recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Most dr. Franja Tuđmana** ili **Most Dubrovnik** povezuje dvije obale zaljeva Rijeke dubrovačke.

Povijest izgradnje
------------------

Ideja o izgradnji mosta preko Rijeke dubrovačke stara je oko 30 godina, a sama realizacija je počela 1989. godine izgradnjom prilaznih cesta od naselja Lozica sa zapadne te dubrovačkog gradskog predjela Nuncijata s istočne strane.
Domovinski rat je spriječio daljnju gradnju. S gradnjom se nastavilo 1998. a most je završen i pušten u promet u svibnju 2002. godine.

Naziv
-----

Tabla na zapadnom prilazu mostu
Ime mosta je dugo vremena bilo neizvjesno, ali je na kraju sa jedne strane mosta postavljena ploča sa natpisom „*Most dr. Franja Tuđmana*", a sa druge „*Most Dubrovnik*". 2005. je dilema riješena te je službeno ime mosta postalo "Most dr. Franja Tuđmana".

Tehnički podaci
---------------

Most je ovješenog tipa i sastoji se od dva dijela prednapetog grednog sklopa sa zapadne strane i glavnog nesimetričnog sklopa s ovješenom spregnutom gredom na istočnoj strani. Na zapadnoj strani, na prilaznoj cesti izgrađen je vijadukt dužine 66 metara. Dužina samog mosta je 518 metara. Slobodna visina mosta iznosi 50 m.

Do izgradnje mosta promet prema zapadnom ulazu u grad Dubrovnik se odvijao Jadranskom magistralom kroz područje Rijeke dubrovačke, a gradnjom mosta taj put se skratio za oko 9 kilometara te na taj način pridonio bržem razvoju dubrovačkih prigradskih naselja Lozica, Štikovica, Vrbica, Zaton i Orašac te naselja općine Dubrovačko primorje.

Ostali mostovi istog imena
--------------------------

* Most dr. Franje Tuđmana (Čapljina)
* Most dr. Franje Tuđmana (Osijek)

Izvori
------

1. ↑  „Tvorac najvećih hrvatskih mostova". Arhivirano iz originala na datum 2012-07-18. Pristupljeno 2013-12-23.
2. ↑  Gradnja - Mostovi naši svagdašnji
3. ↑  „Konstruktor - Most Dubrovnik". Arhivirano iz originala na datum 2009-10-05. Pristupljeno 2013-12-23.
4. ↑  Slobodna Dalmacija - Most dr. Franja Tuđmana
5. ↑  „Građevinski fakultet - Stručna ekskurzija mostu preko Rijeke dubrovačke 1". Arhivirano iz originala na datum 2012-03-13. Pristupljeno 2013-12-23.
6. ↑  „Građevinski fakultet - Stručna ekskurzija mostu preko Rijeke dubrovačke 2". Arhivirano iz originala na datum 2008-04-08. Pristupljeno 2013-12-23.

Vanjske veze
------------

* O mostu na stranicama izvođača radova - Konstruktor Split Arhivirano 2008-04-05 na Wayback Machine-u

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Most dr. Franja Tuđmana** |
**Kleomen**, grčki Κλεομένης), (u. 489. pne.) bio je agijadski kralj Sparte na kraju 6. i početku 5. vijeka pne.. Za vrijeme vladavine, koja je počela oko 520. pne. vodio je avanturističku i na trenutke beskrupuloznu vanjsku politiku s ciljem uništenja Arga i širenja spartanskog uticaja na i van Peloponeza. Za vrijeme njegove vladavine je nastao Peloponeski savez. Dva puta je uspješno intervenirao u unutrašnje probleme Atene, ali je Spartu držao van jonskog ustanka. Umro je u tajanstvenim okolnostima u zatvoru, a spartanske vlasti su tvrdile da je sebi oduzeo život u napadu ludila.

Kleomen je također bio poznat po dugogodišnjem neprijateljstvu sa svojim europontidskim suvladarom Demaratom. Ono je godine 491. pne. dovršeno kada je Kleomen potkupio proročište u Delfima i tako omogućio da Demarata svrgne njegov rođak Leotihida.

Bilješke
--------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Anaksandrida II**  |  **Agijadski kralj Sparte** cca. 520-489. pne. | Slijedi: **Leonida I**  |
Kleopatra Selena II
**Kleopatra Selena II** (grčki:**η Κλεοπάτρα Σελήνη**, 25. decembar 40. pne. – 6. ne.), također poznata kao **Kleopatra VIII od Egipta** ili **Kleopatra VIII** bila je egipatska princeza iz dinastije Ptolemejida i kraljica Mauretanije.

Rodila se kao kćer kraljice Kleopatre VII i rimskog vojskovođe Marka Antonija, odnosno kao sestra-blizanka Aleksandra Heliosa. Prema donacijama u Aleksandriji 34. pne. trebala je naslijediti Kirenajku i Libiju. Njeni roditelji su, međutim, godine 30. pne. poraženi u ratu protiv Oktavijana, koji je poslije toga dao likvidirati njenu polubraću Cezariona i Marka Antonija Antila. Kleopatri Seleni, Aleksandru i njenom mlađem bratu Ptolemeju Filadelfu je, pak, pošteđen život. Nakon paradiranja u trijumfu Oktavijan ju je povjerio svojoj sestri Oktaviji, koja ih je odgojila kao vlastitu djecu.

Kada je Oktavijan bivšeg numidijskog kralja Jubu II odlučio postaviti za kralja novostvorene klijentske države Mauretanije, Kleopatra Selena II mu je postala suprugom. U to vrijeme su joj braća već bila umrla, te je bila posljednji živi izdanaka Ptolemejida. Antički izvori opisuju da je, kao izuzetno obrazovana i prosvijećena žena, imala važnu ulogu u pretvaranju "divlje" Mauretanije u jedno od najprosperitetnijih područja tadašnjeg antičkog svijeta. Sa Jubom je imala dvoje djece: sina Ptolemeja i Druzilu.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Kleopatra Selena II*** na Wikimedijinoj ostavi

* Portrait Bust of Cleopatra Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
* Coin Depicting Cleopatra Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 65451885
* LCCN: n85216104
* ISNI: 0000 0000 9202 4595
* GND: 119367475
* SUDOC: 075563061
* BNF: cb14578209m (podaci)
* BIBSYS: 8068064

 |
Debeli rtič, najsjevernija točka Koparskog zaljeva
**Koparski zaljev** (sl. *Koprski zaliv*, ital. *Golfo di Capodistria*) je zaljev na sjevernom dijelu Jadranskog mora, nazvan po slovenskom gradu Kopru. Teritorijalno u potpunosti pripada Sloveniji, ima površinu od 18 km² i dijelom je većeg Tršćanskog zaljeva. Sa sjeverne strane oivičen je Debelim rtičem, a s južne rtom Madona. U Koparski zaljev ulijeva se rijeka Rižana. Osim Kopra, na obali zaljeva smješteni su još gradići Ankaran i Izola. Do 1785. Kopar se nalazio na malom otoku, a nakon nasipanja zaljeva zbog spajanja otoka s kopnom, površina Koparskog zaljeva je smanjena za približno 4 km².

