recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jiggle TV** ili **jiggle television** (doslovno: "Poskakujuća televizija") je, u pravilu pejorativni, izraz kojim se, prije svega u SAD, nastoje opisati igrane TV-emisije (filmovi i serije) koji publiku nastoje privuči implicitno ili eksplicitno seksualnim sadržajima, najčešće kroz učestalo prikazivanje oskudno odjevenih ili, rjeđe, golih žena, uključujući njihove protagonistice. Izraz je prvi put u drugoj polovici 1970-ih iskoristio Paul Klein, jedan od direktora američke TV-mreže NBC kako bi izrazio negodovanje programom suparničke mreže ABC odnosno uređivačkom politikom njenog producenta Freda Silvermana koji je bio oličen u tada izuzetno uspješnoj TV-seriji *Charlie's Angels*, čije su protagonistice u brojnim scenama nastupale u kupaćim kostimima ili omotane ručnicima. Klein je način na koji su ABC i Silverman promovirali tu seriju usporedio sa nedavno legaliziranim pornografskim filmovima; iako su takvi stavovi dobili podršku i od vjerskih fundamentalista i od radikalnih feministica, Silvermanova praksa se, u manjoj ili većoj mjeri nastavila na američkoj televiziji sve do današnjih dana.

Vidi još
--------

* Seksploatacijski film
*Za ostala značenja, v. Josefine Mutzenbacher (razvrstavanje).*

***Josefine Mutzenbacher oder Die Geschichte einer Wienerischen Dirne von ihr selbst erzählt*** (sh. *Josefine Mutzenbacher — životna priča jedne bečke kurve, ispričana od njene same*) je erotski roman originalno objavljen u Beču 1906. godine. Njegov autor je anoniman, ali većina historičara književnosti vjeruje da je to bio Felix Salten. Protagonistica i naratorica romana je Josefine "Pepi" Mutzenbacher, bečka kurtizana koja se u 50-im godinama života prisjeća svog života, odnosno opisuje kako je od najranijih dana počela za život zarađivati prostitucijom. Iako se u tekstu ponekad koriste eufemizmi za pojedine dijelove ljudske anatomije, u njemu se na izuzetno eksplicitan način prikazuju gotovo sve poznate seksualne radnje kao i parafilije. *Josefine Mutzenbacher*, usprkos toga što su se njeni izdavači od samog početka morali boriti sa cenzurom je postala jedan od najpopularnijih romana u historijie erotske književnosti, te je bio preveden na brojne strane jezike. Danas je zanimljiv i historičarima zbog izuzetno autentičnog prikaza života niže klase u Beču u drugoj polovici 19. vijeka, ali i lingvistima zbog korištenja autentičnog bečkog dijalekta.

1970. je postao predmetom ekranizacije u Zapadnoj Njemačkoj kao igrani film pod naslovom *Josefine Mutzenbacher* gdje je naslovni lik tumačila Christine Schuberth. Godine 1976. je snimljen *Josefine Mutzenbacher – Wie sie wirklich war*, hardcore pornografski film gdje je naslovnu ulogu tumačila Patricia Rhomberg.

Izvori
------



***Josefine Mutzenbacher*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Djela čiji je autor Felix Salten |
| --- |
| 
* *Josephine Mutzenbacher* (1906)
* *Der Hund von Florenz* (1923)
* *Bambi (roman)* (1923)
* *Neue Menschen auf alter Erde* (1925)
* *Fünf Minuten Amerika* (1931)
* *Perri* (1938)
* *Bambijeva djeca* (1939)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 163147095084625081865
* LCCN: no2007067071
* GND: 1035805650

 |
**Lokarda** (*lat. Scomber Japonicus*) je morska riba iz porodice skušovki. U Hrvatskoj je još nazivaju plavica.

Opis
----

Lokarda ima vretenasto tijelo, usko pri vrhu glave koje se širi prema sredini tijela te se ponovno sužava prema repnoj peraji. Repna peraja je izbačena pri vrhu i dnu a po sredini je duboko urezana. Leđa su joj zelenkasto-smeđe boje ispresjecana okomitim tamnim crtama. Teško je razlikovati od njoj najsrodnije skuše. Karakteristike po kojima se razlikuju su sivkaste pjege na trbušnom i bočnom dijelu lokarde, dok je kod skuše taj dio tijela boje sedefa. Lokarda ima znatno veće oko od skuše. 

U Jadranu lokarde dosegnu do 45 cm dužine i 1,10 kg težine  dok drugdje mogu narasti i do 3 kg.

Rasprostranjenost
-----------------

Lokarde obitavaju uz sve obale. Rasprostranjene su diljem Atlantika, Indijskog i Tihog oceana. U Atlantiku žive sjeverno do Nove Škotske te do zaljeva sv. Lovre na zapadu i na istoku od Britanskog otočja.

U Jadranu je vrlo rasprostranjena, ali se najradije zadržava na brakovima otvorenog mora uz koje i zimuje. Na proljeće se približava obali i kanalima.

Način života i ishrana
----------------------

Lokarde žive na dubinama do 300 metara, tijekom dana borave bliže dnu, a u sumrak migriraju prema površini. 

Grabežljivac je koji se hrani raznim morskim životinjicama, srdelama, inćunima, račićima i ostalom sitnom ribom. Lokarda je uz skušu jedina jadranska skušovka koja se hrani i filtriranjem planktona.

Razmnožavanje
-------------

Lokarde se mrijeste koncem ljeta i početkom jeseni.

Gospodarska vrijednost
----------------------

Lokarda nije toliko ukusna i cijenjena kao skuša, a veća potražnja vlada jedino za većim primjercima.

Srodnici
--------

* Atlanski ocean - *Scomber colias*
* Indijski ocean - *Scomber australasicus*

Izvori
------

1. ↑  „Ribe Jadrana - Lokarda". Arhivirano iz originala na datum 2016-03-04. Pristupljeno 2021-08-30.

Eksterni linkovi
----------------

Skušovke - Riblje oko[*mrtav link*]

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Lokarda (Scomber japonicus)** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Lokarda (Scomber japonicus)** |

***Lokarda*** na Wikimedijinoj ostavi
*Ne poistovećivati sa **Anno Domini**.*

**Nova era** ili **naša era** (skr. *ne.* ili **n. e.**; engleski: , "opća era", doslovno "obična era"; latinski: ), rjeđe **tekuća era**, jesu izrazi kojima se označava vremenski period koji je počeo prvom godinom gregorijanskog kalendara, odnosno izrazi koji služe kao alternativa eri Anno Domini prilikom označavanja godina i dužih vremenskih perioda (decenija, vijek, milenijum). Nova era u suštini potpuno odgovara eri Anno Domini, koja započinje navodnom godinom rođenja Isusa Krista; izraz "nova era" se koristi zato što je era Anno Domini postala svjetski standard za označavanje godina, uključujući brojne zemlje koje nisu kršćanske. Izraz "nova era" se, stoga smatra, "neutralnijim" i politički korektnijim. Drugi argument za korištenje ovog izraza jest taj da je Dionizije Mali, tvorac ere Anno Domini, pogrešno odredio datum Isusovog rođenja za nekoliko godina, pa je izraz "nova era" jednostavno precizniji.

