 1980-ih predstavlja pank. 

Iako je kontrakultura 1960-ih predstavljala politički promašaj (nije ostvarila željenu promenu sveta) ona je znatno uticala na liberalizaciju mnogobrojnih sfera života.

Povezano
--------

* Hipici
* Punk

Literatura
----------

* Roszak, Theodore (1978) Kontrakultura, Zagreb, Naprijed.
* Sen-Žan-Polen, Kristijana (1999) Kontrakultura, Beograd, Clio.

***Kontrakultura*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh00002005
* GND: 4130375-1
* BNF: cb11936859s (podaci)
* NKC: ph137976
* BNE: XX526616

 |
**Golub kosir** (lat *Myliobatis aquila*) riba je iz reda pravih raža (lat. Rajiformes), porodice morskih golubova (lat. Myliobatidae). Naraste do 183 cm duljine i 14,5 kg težine (ovaj podatak se kosi s nekim drugim izvorima koji navode i do 60 kg). Kod nas ga još zovu i sokol, biskup, ćuk, ororaža, fratar golub, sović, viža,... Ovo je najpoznatija vrsta goluba u Jadranu, a i najzastupljenija. Tijelo mu je slično kao i u goluba ćukana, romboidnog oblika s poroduženom i tupo zaobljenom njuškom i ustima sa 7 redova pločastih zuba. Bočne peraje su mu izdužene i završavaju oštrim rubom. Rep je dugačak, ima oblik biča, a pri korijenu repa nalazi se dobro razvijena bodlja. Ona je izrazito nazubljena, te može uzrokovati ozbiljne ozljede. Na bazi bodlje u uzdužnom žlijebu nalazi se žlijezdano tkivo koje izlučuje otrov, kojim se ova riba brani od napada. Boja tijela mu je sivkasta, ponekad i smeđkasta, dok im je trbuh svijetao, gotovo bijel. Kosir živi na području do 300 m dubine, a hrani se beskralježnjacima sa dna ali i ribama koje uhvati. Najčešće se hrani noću, dok je danju zakopan ispod pijeska ili mulja. Ženke su uglavnom veće od mužjaka. Parenje se vrši krajem proljeća ili početkom ljeta, a ženke nesu 3-7 mladunaca koji žive unutar nje slijedećih 8 mjeseci. U početku se mladi hrane žumancem iz jaja, a kasnije ih majka indirektno hrani. U prvim danima života mladunci imaju svijetle pjege po leđima.

Rasprostranjenost
-----------------

Golub kosir je riba koja prebiva po cijelom istočnom dijelu Atlantika, od Maroka do Britanije, a također i u južnom dijelu Sjevernog mora. Prisutan je također i oko juga Afrike, te po cijelom Mediteranu.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Golub kosir Arhivirano 2007-06-26 na Wayback Machine-u (medri.hr)
2. ↑  (`sh`) Otrovne ražolike ribe Arhivirano 2008-03-17 na Wayback Machine-u (riblje-oko.hr)
3. ↑  (`en`) Common eagle ray (fishbase.org)

Eksterni linkovi
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Golub kosir** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Golub kosir** |
**Kordopski Emirat** (arap. , *Imārah Qurṭuba*) je bio neovisni emirat na Pirinejskom poluotoku između 756. i 929. s Córdobom kao glavnim gradom.

Nakon omejadskog osvajanja Hispanije u periodu između 711. i 718. godine, Iberijski poluotok je osnovan kao pokrajina pod Omejadskim Kalifatom. Ovi vladari osnovali su svoju prijestolnicu u Córdobi i od kalifa iz Damaska dobili su ​​titulu valije ili emira.

Godine 756. Abd ar-Rahman I oglušio se na pozive abasidskog kalifa u Damasku i postao neovisan emir. Ranije je šest godina proveo u bijegu nakon što su Omejadi izgubili položaj kalifa u Damasku 750. godine. S ciljem da učvrsti svoju vladarsku poziciju, porazio je postojeće muslimanske vladare tog područja i ujedinio razne lokalne feude u emirat. Međutim, ovom prvom ujedinjenju al-Andalusa pod Abd ar-Rahmanom I još uvijek je trebalo više od 25 godina za potpunu centralizaciju (Toledo, Zaragoza, Pamplona, Barcelona).

Idući vijek i pol, njegovi potomci i dalje su vladali kao kordopski emiri s nominalnom kontrolom nad ostatkom al-Andalusa. U praksi, stvarna vlast je ovisila o sposobnostima pojedinog emira. Primjerice, pod vladavinom Abdalaha kordopska vlast nije se protezala izvan samog grada Córdobe.

Po dolasku na prijestolje njegovog unuka Abd ar-Rahmana III, koji ga je naslijedio 912. godine, politički pad emirata je bio evidentan. Abd ar-Rahman III je vrlo brzo vratio omejadsku moć u al-Andalusu, proširivši je također po zapadnom dijelu Sjeverne Afrike. Namjeravajući učvrstiti svoj autoritet i prekinuti nemire i sukobe koji su poharali Iberijski poluotok, godine 929. proglašava sebe kalifom i uzdiže državu na prestižan status koji su istovremeno imali Abasidi u Bagdadu i šijitski Fatimidi u Tunisu, koji su im predstavljali konkurenciju oko kontrole Sjeverne Afrike.

Literatura
----------

***Kordopski Emirat*** na Wikimedijinoj ostavi

* Azizur Rahman, Syed (2001). *The Story of Islamic Spain*. Goodword Books. ISBN 978-81-87570-57-8.
Grnčarica pri radu
Grnčar pri radu
**Grnčarija** ili **lončarstvo** je umijeće proizvodnje keramičkih posuda od gline i jedno je od prvih zanata koji su se pojavili sa nastankom ljudske kulture. Postupak se vrši oblikovanjem vlažne gline uz pomoć priprostijeg ručnog grnčarskog kola (točka), ili masnije gline uz upotrebu mnogo bržeg nožnog grnčarskog kola.

Ručno kolo ne zahtijeva preveliko majstorstvo, ali je postupak izrade puno duži. Nakon što bi se oblikovalo dno na plohi kola, stijenke posude bi se dograđivale spiralnim nanošenjem valjušaka koji se zasebno izrađuju. Isto tako je ručno kolo pogodno za izradu velikih posuda. Nožno kolo zahtijeva veće majstorstvo, jer se dno i stijenka posude izvlače od jednog komada gline.

