Etrurski antefiks od terakote, u obliku glave Silena, 4. vek pne. *(Walters Art Museum)*
U grčkoj mitologiji, **Silen** (grčki: Σειληνός) pratilac je i vaspitač boga Dionisa. Sa satirima i meneadama činio je Dionisovu svitu *(thiasos)*, no u klasično doba obično je predstavljan kao stariji od satira, pa se u tom slučaju naziva i Starim Silenom *(Paposilen)*. Množina **Sileni** (Σειληνοί) označava demone divlje prirode, raskalašne i pohotne, s konjskim ušima, repom i nogama, tupim nosem, velikim ustima i ogromnim falusom koji je uvek u erekciji. Nije moguće povući sprovesti doslednu razliku između ta dva termina.

Evolucija lika
--------------

Novčić iz Mende s predstavom Silena: na prednjoj strani predstavljen je Silen na magarcu kako drži kantar s vinom, a na zadnjoj strani je uokvirena slika vinove loze i natpis MENΔAIΩN, *Mendejanâ*
Paposilen na atičkoj crvenofiguralnom krateru, možda delo slikara Poliona, oko 420. pne.
Prvobitni je Silen nalikovao folklornom šumskom demonu s konjskim ušima, a obično je imao i rep i noge konja. Kasnije su Sileni bili pijani Dionisovi pratioci, predstavljeni obično ćelavi, s debelim usnama i tupim nosevima, ali s ljudskim nogama. Još kasnije, množina "sileni" prestala se koristiti i govorilo se samo o jednom jedinom Silenu, vaspitaču i vernom pratiocu Dionisa kao boga vina. Silen je veliki vinopija, pa je obično pripit i pridržavaju ga satiri ili jaše na magarcu. Silen je opisan kao najstariji, najmudriji i najpijaniji u celoj Dionisovoj sviti, a u orfičkim himnama smatran je Dionisovom vaspitačem. To ga smešta u grupu faličkih ili poluživotinjskih vaspitača bogova, u kojoj su još Prijap, Hermafrodit, Kedalion i Hiron.

Silen je imao i proročki dan, naročito u pijanstvu. Frigijski kralj Mida silno je želeo da ga podučava Silen, i napokon ga ja zarobio tako što je kod jednog izvora, gde je Silen često dolazio da utoli žeđ, usuo vodu u vino i tako ga opio i uspavao. Silen je Midi otkrio mnoge tajne, a dao mu je i pesimističnu poduku o ništavnosti ljudskog života: "Najbolje je za čoveka da se uopšte ne rodi, a ako se već rodio, da umro što pre. Prema drugoj verziji, Silen se izgubio i lutao je Frigijom, a seljaci su ga spasili i odveli kralju Midi, koji se prema njemu lepo poneo. U znak zahvalnosti za gostprimstvo Silen je s njom podelio neke životne tajne. I Dionis je Midi ponudio nagradu za gostoljubivost koju je pokazao Silenu, a Mida je je zatražio to da sve što dotakne bude pretvoreno u zlato. Prema trećoj verziji, Silena su zarobila dva pastira, a on ih je umilostivio pričajući im bajkovite priče.

Predstava Silena na pečatu
U Euripidovoj satirskoj igri *Kiklop* Silen se sa satirima nađe na Siciliji, gde ih u zarobljeništvu drži Kiklop. Oni čine jedan od komičnih elemenata u drami, koja predstavlja parodiju na IX pevanje Homerove *Odiseje*. U drami Silen govori o Satirima kao o svojoj deci.

*Silenus* je u latinskom jeziku možda postala uvredljiva reč negde 211. pne. kada ju se Plaut upotrebio u komediji *Konopac* da bi opisao Labraka, prevrtljivog svodnika: "kao Silen s trbuhom kao lonac, ćelav, debeo, gustih obrva, namršten, savitljiv, pokvareni zločinac". U satiri *Vladari* *(Caesares)* car Julijan Apostata predstavlja Silena kako sedi uz bogove da bi dao svoje mišljenje o različitim vladarima koji se ispituju, uključujući Aleksandra Velikog, Julija Cezara, Oktavijana Avgusta, Marka Aurelija (koga duboko poštuje kao filozofa na vlasti) te Konstantina Velikog.

Paposilen
---------

Paposilen je predstava Silena koja naglašava njegovu starost i posebno se odnosi na Silena kao tipskog lika u satirskoj igri i komediji. U vaznom slikarstvu njegova je kosa često bela, trbuh mu je naduven i okrugao kao lonac, grudi su mu mlitave, a bedra dlakava. Na tim predstavama jasno je da se radi o liku koji igra svoju ulogu, a čiji je kostim uključivao i dlake koje davale utisak velike maljavosti.

* Silen drži kantar na tetradrahmi s from Naksosa, Sicilija (461–450. pne.)Silen drži kantar na tetradrahmi s from Naksosa, Sicilija (461–450. pne.)
* Paposilen svira na aulosu (helenistička bronza)Paposilen svira na aulosu (helenistička bronza)
* Silen i Eros, fragment iz Lacija (početak 1. veka)Silen i Eros, fragment iz Lacija (početak 1. veka)
* Silen: detalj s rimskog sarkofaga (2. vek)Silen: detalj s rimskog sarkofaga (2. vek)

Izvori
------

* Srejović, Dragoslav; Cermanović-Kuzamnović, Aleksandrina (1989). *Rečnik grčke i rimske mitologije. Treće izdanje*. Beograd.
* Hornblower, Simon; Spawforth, Antony (2003). *The Oxford Classical Dictionary. Third edition (revised)*. Oxford.
* Kerenyi, Karl (1980). *Gods of the Greeks*. Thames & Hudson, London.