recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Acajutla** je općina od 58,846 i lučki grad od 25,237 stanovnikana jugozapadu Salvadora u Departmanu Sonsonate.

Geografske karakteristike
-------------------------

Acajutla leži duž obale Tihog oceana, udaljena 19 km jugozapadno, od svog administrativnog centra Sonsonate i 84 km od glavnog grada San Salvadora.

Historija
---------

Španjolski konkvistador Pedro de Alvarado - 1525. krenuo je u kampanju za zauzimanje Pipilskih krajeva sa 100 konjanika, 150 vojnika i oko 5,000 indijanskih savezničkih ratnika.
Nakan zauzimanja osnovana je Acajutla koja je isprva bila garnizon koji je trebao osigurati kontrolu indijanaca, Tokom 16. vijeka izrasla je kao luka za kakaovac.
Početkom 19. vijeka izgrađena je nova luka - Puerto Nuevo.

U novembru 1831. luka Acajutla je dekretom Savezne Republike Centralne Amerike proglašena je glavnom državnom lukom, ali je taj položaj izgubila na račun luke La Libertad -1835.

Željeznička pruga do Sonsonate dovršena je 1882.

Snažan uragan 1934. teško je oštetio grad i pobio nekoliko stanovnika.
Grad se do 1962. oporavio i nakupio 3,343 stanovnika, a u sljedeće dvije godine, zahvaljujući rastu industrije i prometa u luci narastao na 6,000 stanovnika.

Acajutla je 1953. dobila status naselja, u julu 1966. dobila je status ville i konačno u februaru 1967. status grada.

Privreda
--------

Danas je Acajutla najveća luka Salvadora iz koje se izvozi kava, šećer i balzam (smola za kozmetiku). 
Acajutla je i industrijski grad sa rafinerijom nafte, tvornicom umjetnih gnojiva i tvornicama ribljih konzervi. 

Pored grada nalaze se ljetovališta pa je i turistička destinacija.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Reinas de la Alcaldia Municipal de Acajutla*" (španjolski). Municipalidad de Acajutla. Pristupljeno 21.3.2023.
2. 1 2 3 4 5  „*Acajutla Municipality in El Salvador*" (engleski). City population. Pristupljeno 21.3.2023.
3. 1 2  „*Acajutla in Sonsonate*" (engleski). City population. Pristupljeno 21.3.2023.
4. 1 2 3 4 5 6  „*Resena Historica del Puerto de Acajutla*" (španjolski). Comisión Ejecutiva Portuaria Autónoma. Pristupljeno 21.3.2023.
5. ↑   „*Acajutla*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 21.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Acajutla*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldia Municipal de Acajutla* (službene stranice) (`es`)
**Acarigua** je grad od 154,911 stanovnika.na sjeverozapadu Venecuele. 

Acarigua zajedno sa susjednim gradom - Araure formira konurbaciju u kojoj živi 345,100 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Acarigua leži na sjeveru savezne države Portuguesa.

Historija
---------

Nekadašnji administrativni centar Države Portuguesa Acarigua je danas trgovački centar, sjevernog dijela stočarskog Llanosa, koji je poznat po uzgoju goveda.

Pored tog po okolici se uzgaja; kikiriki, sirak, lješnjak, grah, pamuk, kukuruz, duhan i riža.

Od industrijskih pogona Acarigua ima pilane i mljekare.

Grad je povezan autoputom sa glavnim gradom Države Portuguesa Guanarom, koji leži udaljen 80 km jugozapadno, i isto toliko od Barquisimeta glavnog grada

savezne države Lara, koji leži na sjeverozapadu.

Po planovima za proširenje venecuelanske željezničke mreže - Acarigua će postati veliko čvorište željezničkih pruga.u zemlji.

Grad ima i aerodrom *Oswaldo Guevara Mujica* (IATA: AGV, ICAO: SVAC).

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 16. 10. 2017.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Acarigua*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 16. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

***Acarigua*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldía del Municipio Páez* Arhivirano 2016-05-23 na Wayback Machine-u (`es`)
* *Acarigua* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)
**Adriana Karembeu** (rođen **Adriana Sklenaříková**, 17. septembra 1971.) je slovačka manekenka i glumica.

Biografija
----------

Adriana Sklenaříková je rođena u gradu Brezno u središnjoj Slovačkoj. Prvobitno je studirala medicinu u Pragu ali je odustala od studija da bi postala manekenka u 1997. godine.

Karijera
--------

U SAD-u bila je mankenka kompanije *Victoria's Secret*. Poznata je po najdužim nogama u svijetu mode. U 2006. godine je izabrana za najseksipilniju ženu na svijetu. Ona je bivša Guinnessova rekorderka za najduljim nogama među ženskim modelima.

Kao glumica, pojavila se u nekoliko filmova, uključujući *Asterix na olimpijskim igrama* (2008).

Osobni život
------------

Adriana se sastao francuskog nogometaš Christian Karembeu u 1998. godine, venčali su se u decembru iste godine. Par odvajao u martu 2011.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „Adriana Karembeu Profile". *The Fashion Model Directory*. Pristupljeno 7. septembra 2010.  (`en`)

Vanjske veze
------------

***Adriana Karembeu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica Arhivirano 2019-09-14 na Wayback Machine-u (`fr`)
* Adriana Karembeu na IMDb-u (`en`)
**Adelaide** (cca. 947–1026), također poznata i po nadimku **Bijela**, bila je francuska plemkinja iz porodice Anžuvinaca, poznata po tome što se udavala pet puta - i to za najmoćnije plemiće u Francuskoj.

Bila je kćer grofa Fulka II od Anjoua i njegove supruge Gerberge. Bila je sestra grofa Geoffreya Sivog Plašta.

Prvi put se udala, najvjerojatnije prije 960. godine, za vikonta Etiennea od Gevoudana. Sljedeći brak joj je bio sa Raymondom III, grofom od Toulousea i princom od Gothije, sklopljen 975. Muž joj je umro 978. 

Godine 982. se udala za Louisa V od Francuske, mlađeg sina Lotara od Francuske, te su oboje na isti dan okrunjeni za kralja i kraljicu Akvitanije u Brioudeu. Velika razlika u dobi supružnika je godine 984. bila osnova za brzu rastavu. 

Potom je pobjegla u Arles, gdje se, suprotno papinom savjetu, udala za Guillaumea I od Provanse 984. Rodila mu je kćer Constance od Arlesa, koja se kasnije udala za Roberta II od Francuske. 

Posljednji brak joj je bio za burgundskog grofa Odon-Guillaumea.