Kada bi se posuda oblikovala, sljedeća faza u proizvodnji je njeno ukrašavanje linijama nekim oštrim predmetom ili otiscima u mehku površinu. Ovi ukrasi kasnije se mogu bojati nanošenjem boje kistom, nakon čega bi se sušili na zraku. U završnoj fazi osušeno posuđe išlo bi na pečenje na otvorenoj vatri ili u posebne zatvorene grnčarske peći na temperaturama od 800 do 1000 stepeni Celzijusa. U slučaju pocakljivanja u otopinama metalnih oksida, postupak pečenja treba ponoviti na temperaturama iznad 900 stepeni Celzijusa.

Najčešći grnčarski proizvodi su lonci, šolje, čaše i slični predmeti koji danas sve više imaju dekorativnu namjenu, iako se polahko vraćaju u upotrebu jer su nove glazure (cakline) mnogo sigurnije za upotrebu stoga što ne ispuštaju olovo.

Najstarije do sada poznate keramičke posude stare su oko 18.000 godina, a dolaze iz Kine.

Galerija
--------

* Nožno koloNožno kolo
* LončaricaLončarica
* Arheološki nalaziArheološki nalazi
* Animacijska vaza iz Spaljenog grada (Iran)Animacijska vaza iz Spaljenog grada (Iran)

Literatura
----------

* ASTM Standard C 242-01 *Standard Terminology of Ceramic Whitewares and Related Products*
* Ashmore, Wendy & Sharer, Robert J. (2000). *Discovering Our Past: A Brief Introduction to Archaeology Third Edition*. Mountain View, California: Mayfield Publishing Company. ISBN 978-0-07-297882-7
* Barnett, William & Hoopes, John (Eds.) (1995). *The Emergence of Pottery*. Washington: Smithsonian Institution Press. ISBN 1-56098-517-8
* Childe, V. G. (1951). *Man Makes Himself*. London: Watts & Co.
* Rice, Prudence M. (1987). *Pottery Analysis – A Sourcebook*. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 0-226-71118-8.
* Historynet.com Arhivirano 2006-05-26 na Wayback Machine-u
* Tschegg, C. Hein, I. Ntaflos, Th. 2008. State of the art multi-analytical geoscientific approach to identify Cypriot Bichrome Wheelmade Ware reproduction in the Eastern Nile delta (Egypt). Journal of Archaeological Science 35, 1134-1147.

Vanjske veze
------------

* Marina Baričević: Izbor kritičarke - Keramika i staklo 1950. – 1999. (recenzija knjige), Hrvatska revija, 4/2017.docx

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Grnčarija** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Grnčarija** |
|  | Potražite izraz ***grnčarija*** u W(j)ečniku, slobodnom rječniku. |
**Kontrarevolucija** je izraz koji u najširem smislu znači aktivno suprotstavljanje revoluciji, odnosno nastojanje da se u potpunosti ili delimično ponište njeni efekti. Najčešće se koristi u političkom smislu; njeni pobornici i sudeonici, koji se nazivaju **kontrarevolucionarima** nastoje obnoviti društveno-ekonomski ili politički poredak, odnosno kulturne i druge vrednosti koje su postojale u pred-revolucionarnom periodu.

Pojam kontrarevolucija je blisko povezan s izrazom reakcija, iako oni nisu sinonimi, jer se pod pojmom kontrarevolucija obično podrazumeva svesno delovanje protiv nedavne i "opipljive" revolucije, dok reakcija može označavati delovanje protiv pojava koje su se manifestovale kroz duže vreme i koje ne mora uvek biti čvrsto fokusirano na određeni cilj.

Kontrarevolucija je izraz koji, zavisno od ideologije, političkim i drugim prilikama, može imati pozitivne i negativne konotacije koje često zavise i od toga da li ima revolucija pozitivne i negativne konotacije. Pristalice radikalnih i progresivnih ideologija koje insistiraju na menjanju društvenog poretka će tako kontrarevoluciju smatrati negativnom pojavom. Možda najbolji primer za to su komunističke države, uključujući bivšu SFRJ, koje su koristile izraz "kontrarevolucija" za krivično delo koje u nekomunističkim državama odgovaraju veleizdaji. Nasuprot tome, pristalice tradicionalnih i konzervativnih ideologija kontrarevoluciju smatraju pozitivnom pojavom, pa su se tako u Nikaragvi protivnici sandinističkog režima nazivali kontrašima (španski: ) što je bila skraćenica za "kontrarevolucionare".

V. također
----------

* Ancien regime
* Bijeli teror

Eksterni linkovi
----------------

* alt.revolution.counter resource list
**Golub** (engleski: ) ili **golubovi** je izraz koji u kontekstu politike označava članove neke organizacije koji se zalažu za mirno i nenasilno postizanje njenih ciljeva, najčešće u obliku kompromisa, odnosno smatraju kako je izbjegavanje sukoba, a pogotovo nasilnih, najvažniji cilj kome se moraju podrediti svi ostali. U kontekstu vanjske politike se pod time podrazumijevaju predstavnici vlasti neke države koji se zalažu za diplomatsko rješenje svake krize, odnosno smatraju da su i najbolniji ustupci na račun vlastitih interesa imaju manju cijenu od one koju bi predstavljala otvorena konfrontacija. Izraz je nastao u SAD u vrijeme hladnog rata i opisivao političare uvjerene kako kompromis sa SSSR-om predstavlja bolje rješenje od oružane konfrontancije koja bi eskalirala u treći svjetski rat te dovela do međusobno osiguranog uništenja obje supersile, odnosno kako bi i sama prijetnja takvom opcijom od strane SAD mogla izazvati SSSR da je pokuša otkloniti preventivnim udarom. Protivnici takvih stavova, odnosno zagovornici vojnih rješenja se tradicionalno nazivaju jastrebovima

V. također
----------

* Pacifizam
* Appeasement
**Kron** ili **Hron**, ili **Kronos** ili **Hronos** (grč. *Κρόνος* [*Krónos*], lat. *Cronus*), bog je žetve u grčkoj mitologiji, a pandan mu je u rimskoj mitologiji Saturn. Kron je i bog sjemena. Miješa se s bogom vremena Kronom, koji nastaje iz Kaosa. U Ateni se na dvanaesti dan svakoga mjeseca održavao festival *Kronia* u čast Kronu.

