recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Trougao vatre
**Vatra** (ili **oganj**) je brz i samoodrživ oblik oksidacije koji prati oslobađanje toplote i svjetlosti. Za nastanak vatre su potrebna tri osnovna elementa: gorivo, toplota i kisik, što se simbolično predstavlja kao "trougao vatre". Sprječavanjem kombiniranja ova tri elementa sprječava se nastanak vatre. Uklanjanjem bilo kojeg od ovih elemenata, vatra se zaustavlja, što je osnovni princip gašenja požara.

### Elementi vatre

Oksigen u trouglu vatre se može posmatrati kao oksidacijsko sredstvo, te osim oksigena iz zraka to mogu biti sredstva koja u hemijskoj strukturi sadrže oksigen koji služi kao oksidacijsko sredstvo.
Fizičko stanje goriva je također značajno za razvoj vatre. npr. drvena ploča će se teže zapaliti od drvenih opiljaka i prašine. Veći stepen usitnjenosti podrazumijeva veću površinu i manju masu koja odvodi toplotu, pa je paljenje olakšano. Npr. ugljena prašina zbog malog odnosa mase prema dodirnoj površini može eksplodirati.
Važan faktor kod nastanka vatre je isparavanje, jer u slučaju vatre zapravo gore pare koje nastaju od goriva. Gorivo koje lakše prelazi u gasovito stanje se lakše zapali. Tečnosti se lakše pale od čvrstih supstanci, a gasovi lakše od tečnosti. Količina toplote koja se može osloboditi prilikom sagorijevanja neke supstance naziva se *kalorična vrijednost*. Ukupna kalorična vrijednost predstavlja odnos količine toplote oslobođene pri sagorijevanju u odnosu na količinu supstance. Izražava se u jedinicama energije po jednici količine supstance (npr. kJ/kg, kJ/m3).

Vatra sa ugljem kao gorivom

### Izvori paljenja

Izvor paljenja predstavlja bilo koji lokalizirani izvor energije koji može dovesti do paljenja supstance. Da bi došlo do paljenja mora se dostignuti minimum energije paljenja. Proces paljenja određuju sljedeći faktori: temperatura, dovedena količina toplote, brzina kojom se toplota dovodi (ili vremenski period u kojem se toplota dovodi) i površina na koju se toplota dovodi.
Izvori paljenja se mogu grupisati u četiri kategorije: mehanički (trenje, kompresija), električni (otpor, električni luk, statički elektricitet, munja, itd.), hemijski (sagorijevanje, spontano zagrijavanje, rastvaranje) i nuklearni.

### Prenos toplote

Prenos toplote omogućava širenje vatre. Vatra se širi na četiri načina: direktnim kontaktom plamena, konvekcijom, radijacijom i kondukcijom. Direktni kontakt je odgovoran za inicijalno paljenje vatre (početno paljenje). Konvekcija je prenos toplote kroz fluid (npr. zrak). Radijacija je prenos toplote u obliku talasa. Širi se u svim smjerovima i ne zavisi od strujanja zraka. Kondukcija je prenošenje toplote kroz čvrste objekte.

### Razbuktavanje

Razbuktavanje ("flashover") je pojava u zatvorenom prostoru (npr. soba) gdje je količina toplote dovoljna da se dostigne tačka paljenja svih prisutnih materijala. Kada se ta tačka dostigne, svi materijali počinju da gore u istom trenutku i obuhvataju cijeli prostor.

Povezano
--------

* Požar
* Zapaljivost
**Srđan Dragojević** je srpski filmski režiser. Rođen je 1. januara 1963. u Beogradu. Po obrazovanju je klinički psiholog i reditelj. Izdao je i tri zbirke pesama, a za jednu od njih "Knjiga akcione poezije" je 1986. dobio nagradu "Branko Radičević".

Kao mlad reditelj snimio je film *Mi nismo anđeli*, tinejdžersku komediju kojom je postao priznati reditelj. Sledeći njegov film, *Lepa sela lepo gore* je ratna drama po tekstu Vanje Bulića, koja govori o proteklom ratu na prostorima bivše Jugoslavije. Sledeći njegov film *Rane* govori o posledicama rata i stanju društva utonulog u kriminal. Nekoliko godina je pokušavao snimiti film u Holivudu, ali se zbog različitosti mentaliteta vraća u Srbiju. Poslednjih godina radi producentske poslove usput pokušavajući da snimi i novi film. Prvo je pokušao da snimi "Bodljikavo prase" po romanu Džulijana Barnsa, potom "After - postholokaustnu dramu", adaptaciju romana Melvina Bukea te film "Sveti Georgije ubiva aždahu" po drami Dušana Kovačevića. Snimio je nastavak prvog filma pod nazivom *Mi nismo anđeli 2* i napisao scenario za treći nastavak koji je snimljen pod nazivom *Mi nismo anđeli 3*.