Vanjske veze
------------

* Medieval Lands Project on Adelaide of Anjou

|  |
| --- |
| Adelaide od Anjoua **Kuća Anjou****Rođen/a:** cca. 947  **Umro/la:** 29. maj 1026 |
| Prethodi:**Anne** | **Vikontesa od Gévaudana**prije 960–975 | Slijedi:**Theutberg** |
| Prethodi:**Gundinildis** | **Grofica od Toulousea**975–978 | Slijedi:**Arsende** |
| Prethodi:**Emma od Italije** | **Kraljica Akvitanije, mlađa kraljica Zapadnih Franaka**982–984 Služio/la uz: **Emma od Italije** | Slijedi:**Emma od Italije** |
| Prethodi:**Arsenda** | **Grofica i markgrofica Provanse**984–993 Služio/la uz: **Emilde od Gévaudana** | Slijedi:**Gerberga od Mâcona** |
| Prethodi:**Ermentrude de Roucy** | **Grofica od Burgundije**1016–1026 | Slijedi:**Adelaide od Normandije** |
|  |
| --- |
| **Aat  na hijeroglifima** |
|  |

**Aat** ("Velika") je bila kraljica iz staroegipatske XII dinastije. Bila je jedina supruga Amenemhata III čije se ime zna sa sigurnošću.

Grobnica
--------

Aat je pokopana ispod muževe piramide u Dahshuru zajedno s jednom kraljicom čije ime nije poznato. Kripta je ispod južne strane piramida. Kutija sa kanopskim vazama je bila smjestena u nišu iznad ulaza.

Iako je grob opljačkan u antici, arheolozi su pronašli njen sarkofag, lažna vrata i obredni stol zajedno s grobnim predmetima, kao što su alabasterni tanjuri u obliku pataka, dva čekića, dijelovi nakita i kanopska vaza. Među grobnim predmetima kod kraljice pokopane u susjednoj grobnici su pronađeni tanjuri od obsidijana i alabsastera, čekići od granita i nešto nakita, zajedno s dijelovima malog kamenog oltara. Aat je u vrijeme smrti imala 35 godina, a druga kraljica 25. Njihove kosti su pronađene.

Titule
------

Aatine titule su bile: "Kraljeva supruga", "Ujedinjena s Bijelom krunom".

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Dodson, Aidan; Hilton, Dyan (2004). *The Complete Royal Families of Ancient Egypt*. London: Thames & Hudson. ISBN 0-500-05128-3. , p.96
2. ↑  Dodson & Hilton, p.99
3. 1 2 3  Alan Winston: The Pyramid of Amenemhet III at Dahshur
**Adelaide** je najveći i glavni grad australske države Južna Australija od 1,105.840 stanovnika (2006) i peti grad po velični u Australiji.

Geografija
----------

Adelaide leži na obroncima Masiva Lofty udaljen 14 km od zaljeva sv. Vincenta. Grad ima mediteransku klimu s vrućim ljetima (srednja temperatura u februaru je 23 °C), i blagim zimama (u julu je prosječno 12 °C), sa prosječnom godišnjom količinom oborina od 530 mm. Adelaide je planski podignut grad, sa velikim zelenim površinama koje odvajaju centar grada od stambenih predgrađa.

Historija
---------

Adelaide je izabran kao buduće naselje 1836. od strane tadašnjog prvog australskog guvernera Williama Lighta , na blago uzdignutim terenu uz rijeku Torrens, koja ga dijeli na južni poslovni i sjeverni stambeni dio. Ime Adelaide je dobio prema ženi tadašnjeg britanskog kralj]a Williama IV.

Adelaide je još 1840. kao prvi australski grad, dobio vlastito Gradsko vijeće, ali je ono raspušteno 1843. zbog dugova, pa je vođenje grada preuzela pokrajinska vlada do 1849. kada je ponovno formirano Gradsko vijeće, koje je ponovno dobilo grad na upravljanje 1852. Od 1919. Adelaide ima na svom čelu gradonačelnika.

Znamenitosti
------------

U Australiji je Adelaide poznat kao grad brojnih crkava, anglikanska katedrala Sv. Petra i katolička Sv. Franje Ksaverskog su najveće znamenitosti grada uz palaču pokrajinskog parlamenta i palaču Univerziteta koji je osnovan 1874. Ostale znamenitosti grada su Prirodoslovni muzej i Zoološki vrt.

Adelaide je u Australiji poznat po svom bijenalnom Festivalu umjetnosti, koji djeluje od 1960. kao prvi australski međunarodni festival.

Privreda i transport
--------------------

Plodnost okolnih ravnica, i laki pristup dolini rijeke Murray istočno od grada, kao i bogatstvo ruda u obližnjim brdima pridonijelo je ubrzanom rastu grada. 

Isprva se Adelaide razvio kao centar za trgovinu poljoprivrednih proizvoda iz okolice; pšenice, vune, voća i vina. Kasnije se zahvaljujući svom položaju i sirovinama iz okolice razvio kao industrijski centar sa tvornicama za proizvodnju automobilskih dijelova, strojeva, tekstil]]a i kemikalija. 

Od 1962. Adelaide ima veliku rafineriju nafte na Hallet Covu, južno od grada pored Port Noarlunga, druga rafinerija u Port Stanvacu radila je do 2003. Adelaide je povezan plinovodom sa nalazištem zemnog plina Gidgealpa u bazenu Cooper (sjeveroistok Južne Australije).

Kao veliko transportno čvorište za željeznički, pomorski, zračni i cestovni transport, u Adelaide se slijevaju proizvodi iz doline rijeke Murray, koja nema luku na svom ušću. Luka Adelaide je *Port Adelaide Enfield*, udaljena 11 km sjeverozapadno od centra grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   „*Adelaide*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 23. 1. 2013.

Vanjske veze
------------

***Adelaide*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Adelaide* na portalu Encyclopædia Britannica

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 261897860
* LCCN: n80037938
* GND: 4079623-1
* BNF: cb15238872t (podaci)
* NKC: ge494220

 |
**After Eight Tin Mints** (engl. ) ili **"after ejt"** (sh. *posl(ij)e osam*) je *slatkiš* koji proizvođač opisuje kao krem od mentola preliven crnom čokoladom. Pored ove, od 2007. godine je dostupna i verzija sa mlečnom čokoladom. Poslastica "after ejt" (u prevodu: "posle osam") je nazvana po britanskom običaju da se posle večere jede čokolada punjena kremom od mentola.

After ejt je osmislila 1962. godine kompanija Rountri engl. , koja je od 1988. godine deo koncerna Nestle *(Nestlé)*.

Tokom 1967, "after ejt" je proizvođen i u Rauntrijevoj fabrici u četvrti Vandsbek u Hamburgu. Ovo je danas fabrika, nem. *Nestlé Deutschland AG, Chocoladen-Werk Hamburg, Am Neumarkt 20, 22041 Hamburg*.

Jedan od popularnijih oblika *"after ejt"* su "tin mints", tanke čokoladne pločice punjene mentol kremom, koje se proizvode u Kaslfordu (Castleford) u zapadnom Jorkširu i to od 1970. godine, dok se čokoladne praline (Chocolate Truffles), proizvode u Jorku. "After ejt" se danas prodaje po čitavoj Evropi i Severnoj Americi. Godišnje se proizvede preko jedne milijarde komada ove poslastice.

Iako je prvobitno *"after ejt"* pravljen samo od crne čokolade bez mleka, Nestle je od 2007. u jednu verziju počeo da dodaje maslac, tako da sada postoji i vrsta sa mlečnom čokoladom. Nestle takođe proizvodi specijalnu ediciju "after ejt", koja uključuje mlečni čokoladni preliv i after ejt sa ukusom narandže.