Praksu korištenja izraza "nova era" - najvidljiviju kada se označavaju godine prije 1. godine nove ere - su prvi počeli koristiti jevrejski učenjaci u Njemačkoj 19. vijeka. Službeno su je ustanovile komunističke države, uključujući i bivšu Jugoslaviju u sklopu uvođenja prisilne sekularizacije, a u nekima od njih se običaj korištenja izraza "nova era" ili "naša era" zadržao i nakon pada komunizma. U manjoj mjeri se ista praksa može pronaći i u Italiji i drugim zemljama koje se određuju kao sekularne. U SAD je od 1980. godine primjetno masovno napuštanje korištenja Anno Domini skraćenica BC/AD ("prije Krista"; "ljeto Gospodnje") u korist izraza BCE/CE ("prije nove ere"; "nove ere"), što se tumači kao posljedica dominacije sekularne ljevice u američkim obrazovnim i znanstvenim institucijama.

Eksterni linkovi
----------------

* Whatever happened to B.C. and A.D. and why? Arhivirano 2014-02-28 na Wayback Machine-u (United Church of Christ)
**Kohanjac** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Žakanje, Karlovačka županija.Kohanjac je smješten na brežuljku neposredno uz državnu cestu D-6 Karlovac–Jurovski Brod–Metlika (Slovenija).
Spada u Rkt.župu Uznesenje Blažene Djevice Marije Žakanje.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 104 stanovnika te 29 obiteljskih kućanstava.
Stanovnici Kohanjca bave se poljoprivredom i malim poduzetništvom.
Mnogi rade u Karlovcu ili Metlici (Slovenija).

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

**Prezimena**
-------------

Najčešća prezimena na Kohanjcu su: *Pećar, Majhan, Mravunac,Nastav,Zajec ,Križan i dr.*

**Povijest**
------------

Kohanjac se u povijesti nazivao *Konji Vrh* spadao je u imanje žakanjsko koje je bilo pristojalište grada Ribnika, sve do 1683 godine kada grof Adam Zrinski založi imanje Žakanje, Zaluku i Konji Vrh (danas Kohanjac) kapetanu Stjepanu Sily-u i njegovoj ženi Dori Gubaševačkoj za svotu 3500 for. Potomci Silvijevih držali su Žakanje u koje je spadao i Kohanjac sve do kraja 18.stoljeća. Tada Žakanje (a stime i Kohanjac) pređe na porodicu Benića i kasnije na porodicu Tomašića Kovanskih.

U *Drugom svjetskom ratu* mnogi stanovnici Kohanjca bili su uključeni u Narodnooslobodilački pokret većinom kao pripadnici *Karlovačke udarne brigade* ili *Žumberačke brigade*.
Neki stanovnici Kohanjca bili su pripadnici ustaško-domobranskih oružanih snaga NDH.

U *Domovinskom ratu* stanovnici Kohanjca sudjelovali su u obrani Hrvatske na prvoj crti kao pripadnici *110.br HV, 137.br.HV* i drugih postrojbi Karlovačke županije.

Izvori
------

* Izvornik u kr. ugar. drž. ark. u Budimpešti

N. R. A. fasc. 1645. Nr. 22.

* Historijski arhiv u Karlovcu. Monogrfija 6

  

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Kohanjac** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Žakanje |
| --- |
| Breznik Žakanjski • Brihovo • Bubnjarci • Bubnjarački Brod • Donji Bukovac Žakanjski • Ertić • Gornji Bukovac Žakanjski • Jadrići • Jugovac • Jurovo • Jurovski Brod • Kohanjac • Mala Paka • Mišinci • Mošanci • Pravutina • Sela Žakanjska • Sračak • Stankovci • Velika Paka • Zaluka Lipnička • Žakanje |
**Italijanska liberalna partija** (ital. *Partito Liberale Italiano*, skr. **PLI**) bila je italijanska politička partija pretežno liberalne i sekularne ideologije koja je djelovala u 20. vijeku te se u ideološkom smislu nastojala naslanjati na umjerene tendencije Risorgimenta, odnosno u prvih pola vijeka nakon ujedinjenja zemlje. 

U formalnom je smislu prvi put osnovana nakon Prvog svjetskog rata u Bologni 8. oktobra 1922.. Tada je ušla u koaliciju sa Nacionalnom fašističkom partijom (PNF) premijera Benita Mussolinija i u njoj ostala sve do ubistva socijalističkog vođe Giacoma Matteotija 1924. godine, koji se smatra početkom otvorene fašističke diktature u Italiji. Sljedeće godine je PLI bila zabranjena. 

Njen je rad obnovljen nakon pada Mussolinijevog režima u ljeto 1943. godine, kada su novu stranku osnovali Benedeto Croce i Luigi Einaudi. Partija u poratnoj Italiji nije imala snažnu glasačku podršku, ali je zbog relativnog velikog broja intelektualaca u svojim redovima uživala veliki ugled, pa su tako prva dva predsjednika novoproglašene Republike - Enrico di Nicola i Einaudi - bili njeni članovi.

Za PLI je, pogotovo u prvim decenijama nakon rata, bila karakteristična duboka podjela na frakcije i često repozicioniranje prema suprotnim pozicijama političkog spektra. Tako je pred izbore 1948. godine pod vodstvom Roberta Lucifera skrenula udesno, da bi se pod vodstvom Bruna Villabrune pozicionirala prema centru, a potom pod Giovannijem Malagodijem počela inzistirati na tzv. ekonomskom liberalizmu ("liberismo"). To je, pak, izazvalo kontra-frakciju okupljenu oko časopisa *Il Mondo* i Marija Pannunzija koja je inzistirala na društveno liberalnoj orijentaciji i koja će se 1955. otcijepiti od PLI stvorivši Radikalnu partiju.

PLI je sve do 1970-ih uglavnom bila u opoziciji prema vladama pod dominacijom demokršćana, a pogotovo nakon što su demokršćani 1960-ih ušli u koaliciju sa socijalistima. Od sredine 1970-ih se pod vodstvom Valerija Zanonea počela okretati ulijevo, a od 1980-ih je sa demokršćanima ušla u petostranačku koaliciju (*pentopartito*). 

Kao i sve partije te koalicije i PLI je početkom 1990-ih teško pogođena sa korupcijskim skandalom tzv. *tangentopolija*, a što je na izborima 1994. godine dovelo do njenog praktičkog nestanka.

Otada nekoliko kasnije stvorenih partija se poziva na njenu tradiciju.

Vanjske veze
------------

* „Articolo sulla storia del PLI".
* „La Fondazione Einaudi di Roma, che conserva parte dell'archivio storico dei segretari del PLI". Arhivirano iz originala na datum 2015-08-01. Pristupljeno 2016-08-15.
* „Liberalismo e PLI sul sito di Alleanza Cattolica". [*mrtav link*]
* „Paolo Guzzanti intervista Antonio Martino".
**Katalonija** (katalonski: ***Catalunya*** [kətəˈluɲə]; službeno **Katalonska Republika**, katalonski: ***República Catalana***), samoproglašena država na jugozapadu Evrope. Parlament Katalonije proglasio je nezavisnost 27. oktobra 2017. temeljem referenduma o nezavisnosti od 1. oktobra iako je španska vlada referendum proglasila nelegalnim i neustavnim, a sve njegove pravne učinke ništavnim. EU i SAD su izričito izjavili da podržavaju teritorijalni integritet i suverenitet Španije i da nezavisnost Katalonije neće priznati.