Literatura
----------

* (`en`) Battelli, Claudio (2017) *Density and patterns of orientation of Patella caerulea L. in the Bay of Koper (Gulf of Trieste, North Adriatic)*, Studia Marina, 30 (1): 5-16, DOI:10.5281/zenodo.820422

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 5734154387350030970001

 |
**Kopet-Dag** (perz. کپه‌داغ, turkm. *Köpetdag*), planinski lanac koji se proteže sjeveroistočnim Iranom i jugozapadnim Turkmenistanom. Gorje se nalazi u historijskoj regiji Horasanu i dijeli Iransku visoravan od pustinje Karakum na sjeveru.

Gorje je nastalo sudarom iranske (ogranak arapske) litosferne ploče s euroazijskom, pa se u tektonskom smislu može smatrati istočnim nastavkom masivnijeg Alborza. Proteže se u smjeru sjeverozapad-jugoistok zajedno s usporednom iranskom planinom Binalud, čineći pritom dolinu kroz koju se protežu rijeke Sumbar i Atrak (kaspijski sliv) odnosno Kašaf (endoreični sliv).

Najveći gradovi podno Kopet-Daga s južne (iranske) strane su Bodžnurd, Širvan, Dargaz, Kučan i Mašhad, a sa sjeverne (turkmenistanske) Kizil-Arvat, Ašgabat, Babadurmaz i Dušak. Na sjevernoj strani također se nalaze i ruševine drevnog iranskog grada Nise koja je u 3. vijeku pne. postala prvom prijestolnicom Partske Monarhije. U dolinama Kopet-Daga pronađeni su brojni kanati, drevni sustavi za navodnjavanje.

Kopet-Dag dužinom od oko 650 km čini prirodnu državnu granicu između Irana i Turkmenistana. Najviši vrh s turkmenistanske strane visok je 2940 m i nalazi se jugozapadno od Ašgabata, a s iranske sjeverno od Mašhada (3191 m).

Povezano
--------

* Geografija Irana
* Geografija Turkmenistana

Literatura
----------

* (`en`) Britannica (2012). *Kopet-Dag Range*. Encyclopædia Britannica. Chicago, Illinois: Encyclopædia Britannica, Inc.. ISBN 9781593393106. OCLC 71783328.
**Nagrada Društva online filmskih kritičara za najbolju glumačku postavu** (engleski: }) je bila godišnja filmska nagrada koju je od 1998. do 2002. dodjeljivalo Društvo online filmskih kritilara.

Pobjednici
----------

* **1998: *Saving Private Ryan***

Edward Burns, Matt Damon, Jeremy Davies, Vin Diesel, Adam Goldberg, Tom Hanks, Barry Pepper, Giovanni Ribisi i Tom Sizemore
* **1999: *American Beauty***

Annette Bening, Wes Bentley, Thora Birch, Chris Cooper, Peter Gallagher, Allison Janney, Kevin Spacey i Mena Suvari
### 2000-e

* **2000 (izjednačeni): *Almost Famous***

Fairuza Balk, Billy Crudup, Patrick Fugit, Philip Seymour Hoffman, Kate Hudson, Jason Lee, Frances McDormand, Anna Paquin i Noah Taylor
* **2000 (izjednačeni): *State and Main***

Alec Baldwin, Philip Seymour Hoffman, Charles Durning, Sarah Jessica Parker, William H. Macy, David Paymer, Rebecca Pidgeon i Julia Stiles
* **2001: *Gosford Park***

Eileen Atkins, Bob Balaban, Sir Alan Bates, Charles Dance, Stephen Fry, Sir Michael Gambon, Richard E. Grant, Tom Hollander, Sir Derek Jacobi, Kelly Macdonald, Dame Helen Mirren, Jeremy Northam, Clive Owen, Ryan Phillippe, Kristin Scott Thomas, Dame Maggie Smith, Geraldine Somerville, Sophie Thompson, Emily Watson i James Wilby
* **2002: *The Lord of the Rings: The Two Towers***

Sean Astin, Cate Blanchett, Orlando Bloom, Billy Boyd, Brad Dourif, Bernard Hill, Christopher Lee, Ian McKellen, Dominic Monaghan, Viggo Mortensen, Miranda Otto, John Rhys-Davies, Andy Serkis, Liv Tyler, Hugo Weaving, David Wenham i Elijah Wood

| * p
* r
* u
Nagrade Društva online filmskih kritičara |
| --- |
| Trenutne nagrade | 
* Najbolji film
* Najbolja režija
* Najbolji glumac
* Najbolja glumica
* Najbolji sporedni glumac
* Najbolja sporedna glumica
* Najbolji adaptirani scenario
* Najbolji originalni scenario
* Najbolji animirani film
* Najbolji dokumentarni film
* Najbolji film na stranom jeziku
* Najbolja fotografija
* Najbolja montaža
* Najbolja muzika
* Najbolji prodorni sineast
* Najbolja prodorna izvedba

 |
| Bivše nagrade | 
* Najbolji DVD
* Najbolji DVD-komentar
* Najbolji posebni dodaci na DVD-u
* Najbolja glumačka postava
* Najbolja kostimografija
* Najbolji scenario
* Najbolja scenografija
* Najbolji službeni website filma
* Najbolji vizualni efekti
* Najbolji website sa filmskim recenzijama
* Najbolji website vezan uz film
* Najbolji zvuk

 |
| Dodjele | 
* 1997
* 1998
* 1999
* 2000
* 2001
* 2002
* 2003
* 2004
* 2005
* 2006
* 2007
* 2008
* 2009
* 2010
* 2011
* 2012
* 2013
* 2014
* 2015
* 2016

 |
| Napomena: godine se odnose na premijere filma; dodjele za sljedeću godinu. |
**Puerto Madryn** je grad i općina od 81,315 stanovnika na jugu Argentine u Patagoniji.

Geografske karakteristike
-------------------------

Puerto Madryn leži na zapadnoj obali] zaljeva Golfo Nuevo, udaljen 80 km sjeverno od Rawsona (administrativni centar Provincije Chubut), 450 km sjeveroistočno od grada Comodoro Rivadavia i 1400 km južno od Buenos Airesa.
Grad se prostire duž platoa sa kog puca pogled na ravnicu Atlantskog oceana.

### Klima

Klimu karakteriziraju velike toplinske amplitude i gotovo stalni vjetar. Ljeti je danju vrlo vruće, ponekad i do 40 ºC, ali su noći vrlo hladne. Zimi su temperature niske, ali bez snijega.

Historija
---------

Osnivanje grada obilježava se 28. jula 1865. kad je 153 Velšana stiglo u taj zaljev brodom *Mimoza*. Oni su tu prirodnu luku nazvali - *Puerto Madryn* u čast svog velškog barona od Madryna - Jonesa Parrya.

Efikasno naseljavanje započelo je 1886. kada su velški, talijanski i španjolski imigranti izgradili željezničku prugu koja je povezala Madryn sa gradom Trelewom.

Privreda
--------

Puerto Madryn je jedan od najpropulzivnijih gradova u Patagoniji, snažan industrijski centar poznat po proizvodnji aluminija i ribarstvu.