Kastriranje Urana
-----------------

Reja donosi dijete Kronu da ga pojede
Kron je sin Geje, Majke Zemlje i Urana, boga neba, najmlađi od Titana. Braća su mu Kiklopi i Hekatonhiri, žena mu je najljepša Titanida, Reja. Vođa je Titana. Kad su Titani rođeni, bili su lijepi, za razliku od Kiklopa i Hekatonhira, koje je Uran zatvorio jer su ružni. Geja se naljutila i okupila Titane te dala Kronu srp da kastrira Urana. Okean je bio protiv toga. Kron je uzeo srp i kastrirao svog oca njime, bacajući njegove spolne organe u more iz kojih je nastala Afrodita, božica ljepote. Iz Uranove krvi rođeni su Giganti, potom Erinije i Melije. Također, Kron je svrgnuo titansku zmiju Ofiona koji je stezao svijet, a potom je nastupilo blagostanje. Ljudi, koji su djeca Geje i Ponta, živjeli su u miru pa je vladalo zlatno doba: ljudi tog vremena nisu imali potreba za vlašću i pravilima, jer su jednostavno svi sve činili ispravno, pa za time niti nije bilo potrebe.

Giorgio Vasari: Kastriranje Urana

Kronova djeca i njegov pad
--------------------------

Kronu je Geja izrekla proročanstvo da će ga svrgnuti njegov sin. Kron se oženio Rejom i uplašio. Ona mu je rodila djecu - Demetru, Heru, Hada, Hestiju i Posejdona. Kad se rodio Zeus, Reja je zamolila majku da ga spasi, a ona je svog unuka sakrila u špilju na Kreti, ili je to učinila Admanteja, nimfa. Koza Amalteja je hranila Zeusa mlijekom, dok su plesači vikali kako bi sakrili plač. Kad je odrastao, Zeus je po nalogu svoje bake i djeda, rasporio Kronovu utrobu ili mu dao napitak pa je povratio svoje potomke. Nakon što ih je oslobodio, Zeus je u ratu Titanomahiji svrgnuo oca, ali je on pobjegao. Titani igraju važnu ulogu u pjesmama pripisanima Orfeju. Tamo Reja opije Krona medom, a Zeus ga okuje i kastrira, pa ga sakrije u špilju Noći - Nikte, gdje stalno proriče budućnost.

Eksterni linkovi
----------------

***Kron (Titan)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kron u klasičnoj literaturi i umjetnosti

  


|  |
| --- |
| **Grčka mitologija** |
| **Bogovi** |
| Afrodita | Apolon | Ares | Artemida | Asklepije | Atina | Demetra | Dionis | Eos | Eol  Had | Hefest | Helije | Hera | Hermes | Hestija | Hore | Mojre | Muze | Pan (mitologija) | Posejdon | Selena | Zevs |
| **Primordijalna božanstva** |
| Etar | Geja | Hemera | Nikta | Tartar | Hronos | Eros | Uran | Ereb | Haos | Pont | Ananka | Talasa |
| **Titani** |
| Okean | Hiperion | Japet | Kron | Menetije | Prometej | Epimetej (mitologija) | Atlas | Kej | Krije | Astrej | Palant | Perzes Teja | Reja | Mnemosina | Temida | Tetija | Feba | Leta |
| **Heroji** |
| Ahil | Agamemnon | Atalanta | Belerofont | Kasandra | Dedal i Ikar | Diomed  Ajant | Herakle | Hektor | Jason | Ikar | Meduza | Menelaj | Minos | Penelopa | Sizif | Tezej | Odisej |
| **Kategorije** |
| Bogovi | Heroji | Muze |
**Golub dupljaš** (lat. *Columba oenas*) je vrsta ptica iz porodice golupčarki.

Opis
----

Sliči golubu grivnjašu, samo je nešto manji i nema bijeli ukras na vratu i krilima. Glava, vrat, gornji dio krila i doljni dio leđa su plave boje. Gornji dio leđa je smeđeplav, a prema guši prelazi u boju crnog vina. Doljni dio tijela mu je zagasitoplav. Velika letna pera u krilima su plava, kao i pera repa. Na krilima ima jednu prugu mrke boje. Kljun mu je blijedožute boje sa crvenom nosom. Doseže veličinu do 32 cm a raspon krila mu je oko 70 cm. Teži do 350 grama. Mužjaci i ženke se ne razlikuju, a glasanje podsjeća na glasove "uu ru".

Rasprostranjenost
-----------------

Rasprostranjenost mu je nešto manja nego kod goluba grivnjaša. Kako je ptica selica, između veljače i listopada sreće ga se diljem Europe u šumama i parkovima osim na Islandu i na sjeveru Skandinavije. I u Hrvatskoj je selica, i to prije svega u sjevernim predjelima. Zimu provodi na krajnjem zapadu i jugu Europe.

Način života i razmnožavanje
----------------------------

*Columba oenas*
Ime je dobio po tome što se leže u dupljama starog drveća. Gnijezdo gradi u dupljama starog drveća u koje nese dva bijela, ovalna jaja dužine 36 mm, a širine 27 mm. Mladi se izlegu poslije 17-18 dana leženja. Par se izmijenjuje na gnijezdu i u podizanju mladih. Znaju prihvatiti i ponuđene kućice za ptice. Obično se legu tri puta godišnje, ali uvijek u novoj duplji, jer u starome gnijezdu ostane dosta izmeta mladunaca.

Ishrana
-------

Hrani se prvenstveno raznim sjemenjem, plodovima maslina, zrnjem žita, sjemenjem korovskih biljaka, četinjača i drugog drveća. Ranije je činio dosta štete poljoprivredi, ali kako se danas posvećuje veća pažnja šumama, šupljih stabala je sve manje, pa je sve manje i golubova dupljaša.

***Golub dupljaš*** na Wikimedijinoj ostavi
**Makarska konkatedrala (zborna crkva) sv. Marka evanđelista** drugostolna je crkva Splitsko-makarske nadbiskupije. Nalazi se u Makarskoj, na vrhu Kačićevog trga. Sagrađena je u baroknom stilu. Gradnja ove konkatedrale, bivše stolne crkve makarskih biskupa počela je 1700. godine na inicijativu makarskog biskupa Nikole Bijankovića, no nažalost nikada nije u potpunosti dovršena. Godine 1756. posvetio ju je makarski biskup Stjepan Blašković.