Proizvodnja
-----------

Fondan krem u sredini čokolade "after ejt" se proizvodi kao čvrsta pasta koja se sastoji uglavnom od saharoze, vode, i male količine enzima invertaze. Pasta u ovakvom stanju omogućava presvlačenje crnom čokoladom. Nakon proizvodnje, enzim postepeno razgrađuje saharozu u rastvorljiviju glukozu i fruktozu, što ima za posledicu da krem postaje tečniji. Za potpuno sazrevanje krema je potrebno oko tri meseca.

Srodni proizvodi
----------------

U porodicu proizvoda "After ejt" spadaju:

* **Tin mints** (engl. ): Originalni proizvod, čokoladne pločice punjene kremom od mentola;
* **Dilajts** (engl. ): okrugli slatkiši od crne čokolade punjeni kremom od mentola;
* **Strouz** (engl. ): dugi, tanki štapići od meke crne čokolade sa ukusom mentola;
* **Biskits** (engl. ): novije izdanje iz ove porodice, koja se sastoji od crne čokolade i sa mentolom u biskvitu;
* **Čoklit Senta Kloz** (engl. ): tokom božićnih praznika Nestle iz Nemačke pravi male čokoladne figure Deda Mraza od 125 g, od tamne i od mlečne čokolade;
* **Bajtsajz** (engl. ): čista čokolada sa ukusom mentola. Originalno je bila poznata pod nazivom mintola (engl. ), da bi bila preimenovana u "mint mančiz" (engl. ), 1995. pre nego što je postala jedna od robnih marki "after ejt" 2006.

Neko vreme se prodavao i "After ejt"-u sličan proizvod od kompanije Štark.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanični sajt After Eight
* Istorija Nestlé Rowntree Arhivirano 2006-02-21 na Wayback Machine-u
**Abijam** ("otac mora" ili "moj otac je more" ili "moj otac je bog Yam") bio je četvrti kralj Kuće Davidove i drugi kralj Jude. Bio je sin Rehoboama, unuk Solomona i praunuk Davida. U Bibliji se navodi kao "Abija ("moj otac je Yahweh"). William F. Albright mu je vladavinu smjestio u period 915. pne.-913. pne. dok ga E. R. Thiele smješta u period 913. pne.-911. pne.. Hebrejska Biblija tvrdi da je vladao tri godine. Majčino ime mu je bilo Maaka ili Miheja, unuka zloglasnog Abishaloma (Absaloma).

Rat protiv Jeroboama I
----------------------

Abijah je poduzeo značajne napore kako bi Kraljevstvo Izrael stavio pod svoju kontrolu. Vodio je veliku bitku protiv sjevernjačkog kraja u Planinama Efrajima; 2 Ljetopisi navode da je u njoj sudjelovalo 1,2 miliona ljudi. Abijah se prije nje obratio vojsci Izraela pozvavši je da prijeđe na njegovu stranu, ali ga ona nije poslušala. Abijahovi ratnici su u njoj odbili pokušaj opkoljavanja te natjerali Jeroboama I na povlačenje, ubivši polovicu njegove vojske.

Iako Abijah nije uspio pokoriti sjever, Jeroboam I je bio toliko pogođen porazom da više nije mogao prijetiti Kraljevstvu Juda.

Abijah je imao četrnaest žena i tridesetšestoro djece. Sahranjen je kraj predaka u Jeruzalemu. Naslijedio ga Asa.


|
|  |
| Abijam **Kuća Davidova**bočni ogranak od **Pleme Juda** |
| Prethodi:**Rehoboam** | **Kralj Jude**Albright: 915. pne. – 913. pne.Thiele: c.913. pne.– 911. pne.Galil: c.914. pne. – 911. pne. | Slijedi:**Asa** |
**Ahmed Urabi** punim imenom *Ahmed Urabi-paša Misirski* (selo pored Zakazika, 1839. - Kairo, 21. septembar 1911.) bio je egipatski nacionalist, lider društveno političkog pokreta, koji je okupio gotovo sve slojeve egipatskog društva, od onih iz viših klasa, do vojnika i običnih seljaka, jer je izražavao nezadovoljstvo zbog 
dominacije Evropskih velesila (Britanije i Francuske).

Biografija
----------

Urabi je rođen u familiji seoskog šeika, studirao je na kairskom Al-Azharu vodećoj instituciji za islamistiku. 
Nakon školovanja priključio se vojsci, gdje je dogurao do čina kajmakama, nakon sudjelovanja u Egipatsko-etiopskog rata 1875.-76. 
Još na samom početku vojne karijere, priključio se tajnoj organizaciji koja je za cilj imala uklanjanje turskih i čerkeskih oficira, koji su imali monopol na najviše činove u Egipatskoj vojsci.
Odmah nakon rata - 1879. sudjelovao je u neuspjelom oficirirskom puču protiv Egipatskog kediva Teufik-paše.

Urabi je bio odličan govornik, blizak običnom narodu iz kog je i sam potekao, a njegov slogan *Miṣir - Misircima* (Egipat Egipćanima) uzdigao ga je u nacionalnog heroja.
Postao je toliko popularan, kao jedan od lidera tek osnovane Nacionalne partije, da kolebljivi Teufik-paša nije imao kud, već ga je 1881. uključio u vladu kao ministra rata (odbrane). Njegovi vatreni govori u parlamentu protiv stranaca koji su kontrolirali egipatski budžet, bojeći se da prezaduženi Egipat neće biti u stanju vraćati kredite za 
Sueski kanal, doveli su do čitavog niza spontanih napada na evropske trgovce i njihova poduzeća.

### Urabijev ustanak

Preplašeni Teufik-paša kog više nitko nije slušao, pobjegao je u Aleksandriju, i zatražio pomoć od Britanije i Francuske.
Francuzi su doplovili ali su se povukli, ali je zato Britanska mornarica u julu 1882 bombardirala Aleksandriju, što je samo dolilo ulje na vatru, jer su izbili još veći nemiri, a Urabi je proglasio kediva izdajnikom.
Kao komandant egipatske vojske, organizirao je odbranu zemlje i poveo pravi rat, u prvi mah je uspio spriječiti daljni prodor Britanske vojske prema Kairu.

U augustu je Britanska vojska pod vodsvom Garneta Wolseleya izvršila desant u zoni kanala kod Ismailie i odatle krenula u napad na Kairo. Urabijeva slabo opremljena i loše obučena vojska je poražena u Bitci kod Tel el Kabira. To je bio Urabijev kraj, jer je nakon tog 
uhapšen i osuđen na smrt. Na Britansku intervenciju ta kazna nije izvršena već je izmenjena na doživotnu internaciju na Cejlon, gdje mu je 1901. dozvoljeno da se vrati u zemlju.

Dugi niz godina njegov je lik prikazivan samo u negativnom svijetlu, sve do 1950-ih i Naserovog režima. 
Od tog vremena je Urabi - pozitivac, borac za narodnu stvar.