Filmografija
------------

|  |
| --- |
| **Filmovi koje je režirao Srđan Dragojević**  |
| God. | Naziv | Žanr | Nagrada |
| 1992. | Mi nismo anđeli |
| 1996. | Lepa sela lepo gore |
| 1998. | Rane |
| 2005. | Mi nismo anđeli 2 |
| 2009. | Sveti Georgije ubiva aždahu |
| 2011. | Parada |

Vanjske veze
------------

***Srđan Dragojević*** na Wikimedijinoj ostavi

* Srđan Dragojević na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Radomir Cvetić** (1905-1945) je bio četnički oficir koji je za vreme drugog svetskog rata komandovao Javorskim korpusom JVUO. Pre rata je služio u kraljevskoj jugoslovenskoj vojsci gde je dobio čin majora. U četnicima je napredovao do čina potpukovnika. Njegovo ime se vezuje za počinjenje brojnih ratnih zločina. Poginuo je za vreme bitke na Zelengori u proleće 1945. ili je, prema nekim navodima, nedugo posle nje zarobljen i likvidiran od pripadnika OZNA-e.

15. novembar 1943. godine britanski kapetan Vejd, koji je bio sa četnicima u oblasti južnog Kopaonika, izveštava da je nekoliko četnika iz Cvetićevog odreda prebeglo partizanima blizu Raške. Za odmazdu Cvetić pali njihove kuće. Istog dana kapetan Mor, sa severnog Kopaonika, izveštava da je 60 četnika iz Cvetićevog odreda pokušalo da pređe partizanima u oblasti Toplice. Cvetić ih je opkolio kod Raške, ubio četrdesetoricu i zarobio dvadesetoricu, koje je mučio da bi otkrili imena seljaka koji su im pomogli. Vejd tvrdi da je Cvetić preko Nedićevih žandarma tražio od Nemaca da naoružaju po trideset civila u svakom selu za borbu protiv partizana.

Drugi izveštaj iz 1944. godine prenosi da je Cvetić klao zarobljene partizane bez suda:

> Po iskazu zarobljenika ovde je bila druga proleterska divizija iz korpusa Peke Dapčevića, koji ima tri divizije. Ovu diviziju sačinjavali: druga Dalmatinska i druga proleterska sa po 800 ljudi i Šumadijska brigada sa 400. Ukupno 2.000. Imaju dosta bacača i automata, ali malo municije. U Negbini pridružilo im se 8 Engleza od Keserovića sa puk. Sajcom i radio stanicom. Poslednji delovi su im u Negbini, a glavnina u Kleki. Mnogo ranjenih pomrlo im u putu. Mi smo zarobili 16 i zaklali bez prekog suda.
> 
> – Depeša br. 1011 od Bi-Bi (major Radomir Cvetić, komandant Javorskog korpusa). Br. 47 od 21-I-1944.

U nekoliko izvještaja njemačkih okupacionih organa s kraja 1943. i iz prve polovine 1944. godine, konstatuje se lojalno držanje jedinice pod Cvetićevom komandom u borbi protiv snaga NOVJ:

> Delovi četničke brigade Cvetić navodno prebegli partizanima. Ostatak pod komandom Cvetića i dalje nemilosrdno protiv komunista. U Brvenici (8 s. od Raške) od strane D.M. ljudstva spaljeno 7 kuća četnika koji su prešli partizanima. Saradnja četnika sa nemačkim trupama od stanovništva pozdravljena i podržana.
> 
> – Obavještajni večerni izvještaj 2. oklopne armije (18. novembar 1943. godine)

> - [...] Cvetićevi četnici osiguravaju lijevi bok grupe Jug i izviđaju u pravcu Golije od Drinića ka sjeveru. Zadatak Rakovićeve grupe nepromijenjen.
> 
> – Njemački izvještaj od 3. aprila 1944. godine

> Saradnja sa četničkom grupom Cvetić je veoma dobra.
> 
> – Zapisi o obilasku Vojnog zapovjednika Jugoistoka operacije Kammerjäger (18-20. april 1944.)