Međunarodni status
------------------

  Španija  Katalonija  Države koje su formalno priznale nezavisnost Katalonije   Države koje nisu priznale nezavisnot Katalonije   Sporne teritorije ili države koje su priznale nezavisnost katalonije   Države koje se nisu izjasnile priznaju li ili ne nezavisnost Katalonije
Trenutno nijedna suverena država nije priznala nezavisnost Katalonske Republike, a najveći broj zemalja, što uključuje SAD, zemlje-članice EU, kao i države na prostoru bivše Jugoslavije, su se izričito izjasnile da to neće učiniti, odnosno da priznaju teritorijalni integritet Španije, a samoproglašenu nezavisnost smatraju kršenjem španskog Ustava, a ustavni spor unutrašnjim pitanjem Španije. 

Katalonija se preko Španije smatra dijelom EU, eurozone i Schengenske zone; iako je vlada Katalonske Republike izrazila želju da ostane dijelom EU i očuva dosadašnji financijski i ekonomski režim, vodstvo EU je izričito navelo da izlazak Katalonije iz Španije sa sobom neće automatski dovesti do produženja članstva, odnosno da će nezavisna Katalonija morati poslati zahtjev za članstvo i proći proceduru pristupanja kao i sve druge zemlje-kandidati.

Vidi još
--------

* Generalitat de Catalunya
* Katalonija (autonomna zajednica)
* katalonski independentizam
* lista nepriznatih država

Eksterni linkovi
----------------

Vlada
* Vlada Katalonije Arhivirano 2021-03-08 na Wayback Machine-u
* Parlament Katalonije
**Narodna skupština** (kmerski: រដ្ឋសភា *Rotsaphea*; francuski: *Assemblée nationale*) je donji dom Parlamenta Kambodže. Za razliku od Senata, koji je uveden Ustavom iz 1993. godine, Narodna skupština je staro legislativno tijelo, međutim je svoje aktualno uređenje dobila u već navedenom ustavu. Skupština je započela kao Konstituanta tokom Prijelazne uprave Ujedinjenih nacija, da bi po izglasavanju ustava dobila svoju aktualnu formu. Ona je glavno zakonodavno tijelo u Kambodži, zalsužna za predlaganje i izglasavanje zakona; ovlasti Narodne skupštine regulirane su u sedmom poglavlju ustava.

Zastupnici u Narodnoj skupštini, kojih će biti najmanje 120 (trenutno ih je 125), izabiru se na petogodišnji mandat preko slobodnih, direktnih i tajnih izbora. Pasivno biračko pravo imaju svi državljani Kambodže (mada samo ako su državljanstvo stekli rođenjem) koji su napunili 25 godina života. Mandat zastupnika je obnovljiv. 

Izuzev klasičnih zakonodavnih ovlasti, Narodna skupština izglasava (ne)povjerenje vladi te vrši kontrolu njezina djelovanja. Skupštinom predsjeda predsjednik, funkciju koju trenutno obavlja Heng Samrin iz Kambodžanske narodne stranke.
**Llucmajor** (španjolski: *Lluchmayor*) je grad od 10.650 stanovnika i općina od 36.358 stan. na otoku Mallorci na istoku Španjolske u arhipelagu Baleari u Sredozemnom moru.

Geografske karakteristike
-------------------------

Llucmajor je sa svojih 327 km² - površinom najveća općina na otoku Mallorci. Njen administrativni centar istoimeni Llucmajor leži u unutrašnjosti
udaljen od 15 km od međunarodnog aerodroma Son Sant Joan, i 20 km od Palma de Mallorce jugoistočno.

U općini Llucmajor pored samog Llucmajora postoje slijedeća naselja; Badía Grand (1.957 st.), Badia Blava (1.571), Bellavista (319), Cala Blava (294), Cala Pi (252), 
Es Pas de Vallgornera (103), Las Palmeras (1.231), Maioris Décima (1.031), Puig de Ros (1.533), S'Arenal (9.309), Sa Torre (3.399), S'Estanyol de Migjorn (451), Son Verí Nou (757), 
Tolleric (525) i Vallgornera Nou (96). 
Većina ih leži duž morske obale i nastala su nakon 1960-ih kao letovališta.

Historija
---------

Llucmajor je svoje ime dobio najvjerojatnije od latinskog - **Lucus maioris**, što znači velika šuma.

Aragonski kralj Jaime I - Osvajač zauzeo je Mallorcu 1229. i osnovao Kraljevstvo Mallorce. Nešto kasnije - 1300. je njegov sin i nasljednik Jaime II osnovao Llucmajor.

Llucmajor je slavan po bitci, koja se dogodila 25. oktobra 1349. u kojoj je poginuo poslednji kralj Kraljevstva Mallorca Jaime III, nakon nje je Kraljevstvo anektirano u Krunu Aragona.

Od 14. pa sve do 17. vijeka južna obala Mallorce (a to je teritorij općine) bila je česta meta Berberskih korsara, koji su sa nje kretali u svoje napade. Zbog tog su duž nje (S'Estalella, Cap Blanc, Cap Enderrocat i Cala Pi) podignuti obrambeni tornjevi.

Španjolski kralj Alfonso XIII je svojim dekretom od 3. oktobra 1916. dodjelio Llucmajoru status grada.

Znamenitosti
------------

Na jugu općine nalazi se arheološko nalazište *Capocorb Vell* sa megalitima iz brončanog doba. Po svemu sudeći to su ostaci naselja koje je u to vrijeme bilo jedno od najvećih u zapadnom Mediteranu.

U samom gradu najzančajnija je parohijska crkva *Sant Miquel*, koju je projektirao arhitekt Isidro González Velázquez. Ona je podignuta na starioj gotičkoj zgradi iz 1386. Ta klasicistička bazilika građena je od 1784. do 1866.
U njoj su nekada počivali posmrtni ostaci kralja Jaimea III, koji su danas premješteni u katedralu Palma de Mallorce.
.

Privreda
--------

Sve do početka 20. vijeka Llucmajor je bio centar poljoprivredno-stočarskog kraja, sa razvijenom kožarsko obućarskom industrijom.
Danas je turizam sa brojnim hotelima glavna privredna grana, uz to ima i nešto pogona prehrambene industrije.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*España: Islas Baleares*" (engleski). City population. Pristupljeno 20. 5. 2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Llucmajor – Mallorca: un poquito de Historia con Mayúsculas*" (katalonski). Visit Llucmajor.. Pristupljeno 20. 5. 2019.

Vanjske veze
------------

***Llucmajor*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ajuntament de Llucmajor* (`ca`)
**Livingston** je općina od 81,304 i grad od 17,923 stanovnikana istoku Gvatemale u Departmanu Izabal.

Geografske karakteristike
-------------------------

Livingston se nalazi na ušću rijeke Dulce u Honduraški zaljev, udaljen 19 km zapadno od svog administrativnog centra Puerto Barriosa i 317 km od glavnog grada Ciudad Guatemala.