Uz to je i poznata turistička destinacija naročito zbog kitova, tuljana i pingvina.
Kitovi se dolaze promatrati od maja do januara, a najviše ih ima u oktobru, tuljani se pojavljuju tokom cijele godine, a pare od januara do februara. 
Pingvini se pojavljuju od oktobra do februara, znalci ih žele vidjeti u novembru, kad rađaju mlade.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Čile Puerto Montt, Čile
* Italija Paola, Italija
* Ujedinjeno Kraljevstvo Nefyn, Wales
* Peru Pisco, Peru
* Meksiko Ciudad del Carmen, Meksiko

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Argentina: Chubut*" (engleski). City population. Pristupljeno 15.11. 2020.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Puerto Madryn (ciudad de Argentina)*" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 15. 11. 2020.

Vanjske veze
------------

***Puerto Madryn*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de Puerto Madryn* (službene stranice) (`es`)
Koordinate: 44°52′22.7″N, 13°50′49.4″E

Dio pulske rive s okolnim parkovima snimljen iz zraka
**Pulska riva** proteže se uz jugoistočnu obalu pulskog zaljeva okružujući pulsku staru jezgru sa sjeverozapada. Poput svakog primorskog grada, u Puli riva predstavlja mjesto za šetanje i susretanje, mjesto za odmor na klupi nakon naporna dana pa makar to bio njezin mali dio dugačak samo 200 metara. Upravo se tu znaju naći umirovljenici koji se okupljaju na jutarnjoj *ćakuli*, kao i ribari amateri prije polaska na *pešku* ili pri povratku da bi svojim poznanicima ispričali jednu od ribarskih priča. Skupe se ispod grana i tako ugodno provedu nekoliko sati. 

Riva
Prethodno je na mjestu pulske rive bio manji zaljev mandrač gdje su držani čamci. Kasnijim nasipavanjem teren je podignut do današnje razine, a na tom je mjestu uređen krasan park.

Od sjeveroistoka prema jugozapadu, na pulskoj se rivi nalaze Park kralja Zvonimira, Park Franje Josipa, Lučka kapetanija, Titov park, Spomenik žrtvama fašizma, Park Jurja Dobrile ispred Katedrale, zgrada Admiraliteta, Uljanikova porta, Porta Stovagnaga. Na suprotnoj strani rive, u moru, nalaze se ACI marina i Riječki gat.
Konjska antilopa u Nacionalnom parku Kafue, Zambija
**Konjska antilopa** (*Hippotragus equinus*) je savanska antilopa koja obitava u Africi.

Konjska antilopa je jedna od najvećih vrsta antilopa. Dugačke su od 190 do 240 cm od glave do baze repa, a rep mjeri od 37 do 48 cm. Tjelesna masa mužjaka je od 242 do 300 kg a ženke od 223 do 280 kg. Visoki su obično oko 130 do 140 cm. Imaju rogove koji su savijeni lagano unatrag, obrubljeni i mogu biti dugi do metar u mužjaka, dok su nešto kraći u ženki.

Vrlo je slična sabljastoj antilopi, samo je sabljasta nešto tamnija. Konjska antilopa obitava u šumama i travnjacima savana, uglavnom u tropskim i suptropskim travnjacima, savanama i šikarama biome, kreću se uz stabla ili travnjake, gdje pasu trave. Kreću se u skupinama od pet do 15 životinja s dominantnim mužjakom. Mužjaci se obično međusobno bore za prevlast nad stadom, vitlajući rogovima dok su obje životinje su na koljenima.

Konjska antilopa živi u Angoli, Beninu, Bocvani, Burkini Faso, Kamerunu, Srednjoafričkoj Republici, Čadu, Kongu, DR Kongu, Obali Slonovače, Etiopiji, Gani, Gvineji, Gvineji-Bissau, Keniji, Malaviju, Maliju, Mauritaniji, Mozambiku, Namibiji, Nigeru, Nigeriji, Ruandi, Senegalu, JAR-u, Sudanu, Tanzaniji, Togu, Ugandi, Zambiji i Zimbabveu. Vrsta je možda izumrla u Gambiji, regionalno izumrla u Burundiju i Eritreji, dok ponovo obitava u Svaziju.

Izvor
-----

1. ↑  ANIMAL BYTES – Roan Antelope Arhivirano 2013-11-02 na Wayback Machine-u. Seaworld.org. Pristupljeno 10. listopada 2013.
2. ↑  Burnie D and Wilson DE (Eds.), *Animal: The Definitive Visual Guide to the World's Wildlife*. DK Adult (2005.), ISBN 0789477645
3. ↑  Roan antelope videos, photos and facts – Hippotragus equinus Arhivirano 2012-06-14 na Wayback Machine-u. ARKive (28. lipnja 2011.). Pristupljeno 10. listopada 2013.
4. ↑  Crvena lista Pristupljeno 20. siječnja 2013.
David Cameron domaćin summita
**Nordijskobaltički summit** je godišnji sastanak skupine od devet sjevernoeuropskih zemalja. Prvi se održao u Londonu 19. i 20. 1. 2011. godine.

Summit
------

Priprema za jaču integraciju severnoevropskih država je pokrenuo SAD početkom 21 veka, ali tek tijekom 2010. godine to izlazi u javnost kada Velika Britanija javno pokreće ideju o svom jačem povezivanju s nordijskim i baltičkim država. Javni rezultat te diplomatske aktivnosti je postao Nordijskobaltički summit u Londonu s proklamiranim ciljevima saradnje zbog poboljšanja porasta ekonomije, otvaranja radnih mesta i sveukupnog poboljšanja životnog standarda. 

Osim poslovnih ljudi na ovom summitu koji će izazvati internacionalne kritike bili su prisutni premijeri:

* Danske
* Estonije
* Finske
* Islanda
* Latvije
* Litve
* Norveške
* Švedske
* Velike Britanije

Kritike
-------

### Evropska Unija

Ovaj summit koji se održao u poluilegali to jest pod minimalnom pažnjom medija je ubrzo bio kritiziran od ostalih evropskih država. Britanski premijer David Cameron se zbog kritika još prije početka summita na njemu branio kako ovaj summit s ciljem stvaranja "zajednice zajedničkih interesa" nije usmeren protiv Evropske unije. Osnovu evropskih kritika je činila činjenica da su na njemu okupljenje euroskeptične države tako da su tamo okupljene države dobile od kritičara nadimak "Hladna Evropa" 

### Rusija

Druga velika kritika summita je došla iz Moskve koja smatra Nordijskobaltički summit prvim službenim korakom stvaranja Severnog, artičkog NATO ili miniNato saveza  što je već ranije najavljeno uz pomoć američkih tajnih dokumenata izašlih u javnost preko wikileaks  kao i iz potvrde da će se aprilski summit u Helsinkiju održati kako bi se raspravili projekti slični NATO savezu zbog pitanja koja će se otvoriti otapanjem leda na Artiku. .