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  KNjIGA PRIMLjENIH DEPEŠA ŠTABA DRAŽE MIHAILOVIĆA
3. ↑  National Archive Washington, T313, Roll 485, frame 000124.
4. ↑  NARA, T501, Roll 256, frame no. 000408.
5. ↑  Nacionalni arhiv Vašington, T-501, rolna 255, frejmovi 000807-809. Zapisi o obilasku Vojnog zapovjednika Jugoistoka operacije Kammerjäger radi obezbjeđenja jugozapadne granice u oblasti Kraljevo-Raška-Novi Pazar-Čačak-Ivanjica (21. april 1944.).
**Prkosna delta** je jugoslavemski igrani film snimljen 1980. godine u režiji i po scenariju Vesne Ljubić. Po žanru je drama koja alegorijski progovara u sudbini običnih ljudi u Bosni i Hercegovini u kontekstu njene burne historije. Protagonisti su stanovnici jednog sela u dolini Neretve koje stalno pati zbog suša, poplava, ali i dolaska brojnih vojski koje ga pljačkaju i pale. Film, za koji je muziku napisao ugledni grčki kompozitor Vangelis se odlikovao neobičnim stilom, ali i anakronističkim korištenja uniforma vojski iz 18. 19. i sa početka 20. vijeka koje seljani imaju prilike upoznati u roku od nekoliko godina.

Radnja
------

Ovo je priča o stanovnicima južne Hercegovine koji žive na području delte Neretve kraja u kojem su se više nego igde smenjivale vojske, države, poplave, bolesti i suše.
Seoska devojka, sama žrtva poplave i vojske, veruje da bi se prokopavanjem tunela i spajanjem delte s morem njeno selo sačuvalo od poplava.
Traži od vojske eksploziv, ali jedna vojska zamenjuje drugu, a sve pljačkaju i pale, pa se stanovnici dovijaju kako da spase čast i ognjište.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Gorica Popović | Ivana |
| Ante Vican | Marijančić |
| Ivan Klemenc | Antiša |
| Jadranka Matković | Mara |
| Spaso Papac | Jozina |
| Saša Selenić | Jozina žena |
| Boro Begović | Božina |
| Ines Fančović | Anuša |
| Žarko Mijatović | Vrane |
| Darko Tatić | Austrougarski časnik |
| Veljko Mandić | Petrušina, povratnik iz Amerike |
| Majkl Bunstra |  |
| Adnan Palangić | Cvite |
| Stanko Bogojević |  |
| Jozo Lepetić |  |
| Ratko Petković |  |
| Andrea Pečar |  |
| Marina Pečar |  |
| Zijad Handžić |  |
| Judita Pečar |  |
| Ivica Rukavina |  |
| Zorica Kanjić |  |
| Milan Mitić |  |
| Ranko Gučevac |  |

Vanjske veze
------------

* - Sinopsis filma na sajtu UFR BIH
* *Prkosna delta* na IMDb-u ()
Današnji zagrebački grb
Grb grada na krovu Crkve sv. Marka (grb s crvenim poljem)
Na sjeverozapadnom zidu Crkve sv. Marka izvana nalazi se uklesan grb grada Zagreba iz 1499. godine
**Grb Grada Zagreba** zasniva se na grbu Griča iz 13. stoljeća. Prema *Statutu Grada Zagreba* grb ima sljedeći opis:

> U plavome polju na zelenome brijegu nalazi se srebrni/bijeli grad s trima kulama i otvorenim zlatnim/žutim vratima; gore desno zlatna/žuta šesterokraka zvijezda, gore lijevo srebrni/bijeli polumjesec.
> 
> 

Do kraja 19. stoljeća ustalila se uglavnom crvena boja pozadine. Nakon ujedinjenja u suvremeni grad 1850. godine, 1896. godine ustanovljena je plava boja štita.

Opis
----

Zeleni brijeg predstavlja brdo Gradec, a utvrda (utvrđeni grad) s 3 kule predstavlja naselje Gradec - jedno od najstarijih dijelova današnjeg Zagreba. Otvorena vrata (na zidinama utvrđenog grada) simboliziraju gostoljubivost njegovih stanovnika, kao i spremnost građana da pruže svoju zaštitu svakom gostu i utočište putniku-namjerniku. Zvijezda i mlađak simboli su starih slavenskih predkršćanskih božanstava ljepote i ljubavi - božice Lade (prikazivans u narodu kao zvijezda) i boga Lelja (prikazivanog u liku mladog mjeseca). Nalaze se i u najstarijim hrvatskim grbovima), a voditelji hrvatskog narodnog preporoda nazivali su ih leljiva i koristili kao "ilirski" (tj. hrvatski) grb. Modra boja štita u kombinaciji s bijelom/srebrnom utvrdom predstavlja kršćanski koloristički motiv uzačešća Djevice Marije te simbolizira sukob božanskog i ljudskog, nebeskog i zemaljskog. Plava boja štita u grbu grada Zagreba potpuno se uvriježila tek od 19. stoljeću, dok se tijekom 18. stoljeća češće koristio crveno obojeni štit.

Bilješke
--------

1. ↑  „Statut Grada Zagreba". Arhivirano iz originala na datum 2008-12-02. Pristupljeno 2014-07-26.