Povezano
--------

* Anglo-egipatski rat

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Urābī Pasha, Egyptian nationalist*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 14.07.2020.
2. ↑  „*Urabi-paša, Ahmed*" (hrvatski). Hrvatska enciklopedija LZMK. Pristupljeno 14.07.2020.

Vanjske veze
------------

***Aḥmed Urabi*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Urābī Pasha, Egyptian nationalist* (na portalu Encyclopaedia Britannica) (`en`)
* *Urabi-paša, Ahmed* (na portalu Hrvatska enciklopedija LZMK) (`sh`)
**Agatokle** ili **Agatoklo** (grčki: Ἀγαθοκλής, ? - 202. pne.) bio je jedan od dvorjana egipatskog kralja Ptolemeja IV. Njega i sestru Agatokleju je s kraljem upoznala njegova ambiciozna majka Enanta. Agatokleja je pala za oko mladom kralju i postala njegova ljubavnica, a što je Agatoklo iskoristio kao priliku da stekne uticaj kako na kralja tako i na državne poslove, te da s vremenom smanji uticaj dotada svemoćnog ministra Sosibija. Dvojica suparničkih dvorjana su, međutim, pronašli zajednički interes kada je godine 205/204. pne. kralj umro te su oni, nastojeći zadržati dotadašnju vlast, tu vijest odlučili sakriti od javnosti te ubiti kraljevu sestru i suprugu Antinoju, koja je u to vrijeme bila u kućnom pritvoru. Nakon toga se Sosibije proglasio regentom petogodišnjeg kralja Ptolemeja V Epifana.

Sosibije i Agatoklo se, međutim, suočio s nezadovoljstvom naroda koji je bio razbješnjen likvidacijom popularne Arsinoje. Sosibije je nakon toga odstupio s mjesta ministra (a prema nekim izvorima bio ubijen), a vlast preuzeo sam Agatoklo. Njegova vlast, međutim, nije dugo potrajala. Tlepolem, guverner grada Peluzij, je digao pobunu i s vojskom marširao na Aleksandriju gdje je dočekan kao oslobodilac. Pod njegovim pritiskom je dijete-kralj izdalo ukaz o Agatoklovoj likvidaciji, a nakon čega je svjetina opkolila te potom provalila u Agatoklovu kuću. Nakon što su bez uspjeha molili za milost, Agatokla su ubili njegovi prijatelji kako bi spriječili da bude linčovan.

Vanjske veze
------------

### Primarni izvori

* Polybius, xv.25, 34
* Porphyry o Book of Daniel: section 45

### Sekundarna literatura

* Edwyn Bevan, *The House of Ptolemy*, Chapter 7, passim.
* Family of Agathocles Arhivirano 2007-03-12 na Wayback Machine-u
**Adelaide od Suse** (also *Adelheid*, *Adelais* ili *Adeline*; c. 1014/1020 – 19. decembar 1091) bila je markgrofica Torina od 1034. do smrti. Pod njome se sjedište marke premjestilo iz Torina u Susu. Predstavljala je posljednjih izdanak franačke plemićke porodice Arduinici.

Rodila se kao jedna od tri kćeri Ulrica Manfreda II od Torina; otac nije imao sinova, te su njegovi posjedi nakon smrti 1034. podijeljeni kćerima. Adelaide je dobila grofovije Ivrea, Auriate, Aosta i Torino. Titula markgrofa je, pak, bila vojničke prirode, te se nije smatrala pogodnom za ženu. Rimsko-njemački car Konrad II je, stoga, uredio njen brak za švapskog vojvodu Hermanna IV. Brak nije dugo trajao, jer je u julu 1038. Hermann umro boreći se kraj Napulja

Adelaide se, nastojeći osigurati svoju mraku, godine 1041. udala za Enrica od Montferrata, ali i on je 1045. umro. Sljedeće godine se udala po treći put - za Otta od Savoje (Oddone). Sa njim je imala tri sina Pietra I, Amadea II i Otta, biskupa Astija, kao i dvije kćeri, Berthu i Adelaide. Bertha se kao grofica Mauriennea udala za rimsko-njemačkog cara Heinricha IV, dok se Adelaide udala za švapskog vojvodu Rudolfa od Rheinfeledena koji će za vrijeme borbe za investituru biti Heinrichov protivkralj.

Iako se mladi car Heinrich godine 1068. strašno zamjerio Adelaide nakon bezuspješnog pokušaja da se razvede od Berthe, sa njim se pomirila i uspješno posredovala s papom Grgurom VII i Matildom od Toskane prije puta u Canossu. Iako je za vrijeme borbe za investituru podržavala pape, to je činila iz političkih, a ne vjerskih razloga, te se na svojim teritorijama protivila gregorijanskoj reformi.

Literatura
----------

* Cawley, Charles (12. 6. 2011), Northern Italy (1), Foundation for Medieval Genealogy, pristupljeno: august 2012.
* Chicago, Judy. *The Dinner Party: From Creation to Preservation*. London: Merrell (2007). ISBN 1-85894-370-1

Vanjske veze
------------

***Adelaide od Suse*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Women's Biography: Adelaide of Turin and Susa*, letters to and from Adelaide.

|  |
| --- |
| Adelaide od Suse **Arduinici****Rođen/a:** c. 1014/1020  **Umro/la:** 19. 12. 1091 |
| Prethodi: **Ulric Manfred II**  |  **markgrofica Torina i Suse** 1034–1091 | Slijedi: **Otto I**  |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 64897262
* GND: 122758811

 |
**Alfonso III od Aragona** (-, 1265. - Barcelona, 18. jun 1291.) zvan **Iskreni** (španjolski: *El Franco*) ili **Liberalni** bio je kralj
Aragona od 1285. kad mu je umro otac do svoje smrti 1291.

Biografija
----------

Alfonso je bio slabašan vladar koji se upetljao u neuspješnu ustavnu borbu sa aragonskim plemstvom. Zbog tog im je 1287. bio je primoran izdati- 
*Privilegio de la Unión*, kojim im je predao čitav niz svojih Kraljevskih prerogativa.

Za svoje kratkotrajne vladavine uspio je od Maura preoteti Mallorcu 1285. i Ibizu 1286.

Nakon njegove smrti aragonski tron je pripao njegovom bratu Jaimeu II, koji je od 1285. vladao Sicilijom kao *Giacomo I*.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Alfonso III*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 6.5. 2019.

Vanjske veze
------------

***Alfonso III od Aragona*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alfonso III* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Aragona (1285. - 1291.)** | Nasljednik: |
| **Pedro III od Aragona** | **Jaime II od Aragona** |
Alexandre Volkoff
**Aleksandar Aleksandrovič Volkov** (ruski: ; 27. decembar 1885 - 22. mart 1942), poznat na Zapadu i kao **Alexandre Wolkoff** ili **Alexander Wolkoff**, bio je ruski filmski glumac, scenarist i režiser, najpoznatiji kao autor nijemih filmova koje je snimao 1920-ih u Francusko.

