**Osmanov san** (tur. *Osman Gazi'nin Rüyası*) je turski mit od kojega počinje Turska književnost zajedno sa djelima Rumija i Yunusa Emrea. Riječ je o ljubavi glavnog junaka **Osmana** prema kćeri tadašnjeg velikana Šeik Edebalija.

Mit Osmanovog sna
-----------------

Vojvoda Osman je često gostovao u selu İtburnu u zaviji Šeik Edebalija, kojega je iznimno poštovao kao učenjaka i mudraca. İtburnu se nalazi pokraj Eskişehira koji je u to vrijeme bio moćan centar. U jednom od tih posjeta, slučajno je naišao na jednu mladu djevojku. Osman je se zaljubio u nju i priznao svoja osjećanja Edebaliju. No, to je bila njegova kćer a starom učenjaku se nije dopadala želja mladića niti je smatrao pod ozbiljnim njegov stav. Ponižen i očajan, Osman je se izjadao i ispovidio svome prijatelju, gospodaru Eskišehira, a ovog je pritom radoznalost navela da posjeti zaviju u İtburnu ne bi li sam vidio za kojom ljepoticom pati njegov prijatelj. Slijedi jedna isprepletena priča u kojoj bivši prijatelji postaju neprijateji i lome koplja zbog djevojke i vazalskih odnosa. Na kraju će u borbi Osman izvući pobjedu. No prošle su dvije godine a od vjenčanja ništa. Osman je strpljivo nastavio posjećivati zaviju u İtburnu. Tu je jedne noći usnio san.

U snu, jedan mjesec je rastao na prsima Šeik Edebalija, potom se nageo prema Osmanu, prešao u njegove grudi i napokon nestao s vida. Na Osmanovim prsima je nikla biljka, koja je izrasla u veliko drvo čije su se grane širile preko cijelog neba a korijenje preko cijele zemlje. Sijenka drveta je bila po cijeloj zemlji. Narodi su se sakupljali na sjeni ispod tog drveta. Ispod drveta četiri velike planine su se izdigle (Atlas, Taurus, Haemus i Caucasus)  i silne vode su tekle po njima, a sva su ona pokrivena sijenom velikog drveta. Odjednom se digao snažan vjetar koji je okrenuo oštro lišće prema gradovima svijeta a posebice prema Konstantinopolju, koji je izgledao kao jedan dijamant između dva safira i dva smaragda, tako da su dragulji činili jedan blistavi prsten. Sanjaču je se učinilo da sebi stavlja taj prsten na prst, kada se iznenada probudi.

Osman je ispripovijedao svoj san Šeik Edebaliju a stari mudrac je protumačio njegove riječi ovako :

» Čestitam ti, sine moj ! Alah svemoćni je darovao vlašću tebe i tvoja buduća koljena. Kćer moja bit će tvoja žena i cijeli svijet će biti pod žaštitom tvoje djece. «
Poslije ovih riječi, Osman Gazi je oženio kćer Šeik Edebalija.

Historijski Osman
-----------------

Obavijesti o povjesnom Osmanu su nepouzdane i zapravo malo se zna o njemu. Živio je u drugoj polovici 13. stoljeća i njegov ratni put teče između 1299. i 1326. godine. Osman, po staroturskom *Ataman*, je bio vojvoda plemena Kaji, sin Erthogrula. Njegovo pleme pripada skupini Oguz Turaka koji su islamizirani između 985. i 992. Dakle, Osman je bio musliman seldžučke kulture. Bio je gospodar Söğüta i Domaniça, što je naslijedio od oca, i formalno vazal Rumskog sultanata u raspadu. Glavne bitke je vodio u osvajanju Nikeje, Nikomedije i Bruse, gdje je umro i gdje je pokopan.

Osmanovi napadi i vojni uspjesi (*gazija*) su bili prvo teritorijalno proširenje male Söğütske kneževine i klica budućeg Osmanskog carstva. Turska nacionalna mitologija i identitet se osnivaju na Osmanu, sultanu Mehmedu II. na sultanu Sulejmanu i na Atatürku. Osman je dakle jedan stup turske povijesti. Kao i u drugim sličnim slučajevima, često bude teško razdvojiti povijesne činjenice od mitologije.

Stoga *Osmanov san* je mitopoetična pripovijetka o etnogenezi Turaka.