Izvori
------

* Grb Grada Zagreba, Željko Heimer, HGZD
* Grad Zagreb, FAME

***Grb Zagreba*** na Wikimedijinoj ostavi
Ulica Franje Čandeka na Turniću
**Turnić** je mjesni odbor grada Rijeke.

Mjesni odbor
------------

Osnovna škola "Turnić"
Mjesni odbor Turnić osnovan je na zborovima građana održanim od 12. do 25. svibnja 1995. godine u granicama bivše mjesne zajednice. Organ Mjesnog odbora je Vijeće koje ima predsjednika i 4 člana. Aktualni saziv Vijeća izabran je na izborima na razdoblje od 4 godine. Predsjednik je Viktor Požgaj (SDP)

Zemljopis
---------

Površina Mjesnog odbora iznosi 373.051 m2 , na kojoj živi 5659 stanovnika. Mjesni odbor graniči s mjesnim odborima Mlaka, Podmurvice, Pehlin i Sveti Nikola. Obuhvaća slijedeće ulice i dijelove ulica:
Antuna Barca, Antuna Kosića Rika br. 2 do 10 b, Antuna Raspora Španca, Bračka, Franje Čandeka 12 do 24 parni i od 25 do 40 svi brojevi, Giuseppea Carabina 1 do 10 (osim br. 7), Krčka, Rapska, Šibenska, Trogirska, Turnić, Vinka Benca, Zvonimirova 1 do 3a neparni i 24 do 58 parni i Vukovarska 78.

Naziv
-----

O postanku imena Turnić postoji legenda na čakavskom narječju. Prije 150 godina zapisao ju je Ivo Grohovac Riječanin.

Inače, u starim pričama Turnić je mjesto tajanstveno na kojem je nekada bio stari grad koji se srušio pa su tu mnogi kopali i tražili zakopano rimsko blago.
I danas se, kaže legenda, kad je mjesečina i tiha noć, mogu čuti zvona s turna tog nekadašnjeg grada.

Legenda kazuje: 

> Pred puno let prišal je jedan gospodin s puno težaki pa su kopali saku nedeju. Našli su više kusih rimskega novca i žare pune ugljeni. Trebalo je zvat popa, aš da su to bili cekini zakjeti.
> Judi povedaju da se na Turniće o pol noći, kad mesec lepo svetli, va lokvi vode vidi veli grad ki je tu bil i čuju zvona zvonit kot va Rimu.
> 
>

Izvori
------

1. ↑  Napomena: Stranačka pripadnost na dan izbora 30. svibnja 2010.  Arhivirano 2016-03-10 na Wayback Machine-u (preuzeto 26. srpnja 2011. s dopusnicom)

* (preuzeto 1. srpnja 2010. s dopusnicom)
* Arhivirano 2016-03-10 na Wayback Machine-u (preuzeto 1. srpnja 2010. s dopusnicom)

**Napomena:** Ovaj tekst ili jedan njegov dio preuzet je s mrežnih stranica Grada Rijeke ili Moja Rijeka. Vidi Dopusnicu Grada Rijeke.

| * p
* r
* u
   Rijeka    |
| --- |
| Mjesni odbori grada Rijeke | 
Banderovo • 
Belveder •
Brajda-Dolac •
Brašćine-Pulac •
Bulevard •
Centar-Sušak  • 
 Draga  • 
Drenova  • 
Gornja Vežica  • 
Gornji Zamet  • 
Grad Trsat  • 
Grbci  • 
Kantrida  • 
Kozala  • 
Krimeja  • 
 Luka  • 
 Mlaka  • 
 Orehovica  • 
Pašac  • 
Pećine  • 
Pehlin  • 
Podmurvice  • 
Podvežica  • 
Potok  • 
Srdoči  • 
Sveti Kuzam  • 
 Sveti Nikola  • 
Svilno  • 
Školjić-Stari grad  • 
Škurinje  • 
Škurinjska Draga  • 
 Turnić  • 
Vojak  • 
Zamet
 |
**Kružnouste** ili **kolouste** (Ciclostomata) su jedini recentni razred unutar nadrazreda besčeljustih (drugi razred te skupine, *Ostracodermata*, pojavio se u gornjem siluru a izumro je još u razdoblju devona).

Ranije su smatrani "nižim kralježnjacima", no razvojno gledano, to su prethodnici riba.

Njihove zajedničke osobine, po kojim se razlikuju od riba, su:

* nemaju krljušt,
* nemaju parne ekstremitete,
* umjesto kralježnice, imaju svitak,
* ovalna ili okrugla usta koja uz

* prisisnu strukturu imaju i rožnate zube, kao i
* uglavnom imaju (primjerice paklare) jezik koji potsjeća na pečat.