Historija
---------

Po općeprihvaćenoj usmenoj predaji mjesto je osnovao španjolski oficir iz Hispaniole, koji se sa grupom kolonista iz Roatána jedrenjakom zaputio u traženje boljeg mjesta. Nakon iskrcavanja na ušću u novembru 1831. je osnovao općinu.

Ona je nazvana Livingston po američkom pravniku i političaru Edward Livingston autoru liberalnog zakonika Louisiane, koji je poslužio za pisanje zakonika tadašnje Savezne Republike Centralne Amerike.

Vremenom se Livingston razvio u glavnu luku u tom dijelu Gvatemale, kojoj je važnost porasla kad je 1882. proglašena Porto francom.

Važnost luke u Livingstonu je opala kad je podignuta nova u Puerto Barriosu u koju je 1892. premještena i carinarnica.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Livingston in Izabal*" (engleski). City population. Pristupljeno 1.3.2023.
2. 1 2  „*Livingston Municipality in Guatemala*" (engleski). City population. Pristupljeno 1.3.2023.
3. 1 2 3  „*Municipio de Livingston, Izabal*" (španjolski). Aprende Guatemala. Pristupljeno 1.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Livingston (Izabal)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de Livingston* (službene stranice) (`es`)
**Mušmula** (lat. *Mespilus germanica*) je veliki listopadni grm ili malo stablo. Iako prevedeni latinski naziv znači njemačka mušmula, potječe iz jugozapadne Azije i jugoistočne Europe, a u Njemačku su je donijeli Rimljani.

Opis
----

Zahtjeva topla ljeta i blage zime. Staništa su joj suha i sunčana mjesta. Pod idealnim uvjetima, ova biljka naraste do 8 m visine. Ima jako kratak životni vijek, živi 30-50 godina. 
Listovi su joj tamno zeleni i eliptični, 8-15 cm dugi i 3-4 cm široki. S donje strane su jako dlakavi. Jako su lijepe crvene boje u jesen, prije nego što opadnu. 

Cvjetovi narastu u kasno proljeće, od svibnja do lipnja. Bijele su boje, dvospolni su i oprašuju ih pčele. Imaju velike prašnike.

Okrugli i kruškoliki plod, u kojem je 5 krupnih, stelarnih sjemenki, ima čašku na vrhu i boja mu je žutozelena do tamnosmeđa. U svježem stanju mušmula nije jestiva, jer je njeno tada meso ploda pretrpko i prekiselo za jesti. Tek kada plod odstoji i macerira, čime poraste razina šećera može se jesti kao mekana, ukusna kašasta poslastica.

Povijest
--------

Mušmula se već oko tri tisuće godina uzgaja u regiji Kaspijskog jezera (sjeverni Iran). Uvedena je u Grčku oko 700. godine prije Krista, a u Rim oko 200. godine prije Krista. To je bilo važno voće tijekom rimskih i srednjovjekovnih vremena. Do 17. i 18. stoljeća, zamijenjenjena je uzgojem drugih vrsta voća, pa se tako danas rijetko uzgaja.

Izvori
------
**Kera Tamara** (bug. Кера Тамара) bila je princeza Bugarske te supruga osmanlijskog sultana Murata I.

Život
-----

### Porijeklo Tamare

Tamara je bila kći cara Bugarske Ivana Aleksandra i njegove druge supruge, carice Sare Teodore te tako sestra bizantske carice Kerace Marije.

### Prvi brak

Tamarin je prvi muž bio neki despot Konstantin, čije je podrijetlo nepoznato.

### Drugi brak

Nakon smrti Tamarinog oca, Tamarin brat Ivan Šišman je došao na bugarsko prijestolje. Osmanlijski sultan Murat I zatražio je Tamaru za ženu kako bi mir između Bugarske i Osmanlijskog Carstva potrajao. Tamara je bila poznata po ljepoti, a već je ionako bila udovica. Caru Ivanu se sultanova želja nije svidjela. Ipak, godine 1378. car je svoju sestru predao sultanu Muratu, koji je smjestio Tamaru u svoj harem u Bursi. Tamara, koja je bila kršćanka, nije htjela prijeći na islam.

Izvori
------

1. ↑  Sugar, Pete (1983). *Southeastern Europe Under Ottoman Rule, 1354–1804*. University of Washington Press. Str. 16. ISBN 0-295-96033-7.
2. ↑  Božilov, Ivan (1985). *Familijata na Asenevci (1186–1460)*. Sofia: Bulgarian Academy of Sciences. OCLC 14378091.
3. ↑  Czamańska, Ilona (2013). „Chrześcijańskie małżonki sułtanów tureckich. Małżeństwa polityczne w imperium osmańskim XIV i XV wieku". *Balcanica Posnaniensia* **20**: 53. DOI:10.14746/bp.2013.20.5. Pristupljeno 27 July 2015.
**Kendal** zvan i *Kirkby in Kendal*, ili samo *Kirkby Kendal* je grad na sjeverozapadu Engleske od 28,958 stanovnika.

On je i administrativni centar distrikta South Lakeland.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kendal leži u Grofoviji Cumbria, na rijeci Kent, udaljen 13 kilometara jugoistočno od Jezera Windermere, 31 km sjeverno od Lancastera i 37 km sjeveroistočno od Barrow-in-Furnessa.

Historija
---------

Rimljani su u 1. vijeku podigli fortifikaciju na rijeci uz koju je kasnije niklo saksonsko naselje, 
koje je prvi put dokumentirano u Domesday Booku 1086. pod imenom *Cherchebi*.

Negdje nakon 1183. podignut je normanski zamak, a povelju kojom je postao trgovište, dobio je 1189.

Najstariji dijelovi današnje parohijska crkve, podignuti su oko 1201. Najgori događaj u njegovoj historiji dogodio se - 1210. kad su napali i orobili Škoti.

Od 14. vijeka procvjetao je posao sa preradom i prodajom vune.

Tokom 19. vijeka Kendal je bio poznat po proizvodnji burmutica i cipela, ali je taj posao bankrotirao.

Privreda
--------

U današnjem Kendalu su najveće kompanije; *Gilbert Gilkes and Gordon* (industrijske pumpe), *Goodacres* (tepisi), *Farleys* (prehrana) i *Kendal Mint Cake* (slastice).

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Rinteln, Njemačka
* Irska Killarney, Irska

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: North West England" (engleski). City population. Pristupljeno 15. 01. 2017.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Kendal’s History*" (engleski). Kendal Town Council. Pristupljeno 15. 01. 2017.

Vanjske veze
------------

***Kendal*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kendal Town Council (`en`)
**Izraelske obrambene snage** (hebrejski *צְבָא הַהֲגָנָה לְיִשְׂרָאֵל*, *Tzva Hahagana LeYisra'el*; arapski *جيش الدفاع الإسرائيلي*,‎ *Jaysh ad-Difāʻ al-Isrāʼīlī*), znane i pod skraćenicom **IDF** i **Tzahal**, je vojska Izraela. Sastoji se od kopnene vojske, zračnih snaga i mornarice. IDF predvodi načelnik generalštaba koji je podređen ministru obrane.