Pročelje crkve okrenuto je prema jugozapadu, a zvonik se vidi gotovo iz cijeloga grada. Na ulazu u konkatedralu s desne se strane nalazi oltar u kojemu se čuvaju kosti sv. Klementa, zaštitnika grada Makarske i Makarske biskupije. Kosti ovog sveca dovezene su iz rimskih katakombi 1725. godine. S lijeve strane nalazi se oltar Majke Božje, a nad njim jedan mali oltar Gospe od ružarija ili Majke Božje od krunice. U drvu oslikana Djevica s djetetom rad je bizantske škole. Taj mali oltar, prema pričanju mještana, sagrađen je za vrijeme kuge 1815. godine. Drugi oltar na lijevoj strani jest oltar sv. Križa. On predstavlja kalvariju, a kipovi su u drvu prirodne veličine.

Konkatedrala je bila znatno oštećena za vrijeme velikog potresa 1962. godine, te su obnovom unutarnjega djela crkve napravljene stanovite promjene. Glavni oltar je premješten u pokrajnu kapelicu presvetog sakramenta, gdje je bio na početku. Taj najljepši oltar djelo je venecijanskih majstora. Nakon potresa 1962. godine oštećen je kor te su 1970. godine nabavljene nove orgulje, djelo slovenske tvrtke Jenko.

Upravitelj katedrale župnik je msgr. Pavao Banić, ujedno i prepozit Zbornog kaptola.
Kanonici Zbornog Kaptola u Makarskoj su msgr. Pavao Banić i msgr.Stipe Jerković. Svakodnevne svete Mise su u 7.00 i u 18.00 sati zimi a ljeti u 19.00h, Nedjeljne i blagdanske u 8.00,9.00,10.30 i 18.00 sati.

Izvori
------

1. ↑  Nadbiskup Barišić na petu korizmenu nedjelju u Makarskoj
2. 1 2 3  „Zborna crkva sv. Marka evanđeliste". Arhivirano iz originala na datum 2010-11-25. Pristupljeno 2014-07-26.
*Za ostale upotrebe, v. Konopište (dvorac).*

  
Koordinate: 41° 14′ 50" SGŠ, 22° 04′ 38" IGD

**Konopište** (mak. *Конопиште*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Konopište je naselje u okviru opštine Kavadarci.

U razdoblju 1994-2004. godine Konopište je bilo sedište istoimene opštine, koja je potom pripojena opštini Kavadarci.

Prirodni uslovi
---------------

Konopište je smešteno u južnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Grčkom - 10 km južno od naselja. Od najbližeg većeg grada, Kavadaraca, naselje je udaljeno 35 kilometara južno.

Naselje Konopište se nalazi u planinskoj oblasti Bošava. Naselje je smešteno u dolini rečice Bošave, podno planine Kožuf, koja se izdiže južno od naselja. Naselje je položeno na približno 670 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Konopište je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 55 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.Kavadarci.gov.mk Zvanična stranica opštine Kavadarci Arhivirano 2021-11-28 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Kavadarci |
| --- |
| **Kavadarci** • 
Begnište •
Bojančište •
Bohulja •
Brušani •
Bunarče •
Vataša •
Vozarci •
Galište •
Garnikovo •
Glišić •
Gornja Bošava •
Grbovec •
Dabnište •
Dobrotino •
Donja Bošava •
Dragoželj •
Dradnja •
Drenovo •
Kesendre •
Klinovo •
Konopište •
Košani •
Krnjevo •
Kumaničevo •
Majden •
Marena •
Mrežičko •
Pravednik •
Radnja •
Rajec •
Resava •
Rožden •
Ružanovo •
Sopot •
Stragovo •
Fariš •
Čemersko •
Šeškovo •
Šivec |  |
**M22 Skakavac** je bio američki tenk tijekom drugog svjetskog rata

### Nastanak i korištenje

Osnovna ideja za nastanak ovog oklopnog vozila je bila ona o potrebi za tenkom koji će biti dovoljno lagan za prevoženje u transportom avionu. Na kraju taj zadatak je bio samo djelomično ispunjen pošto za njegovo smještanje u najveći američki avion trebalo mu je skinut kupolu, koja bi se nakon spuštanja letjelice trebala postavljat natrag na mjesto.

Kako je poanta zračno-desantnih trupa prije svega brzina ta procedura je M22 Skakavac proglasila proizvodnom greškom. Iako je ovaj tenk bio prvi put razvijen još 1941. godine on nije bio upotrebljen sve do 1945. godine kada ga Britanci koriste za prelazak Rajne.
Orginalno ime ovog tenka je bilo samo M22 dok su mu nadimak Skakavac darovali Englezi iz sasma razumljivog razloga.

### Oprema

Isto što vrijedi i za M3/M5 Stuart vrijedi vrijedi i za ovaj tenk. S svojim topom od samo 37 mm on je bio nesposoban za borbu protiv ijednog neprijateljskog tenka. Slično vrijedi i za oklop koji s svojom debljinom od samo 25 mm može biti probijen od bilo kojeg protivničkog topa. Ti podaci postaju razlog zašto ovaj američki proizvod amerikanci nisu nikad upotrebljavali u borbi.

Proizvedeno je sveukupno 830 tenkova M22 Skakavac. Nakon drugog svjetskog rata nekoliko njegovih primjeraka je završilo u Egiptu.

***M22*** na Wikimedijinoj ostavi
**Gernzijski**, **gernzijski francuski** ili **gernzijski normanski francuski**, lokalno poznat i kao **Guernésiais** i **Dgèrnésiais**, je dijalekt normanskog jezika koji se govori na Guernsey. Na samom otoku se za njega koristi i izraz "patois". Kao jedan od Oïl jezika svoje korijene ima u latinskom, ali su na njega snažno uticali i nordijski i engleski

Govornici gernzijskog se razumiju (iako s poteškoćama) s govornicima Jèrriaisa na otoku Jersey i govornicima normanskog u Normandiji. Gernzijski je najsličniji normanskom dijalektu La Haguea na francuskom poluotoku Cotentin (Cotentinais).

Gernzijski je bio pod manjim uticajem francuskog nego Jèrriais, odnosno pod većim uticajem engleskog. Odatle su uvezene riječi za moderne stvari kao "le bike" (bicikl) i "le gas-cooker" (plinski štednjak).