Leđna strana ovih životinja - upravo zbog svoje vanjske sličnosti s ribama - već rano je zanimala zoologe. Tako je još oko 1877. Brehm pisao o paklarama:

> To su životinje izvana jako slične ribama, prije svega jeguljama, ali se unutrašnjom građom jako razlikuju od riba. Njihov uzdužni skelet na leđnoj strani jako liči onom kod Cephalochordata i odgovara kralježnici riba, ima veću savitljivost i čvrstoću zahvaljujući razvoju hrskavice. Pokazuje i naznake segmentiranja, no nema izgrađene prave kralješke. Moždana ovojnica, neka vrsta lubanje građene od kožaste hrskavice, obuhvaća mozak koji liči ribljem. Imaju samo jednu mirisnu duplju s jednim mirisnim otvorom, koja im je organ za osjetilo njuha....
> 
> 

Kostur im je hrskavičast, a svitak zadržavaju cijeli život. Kružnouste imaju škrge. Srce im je građeno od 1 klijetke i 1 pretklijetke. Izlučivanje se odvija pomoću bubrega. Najstarije izumrle u ordoviciju imale su koštane pločice.

Danas je poznato oko 40 vrsta kružnoustih, a dijele se na paklare i sljepulje. Postoje morska, riječna i potočna paklara. Sve se mrijeste u potocima, ali veći dio života provode u okolišu po kome su dobile ime. Ovisno o vrsti, neke narastu i do 1 metra, druge od 10 do 40 cm, a treće od 30 do 50 cm. Iako imaju samo leđnu peraju, vrlo su brzi i okretni plivači.

Sistematika
-----------

Dijele se na dva podrazreda, od kojih se ovaj drugi pojavljuje i u srednjeeuropskim tekućicama:

* paklare (Petromyzontidae) i
* sljepulje (Myxinoida)

Treba napomenuti, da se uobičajeni naziv "kružnouste" (Cyclostomata) u suvremenoj sistematici više ne koristi, jer se smatra, da je to neprirodna skupina koja ne potječe sva od zadnjih zajedničkih predaka.
**Hladni slučaj** (engleski: ) je kolokvijalni izraz koji se koristi za službene istrage nekog krivičnog djela, nesretnog slučaja ili nestanka neke osobe koja nakon dugo vremena nije dala adekvatnog rezultata, odnosno dovela do službenog objašnjenja. Pod time se obično podrazumijevaju istrage ubistava i drugih teških zločina za koje krivična zakonodavstva ne predviđaju zastaru te koja su policija i drugi nadležni organi moraju po službenoj dužnosti istraživati čak i decenijama nakon njihovog počinjenja. Slučaj se smatra "hladnim" kada istraga godinama nije dala nikakva nova saznanja niti se čini vjerojatnim da će do njih doći u bliskoj budućnosti, odnosno da će ostati trajno nerazriješen.

Vjerojatno najpoznatiji hladni slučaj svih svih vremena su ubistva žena koje 1888. u Londonu izvršio nepoznati počinitelj kasnije nazvan Jack Trbosjek. Danas su hladni slučajevi relativno rijetki zbog napretka u forenzičkim tehnikama i policijskoj tehnologiji.

Hladni slučajevi su, usprkos toga, čest motiv u suvremenoj popularnoj kulturi, pa tako služe kao element zapleta nekoliko popularnih policijskih serija - kanadske serije *Cold Squad*, britanske serije *Waking the Dead* i američke serije *Cold Case*.

Povezano
--------

* Savršeni zločin

Vanjske veze
------------

* Wagner, Adam (2012-01-04). „Why Stephen Lawrence's killers were sentenced as juveniles". *The Guardian*. Pristupljeno 2012-01-04.  - *explains sentencing in the UK, for cases that took place long ago.*
**Mate Relja** (Šibenik, 29. kolovoza 1922. - Zagreb, 1. kolovoza 2006.) bio je hrvatski redatelj i scenarist.

Diplomirao je književnost na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, a umjetničku karijeru započeo je 1944. godine u partizanima – kao glumac u kazališnoj družini okružnog NOO Šibenika, kasnije u šibenskom kazalištu. Na filmu je radio od 1948. g. kao asistent pa pomoćnik redatelja u Jadran filmu u Zagrebu. Bio je i TV-djelatnikom, radeći u "programu za djecu i omladinu".

Bio je dramaturg i redatelj u tridesetak tzv. element-filmova. Od 1993. do 1994. bio je predsjednik Hrvatsko-češkog društva.

Režija filmova
--------------

Bio je redatelj desetak dokumentarnih filmova i tri cjelovečernja filma:

* Kota 905 (1960.)
* Opasni put (1963.)
* Vlak u snijegu (1976.)