Izvori
------

1. ↑  PM hosts Nordic Baltic Summit in London
2. ↑  Cameron calls for northern European alliance
3. ↑  Arctic NATO to watch the Russians
4. ↑  Wikileaks. Originalni dokument od 2009-03-06 11:11 američka ambasada u Oslu:DREAMS IN POLAR FOG: PROPOSED NORDIC DEFENSE
5. ↑  UK: Northern summit was not anti-European

***Nordijskobaltički summit*** na Wikimedijinoj ostavi
Leif Erikson otkriva Ameriku
**Nordijska** ili **vikinška kolonizacija Amerika** je izraz koji se koristi za nastojanja starih Nordijaca, najčešće navođenih kao Vikinzi, da tokom srednjeg vijeka uspostave trajna naselja na području Sjeverne Amerike. Oni datiraju od 10. vijeka od vremena kada su vikinški moreplovci istraživali područje Sjevernog Atlantika te uspjeli otkriti Evropljanima dotle nepoznata kopnena područja kao što su Grenland i rubna područja sjevernoameričkog kontinenta. Na Grenlandu su uspostavljena trajna naselja koja su se uspjela održati sljedećih 500 godina, dok su se na obalu Sjeverne Amerike povremeno slale ekspedicije s ciljem dobavljanja drva i drugog materijala; pokušaji uspostave trajnih naselja su, pak, obustavljeni, što se najčešće tumačilo previše jakim otporom Skraelinga, odnosno domorodačkih Indijanaca. Navodi o vikinškim pohodima u zemlju Vinland, navođeni u sagama se dugo nisu shvaćali ozbiljno, sve dok 1960. na sjeveru Labradora nije pronađen arheološki lokalitet L'Anse aux Meadows.

Povezano
--------

* Otkriće Amerike
* Danska kolonizacija Amerika
* Švedska kolonizacija Amerika

Vanjske veze
------------

***Nordijska kolonizacija Amerika*** na Wikimedijinoj ostavi

* L'Anse aux Meadows National Historic Site of Canada
**Noćna borba**, **noćna delovanja** ili **noćna dejstva** je izraz kojim se u vojnoj terminologiji opisuju vojne operacije koje se odvijaju noću. U pravilu ih izvodi strana koja nastoji iskoristiti slabiju vidljivost u odnosu na dan ili biološki sat zahvaljujući kome će neprijatelj biti umorniji i slabije koncentriraniji za obavljanje borbenih zadataka. Zbog toga se noćne operacije obično poduzimaju od strane koja nastoji izvesti ofanzivne ili napadne operacije, pri čemu bi noćne uvjete trebala iskoristiti u svrhu neopaženog prilaženja neprijatelju, postizanja iznenađenja te izazivanja panike u neprijateljskim redovima. Rizik za napadače, s druge strane, predstavlja mogućnost zbrke u vlastitim redovima, nedolaženja na predviđene pozicije, odnosno prijateljske vatre, kao i otežanog održavanja discipline.

Noćna borbu su zbog toga tradicionalno preferirale manje jedinice, sastavljene od ljudi koji dobro poznaju bojište, pa je ona dugo vremena bila gotovo isključivo vezana uz gerilsku strategiju ili se kod konvencionalnih vojski događala sticajem specifičnih okolnostima umjesto unaprijed razrađenih planova. S vremenom se za noćnu borbu, pak, počinju trenirati posebno obučene specijalne jedinice. Mogućnost noćne borbe je isto tako dovela do inovacija u vojnoj tehnologiji, odnosno pronalaska sredstava koje bi trebale anulirati neke njene nedostatke i rizike; to se može odnositi na korištenje radara i navigacijskih uređaja u pomorskom i zračnom, odnosno termovizijskih uređaja u kopnenom ratovanju.

Izvori
------
**Nacionalna biblioteka Butana** (džonka: འབྲུག་རྒྱལ་ཡོངས་དཔེ་མཛོད།) nalazi se u Thimphunu, glavnom gradu planinske himalajske monarhije Butan. Biblioteka je osnovana 1967. godine sa zadatkom da radi na očuvanju kulturnog i religijskog naslijeđa Butana.

Osnivanje Nacionalne biblioteke Butana započeto je uz pomoć inicijative i patronata kraljice Aši Punco Čaden (1911—2003) 1967. godine i biblioteka je u trenutku osnivanja posjedovala mali fond dragocjenih tekstova. Kako je fond knjiga rastao donešen je odluka o premještanju biblioteke u novu prikladniju zgradu. Zgrada je završena 23. novembra 1984. godine, a biblioteka je ponovno započela sa radom krajem iste godine. Financiranje izgradnje nove zgrade bibioteke u potpunosti je na sebe preuzela Vlada Butana, ne uzimajući za ovaj projekt ninankvu pomoć iz inozemstva. Arhitektonsnki stil zgrade biblioteke tradicionalne je prirode i pripada takozvanom džongkaškom stilu. Do kraja XX. vijeka fornd biblioteke porastao je na 10,000 knjiga.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Nacionalna biblioteka Butana*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.library.gov.bt Arhivirano 2019-10-31 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 128585023
* LCCN: n83071018
* GND: 16084308-X
* SUDOC: 083887334
* NLA: 49286087

 |
**Nacionalna biblioteka Slovačke** (slov. *Slovenská národná knižnica*) jedna je od najvažnijih obrazovnih i kulturnih institucija u Slovačkoj i njezina je depozitorna biblioteka. Današnja biblioteka formalno je osnovana 2000. godine, a do tada je bila deo Matice slovačke. Biblioteka pohranjuje preko 4,9 miliona jedinica građe, 1,7 miliona dokumenata i više hiljada muzejskih eksponata. U okviru biblioteke deluje i Književni muzej. Biblioteka koordiniše razvoj mreže biblioteka u Slovačkoj i aktivna je i u digitalizaciji lokalne građe. Članovi biblioteke mogu da budu svi građani Slovačke stariji od 15 godina, a u biblioteku se mogu učlaniti i stranci. Sedište Nacionalne biblioteke Slovačke nije u njezinom glavnom gradu već se nalazi u Martinu u Žlinskom kraju.

* Nacionalna biblioteka SlovačkeNacionalna biblioteka Slovačke
* Istorijska bibliotekaIstorijska biblioteka
* Književni muzejKnjiževni muzej

Povezano
--------

* Nacionalna biblioteka Češke Republike

Vanjske veze
------------

* www.snk.sk

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 153822211
* LCCN: n2006073958
* ISNI: 0000 0001 2296 8862
* GND: 5016394-2
* SUDOC: 067107125
* BNF: cb12361272v (podaci)
* NKC: ola2002150720