David Ben-Gurion izdao je 25. svibnja 1948. naredbu za osnivanje obrambenih snaga od ostataka paravojske Haganah, a uključila je militantne skupine Irgun i Lehi. IDF je sudjelovao u dvadesetak sukoba od svojeg nastanka: Arapsko-izraelski rat 1948. Sueska kriza, Šestodnevni rat, Jomkipurski rat, Libanonski rat 1982. Intifada, Druga Intifada, Izraelsko-libanonski rat 2006. Rat u Gazi 2008.-2009. Operacija Orchard i drugi. IDF se isprva borio na tri bojišnice - na sjeveru (Libanon, Sirija), istoku (Jordan, Irak) i jugu (Egipat) - ali nakon mirovnog sporazuma sa Egiptom 1979. koncentrirao je svoje napore protiv južnog Libanona i palestinskih područja.

IDF se razlikuje od ostalih vojnih formacija na mnogo načina. Jedna od razlika je i novačenje žena, obvezni vojni rok za svakog izraelskog građanina u trajanju od tri godina (dvije za žene) te bliski odnosi između vojske, mornarice i zračnih snaga. IDF je također kroz povijest utjecao na izraelsko društvo, kulturu i političku scenu. Također koristi veliki broj tehnologija koje su razvijene u Izraelu, kao što je Merkava borbeni tenk. 2012. proračun IDF-a bio je 14,5 milijardi $. Nakon 1967. IDF je imao blisku suradnju sa američkom vojskom, pogotovo u razvoju novih oružja i tehnologija.

Građani arapskog podrijetla su često izuzeti iz obveznog služenja vojnog roka, a zanimljiva je činjenica da vojska veganima daje posebne dozvole kako bi kupili vlastitu hranu, te također čizme od umjetne kože.

Doktrina
--------

Glavna doktrina IDF sastoji se od sljedećih pretpostavki:

* Izrael si ne može priuštiti izgubiti nijedan rat
* vojno djelovanje je defenzivne prirode, bez teritorijalnih ambicija
* napori u izbjegavanju rata pregovorima
* sprječavanje eskalacije
* borba protiv terorizma
* smanjenje žrtava
* brzi završetak rata

* Vojnici u tenku tijekom vježbeVojnici u tenku tijekom vježbe
* Pilotkinje ispred borbenog zrakoplovaPilotkinje ispred borbenog zrakoplova
* Načelnik generalštaba 2011. Benny GantzNačelnik generalštaba 2011. Benny Gantz
* Ženski vojnici u JeruzalemuŽenski vojnici u Jeruzalemu
* Vojnička smotraVojnička smotra

Izvori
------

1. ↑  "The Institute for National Security Studies", chapter Israel, 2012 Arhivirano 2012-09-07 na Wayback Machine-u 8 May 2012.
2. ↑  David Eshel. „Israel Uses Special Funds To Boost Spending". AviationWeek. Arhivirano iz originala na datum 2018-12-24. Pristupljeno 2012-11-14.
3. ↑  „Israel: Veganism promoted in defence forces". Care2. 2012-11-03. Pristupljeno 11 November 2012.
4. ↑  „IDF desk – Main Doctrine". Dover.idf.il. Arhivirano iz originala na datum 2009-08-31. Pristupljeno 1 June 2010.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice
* Činovi i medalje IDF-a
* Službeni blog
**Izreka** je izraz u obliku formule, metaforički iskovan oblik govora, većinom pomoću slika idiomatičkog karaktera.

Mogu se razdvojiti tri glavne funkcije:

* Prva je funkcija preterivanja i preuveličavanja, pri čemu se ravna sa hiperbolom (*Isterati nekoga iz kože* - kada se govori o besu)
* Druga je funkcija eufemizma, ublažavanja (*Kad gavran pobeli* - umesto *nikad*)
* Treća je svođenje jednog stanja stvari ili akcije na što manji broj reči (*nokat i meso* - za nečiju zbliženost)

U izreku spadaju i drugi oblici čvrste, tradicionalne forme. Npr. poređenja po sličnosti - *rumen kao ruža*, ali i po suprotnosti - *ljut kao ovca*. Mogu sadržati i aluzije na anegdote i priče - *Prošao kao Janko na Kosovu*.

U izreke spadaju još i tzv. tipični narodni dubleti - *s koca i konopca*, ali i ustaljeni izrazi poput *vatreno krštenje*, *slika zdravlja*, potom navodi iz stranih jezika - *hic et nunc* i konvencionalne fraze - *da si mi živ i zdrav*.

Literatura
----------

* Škreb i grupa autora *Rečnik književnih termina*, Beograd: Bigz, 1986.
* Knežević, M. *Antologija narodnih umotvorina*, 1957.
* Jolles, A. *Einfache formen*, 1958.
* Latković, V. *Narodna književnost I*, 1967.
* Bausinger, H. *Formen der "Volkspoesie"*, 1968.
|  |
| --- |
| Naunet |
| druga imena | Nunet |
| roditelj(i) | sama se stvorila |
| brak | Nun (brat) |
| djeca | Ptah |
| opis | božica okeana |

**Naunet** je drevna primordijalna božica iz egipatske mitologije.

Mit o stvaranju
---------------

Mit Eneada, nastao u Heliopolisu, kaže da je u početku postojao samo beskrajan okean Nun (slično vjerovanje su imali Grci, kod kojih je Pont bio prvotno more). U mitu Ogdoada, iz Hermopolisa, Nun je bog, a Naunet je njegova žena. Ona je božica okeana, a njezino je ime izvedeno od Nunovog. Uz Nuna i Naunet u okeanu su prebivali još neki bogovi. Oni su stvorili prvo ostrvo. Potom su obrađivali tlo ostrva koje je raslo. Naunet je poslala prvu kišu (slika desno). U umjetnosti je Naunet prikazana kao žena sa zmijskom glavom. Ipak, u Knjizi mrtvih je prikazana sa ljudskom glavom, kako izlijeva kišu na Zemlju. Prema jednom mitu, ona i Nun su Ptahovi roditelji. U Mesopotamiji se vjerovalo u 2 okeana – Apsu i Tiamat, što je slično Nunu i Naunet.

| * p
* r
* u
Egipatska mitologija |
| --- |
| Eneada Heliopolisa | Atum • Šu • Tefnut • Geb • Nut • Oziris • Izida • Set • Neftis |
| Ostala veća božanstva | Amon • Anubis • Apop • Apis • Aton • Bat • Bast • Thoth • Hator • Horus • Khepri • Khonsu • Ma'at • Min • Neit • Ptah • Ra • Sekhmet • Set • Sobek • Uapuat • Heryshaf |
| Ogdoada Hermopolisa | Amon • Amaunet • Huh i Hauhet • Kuk i Kauket • Nun |
| Ratna božanstva | Anhur • Bast • Maahes • Pakhet • Sekhmet |
| Deificirani koncepti | Khonsu • Hapy • Ma'at • Min • Renenutet • Šai • Hu • Saa |
| Ostala božanstva | Bes • Hnum • Seker • Sešat • Tawaret |
Ovo je spisak likova serije ***Zakon i red: Suđenje pred porodom***. Ova serija je najkraća i sa najmanje likova u celoj franšizi. Serija je imala samo 6 likova.