Scenarij filmova
----------------

* Vlak u snijegu (1976.)
* Opasni put (1963.)

Nagrade
-------

* Zlatni lav (1963.) za dječji film, za festivalu u Veneciji za film "Opasni put"
* Vladimir Nazor (1976.) za redateljstvo filma "Vlak u snijegu"

Vanjske veze
------------

* Mate Relja na sajtu IMDb
**Mladen Šerić** (Garevac, BiH, 1943), hrvatski stomatolog-ortodont i slikar.

Životopis
---------

Nakon završene gimnazije u Gradačcu, studirao je stomatologiju u Zagrebu, koju je diplomirao 1970. godine. Specijalizaciju iz ortodoncije završio je 1998. godine. Kao stomatolog radio je u Modriči (BiH) i Feldkirchu u Austriji.

Od 1998. godine živi u Mecama u Baranji, gdje se njegova porodica skrasila nakon progonstva iz rodne Posavine (u BiH) i brojnih seljenja po Njemačkoj i Hrvatskoj. Od 15. studenog 2013. godine je u mirovini.

Slikarstvo
----------

Slikarstvom, posebno akvarelom, bavi se otkad zna za sebe. Šezdesetih godina 20. stoljeća, na trećoj godini studija, prošao je prijemni ispit na zagrebačkoj Akademiji likovnih umjetnosti (ALU), slikarski odjel, bez namjere da je upiše, isključivo da bi dokazao samom sebi da može. Okušao se gotovo u svim tehnikama, no najdraži su mu motivi prirode, portreti i vedute, odnosno gradski motivi, u tehnici akvarela. Naslikao je preko 1.000 slika. Samostalno je izlagao u Beču, Würzburgu, Zagrebu i Osijeku (1998. godine u Hrvatskom narodnom kazalištu). Njegove se slike nalaze (ili su se nalazile) u domovima nekih poznatih osoba, npr. kneza Adama von Lichtensteina i pokojne glumice Marije Schell. Ljubav prema slikarstvu odvela ga je na studijska putovanja u Austriju, Njemačku, Francusku i Nizozemsku. Studiozno je radio i usavršavao se uz djela Williama Turnera i Pikea.

Krajem 90-ih godina 20. stoljeća dr. Bogdan Mesinger napisao je da je Baranja, s izmaglicama rijeka, Kopačkim ritom i Starom Dravom, upravo čekala jednog vrsnog akvarelista koji bi je umjetničkim okom oslikao:

> Ono što Mladen Šerić u pojedinim akvarelima unosi u akvarel našeg podneblja moglo bi izazvati ozbiljno preispitivanje vrijednosti naših dosadašnjih sudova o domaćim akvarelistima, pa i naših vlastitih kriterija kojima smo akvarelu prilazili.
> 
> – Bogdan Mesinger

Za Šerićevo slikarstvo Zvonko Penović je napisao i ovo:

> Poslije Splita i operetnog akvarela velemajstora Tijardovića i Osijek je napokon dobio svoj - akvarel pun mekih tonova najtanjih zvukova kantilene što se razliježu maestralnim kompozicijama Šerićevih slika.
> 
> – Zvonko Penović

Učestvovao je na likovnoj koloniji Đola 2008. pa je zastupljen jednom slikom (*"Napuštena kuća"*) u monografiji Likovna kolonija Petar Dobrović Darda.

Slikarstvom se bavi i njegov stariji sin Davorin, koji preferira portrete u tehnici pastela.

Izvori i vanjske veze
---------------------

* T(omislav) Firic: *"Zubar s kistom - kojeg je Baranja čekala!"*, Glas Slavonije, 86, 27278, 19 - Osijek, 20. X. 2006.
* Garevac.net: *Slikar akvarela mekih tonova* Arhivirano 2010-11-09 na Wayback Machine-u
* Posavski vremeplov: *Anto Adžamić: K'o vječno otvorena rana* Arhivirano 2015-01-07 na Wayback Machine-u
* Binarnet.hr: *Akvareli, portreti i ulja na platnu ,,Mladen Šerić"* Arhivirano 2016-08-02 na Wayback Machine-u
**Enkratiti** (gr. Ἐγκρατηταί *Egkratetai* - "samo-savladani", lat. *abstinentes*, *continentes*) su bili ranohrišćanski asketski pokret iz 2. vijeka, nastao oko 170. godine.

Irinej tvrdi da je Tacijan bio osnivač i vođa enkratita, što potvrđuje i Euzebije. Irinej navodi sa su nastali pod uticajem Saturnina i Markiona. Današnji naučnici, pak, smatraju da je razvitak enkratizma bio kompleksniji.