 |
**Nacionalsocijalistička ilegalna čečeno-gorska organizacija** (njemački: ) je izraz koji se u njemačkim izvorima koristi za tajnu organizaciju, odnosno paravojne formacije čečenskih nacionalista koje su 1941. i 1942. godine za vrijeme Drugog svjetskog rata pod vodstvom Mairbeka Šeripova djelovale u južnom dijelu Čečenije nastojeći, uz pomoć nacističke Njemačke svrgnuti sovjetsku vlast i uspostaviti pro-osovinsku čečensku državu. Šeripov, mlađi brat istaknutog boljševičkog vođe i heroja građanskog rata Aslana Šeripova, je organizaciju počeo stvarati nakon početka operacije Barbarosa, uvjeren u skoru propast sovjetskog režima. Prve kontakte sa Nijemcima je ostvario u novembru 1941. godine, nakon čega su on i njegovi sljedbenici počeli dobivati padobranske pošiljke sa oružjem, eksplozivom i opremom. Šeripov i njegova organizacija, koja se, prema različitim izvorima i u različitim vremenskim periodima originalno zvala "Društvo za spas planinaca", "Savez oslobođenih planinaca" i "Čečensko-inguški savez gorskih nacionalista", svoje je najvažnije uporište imala u selima Šatoj i Itum-Kale. Njene su aktivnosti, koje su koincidrale sa ustankom Hasana Israilova bile dovoljno ozbiljne da sovjetski NKVD u svrhu neutralizacije Šeripova angažira motoriziranu pukovniju. Njemački Abwehr je za vrijeme velike ofenzive na Kavkaz ljeti 1942. godine na Kavkaz postao misiju koja je uspjela stupiti u kontakt sa Israilovljevim sljedbenicima i njegovom Zasebnom partijom kavkaske braće (OPKB), ali nije imala uspjeha sa Šeripovom i njegovim ljudima, odnosno efikasno koordinirala njihove aktivnosti sa aktivnostima Israilova i njemačkih snaga na frontu. Šeripov je 7. novembra 1942. poginuo u okršaju sa trupama NKVD-a (a prema nekim izvorima ubijen po nalogu Israilova koji ga je smatrao suparnikom). Poraz Nijemaca kod Staljingrada je sljedeće godine doveo do povlačenja njemačkih trupa sa Kavkaza; njih je pratio manji broj Šeripovljevih pristaša koje je Njemačka, slično kao i kod OKBP, do kraja rata koristila u propagadne svrhe.

V. također
----------

* Operacija Šamil

Literatura
----------

* ГАРФ. Ф. Р.-9478. Оп.1. Д.55. Л.314-315

Vanjske veze
------------

* Великая Отечественная война: кавказский фактор[*mrtav link*]
* «Военная Литература» Arhivirano 2014-10-03 na Wayback Machine-u
**Nada Klaić** (Zagreb, 21. juli 1920. — Zagreb, 2. august 1988) hrvatska historičarka, pisac historije Bosne.

Nada Klaić je rođena 21. jula 1920. u Zagrebu. Završila je studij historije na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Na istom fakultetu radila je od 1943. prošavši sva zvanja. Doktorirala je 1947. sa temom *Političko i društveno uređenje Slavonije za Arpadovića*. Nada Klaić umrla je 2. augusta 1988. u Zagrebu.

Baveći se različitim segmentima hrvatske srednjovjekovne historije napisala je nekoliko stotina naučnih radova, a njene sinteze hrvatske historije predstavljaju je najvećim hrvatskim historičarem druge polovine 20. vijeka (*Povijest Hrvata u ranom srednjem vijeku*; *Povijest Hrvata u razvijenom srednjem vijeku*; *Povijest Hrvata u srednjem vijeku*).

Interes Nade Klaić za historiju srednjovjekovne Bosne izražen je kroz nastojanje da se prikaže politička samostalnost srednjovjekovnih bosanskih vladara. Njeni rezultati sumirani su u knjizi *Srednjovjekovna Bosna* (Zagreb 1989, drugo izdanje 1994), koja je imala značajan uticaj na razvoj historiografije o srednjovjekovnoj Bosni, naročito u postavci historije Bosne u ranom srednjem vijeku.

Djela
-----

* *O autentičnosti privilegija trogirskog tipa, 1955.*
* *Postanak plemstva „dvanaestoro plemena kraljevine Hrvatske", 1958.*
* "Marginalia uz problem doseljenja Hrvata", Ljubljana, 1966.
* "Historia Salonitana Maior Tome Arhiđakona - sadrži i raspravu", Naučno delo, Beograd, 1967.
* *Problem kmetstva na području dubrovačke Astareje, 1971.*
* "Povijest Hrvata u ranom srednjem vijeku", Školska knjiga, Zagreb, 1- 1971. 2- 1975.
* *Iz problematike srednjovekovne Bosne, 1978.*
* "Zagreb u srednjem vijeku (Povijest Zagreba), Knj. 1" SN Liber, Zagreb, 1982.
* "Crtice o Vukovaru u srednjem vijeku", Gradski muzej, Vukovar, 1983.
* *Javni život grada i njegovih ljudi, 1985.*
* "Medvedgrad i njegovi gospodari", Globus, Zagreb, 1987. ISBN 86-343-0189-3
* "Srednjevjekovna Bosna", GZH, Zagreb, 1989. ISBN 86-399-0104-X

Vanjske veze
------------

* Nada Klajić, Srednjovjekovna Bosna Arhivirano 2012-08-18 na Wayback Machine-u
Simbol II *Italice*, vučica sa blizancima, na antoninianusu koga je dao iskovati Galijen. Na glavi postoji natpisLEG II ITAL VII P VII F, "Legio II *Italica* sedam puta vjerna i odana".
**Legio secunda *Italica***  (**Druga *italijanska* legija**) bila je rimska legija koju je godine 165. formirao car Marko Aurelije zajedno sa I *Italicom* kako bi ojačao obranu Carstva u vrijeme kada je ratovalo istovremeno sa Partima i Germanima. Naziv "italijanska" se odnosi na sastav ljudstva, odnosno regrute koji su bili rodom iz Italije. Simbol legije je bila vučica sa blizancima, što je bila referenca na mit o osnivanju Rima, odnosno Romula i Rema, sa kojima su se uspoređivali vladari Marko Aurelije i Lucije Ver.

Legija je uglavnom djelovala u provinciji Norik gdje su bili česti upadi germanskih plemena. Sjedište joj je bilo u Lauriacumu (današnji Lorch). Godine 193. je imala važnu ulogu u doiasku Septimija Severa na vlast te caru kasnije pomogla u pohodima protiv suparnika Pescenija Nigera i Klodija Albina. Njenu važnost za održavanje careva na vlasti je u 3. vijeku priznao Galijen sa nizom počasti. Posljednji spomen te legije datira iz 5. vijeka kada je još uvijek čuvala rimsku granicu na Dunavu.

Eksterni izvori
---------------

***Legio II Italica*** na Wikimedijinoj ostavi

* livius.org account of Legio II Italica Arhivirano 2015-05-03 na Wayback Machine-u
Partizanska bolnica Franja tokom rata.
Bolnica Franja
Bolnica Franja
**Bolnica Franja** je bila partizanska bolnica, koja se za vreme narodnooslobodilačkog rata, nalazila u brdima iznad sela Novaka u okolini Cernog u Sloveniji.

Historija
---------

### Drugi svetski rat

Bolnica je formirana novembra 1943. godine kada je 31. slovenačka divizija morala da evakuiše svoje ranjenike. Mesto je izabrao doktor Viktor Volčjak, koji je u podigao prvu bolničku baraku u koju su primljeni prvi ranjenici.

Vodilo se računa da neprijatelj ne otkrije bolnicu, tako da je postojala specijalna ekipa koja je zametala i najsitnije tragove koji su pravljeni prilikom prebacivanja ranjenika noću do barake. Operacije, previjanje ranjenika, sterilisanje i priprema istrumenata, izrada proteza za invalide i pripremanje hrane, obavljano je preko dana.