Rodio se u plemićkoj porodici čiji su članovi bili poznati po sklonosti kulturi i umjetnosti. U mladosti se bavio slikanjem i muzikom, a filmom se počeo baviti 1912. godine, kao glumac, a potom scenarist, producent i režiser. Surađivao je s nekim od najpoznatijih imena predrevolucionarne ruske kinematografije kao što je Jakov Protazanov. Na početku prvog svjetskog rata je ranjen, ali je nakon oporavka radio na nekim od popularnih filmova kao što je *Otac Sergije*. Nakon oktobarske revolucije se godine 1918. zajedno sa nizom svojih kolega sklonio Krim, odakle se, nakon poraza bijelih u građanskom ratu preko Istanbula prebacio u Pariz. Tamo se brzo nametnuo kao uspješni režiser, ostvarivši izuzetno plodnu suradnju sa sunarodnjakom Ivanom Mozžuhinom. Dolazak zvučnog filma, kome se nije znao najbolje prilagoditi, uticali su na opadanje popularnosti. Neko je vrijeme snimao u Njemačkoj, a potom u Italiji gdje ga je za vrijeme drugog svjetskog rata zatkela smrt.

Izabrana filmografija
---------------------

### režija

* *The Green Spider* (1916)
* *Father Sergius* (1917)
* *Kean* (1924)
* *The Loves of Casanova* (1927)
* *Secrets of the Orient* (1928)
* *The White Devil* (1930)
* *Wolga-Wolga* (1936)
* *Amore imperiale* (1941)

Literatura
----------

* Phillips, Alastair.  *City of Darkness, City of Light: Émigré Filmmakers in Paris, 1929-1939*. Amsterdam University Press, 2004.

Vanjske veze
------------

* Aleksandar Volkov na IMDb-u (`en`)
**Abilena** (*Abilene*) ili **Abila** je naziv za ravnicu, odnosno za područje drevne Kelesirije, a čije je administrativno središte bio grad Abila Lysaniou (današnji Suk Wadi Barada), oko 12 km sjeverozapadno od Damaska u današnjoj Siriji. Vjeruje se da su joj granice bile istočne padine Antilibanona, odnosno da se pružala na jug do granica Galileje, Bataneje i Trahonitide. Prema Flaviju Josipu, to je područje bilo samostalno iturejsko kraljevstvo sve do 37.

U historijskim izvorima se prvi put spominje kao područje pod vlašću izvjesnog Ptolemeja, sina Menejevog, a koga je godine 40. pne. naslijedio sin Lizanija. On je, pak, oko godine 33. pne. pogubljen po naređenju egipatske kraljice Kleopatre, koja je vlast nad tim područjem prodala izvjesnom Zenodoru, a koji je to područje dvije godine kasnije - 31. pne. - predao Herodu Velikom. Nakon Herodove smrti 4. pne. vlast su podijelili izvjesni Lizanija i Herodov sin Herod Filip II.

Godine 37. Abilenu je car Kaligula predao u vlast Herodu Agripi I, a odatle se Herodova vlast proširila na Judeju i Samariju. Nakon prvog jevrejsko-rimskog rata je 70. trajno anektirana u rimsku provinciju Siriju.

Ime joj se spominje u Novom zavjetu, i od njega potiču engleski toponimi Abilene.

Vanjske veze
------------

* Smith, William (editor); *Dictionary of Greek and Roman Geography*, 04.0064;query=id%3D%2347;layout=;loc=abila-geo "Abilene", London, (1854)
**Aleksandar V od Makedonije** (grčki: *Ἀλέξανδρος Ε' ὁ Μακεδών*, ? - 294. pne.), bio je makedonski princ, odnosno treći sin kralja Kasandra i Tesalonikje, polusestre Aleksandra Velikog. Godine 297. pne. je nakon smrti starijeg brata Filipa IV došao na prijestolje, koje je dijelio s bratom Antipaterom. Sa bratom se počeo svađati, a kada je majka pokušala intervenirati u sporu, Antipater ju je dao ubiti, a Aleksandra protjerati. Aleksandar je stupio u kontakt s epirskim kraljem Pirom i Demetrijem I Poliorketom te zatražio da mu pomognu svrgnuti brata i vratiti ga na prijestolje. Piru je obećao zemlju na makedonskoj obali, zajedno s Ambrakijom, Akarnanijom i Amfilohijom. Pir i Demetrije su napali Makedoniju i protjerali Antipatera. Pir se nakon toga povukao, ali je Demetrije još uvijek bio s vojskom u Makedoniji. Aleksandar je stoga odlučio pozvati Demetrija na gozbu te ga tamo na prevaru ubiti. Oprezni Demetrije je odbio poziv. Demetrije je sljedeći dan najavio povlačenje, a Aleksandar je pratio sve do Tesalije. Tamo je u Larisi Demetrije priredio gozbu za Aleksandra koji je, ne sluteći ništa, došao sa prijateljima bez oružane pratnje. Demetrije ga je tada dao ubiti.
Sveta Agneza Rimska
**Sveta Agneza Rimska** (lat. *Agnes*, hrv. *Janja*; ? – Rim, oko 304.), kršćanska svetica i mučenica.

Prema kršćanskoj predaji bila je djevojčica iz Salerna i Rima koja se stavila u službu kršćanstva zbog čega je odbila udati se za sina rimskog prefekta. U dobi od 12 ili 13 godina Agneza je trebala biti žrtvovana rimskim poganskim bogovima tako što je trebala izgubiti djevičanstvo silovanjem. Dovedena je u rimski Minervin hram, a kada je dovedena do oltara, napravila je znak križa. Bila je silovana, a zatim mučena jer je odbila osporiti svog Boga. Nakon toga nekoliko se mladića ponudilo da će je oženiti - ne zna se da li iz stvarne želje ili iz samilosti. No, ona je to odbila rekavši da želi sačuvati svoje intimno djevičanstvo, te da želi prihvatiti smrt i vidjeti Krista. Prema različitim izvorima nakon toga joj je odrubljena glava i spaljena je, ili je pretučena do smrti. Sahranjena je pokraj Via Nomentana u Rimu.

Ikonografski prikaz
-------------------

Ime Agneza (ili Ines) označava čistoću, ali i janje, pa se na slikama često prikazuje s janjetom u naručju što simbolizira djevičansku nevinost, a na njezin se dan (21. siječnja) u njoj posvećenoj crkvi u Rimu tradicionalno blagosljivaju dva janjeta. Uz njen lik prikazuju se mač ili plamen kao simboli mučeništva, a katkad je prikazana s dugom kosom ili odjevena u bijelu haljinu.

Povezano
--------

* Diva Grabovčeva
* Sveta Belina

Literatura
----------

* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. I, Zagreb, 2005.* ISBN 978-953-7224-01-1

Vanjske veze
------------

***Agneza Rimska*** na Wikimedijinoj ostavi

* Catholic Online - St. Agnes (`en`)
* Catholic encyclopedia - St. Agnes of Rome (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 172455828
* LCCN: n83027222
* ISNI: 0000 0001 2261 5821
* GND: 114430704X
* SUDOC: 149384998
* BIBSYS: 99009974
* ULAN: 500372625
* NKC: jo2015885080
* BNE: XX955977
* CONOR.SI: 136040035

 |
**Aerodrom Farnborough** ili **TAG London Farnborough Airport** (IATA: **FAB**, ICAO: **EGLF**) je danas privatni, najmjenjen je manjim poslovnim avionima On se nalazi u gradu Farnborough u Grofoviji Hampshire udaljen pedesetak km jugozapadno od centra Londona.