Postoji bogata tradicija poezioje na gernzijskom. Gernzijske pjesme su bile inspirirane morem, bogatim govornim figurama, tradicionalnim foklorom i prirodnim ljepotama otoka. Najveći pjesnik na otoku je bio Georges Métivier (1790-1881), suvremenik Victora Hugoa, koji je potakao lokalne pjesnike da štampaju i objave svoju poeziju. Métivier je spajao lokalne toponime, imena ptica i životinja, tradicionalne izreke i usmenom predajom očuvanu srednjovjekovnu poeziju kako bi stvorio *Rimes Guernesiaises* (1831). Denys Corbet (1826-1910) se, pak, smatrao "posljednjim pjesnikom" gernzijskog francuskog.

Najnoviji rječnik pod nazivom "Dictiounnaire Angllais-Guernesiais" (English-Guernsey Dictionary, Englesko-gernzijski rječnik) je izdan od strane La Société Guernesiaise u aprilu 1967. (promijenjeno izdanje 1982), a tvorac mu je Marie De Garis (1910-) koji je godine 1999. dobio orden MBE za svoje djelo.

Napomene
--------

Eksterni linkovi
----------------

***Gernzijski dijalekt*** na Wikimedijinoj ostavi

WikipediaWikipedia
***Gernzijski dijalekt*** nа Wikipediji

* What is Dgernesiais? Arhivirano 2004-04-14 na Wayback Machine-u
* Guernesiais today by Julia Sallabank - from the BBC
* Texts in Dgèrnésiais Arhivirano 2008-04-17 na Wayback Machine-u
* Guernesiaise songs "Les Travailleurs de la Mer"
* La Société Guernesiaise
Boca mleka u kojoj je mileram izašao na vrh
**Mileram** (engl. ) je mlečni proizvod koji se sastoji od mlečne masti skinute sa površinskog sloja mleka pre homogenizacije. Kod nehomogenizovanog mleka, mlečna masnoća je manje gusta pa će s vremenom doći na vrh. Mileram se ubira s vrha površine mleka. U industrijskoj proizvodnji milerama, ovaj proces se ubrzava pomoću centrifuga, koje se zovu separatori. U mnogim zemljama, mileram se prodaje u više klasa zavisno od ukupnog udela mlečne masti.

Mileram obran sa mleka se može zvati „slatka pavlaka" da bi se razlikovao od milerama obranog iz surutke, nusproizvoda pravljenja sira. Mileram iz surutke ima niži sadržaj masti i slaniji je, kiselkastiji i sirast. U mnogim zemljama, mileram se obično prodaje u fermentisanom obliku: kiselo mleko, itd.

Mileram ima mnoštvo kulinarskih primena u slatkim i slanim jelima.

Izvori
------

1. ↑  Saturated Fat
2. ↑  Eat less saturated fat
3. ↑  Article on sweet cream, whey cream, and the butters they produce

Vanjske veze
------------

***Krem*** na Wikimedijinoj ostavi

* Virtual Museum Exhibit on Milk, Cream & Butter[*mrtav link*]
Gatačko polje
**Gatačko polje** je prostarni geomorfološko-hidrografski kompleks kraškog polja, smješten u Dinaridima, u sjevernoj Hercegovini, Bosna i Hercegovina. Prostire se na površini od oko 60 km2, dinarski je izduženo (24 km) i iznimno visoko (dno na 840 m nadmorske visine). Smješteno je između planina Bjelašnica i Lebršnik. 

U principu se dijeli na dvije površine, Veliko i Malo polje (sa najvećim brojem kraških obilježja). Veliko se dalje dijeli na Gornje i Donje polje. 

Kroz polje teku ponornice Gračanica i Mušnica, koje polje povremeno i plave. Jedino veće naseljeno mjesto je Gacko. Blizu polja su planina i prijevoj Čemerno (Gacko) (sa morskim razvođem), izvorište Trebišnjice, Klinje jezero, kao i nacionalni park "Sutjeska".

Vode pripadaju slivu rijeke Trebišnjice koja predstavlja veoma složen sistem nadzemnih i podzemnih voda. Rijeka potiče od dva toka iz Lebršnika i Čemernog: jedan tok pod imenom Mušnica, teče od istočne ka zapadnoj granici Gatačkog polja, prolazi kroz jezero Klinje, te naselja Avtovac, Gacko, Srđevići, Bašići, Drugovići, Kula i Branilovići (pod raznim imenima zbog njene ponorne prirode). Drugi tok, pod imenom Gračanica, teče od Čemerno planine ka Gatačkom polju, gdje se spaja sa Mušnicom blizu Srđevića.

Klimu pomenutog područja odlikuju duge i oštre zime sa niskim temperaturama. Od davnina stočarstvo je zastupljeno kao primarna ekonomska djelatnost ovog područja.

U polju su registrovane: 2 vrste riba, 129 vrsta ptica, 20 vrsta vilinih konjića i 274 floralnih vrsta. Kraški fenomeni su: Gareva pećina i meandri temporarnih kraških rijeka.

Pronađene su velike zalihe uglja (niskokalorični lignit) i koriste se za Termoelektranu Gacko. Ova eksploatacija je i najveća potencijalna opasnost za ekologiju polja.
Filip Balif je istraživao Gatačko polje.

Vanjski linkovi
---------------

* 
* 
* 

| * p
* r
* u
Kraška polja na prostoru bivše SFRJ |
| --- |
| Slovenija | Dobre **•**  Kočevsko **•**  Loško **•**  Petelinjsko **•**  Planinsko **•**  Radensko **•**  Ribničko **•**  Cerkniško | Livanjsko polje |
| Hrvatska | Gacko **•**  Gračačko **•**  Grobničko **•**  Imotsko **•**  Kninsko **•**  Kosovo **•**  Krbavica **•**  Krbavsko **•**  Ličko (Lika) **•**  Ličko (Gorski kotar) **•**  Petrovo **•**  Sinjsko **•**  Čepićko |
| Bosna iHercegovina | Bilećko **•**  Petrovačko **•**  Gatačko **•**  Glamočko **•**  Grahovsko **•**  Dabarsko **•**  Duvanjsko **•**  Imotsko **•**  Kupreško **•**  Livanjsko **•**  Ljubinjsko **•**  Ljubuško **•**  Nevesinjsko **•**  Plansko **•**  Popovo **•**  Fatničko **•**  Zijemlje |
| Srbija | Koštam **•**  Odorovsko **•**  Peštersko |
| Crna Gora | Grahovsko **•**  Dragaljsko **•**  Lješko **•**  Nikšićko **•**  Njeguško **•**  Lukovsko **•**  Ćemovsko **•**  Cetinjsko |
| Makedonija | Begovo **•**  Solunsko **•**  Suvo |

***Gatačko polje*** na Wikimedijinoj ostavi
**Marko Antonije Orator** (*Marcus Antonius Orator*, 143. pne. - 87. pne.) bio je rimski političar iz porodice Antonijevaca, poznat kao jedan od najboljih oratora svog vremena, ali i kao djed slavnog Marka Antonija.