Enkratiti su upražnjavali uzdržavanje od mesa i vina, a naročito od braka. Odbacuju upotrebu vina tako da evharistiju vrše sa vodom. Hipolit tvrdi da su smatrali sebe jedinim pravednicima. Irinej o njima piše:

> Propovedaju bezbračnost, odriču da je Bog stvorio svet a takođe su Boga u tajnosti osuđivali što je stvorio muškarca i ženu radi rađanja dece. U svojoj neblagodarnosti Bogu, Tvorcu svega, oni su uvodili uzdržavanja i smatrali su da je nemoguće spasenje prvog čoveka.
> 
> – Irenej Lionski

Klement Aleksandrijski povezuje enkratizam s nekim indijskim oblicima asketizma. Od Klementa znamo za predstavnika enkratizma Julija Kasijana (oko g. 170. u Egiptu), od kojega je Klement čitao dva spisa: *Exegetica* i »*O uzdržavanju ili o eunuhiji*« (*Peri enkrateias e peri eunouchias*). Kasijan je u drugom spisu osuđivao svaki seksualni odnos, a u svoju potvrdu je citirao Egipatsko Evanđelje. Po Klementu, Julije Kasijan je naučavao i doketizam, i on ga dovodi u vezu s Marcionom i Valentinom.

Enkratiti su upotrebljavali ranohrišćanski spis Evanđelje po Egipćanima, nastalo u Egiptu između 100. i 150. godine. Spis ima oblik dijaloga između Isusa i Salome, koja je prikazana kao njegova bliska učenica. Isusu se ovde pripisuje zastupanje celibata, što je učenje koje su zastupali enkratiti.

> Saloma: "Dokle će smrt vladati?"  
> 
> 
> 
> Isus: "Dokle god žene budu rađale. A ja sam došao da okončam ženske radnje."   
> 
> 
> 
> Saloma: "Onda sam dobro učinila što nisam rodila."
> 
> 

U spisu se rabi termin "ženske radnje" (ili "djela ženskosti"), pod kojim je podrazumevana požuda, rađanje i truljenje.

Izvori
------

1. 1 2 3  Tomislav J. Šagi-Bunić - Povijest kršćanske literature (svezak I) (scribd)
2. ↑  Eusebius, iv. 28, 29
3. 1 2 3  Eusebije, Istorija crkve (scribd)
4. ↑  E. PETERSON, Fruehkirche, Judentum und Gnosis, str. 183—220
5. ↑  Klement Aleksandrijski, Strom. 1, 15; 3, 7
6. 1 2  „Gospel of the Egyptians (Egypt, 100-150 CE)". Arhivirano iz originala na datum 2011-05-14. Pristupljeno 2011-08-03.
7. 1 2  The Gospel of the Egyptians

Vidi još
--------

* Tacijan
* Djela ženskosti
* Grčko evanđelje po Egipćanima

Vanjske veze
------------

* Encratite (Britannica)
* Encratites (Catholic Encyclopedia)
**Mašta** (takođe **uobrazilja**, **zamišljanje**, **fantazija**, **imaginacija**) je misaoni proces zamišljanja budućih događaja, kao i sposobnost stvaranja novih celina kombinovanjem različitih predstava, ideja i pojmova koji u takvom obliku ne postoje u ranijem iskustvu.

Mašta kao stvaralačko mišljenje, predstavlja osnovu umjetničke, znanstvene i tehničke kreativnosti, ali i stvaralaštva i raznovrsnih inovacija u svakodnevnom životu.
Mašta je takodje simptom autizma

U psihologiji
-------------

Proces maštanja je pod snažnim utjecajem želja. Neki psiholozi i psihoanalitičari smatraju da mašta može biti i mehanizam obrane. Tim putem se nezadovoljavajuća stvarnost zamjenjuje maštarijama u kojima su na stvaralački način zadovoljene mnoge snažne, a u stvarnosti nezadovoljene težnje. Mašta je naročito karakteristična za izvesna psihološka stanja kada se pojmovi obogaćuju novim sadržajima često irealnim, sa eventualnom mogućnošću ostvarenja. Zato postoji podela imaginacije na nekoliko tipova kao što su: stvaralačka imaginacija, imaginacija fantazije, anticipatorna i imaginacija pamćenja.

U filozofiji
------------

Za Ibn Arabija, uobrazilja je sposobnost da se u glavu dozovu predmeti kojih nema u spoljašnjem svetu, odnosno, nisu trenutno prisutni u čulima. Uobrazilja čini vidljivim, premda nejasno i zamagljeno, više prisutnosti bića. Uobrazilja predstavlja kariku između čulnog i duhovnog sveta.