Historija
---------

Farnborough je bio prvi aerodrom podignut 1906. na britanskom tlu, sa njega je 1908. poletio i prvi britanski avion.

Od najranijih dana - Farnborough je centar za istraživanja aeronautike, kako vojne tako i civilne. Brojne inovacije iz Kraljevskog instituta Farnborough (Royal Aircraft Establishment) ostavile su traga na razvoj avijacije diljem svijeta.

Aerodrom je bio vlasništvo Britanskog ministarstva obrane (British Ministry of Defence - MOD), od samog osnivanja i zatvoren za javnost. Takav je bio i za dva svjetska rata, hladnog rata, sve do 1989. kad je prvi put otvoren za civilni transport. Ministarstvo obrane je 1991. proglasilo da im Farnborough više ne treba, jer neodgovara vojnim zahtjevima. Britanska vlada je 1994. odlučila da se aerodrom proda i rekonstruira kao ekskluzivni za manje poslovne avione. Nakon provedenog natječaja koji je vodila vlada - 1997. usvojena je ponuda kompanije TAG Aviation. Ona je zajedno sa vladom radila na projektima i planu poslovanja sve do 1999.
Nakon puno provedenih rekonstrukcija novi aerodrom TAG Farnborough preuzeo je punu kontrolu nad njim - 2003. na osnovu ugovora o 99-godišnjem zakupu. Na njemu se kao i dotada svake druge godine održava Internacionalni sajam avijacije Airshow.

Karakteristike
--------------

Aerodrom se prostire na terenu od 310 hektara, na njemu se nalazi i Kraljevski institut za avijaciju i Centar za istraživanje avionskih nesreća, britanskog Ministarstva transporta

Izvori
------

1. 1 2  „*Rushmoor*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 23. 1. 2018.
2. 1 2 3 4 5  „*History*" (engleski). TAG Farnborough Airport Limited. Arhivirano iz originala na datum 2016-07-11. Pristupljeno 23. 1. 2018.
3. ↑  „*Farnborough - EGLF*" (engleski). NATS Aeronautical Information Service. Arhivirano iz originala na datum 2017-11-08. Pristupljeno 23. 1. 2018.

Vanjske veze
------------

***Aerodrom Farnborough*** na Wikimedijinoj ostavi

* TAG Aviation(`en`)
**Agnimitra** (149 - 141. pne.) je bio drugi po redu vladar dinastije Sunga koja je vladala Sjevernom Indijom. Svog oca Pusyamitru Sungu je naslijedio 149. pne.

Prema Kalidasi u Mālavikāgnimitramu , Agnimitra je pripadao porodici Baimbika(*Baimbika-kula*). Za vrijeme očeve vladavine je bio potkralj Vidise.. Isti izvor navodi kako je Agnimitra ratovao protiv Vidarhbe - kraljevstva koje je nastalo otcjepljenjem od nekadašnjeg Maurijskog Carstva - te njegove vladare natjerao da ga priznaju kao sizerena.

Agnimitrina vladavina je završila godine 141. pne. Tada ga je naslijedio ili sin Vasujyeshtha (prema Matsya Purani) ili Sujyeshtha (prema Vayu, Brahamānda, Vishnu i Bhagavata Puranama).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Pushyamitra**  |  **Kralj dinastije Sunga** 149 - 141. pne. | Slijedi: **Vasujyeshtha**  |

Literatura
----------

* *Indigenous States of Northern India (Circa 200 BC to 320 AD)* by Bela Lahiri, University of Calcutta,1974.
* *Political History of Ancient India* by Hemchandra Raychaudhuri, University of Calcutta,1972.
* *Malavikagnimitram (Malavika and Agnimitra) by Kalidasa* (ed.) by Ramji Thakur, Global Vision, New Delhi, 2004, ISBN 81-8220-014-8.

Vanjske veze
------------

* List of rulers of Magadha Arhivirano 2007-10-09 na Wayback Machine-u on Bruce Gordon's \*"Regnal Chronologies".
**Abileneski paradoks** je paradoks u kome određene okolnosti tjeraju neku grupu da djeluje protiv vlastite volje, i to samo zato što nijedan od njenih članova nema volje suprotstaviti se tom djelovanju.

Ime je dobio po anegdoti koju je 1974. godine američki stručnjak za menadžment Jerry B. Harvey opisao u svojoj knjizi *The Abilene Paradox and Other Meditations on Management*. U njoj članovi jedne porodice u gradu Coleman provode ugodno popodne igrajući domino na verandi, sve do trenutka kada tast predloži da odu na ručak u grad Abilene. Svi se članovi porodice se slože s tim prijedlogom, da bi potom proveli četiri sata vozeći se po vrućoj, prašnjavoj cesti i ustanovili da je hrana u Abileneu loša. Nakon što počnu razgovarati o iskustvu, ustanove da nitko od njih zapravo nije htio ići, ali se složio s prijedlogom da udovolji drugim članovima.

Otada se fraza abileneski paradoks ili *Idemo li u Abilene?* koristi kako bi opisala nedostatke kolektivnog odlučivanja.

Literatura
----------

* Harvey, Jerry B. (1988). *The Abilene Paradox and Other Meditations on Management*. Lexington, Mass: Lexington Books.
* Harvey, Jerry B. (1999). *How Come Every Time I Get Stabbed In The Back, My Fingerprints Are on The Knife?*. San Francisco: Jossey-Bass.
**Antun Grabar**, (\* 26. siječanj 1883 Poreč (Parenzo) - 11. veljače 1918. Škaljari, Boka kotorska) jedan od pokretača i vođa ustanka mornara 1. veljače 1918. u Boki kotorskoj.

Po zanimanju je konobar. Od 1905. je u austrougarskoj mornarici. U toku revolucionarnih pokreta mornara služio kao mornar na oklopnom krstašu *Santkt Georg* (Sveti Juraj 7300t; 629 članova posade), zapovjednom brodu kontraadmirala A.Hanse. Među posadom broda i mornarima u vojnopolitičkoj bazi u Boki kotorskoj razvio je sa Matom Brničevićem, J.Šižgorićem i Š.Ujdutom, široku revolucionarnu aktivnost. Izdao je naređenje za ustanak mornara koji je započeo na topovski pucanj da "Sankt Georga" i isticanjem crvene zastave i pjevanjem Marseljeze. Val ustanka ubrzo je zahvatio gotovo sve ratne brodove u Boki kotorskoj.