Pregled
-------

| Lik | Glumac | Epizode |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| Tracy Kibre | Bebe Neuwirth | **Glavni** |
| Kelly Gaffney | Amy Carlson | **Glavni** |
| Hector Salazar | Kirc Acevedo | **Glavni** |
| Arthur Branch | Fred Dalton Thompson | **Glavni** |
| Lennie Briscoe | Jerry Orbach | **Glavni** |  |
| Chris Ravell | Scott Cohen |  | Epizodni |  | **Glavni** |

Likovi
------

### Glavni

#### Tracy Kibre

Tracy Kibre je tvrda, usmjerena tužiteljka. Kibreova je radila za Ured državnog odvjetništva petnaest godina.

Kibreova ima crno-bijeli pogled na zakon kada su u pitanju oni koje progoni, i pravi neke kontroverzne izmjene u svojim slučajevima. U jednoj epizodi je pokazala da nije religiozna, za razliku od svoje partnerake Kelly Gaffney. Kibreova uvijek sjedi na čelu stola kao glavni tužitelj u slučajevima na kojima radi, od kojih su većina ubojstava, iako je jednom radila i na slučaju visokog profila silovanja kada je POT Casey Novak zlobno napadnuta.

Kibreova je također poznata po svojim patetikčkim argumentima. Tijekom završne riječi na suđenju djevojke za uzrok smrti bebe, Kibreova je brutalno protresla lutku bebe. Kada se sudija protivio, govoreći Kibreovoj da će biti kažnjena zbog nepoštivanja suda, ona je razbila lutku i odvojila joj glavu pred porotom (kao što je navodno optužena učinila).

Kibre također koristi razne načine u svojim pokušajima da pridobije porotu na njezinu stranu. U jednom slučaju u kojem je čovjeka progonila zbog ubojstva djevojke svog sina (transseksualke), Kibreova je slučajno imenovala žrtvu sa "Angelina", što je ime njene majke. Kibreova je podnela prijedlog da se taj naziv dostavi sudu, stoga je s' tim ženskim imenom stekla naklonost porote.

#### Arthur Branch

*Glavni članak: Arthur Branch*
#### Leonard V. Briscoe

*Glavni članak: Lennie Briscoe*
### Epizodni

#### Iz serije Zakon i red

* Dennis Ferine kao Joe Fontana (Epizoda "Kostur -Nadgrobni spomenik II deo-")
* Jesse L. Martin kao Ed Green (Epizoda "Kostur -Nadgrobni spomenik II deo-")
* S. Epatha Merkerson kao Anita Van Buren (Epizoda "Kostur -Nadgrobni spomenik II deo-")
* Sam Waterston kao IPOT Jack McCoy (Epizode "Gnusni producent" i "Kostur -Nadgrobni spomenik II deo-")
* Carolyn McCormick kao Dr. Elizabeth Olivet (Epizoda "Dan -Noć II deo-")
* Leslie Hendrix kao Dr. Elizabeth Rodgers (Epizoda "Bebi bum")

#### Iz serije Zakon i red: Odjel za žrtve

* Christipher Meloni kao Elliot Stabler (Epizoda "Dan -Noć II deo-")
* Mariska Hargitay kao Olivia Benson (Epizoda "Dan -Noć II deo-")
* Richard Belzer kao John Munch (Epizoda "Kostur -Nadgrobni spomenik II deo-")
* Diane Neal kao POT Casey Novak (Epizoda "Dan -Noć II deo-")
* Tamara Tunie kao Dr. Melinda Warner (Epizoda "Dan -Noć II deo-")

Napomena
--------

1. ↑  Podaci o Arthuru Branchu se nalaze u spisku likova iz serije "Zakon i red"
2. ↑  Podaci o Leonardu V. Briscu se nalaze u spisku likova iz serije "Zakon i red"
**Jakov od Edese** (sirijski: ) (cca. 640 – 5. jun 708) je bio sirijski pisac i monofizitski teolog. Rodio se u Alepu te se obrazovao u manastiru Ken-neshre (na lijevoj obali Eufrata), a kasnije u Aleksandriji. Po povratku je od strane svog prijatelja, antiohijskog patrijarha Atanasija II imenovan episkopom Edese. To je mjesto morao napustiti nakon sukoba sa Atanasijevim nasljednikom Julijanom, te se povukao u manastir Kaisum, a kasnije u Eusebonu te u Tel, gdje je revidirao Pešitu, sirijski prijevod Starog zavjeta. Episkopom je ponovno postao 708. ali je ubrzo nakon toga umro.

Vanjske veze i literatura
-------------------------

* Dirk Kruisheer. "A Bibliographical Clavis to the Works of Jacob of Edessa". *Hugoye: Journal of Syriac Studies* 1 1 (1998).
* J.M. Sauget. "Jacob of Edessa", *Encyclopedia of the Early Church* 1 (1992) 428-429.
* „James of Edessa". *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.
* George Phillips, Scholia on the Old Testament by Mar Jacob of Edessa, 1864.
**Čempres** je biljka iz roda *Cupressus*.

Izgled
------

Čempres se može javiti i dva oblika. Prvi je sa uskopiramidalnom, stupastom krošnjom koja se sužava prema vrhu, te sa uspravljenim i priljubljenim granama. Ovaj je oblik u narodu poznat kao "muški".

Drugi vid, u narodu poznat kao "ženski", ima široku kupastu krošnju sa horizontalno ostojećim granama.

Kora čempresa je tanka, sivosmeđe do tamnosmeđe boje. Dugo ostaje glatka.

Korijenov sustav je jako razgranat, razveden, te prodire duboko u zemlju. Prilagodljiv je terenu.

Iglice (četine) su kod čempresa ljuskaste, čvrsto prilegle uz četverokutne tanke grančice, poredane u 4 reda. Duge su oko 1 mm, a na leđnoj strani imaju izduženu smolnu žljezdicu. Tamnozelene su boje.

Stanište
--------

Raste najviše uz putove, na groblju, parkovima, vrtovima, oko crkvi, itd.

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Obični čempres** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Obični čempres** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Obični čempres** |

Izvori
------

* Čedomir Šilić: *Atlas drveća i grmlja*, Svjetlost, 1990.
Kof
**Kof** (קוף) je 19. Slovo hebrejskog pisma i ima brojčanu vrijednost od 100. 
Većina korisnika hebrejskog jezika izgovaraju Kof kao Kaf s Dagešom. Prije se slovo Kof izgovaralo grlenije od slova Kof-a.

Povijest
--------

U grčkom pismu Kof odgovara slovu Kopa, koje se u međuvremenu samo još koristi kao brojčani znak, a ne kao slovo. Dok se latinsko slovo Q i danas još koristi.

Primjeri
--------

* קין Kajin
* קרח Kerah (led)

Šifra znaka
-----------

|   | Unicode | HTML | izgledovisi o pregledniku | poveznice((eng.)) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| k. točka | naziv | kod | entitet |
| slovo *ק* | U+05e7 | HEBREW LETTER QOF | `&#x05e7;` | *nema* | ק | detaljni podacitest preglednika |

 Moguće je da se slova u gornjoj tablici neće ispravno prikazati ako odgovarajući fontovi nisu instalirani na vašem računalu i preglednik (*browser*) nije ispravno podešen. Poveznice *test preglednika* omogućuju provjeru ispravnosti prikaza i postavki računala.