Nakon brojnih ofanziva pojavio se veći broj ranjenika s kojima je bolnica postala pretesna. Kako je mesta među stenama bilo malo, bolničko osoblje je, kada bi se znalo da Nemci nisu u blizini, miniralo stene i odvajalo komad po komad stene i stvaralo prostor za nove barake. Osiguranje bolnice bili su bunkeri sa mitraljezima koji su se nalazili oko nje, i specijalne zemunice u koje bi se, u slučaju napada, evakuisali ranjenici.

Bolnicu u kojoj je lečeno gotovo hiljadu ranjenih partizana, neprijatelj nije pronašao do kraja rata.

### Posleratni period

Od 2000. godine Bolnica Franja se nalazi se na listi kandidata za UNESCO-vu listu svetske baštine. Pošta Slovenije je 2003. godine izdala marku povodom 60. godišnjice bolnice Franja, koja je postala markom godine u Sloveniji.

Obilne su padavine 18. septembra 2007. godine teško oštetile Partizansku bolnicu Franja, nakon čega je lokacija rekonstruisana, obnovljena i ponovo otvorena za posetioce 2010. godine. Obilne su padavine bolnicu ponovo zahvatile 13. jula 2023. godine, te izazvale urušavanje 3 barake, delimično oštećenje još 3 barake, te uništenje prilaza ulaznoj zgradi i elektroinstalacije. Ministarstvo kulture Republike Slovenije očekuje da Franja neće biti jedini slučaj oštećene baštine, jer "izveštaji sa terena i dalje stižu." Zavod za zaštitu kulturne baštine Republike Slovenije ukazao je na posledice klimatske krize.
**Monumentalni spomenik** na brdu Spas izgrađen je 1969. u spomen na pripadnike NOB-a koji su poginuli tijekom oslobađanja Knina. Izgradnju spomenika na Spasu i još mnoge druge diljem bivše Jugoslavije, inicirao je Josip Broz Tito kako bi pokazao snagu Socijalističke Jugoslavije. Tijekom Domovinskog rata i neposredno nakon njega oštećeni su i uklonjeni mnogi antifašistički spomenici, a među njima i spomenik iznad Knina koji se 1995. stropoštao na tlo postavljanjem eksploziva.

Povijesna pozadina
------------------

Bitka za Knin bila je završna faza u oslobađanju Dalmacije od fašističkih okupatora i njihovih kolaboracionista (ustaša i četnika). Ofenzivu je vodio Osmi dalmatinski korpus s 40.000 vojnika od 13. listopada do 3. prosinca kada je Knin oslobođen.

Lokacija
--------

Srušeni spomenik se nalazi na brdu Spas na kojem se i nalazi poznata kninska tvrđava. Lokaliziran je na vrhu jednog od brijegova s kojega se pruža pogled na sjevernozapadni dio Knina. Iako se nalazi na brdu, postoji prohodan puteljak koji vodi do spomenika. Do sada nije bilo ozbiljnije inicijative za obnovu nekad jednog od simbola Knina, a isto tako ne postoji ni spomen-ploča pokraj ruševina spomenika.
Za naselje u opštini Nikšić, v. Smrduša (Nikšić).

**Očajnica** (beli tetrljan, totrljan, gorčika, smrduša, jetrena trava, kokočitac, marulja, pepeljuga, sumrak), lat. *Marrubium vulgare*, je višegodišnja zeljasta biljka iz porodice usnatica (Lamiaceae). Raste na vlažnim mestima, najčešće u šumama. Stablo joj je čvrsto i dostiže visinu do 50sm. Cvet je beo, a list testerast i obrastao dlakom.

**Bere se**: Cveta od jula do septembra, kada se i bere. Upotrebljavaju se listovi. 

Pripremanje leka: čaj od očajnice leči od malaksalosti, jača i čisti organe za varenje, pomaže kod katara pluća, creva, hroničnog kašlja, upornog bronhijalnog kašlja, a pomaže i tuberkuloznima jer pomaže izbacivanju sluzi. Čaj se priprema od jedne kašike suvog lišća biljke koja se prelije sa 2,5 dl ključale vode i posle 15 min procedi. Piju se 3 male šoljice u toku dana, koje se mogu zasladiti medom. Taj čaj deluje dobro u slučaju otečene jetre, žutice, vodene bolesti u početnoj fazi, malokrvnosti, nervoze i hemoroida. Radi čišćenja bubrega od peska i protiv srčane aritmije koristi čaj od 15 g lišća očajnice prelivene sa 1/2 l vode, sadržaj se posle 15 min procedi i pije ujutru i uveče po 1 šoljica. Iscedjen sok iz svežih listova pomešan sa ružinim uljem ukljanja bolove uva kada se u njega ukapa 5 - 7 kapi. 

1. ↑  Žarko Mijović, Lečenje lekovitim biljem
**Liberec** (poznat i kao  **Reichenberg** na njemačkom) je grad u Češkoj, koji se nalazi na rijeci Lužička Nisa, a okružuju ga greben Ještěd-Kozákov i planine Jizera. Broji oko 103.000 stanovnika prema procjeni iz 2015. što ga čini petim najvećim gradom Češke. 

Prvi put se spominje 1348. Od 1579. uvedena je industrija tkaninom. Od 1622. do 1634. ga je posjedovao Albrecht von Wallenstein. Tijekom Tridesetogodišnjeg rata, ova prosperitetna zajednica je propala te je 1680-ih izbila velika kuga. 1757. odigrala se bitka za Reichenberg između Austrije i Pruske u sklopu sedmogodišnjeg rata. U 19. stoljeću, grad je doživio izniman razvoj i obnovu bogatstva, a tada su izgrađene i razne građevine, poput gradske vijećnice i opere. 

Između 1920-ih i 1930-ih, Liberec je bio neslužbeni glavni grad Nijemaca Čehoslovačke. Nakon velike depresije, poraslo je siromaštvo a s njim i nezadovoljstvo Nijemaca prema Čehoslovačkoj, te je uslijedio porast populističkog nacionalista, Konrada Henleina, koji je tajno pregovarao sa Hitlerom. Liberec je postao središte velikonjemačke ideologije te je nakon radikalizacije započeo drugi svjetski rat, a grad i regija su bili anketirani od njemačkih snaga, dok su razni Jevreji su deportirani u logore te su građani prisiljeni proizvoditi naoružanje za *Wehrmacht*. Grad je 1945. oslobođen od nacista te je uslijedio progon Nijemaca, dok su regiju naselili Česi. Nakon što su sovjetski komunisti preuzeli vlast nad Čehoslovačkom u puču 1948. Liberec je bio pod autokracijom. To je trajalo sve do 1989. kada su komunisti maknuti s vlasti kada se odigrala baršunasta revolucija. 

Gradom dominira Toranj Ještěd koji se nalazi na brdu i nadgleda grad. Od kraja 19. stoljeća, odvija se konurbacija Libereca sa četvrti Vratislavice i susjednim gradom Jablonec nad Nisou. Njihova ukupna aglomeracija uključuje oko 150.000 stanovnika.