Grabar je u ime ustanika, poslije njihovog preuzimanja komande na admiralskom brodu, zahtijevao od kontraadmirala Hanse završetak rata i zaključivanje mira. Kada je 3. veljače 1918, ustanak ugušen, Grabar je zatvoren i od vojnog suda osuđen na smrt i streljan.
Nakon priključenja Istre, a s time i Poreča Italiji, nova vlast postavlja spomen ploču na rodnu kuću Antuna Grabara, u čast borca protiv Austrije, za talijansku stvar. Nakon 1945. godine, ploča je uklonjena, a ubrzo ju je zamijenil nova, ovaj put sa crvenom zvijedom umjesto "fascia" borcu za prava radnika.
| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Amenemhat II |
| ALTERNATIVNA IMENA | {{{Alt}}} |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

Nubkhaure **Amenemhat II** bio je treći faraon Dvanaeste dinastije Drevnog Egipta. O njegovom životu i vladavini ne postoji mnogo podataka. Egiptom je vladao 35 godina - od 1929. pne. do 1895. pne. a bio je sin Senusreta I i njegove glavne supruge, lrajice Nefru. Ne zna se tko mu je bila supruga; iako se u posljednje vrijeme spominje mogućnost da je to bila izvjesna 'kraljeva szupruga' Senet. Njegovo pred-ime, odnosno prijestolno ime, Nubkaure, nači "Zlatne su duše Rea."

Najvažniji spomenik njegove vladavine jesu fragmenti ljetopisnog kamena pronađenog u Memphisu, a kasnije korištenom u Novom kraljevstvu. On govori o događajima prve godine njegove vladavine - donacijama važnim hramovima, pohodu na Južnu Palestinu i uništenju dva grada. Također se spominju Nubijc koji su mu došli platiti danak. Amenemhat II je također uspostavio suvladarstvo sa svojim sinom Senusretom II u 33. godini vladavine, najvjerojatnije zbog duboke starosti i nastojanja da osigura nasljdstvo.

Njegova piramida je sagrađena u Dahshuru, ali se nije previše istraživala. Uzu piramidu su pronađeni netaknuti grobovi nekoliko kraljevskih supruga koji su sadržavalu zlatni nakit.

Sastav kraljevog dvora nije dobro poznat. Senusret i Ameny su spomenuti kao veziri na početkui vladavine. Poznata su tri blagajnika: Rehuerdjersen, Merykau i Zaaset. Nadzornik kapije Khentykhetywer je spomenut na steli koja govori o ekspediciji u Punt.

Nasljedstvo
-----------

Amenemhat II i njegov sin Senusret II su dijelili kratko suvladarstvo, posljednje za koje postoje dokazi u historiji Srednjeg kraljevstva. Stela Hapu u Aswanu je datirana u treću godinu Senusreta II i 35. godinu Amenemhata, što znači da je Senusret bio okrunjen u 33. godini očeve vladavine. Ime mladog kralja je navedeno prije imena starog kralja, što sugerira da se Senusret nametnuo kao vladar još prije očeve smrti, mada za to ne postoje drugi dokazi.

Izvori
------

1. ↑  Peter Clayton, Chronicle of the Pharaohs, Thames & Hudson Ltd, (1994), p.78
2. ↑  Clayton, op. cit. p.81
3. ↑  Murnane, William J. *Ancient Egyptian Coregencies, Studies in Ancient Oriental Civilization (SAOC) 40.* p.7. The Oriental Institute of the University of Chicago, 1977.
4. ↑  Murnane, William J. op. cit. p.7.

Literatura
----------

* W. Grajetzki, *The Middle Kingdom of Ancient Egypt: History,Archaeology and Society*, Duckworth, London 2006 ISBN 0-7156-3435-6, 45-48

Vanjske veze
------------

***Amenemhat II*** na Wikimedijinoj ostavi

Amenemhat (II) Nubkaure (1914-1879/76 BCE)
| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Amenemnisu |
| ALTERNATIVNA IMENA | {{{Alt}}} |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

Neferkare **Amenemnisu'**je egipatski faraon čije je postojanje tek godine 1940. potvrdilo otkriće njegovog nasljednika Psusennesa I od strane Pierrea Monteta. Prije toga nije postojao nijedan suvremeni zapis o njemu. Međutim, spomen na njegovu kratku vladavinu je očuvana u Manethonovom Epitomu ghdje se spominje kao *Nephercheres* koji je vladao 4 ghodine. Amenemnisuovo ime na egipatskom znači "Amun je kralj".[1]

Dok je njegova vladavina bila opskurna, Visoki svećenik Amuna u Tebi--Menkheperre-- je poznat po tome što je pomilovao nekoliko vođa pobune protiv svećeničke vlasti, i to upravo u doba vladavine Amenemnisua.[2] Ti su pobunjenici prethodno bili prognani u Zapadnu oazu Egipta u 25. godini Smendesa. Zlatni luk na kome se nalazi kraljevsko ime Amenemnisua - Neferkare - i ime njegovog nasljednika Psusennesa I je pronađeno u grobu Psusennesa I.[3]
**Međunarodni aerodrom Milan Rastislav Štefanik Bratislava** (IATA: *BTS*, ICAO: *LZIB*) (sl. *Letisko Milana Rastislava Štefánika Bratislava*) je aerodrom koja obslužuje Bratislava, Slovačka. Aerodrom se nalazi 9km severoistočno od centra Bratislava.

Aerodrom je primila svoj ime u čast Milan Rastislav Štefanik u 1993. kojoj je avion srušilo nad Bratislava u 1919. godine. Letisko Milana Rastislava Štefánika vodi aerodrom.

Kroz aerodrom je 2007. prošlo 2.024.142 putnika, sa porast od 4,5 od 2006. i skoro 700% od 2001. godine.

O Aerodrom
----------

Prvi redovni let sa aerodroma letela 1923. između Prag i Bratislava sa ČSA, kod stari Bratislavski aerodrom Vajnori (danas zatvoren). Konstrukcija za današnji aerodrom se počelo 1948. godine, sa dve piste konstruktirana, i pušten u saobraćaju 1951. godine.

Danas aerodrom služi za obe redovne i čarter letove, domaći i međunarodni letove. Sadašnji piste dozvoli za sletanja sve brst avione krošćeni u svetu danas.

Aerodromski kapacitet je oko 2 miliona putnika. Na aerodromu postoji dva terminala: Odlasci terminal A, građena 1971. i dolasci terminal B, građena 1994. Putnički korist je smanjilo u početkom 1990te zbog konkurencija sa Aerodrom Beč (koja je udaljen samo 55km od Aerodrom Bratislava), ali je posle brzo porastao. U 2007. godine više od 2 miliona putnika su koristili aerodrom.

Statistike
----------

Putnike i kargo od 1997. godine| Godina | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Putnike | 285.983 | 324.219 | 276.092 | 283.714 | 293.326 | 368.203 | 480.011 | 893.614 | 1.326,493 | 1.937,642 | 2.024,142 |
| Kargo (t) | 1641 | 1443 | 1605 | 2878 | 3171 | 4831 | 10736 | 6972 | 3633 | 5055 |
|

Avio-kompanije i destinacije
----------------------------

Sledeće avio-kompanije koriste Aerodrom Bratislava (od aprila 2008.)