Svoj cursus honorum je započeo kao kvestor godine 113. pne. da bi sljedeće godine postao pretor s prokonzularnim ovlastima u Kilikiji. Tamo se istakao suzbijanjem piraterije te mu je zbog toga priređen trijumf. Godine 99. pne. je izabran za konzula a godine 97. pne. za cenzora. Godine 90. pne. je sudjelovao u Savezničkom ratu. Za vrijeme prvi rimski građanski rat|prvog građanskog rata je podržao Sulu i zbog toga bio likvidiran kada su godine 87. pne. u Rimu vlast preuzele pristaše Gaja Marija.

Izvori
------

* Marcus Velleius Paterculus ii. 22
* Appian, *Bell. Civ.* i. 72
* Dio Cassius xlv. 47
* Plutarch, *Marius*, 44
* Cicero, *Orator*, 5, *Brutus*, 37
* Quintilian, *Instit.* iii. 1, 19
* O. Enderlein, *De M. Antonio oratore* (Leipzig, 1882)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lucius Valerius Flaccus i Gaius Marius**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Aulom Postumijem Albinom* 99. pne. | Slijedi: **Quintus Caecilius Metellus Nepos i Titus Didius**  |
**Marko Emilije Lepid** (*Marcus Aemilius Lepidus*, 120. pne. - 77. pne.) bio je Rimska Republika|rimski političar iz doba kasne Republike.

Za vrijeme građanskog rata se priklonio optimatima i Suli te tako stekao bogatstvo i uticaj. Nakon što je Sula podnio ostavku na mjesto diktatora, Lepid je uz podršku Pompeja izabran za konzula. Na tom se mjestu počeo okretati prema popularima, predloživši niz mjera s ciljem da s ukinu Suline upravne i ustavne reforme. Tako je predložio da se nekadašnjim pobunjenim italijanskim saveznicima vrati konfiscirana zemlja. Te su mjere izazvale duboko nezadovoljstvo optimatskog Rimski Senat|Senata, ali i njegovog kolege Kvinta Lutacija Katula. Neprijateljstvo dvojice konzula je eskaliralo do te mjere da su obojica morala dati zakletvu kako neće ratovati jedan protiv drugog.

Senat je privremeno otklonio napetosti tako što je Lepida poslao da kao konzul upravlja Transalpinskom Galijom. Prije odlaska je predložio da se prognani populari vrate u Rim, što je dodatno uznemirilo Senat. Procijenivši kako u Transalpinskoj Galiji planira novi marš na Rim, Senat ga je odatle opozvao. Lepid se vratio u Rim, ali s vojskom. Međutim, tamo ga je spremno dočekao Katul sa senatskim snagama. Došlo je do bitke u kojoj je Lepid poražen. Nakon nje se sklonio na Sardiniju gdje je umro.

Jedan od Lepidovih pristaša bio je Marko Junije Brut Stariji, otac Cezarovog ubice. On je za vrijeme pobune zauzeo Mutinu, ali se predao nakon vijesti o Lepidovom porazu.

Sam Lepid je imao dvojicu sinova: Lucija Emilija Lepida Paula koji je postao konzul 50. pne. te Marko Emilije Lepid|Marka, poznatog kao člana Drugog trijumvirata.

Izvori
------

* 
* 
* 
* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Appius Claudius Pulcher i Publius Servilius Vatia**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno sa Kvintom Lutacijem Katulom* 78. pne. | Slijedi: **Mamercus Aemilius Lepidus Livianus i Decimus Junius Brutus**  |
**Marko Antonije Palant** (*Marcus Antonius Pallas*, cca. 1 - 63) bio je rimski rob, a kasnije velikodostojnik u doba ranog Carstva. Njegov brat Antonije Feliks je kasnije postao prokurator Judeje, a obojica su, prema Tacitu, poticali od drevnih grčkih kraljeva Arkadije. Palant je odrastao kao rob u službi Antonije Mlađe, plemkinje poznate kao majka budućeg cara Klaudija. Prema Flaviju Josipu, Palanta je Antonija poslala caru Tiberiju da svjedoči protiv Sejana kako je njen muž Druz Julije Cezar bio otrovan.

Između 31. i 37. je Antonija, u znak priznanja za brojne zasluge, Palanta oslobodila. Palant je nastavio služiti njenoj porodici, odnosno budućem caru Klaudiju. Antički izvori ga opisuju kao izuzetno sposobnog administratora i poslovnog čovjeka koji je stekao ogromno bogatstvo i brojna zemljišta u Egiptu. Kada je postao car, Klaudije je Palanta postavio za ključnog člana svoje uprave, kojom su dominirali oslobođenici. Palant je dobio resor financija. Od tog vremena datira njegovo neprijateljstvo sa Senatom.

Nakon što se Klaudije oženio za Agripinu Mlađu, Palantov je položaj dodatno ojačan, s obzirom da je bio njen bliski saveznik, a prema nekim izvorima i ljubavnik. Pod njegovim uticajem su doneseni novi zakoni koji su poboljšali položaj robova u Rimu, uključujući i odredbe po kojima se slobodna žena mogla vjenčati za roba uz dozvolu njegovog gospodara.

Palant je ostao na svom položaju i nakon dolaska Nerona na vlast, iako ga mladi car od samog početka nije volio. Godine 55. je smijenjen i optužen za izdaju, ali ga je uspio obraniti Seneka. Godine 63. je, pak, pogubljen, najvjerojatnije u nastojanju da se dobije njegovo bogatstvo. Jedan od Palantovih potomaka je, pak, postao konzul 167.