Galerija
--------

* Gradska vijećnicaGradska vijećnica
* Dvorac LiberecDvorac Liberec
* TV toranj JeštědTV toranj Ještěd
* Pogled na grad sa brdaPogled na grad sa brda

Eksterni linkovi
----------------

***Liberec*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični website (`cz`) (`de`)
* Liberec - turistički portal
* Facebook stranica
* Tramvaj Liberec (`cz`)
Žena s brončanim kolutovima
**Padaung** (Ka-Kaung, Kayan, Kayang), podgrupa Karena naseljeni u Burmi, u šumama zapadno od rijeke Salween na jugu države Shan i brdima istočno od Toungooa, u državi Kayah i susjednim predjelima Tajlanda. Sami sebe nazivaju Ka-Kaung ili 'narod koji živi na vrhu brda'. Padaungi su poznati po vratnim ukrasima koje nose njihove žene, zbog čega su često označavane podrugljivim imenima  *'žirafe'*  ili  *'dugovrate'*. Uzrok ovog običaja nije točno utvrđen. Ovi ukrasi su veliki brončani kolutovi koji se stavljaju na vrat još kod malenih petogodišnjih djevojčica, a njihov broj raste godinama sve do njihove udaje. Pridodavanjem novih kolutova dolazi do izduženja vratova, zbog čega su postali antropološka turistička atrakcija. Zbog ovakvog izrabljivanja, kada žene Padaunga odlaze u grad oko vrata vežu marame, kako ne bi izazivale pozornost.

U Tajlandu Padaungi imaju 3 sela u distriktu Muang u provinciji Mae Hong Son. Populacija im iznosi oko 58,000 (UN Country Population 2007). Navodno su mongolskog porijekla.

Vanjske poveznice
-----------------

* Žene Žirafe: Okovane zbog tigra, zmaja ili dolara, Jutarnji list[*mrtav link*]
* Padaung (`en`)
* The Padaung Arhivirano 2008-06-24 na Wayback Machine-u (`en`)
| Stari zavjet |
| --- |
| *Judaizam, Protestantizam,Katoličanstvo, Pravoslavlje** Knjiga Postanka
* Knjiga Izlaska
* Knjiga Levitska
* Knjiga Brojeva
* Ponovljeni zakon
* Jošua/Isus Navin
* Knjiga o Sucima
* Ruta
* Prva knjiga o Samuelu
* Druga knjiga o Samuelu
* Prva knjiga o Kraljevima
* Druga knjiga o Kraljevima
* Prva knjiga Ljetopisa
* Druga knjiga Ljetopisa
* Ezra
* Nehemija
* Estera
* Job
* Psalmi
* Mudre izreke
* Propovjednik (Kohelet)
* Pjesma nad pjesmama
* Izaija
* Jeremija
* Tužaljke
* Ezekiel
* Daniel
* Hošea
* Joel
* Amos
* Obadija
* Jona
* Mihej
* Nahum
* Habakuk
* Sefanija
* Hagaj
* Zaharija
* Malahija
 |
| *Deuterokanonske knjige** Tobija
* Judita
* Prva knjiga o Makabejcima
* Druga knjiga o Makabejcima
* Knjiga Mudrosti
* Knjiga Sirahova
* Baruh
* Pismo Jeremije proroka
 |
| *Pravoslavlje** Ezra
* Treća knjiga o Makabejcima
* Ode
* Psalm 151
 |
| *Istočno i rusko pravoslavlje** Ezra
 |
| *Istočno pravoslavlje** Jubileji
* Henok
 |
| uredi |

**Knjiga Mudrosti** je jedna od knjiga Biblije i Staroga zavjeta. Pripada u deuterokanonske knjige. Izvorno je napisana na grčkome jeziku. Ima 19 poglavlja. Biblijska kratica knjige je Mudr.

Knjiga Mudrosti jedna je od deuterokanonskih knjiga, koje kao sastavni dio Staroga zavjeta priznaju katolici i pravoslavni. U prvom prijevodu Biblije na grčki jezik, koji se zove Septuaginta, svrstana je među sedam mudrosnih knjiga s Jobom, Psalmima, Mudrim izrekama Propovijednikom, Pjesmom nad pjesamama i Knjigom Sirahovom. Knjiga Mudrosti, naziva se i Mudrost Salomonova, ali nema izravne veze sa židovskim kraljem Salomonom, osim što je Salomon bio poznat po mudrosti. Pisac knjige nije poznat, smatra se da je to bio neki obrazovani Židov iz Aleksandrije , koji je dobro poznavao religiju, filozofiju i etiku. Knjiga je napisana u 2. ili 1. stoljeću pne. Uz Knjigu Sirahovu, najmlađa je knjiga Staroga zavjeta. 

Glavna teme knjige su mudrost i pravednost. Počinje riječima: "Ljubite pravednost, vi suci zemaljski, pravednim mislima mislite o Gospodinu i tražite ga u jednostavnosti srca (Mudr 1,1). Prema knjizi, pravednost je s jedne strane od Boga omogućen red, a s druge strane u Izraelu je prepoznatljiva u socijalnome ponašanju te je tek dijelom ostvarena u solidarnosti s potrebnim. Mudrost dolazi od Boga i vodi prema jedinstvu s Njim. Na nekoliko mjesta u knjizi, Mudrost je istoznačnica za Boga. Apostol Pavao je u Novom zavjetu Isusa nazvao "Mudrost Božja". U drugom poglavlju naviješta se Isusova muka i postupanje vlasti prema njemu: "Zato ga iskušajmo porugom i mukom da istražimo blagost njegovu i da prosudimo strpljivost njegovu. Osudimo ga na smrt sramotnu, jer će mu, kako veli, doći izbavljenje (Mudr 2,19-20)". U knjizi se prepoznaje utjecaj filozofije Platona i Filona Aleksandrijskog, koji je bio židovski helenistički filozof, koji je tražio kompromis između židovske religije i helenističkog shvaćanja života i filozofije. Evanđelje po Mateju na nekoliko mjesta ima poveznice s ovom knjigom.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
Naslovne strane prvog i drugog broja stripa: *Po zapovesti kapetana Dragana (Dragan Vasiljković)* i *Za slobodu Srpske Krajine*
**Knindže – Vitezovi Srpske Krajine** je bio srpski ratno-propagandni strip koji je izlazio tokom jeseni 1991. godine za vreme rata u SFRJ. Izdavač je bila Politika. Izašla su dva broja — *Po zapovesti kapetana Dragana* i *Za slobodu Srpske Krajine*. Pored ova dva stripa izašao je i jedan roto-roman pod nazivom *Demoni dolaze*.

Glavni junaci ovog stripa su Knindže koji se bore za slobodu Srpske Krajine. „Imaju folklorna imena (Sava, Radojica, Milica, Grujica, čak i Starina Novak), predstavljeni su kao izdanci srpske vekovne borbe za slobodu, privrženi su srpskoj veri, ‘svetosavlju’ i vrednostima patrijarhalnog života, ali, istovremeno, imaju sve karakteristike super-junaka stripa: mafijaško iskustvo stečeno u evropskom podzemlju, vladanje svim vrstama savremenih oružja i istočnjačkih borilačkih veština, savršeno znanje stranih jezika, sposobnost da se preruše u ma koji lik u ma kojoj stranoj zemlji i da s lakoćom komuniciraju sa najraznolikijim svetom". Hrvati su pak prikazani kao srboubice: ustaša Ante Jelić uvek sa sobom nosi srbosjek, a njegov saborac, kujući planove kako da napadnu Kninsku tvrđavu, kaže: „Za Srbe nema milosti! Nož, metak, konopac! Lijepu našu moramo osloboditi od smrada balkanskih cigana (…) Samo mrtvi Srbi su dobri Srbi".