### Redovne avio-kompanije

Skaj Jurop Boing 737-500 an Aerodrom Bratislava
* Aeroflot (Moskva-Šeremetjevo) [počinje od 27. maja 2008.]
* Er Slovakija (Kuvajt [sezonski], Tel Aviv)
* Lufthanza
	+ Lufthanza Ridženal letove obavlja Lufthanza SitiLajn (Minhen)
* Rajaner (Birmingem [počinje od 18. juna 2008.], Bremen [prekid od 31. maja 2008.], Bristol, Girona, Dablin, Edinburg [počinje od 8. septembra 2008.], Ist Midlands, London-Stansted, Milano-Bergamo, Stokholm-Skavsta, Frankfurt-Han)
* Skaj Jurop (Atina [sezonski], Barselona [sezonski], Birmingem, Burgas [sezonski], Varna [sezonski], Dablin, Dubrovnik [sezonski], Istanbul-Sabih Gokčen [počinje od 28. aprila 2008.], Katanija [sezonski], Kork, Košice, London-Luton, Malaga [sezonski], Mančester, Pariz-Orli, Split [sezonski], Rim-Leonardo da Vinči, Solun [sezonski])
* ČSA (Prag)

### Čarter avio-kompanije

* Bulgarija er
* Bulgarija er čarter
* Er Kairo
* Er Slovakija
* Karthago erlajns
* Koral blu
* Nuveler
* Sigal er
* Skaj Jurop
* Tuniser

Spoljašnje veze
---------------

***Aerodrom Bratislava*** na Wikimedijinoj ostavi

* Slike
* Aerodrom Bratislava
Adolph von Menzel
**Adolph Friedrich Erdmann von Menzel** (8. decembar 1815 – 9. februar 1905) bio je njemački likovni umjetnik koji je izrađivao slike, crteže i gravire. Zajedno sa Casparom Davidom Friderichom se smatra jednim od dva najveća njemačka umjetnika 19. vijeka, i najuspješnijim njemačkim umjetnikom svog doba. Popularnost u svojoj domovini je velikim dijelom dugovao patriotskim motivima svojim djela, odnosno njihovom korištenju u propagandne svrhe; većina njegovih slika nikada nije napustila Njemačku. Menzelovi crteži i gravire su, s druge strane, bili daleko poznatiji izvan njemačkih granica.

Iako je često putovao kako bi proučavao motive svojih slika i imao brojne prijatelje među kolegama, Menzel je najveći dio života proveo u Berlinu i, prema vlastitim svjedočenjima, bio povučen. Biografi špekuliraju da je razlog za to bio neobičan fizički izgled —Menzel je imao veliku glavu, ali prilično nizak rast.

Izvori
------

1. ↑  Fried, 11
2. ↑  Eisler, 559-563
3. ↑  Eisler, 559
4. ↑  Eisler, 559-565
5. ↑  Menzel je u oporuci napisao: "Ne samo što sam ostao neženja, nego sam se kroz cijeli život odrekao odnosa sa drugim spolom... Ukratko, kod mene postoji nedostatak vlastitim rukama stvorene veze sa vanjskim svijetom." Fried, 5
6. ↑  Fried, 5

Literatura
----------

* Eisler, Colin. *Masterworks in Berlin: A City's Paintings Reunited*. Bulfinch, 1996. ISBN 978-0-8212-1951-5
* Fried, Michael. *Menzel's Realism: Art and Embodiment in Nineteenth-Century Berlin*. London and New Haven: Yale University Press, 2002. ISBN 978-0-300-09219-6
* Keisch, Claude, et al. *Adolph Menzel 1815-1905: Between Romanticism and Impressionism*. London and New Haven: Yale University Press, 1996. ISBN 978-0-300-06954-9

Vanjske veze
------------

***Adolph Menzel*** na Wikimedijinoj ostavi

***Adolph Menzel*** na Wikimedijinoj ostavi
Alajuela
Alajuela
Zastava provincije.
Krater vulkana Poas
**Alajuela**, provincija u Kostariki. 9.757,53 km²; 716.286 stanovnika (2001). Glavni grad Alajuela (pop. 46.554), najveći San Ramón (pop. 155.861). Sastoji se od 15 kantona i 107 distrikata. 
Okruzi (kantoni) (15); :

**Alajuela**, glavni grad Alajuela. Distrikti (14).

Alajuela,
San José
Carrizal
San Antonio
Guácima
San Isidro
Sabanilla
San Rafael
Río Segundo
Desamparados
Turrúcares
Tambor
Garita
Sarapiquí
**Atenas**, glavni grad Atenas. Distrikti (7):

Atenas
Jesús
Mercedes
San Isidro
Concepción
San José
Santa Eulalia
**Grecia**, glavni grad Grecia. Distrikti (8):

Grecia
San Isidro
San José
San Roque
Tacares
Río Cuarto
Puente De Piedra
Bolívar
**Guatuso**, glavni grad San Rafael. Distrikti (3):

San Rafael
Buenavista
Cote
**Los Chiles**, glavni grad Los Chiles. Distrikti (4):

Los Chiles
Caño Negro
El Amparo
San Jorge
**Naranjo**, glavni grad Naranjo. Distrikti (7):

Naranjo
San Miguel
San José
Cirrí Sur
San Jerónimo
San Juan
El Rosario
**Orotina**, glavni grad Orotina. Distrikti (5):

Orotina
Mastate
Hacienda Vieja
Coyolar
Ceiba
**Palmares**, glavni grad Palmares. Distrikti (7):

Palmares
Zaragoza
Buenos Aires
Santiago
Candelaria
Esquipulas
Granja
**Poás**, glavni grad San Pedro. Distrikti (5):

San Pedro
San Juan
San Rafael
Carrillos
Sabana Redonda
**San Carlos**, glavni grad Ciudad Quesada. Distrikti (13):

Quesada
Florencia
Buenavista
Aguas Zarcas
Venecia
Pital
Fortuna
Tigra
Palmera
Venado
Cutris
Monterrey
Pocosol
**San Mateo**, glavni grad San Mateo. Distrikti (3):

1. San Mateo, 64,89 km². gl. gradsko središte: San Mateo. Ostala naselja: Agua Agria, Calera, Centeno, Desamparados, Dulce Nombre, Higuito, Izarco, Maderal, Ramadas, San Juan de Dios.
2. Desmonte, 21,66 km², gl. gradsko središte Desmonte. Ostala naselja: Cuesta Colorada, Libertad, Quebrada Honda, Sacra Familia, Zapote.
3. Jesús María, 39,35 km². Gl. gradsko središte Jesús María.

**San Ramón**, glavni grad San Ramón. Distrikti (13):

San Ramón
Santiago
San Juan
Piedades Norte
Piedades Sur
San Rafael
San Isidro
Ángeles
Alfaro
Volio
Concepción
Zapotal
Peñas Blancas
**Upala**, glasvni grad Upala. Distrikti (7):

Aguas Claras
Bijagua
Delicias
Dos Ríos
San José (Pizote)
Upala
Yolillal
**Valverde Vega**, glavni grad Sarchí. Distrikti (5):

Rodríguez
San Pedro
Sarchí Norte
Sarchí Sur
Toro Amarillo
**Zarcero**, glavni grad Zarcero. Distrikti (7):

Brisas
Guadalupe
Laguna
Palmira
Tapesco
Zapote
Zarcero