Palant se pojavljuje kao jedan od likova u TV-seriji *Ja, Klaudije*, gdje ga je tumačio Bernard Hepton.

Izvori
------

* Oost, S.V. "The Career of M. Antonius Pallas." American Journal of Philology 79 (1958). 113-139.
Koordinate: 41° 18′ 42" SGŠ, 21° 20′ 59" IGD

**Krušejani** (mak. *Крушеани*) su naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Krušejani pripadaju opštini Krivogaštani.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Krušejani je smešteno u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Prilepa, naselje je udaljeno 25 km zapadno.

Krušejani se nalaze u središnjem delu Pelagonije, najveće visoravni Republike Makedonije. Naseljski atar je mahom ravničarski, dok se dalje ka zapadu izdižu prva brda planine Baba. Južno od naselja protiče Crna reka. Nadmorska visina naselja je približno 600 metara.

Klima u naselju je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine, Krušejani su imali 578 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u etnički Makedonci (99%).

Većinska veroispovest u naselju je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Krivogaštani

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.krivogastani.gov.mk Zvanična stranica opštine Krivogaštani Arhivirano 2015-03-21 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Krivogaštani |
| --- |
| **Krivogaštani** • 
Bela Crkva • 
Borotino • 
Vođani • 
Vrbljani • 
Godivlje • 
Korenica • 
Krušejani • 
Mirče Acev • 
Obršani • 
Pašini Ruvci • 
Podvis • 
Slavej |  |
**Mala ulješura** (lat. *Kogia sima*) najmanja je vrsta ulješure. Naseljava tropska i suptropska mora širom svijeta, obično bliže obali. Može roniti do dubine od 300 metara, što je tek 1/4 dubine zarona obične ulješure.

Izgled
------

Mala ulješura može narasti do 2.7 metara u dužinu, te ima masu od 135 do 270 kg.
Poput svih kitova zubana, u čeljusti ima zube umjesto usi. I to 7-13 pari u donjoj čeljusti i 3 para u gornjoj.

Sa gornje je strane plavosive boje koja s donje strane prelazi u bijelu. Iza očiju ima svijetlu polumjesečastu mrlju koja podsjeća na škržni otvor kao u riba.

Ponašanje i razmnožavanje
-------------------------

Male ulješure žive pojedinačno ili (ponekad) u skupinama s manje od 10 životinja, a potencijalne napadače tjeraju ispuštajući izmet.
Razmnožavanje malih ulješura je još uvijek nedovoljno poznato, no pretpostavlja se da trudnoća traje 9-11 mjeseci te da se koti jedan mladunac dužine do 1 metra i to najčešće ujesen.

Ugroženost
----------

Mala ulješura je u povijesti bila česta meta kitolovaca, a i danas ju usprkos zabranama ponekad love japanski kitolovci.
Također, budući da se često zadržava uz obalu u opasnosti je od onečišćenja mora te antropogenih zvukova.
Česti su i slučajevi nasukavanja, primjerice na Tajvanu 2005. godine.
**Lutnja** (od talijanskog: *liuto*) ili **Lauta** je ime za porodicu kordofonih žičanih muzičkih instrumenata.
U tom smislu se i instrumenti kao što su indijski sitar, violina i gitara mogu klasificirati kao lutnje.

Иstorija i karakteristike
-------------------------

U Evropi se pod lutnjom podrazumjeva trzalački žičani instrument popularan u 16 i 17. vijeku, za renesanse i baroka. 
Njegovo porijeklo vezano je uz arapski ud (arapski: al-‘ūd = drvo), instrument, koji je do Evrope došao u 13. vijeku preko Španjolske i preko povratnika iz Križarskih ratova sa Bliskog Istoka. 
I lutnja kao i ud ima kruškoliko tijelo od drvenih daščica, uski vrat sa svijenim napinjalom i čivijama za napinjanje struna (žica), koje su pričvršćene preko gitarskog mosta i veliku rezonantnu fino izrezbarenu rozetu (otvor).

Prve evropske lutnje bile su imitacije arapskog instrumenta, dakle imale su četiri strune (žice) koje su se trzale. Sredinom 14. vijeka strune su uparene, a tokom 15. vijeka prestalo se svirati trzanjem već se prebiralo prstima, a instrument je dobio i petu strunu. Do 16. vijeka definirana je forma klasične lutnje, sa šest uparenih žica.
(gornja žica) podešavala se; G – c – f – a – d′ – g ′, počevši od drugog G ispod sredjeg C. Sistematizirana je tehnika sviranja, a muzika je pisana za hvatove (notni sistem u kom horizontalne linije predstavljaju žice lutnje), tako da svirač zna koju žicu treba pritisnuti i trznuti.

Izvori
------

1. 1 2  „*Lutnja*" (hrvatski). Hrvatska enciklopedija LZMH. Pristupljeno 27. 1. 2019.
2. ↑  „*Stari muzički instrumenti*" (srpski). Riznica srpska. Arhivirano iz originala na datum 2020-12-04. Pristupljeno 27. 1. 2019.
3. 1 2 3 4 5 6  „*Lute*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 27. 1. 2019.
4. ↑  „*Građa europske lutnje*" (hrvatski). Lutnja. Pristupljeno 27. 1. 2019.

Vanjske veze
------------

***Lutnja*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lutnja* (`sh`)
* *Lute* (`en`)
**Grande Arche** (sh. *Velika Kapija*) jedna je od najprepoznatljivijih zgrada u Parizu. Nalazi se u poslovnom centru Defans, pa se naziva i **Arche de la Défense** (sh. *Kapija Defansa*). Građena je kao moderna verzija Trijumfalne kapije, i nalazi se tačno na osi koja spaja Luvr, Trijumfalnu kapiju i Defans.

Izgradnja
---------

Na inicijativu francuskog predsednika Fransoa Miterana 1982. godine je raspisan konkurs za dizajnersko rešenje za glavni objekat u poslovnom centru Defans. Na konkursu je pobedio danski arhitekta Johan Oto von Sprekelsen sa idejom o "Trijumfalnoj kapiji 20. veka".