Vidi još
--------

* Bosmen
* Super Hrvoje
Knivin pohod na Balkan 250-251.
**Kniva** (latinski: , 3. vijek) bio je gotski poglavica (čije ime znači "nož") poznat pod uspješnom pohodu na rimsku provinciju Meziju 250-251. Tadašnja rimska država je bila značajno oslabljena ekonomskim nedaćama, kao i političkom nestabilnošću i endemskim građanskim ratovima kasnije poznatim kao kriza 3. vijeka. To se odrazilo i na sposobnost rimske vojske da drži razna barbarska plemena izvan granica Carstva. Kniva je godine 250. iskoristio to što je najveći dio rimskih trupa sa donjeg toka Dunava bio povučen kako bi svom komandantu Deciju pomogao da 249. zbaci Filipa Arabljanina sa carskog prijestolja. Oko sebe je okupio ne samo gotska, nego i druga germanska i sarmatska plemena; vojska, koja je prema antičkim navodima brojala oko 300.000 ljudi, prešla je Dunav podijeljena u manje grupe; iako nije uspio napad na Marcijanopolis, Goti su uspjeli prodrijeti do Nikopolisa i staviti ga pod opsadu. 

Tada se pokrenuo i Decije sa svojom vojskom. Kniva je tada odlučio napustiti opsadu Nikopolisa i okrenuti se Filipopolisu (današnji Plovdiv) smatrajući ga lakšom metom. Decijeve trupe, koje su ga gonile kroz teški planinski teren, ali ih je Kniva iznenada napao i nanio im poraz. Potom je stavio Filipopolis pod opsadu, u čemu mu je, prema nekim izvorima, pomogao lokalni guverner Tit Julije Prisk; grad je zauzet i tada je, prema antičkim izvorima, pobijeno oko 100.000 ljudi. 

Decije je u međuvremenu pregrupirao svoju vojsku, uspio likvidirati manje gotske grupe te sa brojčano nadmoćnim snagama krenuo uhvatiti Knivu koji se sa plijenom pokušavao prebaciti na lijevu obalu Dunava. To mu je uspjelo kod gradića Forum Terebronii, ali je u bitci kod Abrita Kniva vješto koristio bolju mobilnost svojih snaga i močvarni teren kako bi Rimljanima nanio težak poraz u kome su poginuli Decije i njegov sin Herenije Etrurac. Novi rimski car Trebonijan Gal je sa Knivom započeo mirovne pregovore te se obavezao Gotima plaćati danak kako bi ih ubuduće odvratio od sličnih napada.

Kniva je tako postao prvi germanski, odnosno barbarski vladar koji je napao i opustošio rimsku teritoriju, a da za to nije snosio nikakve dugoročne negativne posljedice.

Literatura
----------

* Edward Gibbon, *History of the Decline and Fall of the Roman Empire*, Chapter 10 Arhivirano 2006-09-10 na Wayback Machine-u.
*Za ostala značenja, v. Mount Rainier (razvrstavanje).*

**Mount Rainier** (znan i kao *Tahoma*) je stratovulkan visok 4,392 metara, koji se nalazi Američkoj saveznoj državi Washington u Kaskadskim planinama, oko 56 km jugoistočno od Tacome.

Vulkan je centralni dio Nacionalnog parka Mount Rainier i najviša planina u Državi Washington.

Karakteristike i historija
--------------------------

Rainier je geološki mlada planina, nastala kontinuiranim sljevanjem lave nakon erupcija koje su počele prije otprilike milion godina. Uspavani vulkan zadnji put je eruptirao prije otprilike 150 godina.

Prostire se na površini od 260 km², u kojoj se nalazi dvadesetak glečera, što je najviše u Sjedinjenim Državama izvan Aljaske. 
Jedan od njih je *Nisqually*, njegovo klizanje posljednjih 150 godina pomoglo naučnicima da shvate šemu zemljine kore. 
Planina ima tri glavna vrha; *Liberty Cap*, *Point Success* i *Columbia Crest* (posljednji se nalazi na rubu kaldere).

Rainier je poznat po gustim crnogoričnim šumama po nižim padinama, i pitoresknim alpskim livadama na visinama, koje su ljeti obrasle cvjećem. Po planini ima puno divljih životinja, vodopada i malih jezera

U septembru 1968. zabilježena je povećana seizmološka aktivnost, koja se od 1 do 3 slabija potresa povećala na 5 u aprilu 1969. do 12 u junu.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Rainier*" (engleski). Global Volcanism Program. Pristupljeno 08.05.2023.
2. 1 2 3 4 5  „*Mount Rainier*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 08.05. 2023.

Vanjske veze
------------

***Mount Rainier*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Rainier* (`en`)
**Opstruktivni šok** je stanje jako smanjene sistolne frakcije srca sa smanjenim minutnim volumenom srca uprkos postojanju dovoljnog intravazalnog volumena. Nastaje uslijed obstrukcije i kompresije srca i velikih krvnih sudova.

Uzroci
------

Uzroci koji dovode do obstruktivnog šoka su:

* Plućna embolija;
* Tamponada srca;
* Tenzioni pneumotoraks;
* Kompresivni emfizem medijastinuma;
* Kompresija aorte kod trudnica u kasnoj trudnoći.

Karakteristike
--------------

Simptomatika se karakteriše pored opštih simptoma prisustvom plućnog edema kod otkazivanja lijevog srca i nabreklama venama na vratu kod otkazivanja desnog srca.

Diferencijalna dijagnoza prema hipovolemijskom i distributivnom šoku: kod opstruktivnog šoka inspekcijom se vide proširene jugularne vene na vratu, povišeni su centralni venski pritisak i *PCWP*; kod hipovolemijskog šoka su vene na vratu kolabirane, a centralni venski pritisak i *PCWP* su sniženi. Razlikovanje od kardiogenog šoka je teško zbog slične simptomatike, tako da se opstruktivne forme šoka kao plućni edem i tamponada srca često pripisuju kardiogenom šoku.

Terapija
--------

Terapija ovog oblika šoka je u prvom redu kauzalna:

* Plućna embolija — liza embolusa
* Tenzioni pneumotoraks — torakalna drenaža ili punkcija
* Tamponada srca — punkcija sadržaja perikarda
* Kompresivni emfizem medijastinuma — medijastinotomija u predjelu juguluma vrata

Kod spontanog disanja uključuje se kiseonik 4-8 l, a kod teškog šoka, stalne hipoksije, izrazitog plućnog edema i neadekvatnog spontanog disanja vrši se endotrahealna intubacija.

Bolesnik u dekompenzovanom šoku (TA<90mmHg) treba da leži na ravnoj podlozi, a u kompenzovanom šoku sa uzdignutim gornjim dijelom tijela. Trudnice treba da zauzmu položaj na strani tijela, najbolje na lijevoj.

Medikamentozna terapija obstruktivnog šoka je ista kao i kod kardiogenog šoka.

Vidi još
--------

* Šok
* Kardiogeni šok
* Hipovolemijski šok
* Distributivni šok