Šeik Edebalijeva kćer
---------------------

Postoji još neriješena nedoumica oko Edebalijeve kćeri : 

* neki kažu da je se zvala Malhatun ; ili Mal Hatun ; ili Malhun Hatun ;
* neki kažu da je se zvala Rabija Bala Hatun (tur. *Râbi'a Bala Hâtun*) ;
* neki tvrde da su Malhun Hatun i Rabija Bala Hatun ista osoba.

Pritom postoji jedna dodatna nedoumica : u slučaju da su Malhun Hatun i Rabija Hatun dvije različite osobe, tko od njih je majka sultana Orhana? Dakle, tko je zaista majka Osmanovog nasljednika i nastavak proročanstva u Osmanovom snu ?

Osmanov mač
-----------

Po dinastijskom običaju, prilikom krunidbe novi sultan dobija Osmanov mač (tur. *Osman Kılıcı*). S njime je bio naoružan Osman a prvo ustoličenje je obavljeno kada je Šeik Edebali spustio dotični mač na vojvodu Osmana.

Povjesno-filološka istraživanja
-------------------------------

Priča se prvi put pojavljuje u Aşıkpaşazadeovoj kronici pri kraju 15. stoljeća. Stoga većina prvih historičara carstva je se najprije osvrnula na podrijetlo Osmanske dinastije i na proslavu vladara, tako da nalazimo isti mit Osmanovog sna kod :

* Aşıkpaşazade : *Tevârîh-i Âl-i Osman* (oko 1455–1484)
* Kemalpašazade : *Tevârîh-i Âl-i Osman* (oko 1515–1536)
* Neşri : *Tevârîh-i Âl-i Osman* (oko 1500–1520)
* Oruç Bey : *Tevârîh-i Âl-i Osman* (negdje 1500–1505)

Na Zapadu većina prijevoda ovog teksta se temelji na istraživanjima Von Hammera (vidi u bibliografiji). Tekst je moderniziran i u njemu nedostaju dijelovi.

Znanstvenici se slažu da priča nije bila suvremena Osmanu, već je stvorena u kasnijem razdoblju kako bi se uspostavila temeljna mitologija za Osmansko carstvo i objasnio njegov uspjeh. Međutim, poznato je da je Šeik Edebali doista bio povijesna ličnost i da je Osman vjerojatno oženio njegovu kćer.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Von Hammer 1827, str. 47 sfn error: no target: CITEREFVon\_Hammer1827 (help)
2. 1 2 3 4 5 6  Von Hammer 1827, str. 49 sfn error: no target: CITEREFVon\_Hammer1827 (help)
3. 1 2 3 4 5  (`en`) „Who is Şeyh Edebali?". Bilecik Şeyh Edebali Üniversitesi. Arhivirano iz originala na datum 2021-02-25. Pristupljeno 06. 06. 2021.
4. ↑  Zvijezda i polumjesec nisu bili česti simbol u islamu do 14. ili 15. stoljeća. Lakše su se pojavljivali u simbolici Bizantijskog carstva ili kod Križara. U tom smislu san Osmana dobija posebno proročansko značenje. Još zanimljivije je tumačenje punog mjeseca u smislu oblika trojednog ženskog božanstva (vidi studije Roberta Gravesa). Istvovremeno je staro-grčki Bizant bio pod zaštitom boginje Hekate odnosno Artemide.
5. ↑  vidi : stablo života.
6. ↑  Von Hammer 1827, str. 45 sfn error: no target: CITEREFVon\_Hammer1827 (help)
7. ↑  Von Hammer 1827, str. 61 sfn error: no target: CITEREFVon\_Hammer1827 (help)
8. ↑  Neşri sfn error: no target: CITEREFNeşri (help)
9. ↑  Aşıkpaşazade sfn error: no target: CITEREFAşıkpaşazade (help)

Bibliografija
-------------

* (`de`) von Hammer-Purgstall, Joseph (1827). *Geschichte des osmanischen Reiches. Erster Band*. Wien: Hartleben's Verlage. str. 771.
* (`tr`) Aşıkpaşazade. *Tevârîh-i Âl-i Osman*.
* (`tr`) Kemalpašazade. *Tevârîh-i Âl-i Osman*.
* (`tr`) Neşri. *Tevârîh-i Âl-i Osman*.