U standardu ISO 8859-8 simbol ima kod 0xf7.

| * p
* r
* u
Hebrejsko pismo |
| --- |
| 
Alef א ·
Bet ב ·
Gimel ג ·
Dalet ד ·
He ה ·
Vav ו ·
Zajin ז ·
Het ח ·
Tet ט ·
Jod י ·
Kaf כ ך ·
Lamed ל ·
Mem מ ם ·
Nun נ ן ·
Sameh ס ·
Ajin ע ·
Pe פ ף ·
Cade צ ץ ·
Kof ק ·
Reš ר ·
Šin ש ·
Tav ת
 |

***Kof*** na Wikimedijinoj ostavi
**Konferencija u San Remu** održala se od 19-26. aprila 1920. u italijanskom Sanremu. Na konferenciji su učestvovali najviši predstavnici savezničih sila (Velike Britanije, Francuske, Italije i Japana), nakon završetka Prvog svjetskog rata, sa ciljem podjele Osmanlijskog carstva (područja Sirije, Libanona, Mezopotamije i Palestine). Veliku Britaniju je predstavljao predsjednik vlade David Lloyd George, Francusku predsjednik vlade Alexandre Millerand, Italiju predsjednik vlade Francesco Nitti i Japan ambasador Matsui Keiširo.

Sporazum
--------

Cilj sporazuma je provođenje plana Balfourove deklaracije iz 1917. godine o stvaranju države židovskog naroda u Palestini. Pri određivanju granica ulogu su igrale granice uticajnih sfera Francuske i Velike Britanije na Bliskom istoku. Prethodnica i osnovica dogovora o stvaranju novih država bio je Sporazum Sykes-Picot iz 1916. godine, te mnogi manji sporazumi pobjedničkih sila o poslijeratnom stanju u tom području. Konferencija je održana pod jakim uticajem arapskog nacionalizma, čime se težilo osamostaljenju pojedinih država. Cilj pobjedničkih sila bio je legaliziranje političkog i vojnog uticaja u krug uticajnih sfera, a uticaj je trebao biti potvrđen mandatima Lige naroda.

Velika Britanija je dobila upravu nad Mezopotamijom, području današnjeg sjevernog Iraka (područja današnjeg Iračkog Kurdistana i mandat nad Palestinom, kojem pripadaju južni dijelovi osmanske provincije Sirije (Sirija, Palestina i Jordan), dok je Francuska dobila mandatnu zonu Sirije i Libanona i preostali dio osmanske Sirije, Libanon i provinciju Hataj.

Konferencija je bila priprema za Mirovni ugovor u Sèvresu, održane u augustu 1920, kčije su odluke revidirane Mirovnim ugovorom u Lausanni 1923. godine. Mandate su prvo dobili savezničke vojne komande, a potvrđen je odlukom Lige naroda 24. jula 1922.

Posljedice
----------

Težnja bivših arapskih saveznika pobjedničkih sila Prvog svjetskog rata o osamostaljenju, ovim ugovorom je onemogućena. Na 
*Pansirijskom kongres*u održanom 8. marta 1920. proglašena je nezavisnost područja današnje Sirije, Palestine, Libanona i sjevernog Iraka, a Fejsal I proglađen je za kralja. Porazom Arapa u bitci kod Majsaluna, protiv francuske vojske, ovi su planovi o nezavisnosti onemogućeni. Konferencija se smatra jednim od uzroka Bliskoistočnog konflikta..

Literatura
----------

* Helmuth K. G. Rönnefarth, Heinrich Euler: *Konferenzen und Verträge. Vertrags-Ploetz.* Teil II, 4. Band: *Neueste Zeit 1914–1959.* 2. erweiterte Auflage. A. G. Ploetz Verlag, Würzburg 1959, S. 50f.
* Randall Price, FAST FACTS ON THE MIDDLE EAST CONFLICT. ISBN 0-7369-1142-1. 1. Auflage bei Harvest House Publishers (2003)

Vanjske veze
------------

***Konferencija u San Remu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Karte Palestine 1923-48. Arhivirano 2002-10-19 na Wayback Machine-u
Drone video kombajn 2022
**Kombajni** (engl. combine) su mašine za žetvu raznih žitarica, uljane repice, soje, graha, graška i sl.

Proces žetve se sastoji iz tri dijela: košenja i vršenja žita kao i završnog razdvajanja zrna od slame i pljeve.
Taj proces se do kraja 19-og vijeka manje-više vršio ručno. Pojavom parnih mašina je počela mehanizacija žetve.
Prve mašine su bile stacionarne što znači da su bile vučene konjima i pogonjene parnom mašinom koja je morala posebno biti takođe dovučena.
Kasnije su pogon prvih, tada još drvenih, vršilica preuzeli su traktori.
Pedesetih godina dvadesetog vijeka se pojavio traktorom vučeni kombajn da bi ga naslijedio moderni kombajn sa sopstvenim pogonom.

Moderni kombajni ujedinjuju sve gore navedene funkcije neophodne za žetvu: košenje, vršenje i prečišćavanje. Njihovom upotrebom se brzina žetve uvišestručila: sa nekoliko kg/h pri ručnom radu do 50 t/h kod modernih mašina. Osim količine i kvalitet žetve igra veliku ulogu u razvoju modernih kombajna. Kvalitet znači minimiziranje gubitaka i loma zrna kao i ujedno visoka čistoća zrna.
Snaga motora modernih kombajna dostiže oko 400 KS. Pogon za vožnju je hidraulički dok je pogon kosilice i uredjaja za prečišćavanje mehanički ostvaren.

***Kombajn*** na Wikimedijinoj ostavi
Položaj Obude na mapi Budimpešte
Gradska kuća Obude.
**Stari Budim** (mađ. *Óbuda* — Obuda) je bio istorijski grad u Mađarskoj. Ujedinio se sa Budimom i Peštom 1873 i sada je deo trećeg Budimpeštanskog okruga. 

Njegov centar je *Fő tér* ("Glavni trg"), povezan sa manjim trgom na kome se nalazi skulptura ljudi koji čekaju da prestane da pada kiša.

Istorija
--------

Prve naseobine datiraju iz vremena kamenog doba. Ovde su Rimljani izgradili Akvinkum (*Aquincum*) koji je bio glavni grad Panonijske provincije.

Mađari su stigli posle 900. godine i Stari Budim je tada služio kao središte glavnim plemenskim vođama a kasnije kraljevima. Bela IV od Mađarske je na ovom mestu izgradio prestonicu odmah posle invazije Mongola na Budim 1241-1242. godine. Prvog januara 1873. ujedinio se sa Budimom i Peštom i formira Budimpeštu.

Eksterni linkovi
----------------

* Sajt Starog Budima
* Šetnja kroz Stari Budim
* Fotografija skulpture ljudi koji čekaju Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
**Jakov Bratanić** (Vrbanj, 26. ožujka 1912. - Zagreb 16. listopada 2001.) je bio hrvatski slikar i povjesničar umjetnosti. 

U Splitu je pohađao klasičnu gimnaziju. 