Konstrukcija je započeta 1985. godine. Johan je sva ovlašćenja preneo na svog pomoćnika Pola Andrua koji je sa inžinjerom Rejcelom radio do završetka zgrade. Zgrada je završena 1989. godine. Otvaranje zgrade jula 1989. je propratila vojna parada. Izgradnjom Kapije defansa završena je forma istorijske ose (linije) koja ide dužinom celog Pariza : od muzeja Luvra, pa kroz trg Konkord, preko Jelisejskih polja, zatim kroz Trijumfalnu Kapiju i Avenijom Šarla De Gola do Defansa i ove zgrade na kraju te linije. Ova linija je prikazana na sledećoj slici:

Karakteristike
--------------

Kapija je oblika kocke sa sledećim dimenzijama: širine 108 m, visine 110 m u dužine 112 m. Konstrukcijski je sačinjena od rama od napregnutog betona prekrivena sa staklom i mermerom iz Italije. U bočnim stranicama ove zgrade smeštene su kancelarije u vlasništvu državne administracije. Deo zgrade koji predstavlja krov je zapravo izložbeni prostor koji je u vlasništvu Muzeja kompjutera.

Povezano
--------

* Defans

Izvori
------

1. ↑
2. ↑

Eksterni linkovi
----------------

***Grande Arche*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvaničan sajt

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 141196387
* GND: 4273908-1
* NKC: kn20020322165

 |
**Klub Uljanik** je disco klub s najdužom tradicijom urbanog kluba na području bivše Jugoslavije, otvoren 1965. u Puli.

Jedan je od glavnih pulskih destinacija za zabavu, a zasigurno glavna destinacija za završetak zabave svaki vikend. Nalazi se u Dobrilinoj ulici u samom centru Pule odmah uz južnu stranu Mornaričkog kasina, uz sjeverozapadno podnožje Monte Zara.

Klub je podijeljen na tri dijela: mala i velika sala te prostrana ljetna terasa. Kako je klub prvenstveno rockerski, u maloj sali se pušta lagani stariji strani rock i hrvatski hitovi (Prljavo kazalište, Hladno pivo, Gustafi...) te ponekad pokoja navijačka himna. U velikoj sali mogu se čuti zvuci dancea, r'n'b-a, techna, a pred kraj i hrvatski rock.

U Uljanik većinom zalaze studenti, no zapravo se može naći bilo koga bilo kad. Glavni studentski dan je četvrtak kada se održava *Student party*, dok su subotom matineje za srednjoškolce. Susreti generacija okupljaju one u srednjim godinama, kada pultove preuzimaju DJ-evi koji su ondje prethodno radili. Petkom su uobičajeni koncerti manje poznatih, ali kvalitetnih bendova iz Istre i šire. Preko ljeta može se naći i puno turista u potrazi za hrvatskom zabavom.

Osim najvažnijeg tjednog događaja *Student partyja* koji se tradicionalno od 2001. godine održava četvrtkom, te *Susreta generacija* koji se održavaju četiri puta godišnje, treba spomenuti i *Tribute koncerte*, poput Queen tribute i Guns N' Roses tribute, koji lako napune veliku salu.

U Uljaniku često koncerte imaju poznate hrvatske grupe poput Leta 3 ili Gustafa.

Vanjske veze
------------

* Službene stranice *Kluba Uljanik* Arhivirano 2008-12-04 na Wayback Machine-u
* O *Uljaniku* na izlasci.net
**Lucije Kornelije Sizena** (lat. *Lucius Cornelius Sisenna*, oko 120. st. e. – 60-ih st. e.) bio je rimski vojni zapovednik, pisac i jedan od pripadnika analističke istoriografske tradicije. Bio je savremenik Rutilija Rufa, Klaudija Kvadrigarija i Valerija Ancijata. Obavljao je dužnost pretora u godini u kojoj je umro Kornelije Sula (78. st. e.), a sledeće je godine kao provincijski namesnik otišao u provinciju Siciliju. Umro je tokom Pompejeve akcije čišćenja gusara na Sredozemlju nakon trećeg rata protiv Mitridata, dok je zapovedao rimskim trupama smeštenim na ostrvu Kritu. 

Sizena je napisao *Istorije* *(Historiae)*, danas izgubljeno istorijsko delo koje je imalo najmanje 12 ili 14 knjiga, dok Nonije (pod rečju *refragabunt*) navodi da se sastojalo od 23 knjige. Mnogi gramatičari, posebno Nonije, prenose citate iz ovog dela, ali su oni tako kratki, izvađeni iz konteksta i navedeni samo kao ilustracija upotrebe neke neuobičajene reči, da se ništa ne da zaključiti o događajima o kojima je Sizena pisao. Po tim citatima ipak vidimo da je Sizena voleo da svakodnevni latinski jezik u svom delu obogaćuje upravo neobičnim rečima, za koje je smatrao da njegovom delu dodaju poseban kolorit. Pretpostavlja se da je Sizena svoje *Istorije* započeo da piše još kao mladić, počevši od savezničkog rata (90. st. e.). Kasnije je u 6. knjizi dao prikaz građanskog rata između Gaja Marija i Kornelija Sule, obrađujući tu temu – kako kaže Salustije (*Bell. Iug*. 95) – s mnogo veštine i nakon mnogo istraživanja, premda je bio rezervisan u davanju vlastitog mišljenja o tom sukobu. Salustije je navodno svoju *Istoriju* napisao kao nastavak Sizenine.

Ciceron stavlja Sizenu iznad svih istoričara koji su mu prethodili i bili njegovi savremenici, ali istovremeno primećuje da, bez obzira na to kolike su Sizenine zasluge u poređenju s drugim istoričarima, on ostaje veoma udaljen od visokih standarda istoriografije, čime dokazuje koliko su malo pažnje Rimljani pridavali ozbiljnom radu na proučvanju istorije. 

Pored ovog istorijskog dela, Sizena je – kako saznajemo od Ovidija (*Trist*. II, 443) – takođe preveo zbirku erotskih i avantursitičkih priča grčkog pisca Aristida iz Mileta pod naslovom *Miletske priče* *(Milesiae fabulae)*, koja je navodno poslužila Petroniju kao uzor za njegov *Satyricon*. Sizena je sastavio i jedan komentar o Plautovim komedijama, iz koga nam je sačuvano nekoliko izvadaka.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 46654343
* LCCN: nr95029637
* ISNI: 0000 0000 5319 9034
* GND: 102128332
* SUDOC: 110082540
* BNF: cb16569816v (podaci)
* BIBSYS: 95004754
* BNE: XX5580910

 |