***Szegénylegények*** (sh. *Ljudi bez nade*) je mađarski crno-bijeli film snimljen u režiji Miklósa Jancsóa i premijerno prikazan početkom 1966. godine, poznat kao jedno od najcijenjenijih ostvarenja u historiji mađarske kinematografije.

Radnja se događa 1860-ih u pusztama na istoku Mađarske, koja je tada bila pod austrijskom vlašću, ali gdje još uvijek, kao odmetnici, operiraju nekadašnji ustanici poraženi 1849. godine. Protagonisti su seljaci i odmetnici koje su austrijske vlasti smjestile u logore nastojeći ih razotkriti, pri čemu se primjenjuju kako tortura, tako i razni psihološki trikovi koji odmetnike tjeraju da se okrenu jedni protiv drugih.

*Ljudi bez nade* su snimljeni po scenariju Gyule Hernádija, koji će kasnije postati čest Jancsóv suradnik. Sam Jancsó je u filmu izuzetno vješto koristio lokalitete puszte, ali i crno-bijelu fotografiju kako bi stvorio izuzetno mračan ugođaj. Film je karakteriziralo i Jancsóvo inzistiranje na dugim kadrovima i korištenju totala, koji će postati njegov zaštitni znak, ali i prilično eksplicitno nasilje, pesimizam, te mračan, poluironičan kraj. Tadašnjoj publici je pažnju privukla i scena u kojoj se gola djevojka bičuje, što je dotada bila prilična rijetkost za evropski film, a pogotovo za kinematografije Istočnog bloka; inzistiranje na golotinji će kasnije, pogotovo 1970-ih, postati jednim od važnih elemenata Jancsóvog opusa.

Usprkos mračnom sadržaju, *Ljudi bez nade* su postigli izuzetnu gledanost u samoj Mađarakoj, tako da je prilikom originalne kino-distribucije prodano čak milion ulaznica. Kada se film trebao prikazati u inozemstvu, prije svega u tadašnjem Zapadnom bloku, pojavile su se špekulacije da njegov sadržaj predstavlja zapravo alegorijski prikaz nedavne i traumatične mađarske prošlosti, odnosno brutalno gušenje antikomunističkog ustanka 1956. godine. *Ljudi bez nade* su svejedno prikazani na Kanskom festivalu, ali ne prije nego što je Jancsó posebnom izjavom negirao sve suvremene konotacije; godine 2002. je u intervjuu, pak, rekao da je "jasno da to nije bila istina". Film je i kod stranih kritičara doživio veliki uspjeh, te se smatra jednim od najboljih ostvarenja mađarske kinematografije, a Jancsó je postao i jedan od najuglednijih evropskih filmaša.

Uloge
-----

* János Görbe ... János Gajdar
* Zoltán Latinovits ... Imre Veszelka
* Tibor Molnár ... Kabai
* Gábor Agárdy ... Torma (as Agárdy Gábor)
* András Kozák ... Ifj. Kabai
* Béla Barsi ... Foglár
* József Madaras ... Magyardolmányos
* János Koltai ... Béla Varju
* István Avar ... Vallató I
* Lajos Őze ... Vallató II

Vanjske veze
------------

* *The Round-Up* na sajtu IMDb
* Filmrészletek, részletes tartalom Arhivirano 2006-06-23 na Wayback Machine-u
* Háttérinformációk a filmmuzeum.hu-n
* *Magyar Filmográfia – Játékfilmek 1931–1998* című kézikönyv

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Miklós Jancsó |
| --- |
| 
* *Cantata* (1963)
* *My Way Home* (1965)
* *Ljudi bez nade* (1965)
* *The Red and the White* (1967)
* *Silence and Cry* (1968)
* *The Confrontation* (1969)
* *The Pacifist* (1970)
* *Agnus dei* (1971)
* *Red Psalm* (1972)
* *Electra, My Love* (1974)
* *Private Vices, Public Pleasures* (1976)
* *Hungarian Rhapsody* (1979)
* *The Tyrant's Heart* (1981)
* *Dawn* (1985)
* *Jesus Christ's Horoscope* (1989)
* *God Walks Backwards* (1991)
* *The Lord's Lantern in Budapest* (1999)
* *The Last Supper at the Arabian Gray Horse* (2001)
* *Wake Up, Mate, Don't You Sleep* (2002)

 |