Studirao je u Zagrebu na dvama fakultetima, Pravnom i Filozofskom. 

Zaposlio se u Zagrebu. Radio je kao kustos u Grafičkoj zbirci Nacionalne i sveučilišne knjižnice. Radio je i kao profesor na Školi primijenjenih umjetnosti te na Akademiji dramskih umjetnosti u Zagrebu. 

Slika od 1948. crteže, slike i tapiserije. 1950. je imao svoju prvu izložbu, od 22 samostalne i brojne skupne koliko ih je ostvario za života. Crkve su mu česta tema u njegovim radovima.

Bio je dijelom skupine eminentnih hrvatskih umjetnika koji su 2000. darovali neka svoja umjetnička djela da bi se dražbovanjem istih prikupio novac potreban za ostvarenje kulturnih projekata koje je započela Družba "Braća Hrvatskoga Zmaja".

Hrvatski akademik Tonko Maroević je 2005. napisao dvojezičnu hrvatsko-englesku monografiju o Jakovu Brataniću.

Izvori
------

* M. Crnčević: Crkvice - znaci poput stećaka, Slobodna Dalmacija, 17. kolovoza 2005. str. 50

1. ↑  Slobodna Dalmacija Osmrtnice, 17. listopada 2001.
2. ↑  Jakov Bratanić: crteži, slike i tapiserije, Katalog izložbe održane u Muzeju za umjetnost i obrt 1978. godine, vlastita naklada, Zagreb, 1978. (predgovor: Tonko Maroević)
3. ↑  Vjesnik[*mrtav link*] Dražba umjetnina darovanih Družbi »Braća Hrvatskoga Zmaja«, 8. prosinca 2000. str. 11
4. ↑  Tonko Maroević: Jakov Bratanić, Naklada Zadro, Zagreb, 2005.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 55059822
* LCCN: no2016152097
* ISNI: 0000 0000 1233 2759
* GND: 123621844

 |
William Blake: Kerber
**Kerber** (grč. **Κέρβερος**, *Kérberos* = demon iz jame) u grčkoj mitologiji troglavi je pas - mitološko biće. Hadov je pas - čuvar ulaza u podzemlje, Had. Njegova sestra bila je Himera, a brat Ort, a potomci Ehidna i Tifon.

Mitologija
----------

### Junaci

Nekoliko puta svladali su ga različiti junaci:

* Heraklo u svome posljednjem zadatku
* Orfej sa svojim glazbenim vještinama uspavao ga je
* Hermes ga je uspavao vodom iz rijeke Lete
* Psiha ga je uspavala otrovanim medenjacima
* Sibila ga je uspavala otrovanim medenjacima da bi Eneja mogao ući u podzemlje (rimska mitologija)

Gustave Doré: Kerber, 19. stoljeće
### Heraklo i Kerber

Heraklov posljednji i najteži zadatak bio je hvatanje Kerbera. Heraklo je morao otići do vrata Hada i tamo se obračunati s tim troglavim psom koji je imao rep zmije, a slina koja je padala na pod stvarala je otrovnu biljku akonitu. Dok je bio u podzemlju, Heraklo je oslobodio Tezeja koji je tamo bio zatvoren jer je pokušao oteti Hadovu Perzefonu.

Heraklo je otišao do Hada i Perzefone i upitao smije li uzeti Kerbera. Bogovi su se složili pod uvjetom da ga ne ozlijedi. Neki kažu da je Perzefona pristala jer je Heraklo bio njezin brat. Heraklo je potom uhvatio Kerbera oko vrata i izvukao na svjetlo dana. Čim je izišao iz sjene, Kerber je počeo bijesno lajati i stenjati. Euristej se uplašio čim je vidio Kerbera pa ga je Heraklo brzo vratio u Had.

Eksterni linkovi
----------------

***Kerber*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kerber u klasičnoj literaturi i umjetnosti
**Jose Alberto "Pepe" Mujica Cordano** (rođen 20. maja 1935.) je urugvajski političar i revolucionar koji je bio 40. predsjednik Urugvaja između 2010. i 2015. Kao bivši gerilski borac s Tupamarosa, bio je zatvoren 13 godina za vrijeme vojne diktature u 1970-ih i 1980-ih. Kao član Širokog Fronta, koalicije lijevih stranaka, Muhika je bio ministar stoke, poljoprivrede i ribarstva od 2005. do 2008. godine, a poslije toga senator. Kao kandidat Širokog fronta, on je osvojio na predsjedničkim izborima 2009. i preuzeo dužnost predsjednika od 1. marta 2010.

Poljoprivrednik po zanatu, postao je poznat kao "najsiromašniji predsjednik na svijetu" zbog svoje skromnosti u načinu života i donacija, gdje je od $12,000 mjesečne plaće oko 90 posto odvajao u dobrotvorne svrhe koje profitiraju siromašne ljude i male poduzetnike.

Vanjske veze
------------

***José Mujica*** na Wikimedijinoj ostavi

* José Mujica na IMDb-u (`en`)
* Interview with José Mujica in Al Jazeera, October 2013

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 164105107
* LCCN: nb2001008851
* ISNI: 0000 0001 1458 2732
* GND: 132202034
* SUDOC: 081448422
* BNF: cb171442359 (podaci)
* BIBSYS: 1470399609819
* NDL: 001166295
* BNE: XX4616195
* CiNii: DA18458086

 |
Noriaki Kasai
**Noriaki "KAMIKAZE" Kasai** (葛西 紀明, *Kasai Noriaki*?), (Shimokawa, Hokkaidō, 6. jun 1972.-) je japanski skakač skijaš.

Član je Čučija hom kluba. Karijeru u svetskom kupu počeo je u Tanderbeju 1989.godine a ostvario je pobedu na šampionatu u letovima u Harakovu 1992.godine. 1994. osvojio je srebrnu medalju na velikoj skakaonici u timskoj konkurenciji u Lilehameru. Ukupno je osvojio pet medalja na svim šampionatima u skiskokovima duplo manje od recimo Ahonena. To su dva srebra i tri bronze, od toga tri su timske a dve pojedinačne medalje. Osvojio je i Holmenkolen 1999. godine.

Ono po čemu je poznat je učestvovanje na čak pet zimskih Olimpijada a to znači i da je ostvario timsku pobedu u Naganu ali individualno najbolji plasman mu je tek 5 mesto u Lilehameru. Na Olimpijadi 2014. u Sočiju, osvojio je drugo mjesto u pojedinačnoj konkurenicji iza Kamila Stocha. Također je osvojio bronzanu medalju u ekipnoj konkurenicji, na istoj Olimpijadi.

Ostvario je ukupno 15 pobeda u svetskom kupu a dvaput je bio i treći u ukupnom poretku 1993. i 1997. krajem devedesetih. Najstariji je aktivni takmičar svetskog kupa od ove sezone pošto se penzionisao njegov timski kolega Takanobu Okabe.

Vanjske veze
------------

***Noriaki Kasai*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.NoriakiKasai.com Arhivirano 2016-04-18 na Wayback Machine-u
* FIS-Ski: Noriaki Kasai - statistike (engleski)
* Holmenkollen winners since 1892 Arhivirano 2007-02-24 na Wayback Machine-u - click Vinnere for downloadable pdf file (`no`)