Za Đordana Bruna, mašta je veza vremenitog i večnog i najplemenitije sredstvo za komuniciranje s bogom:

> Mašta mora biti prva veza duše, posrednik između vremenskog i vječnog. Ona je osjetilo ili, točnije rečeno, jedino istinsko osjetilo. To je tijelo i nositelj duše, izvor odakle istječe ljudski život, najplemenitija metoda za komuniciranje s Bogom."
> 
> – Giordano Bruno

Prema Hjumu, razlika između pamćenja i uobrazilje je nejasna i sastoji se jedino u jačoj snazi i živosti pamćenja. I kao što predstava pamćenja, gubljenjem svoje snage i živosti, može da se izmetne toliko da je smatramo za uobrazilju, tako uobrazilja može steći takvu snagu i živost da prolazi kao predstava pamćenja, i krivotvoriti svoja dejstva na verovanje i suđenje. Ovo se primećuje u slučaju lažaca, koji čestim ponavljanjem svojih laži dođu do toga da veruju u njih i pamte ih kao stvarnosti.

Izvori
------

1. ↑  
Ovaj članak, ili jedan njegov segment, izvorno je preuzet iz knjige Ivan Vidanović "*Rečnik socijalnog rada*" uz odobrenje autora.
2. ↑  Tošiko Izucu, San i stvarnost kod Ibn Arabija, Zbornik radova „San, java i buđenje" (priredio Dušan Pajin), Dečje novine, Gornji Milanovac, 1991.
3. ↑  Giordano Bruno
4. 1 2  Dejvid Hjum, Rasprava o ljudskoj prirodi (str. 86), Sarajevo, 1983.
Jacek Andrzej Rossakiewicz, *Molitva Isusa* (1990)
**Molite se u tajnosti** je Isusova izreka kojom preporučuje tajnu molitvu u svojoj sobi umesto javne molitve u hramovima i trgovima, sračunate na pokazivanje ljudima.

Isus je u svojim parabolama u više navrata govorio o molitvi, na primer u priči o upornoj udovici, o prijatelju u ponoć, o fariseju i cariniku, itd. premda one više naglašavaju upornost, istrajnost i poniznost nego tajnost molitve.

Izreka o tajnosti (privatnosti) molitve se nalazi samo u Evanđelju po Mateju i gotovo da nema paralela u Novom zavetu.

Izreka
------

### Evanđelje po Mateju

Evanđelje po Mateju prenosi sledeće Isusove reči kojima savetuje tajnu molitvu unutar svoje sobe, sa zatvorenim vratima:

> I kada se molite, ne budite kao licemeri; jer se rado mole stojeći u sinagogama i na raskršćima, da se pokažu ljudima; zaista vam kažem, primili su platu svoju. A ti kada se moliš, uđi u svoju sobu, zatvori vrata svoja i pomoli se Ocu svome u tajnosti; i Otac tvoj koji gleda u tajnosti ispuniće ti.
> 
> 

U nastavku evanđelja slede Isusovi saveti o tome da množenje reči ne pospešuje uspešnost molitve:

> A kada se molite, ne govorite mnogo kao mnogobošci; jer misle da će zbog mnogih reči biti uslišeni. Ne budite dakle kao oni; jer zna Otac vaš šta vam treba, pre no što ga zamolite.
> 
> 

### Evanđelje po Filipu

Evanđelje po Filipu sadrži sličan odeljak u kojem Isus objašnjava da je Bog skriven i da mu se treba moliti u skrovitosti:

> On je rekao: "Moj Otac koji jest u tajnosti." On je rekao: "Uđi u svoju sobu, zatvori vrata, i moli se svome ocu koji je u tajnosti."
> 
>

Tumačenja
---------

Hrišćanski teolozi uglavnom ne tumače ovu Isusovu izreku kao potpuno odbacivanje svake zajedničke molitve, jer se neki oblici zajedničke molitve pominju drugde u Novom zavetu u pozitivnom svetlu.

Povezano
--------

* Molitva
* Isusove izreke
* Isusove parabole

Izvori
------

1. ↑  Evanđelje po Mateju, glava 6:5-6 (prevod Emilijan Čarnić)
2. ↑  Evanđelje po Mateju, glava 6:7-9 (prevod Emilijan Čarnić)
3. ↑  Филипово Јеванђеље
***Testa o croce*** (sh. *Pismo ili glava*) je italijanski vestern film snimljen 1969. godine u režiji Pierra Pierrotija. Protagonist, koga tumači John Ericson, je pustolov koji od silovanja spašava bivšu plesačicu (čiji lik tumači Špela Rozin), protjeranu iz grada zbog optužbi da je sudjelovala u ubistvu lokalnog bankara. Radnja prikazuje kako pod lažnim identietom dolazi u grad te polako shvaća kako iza ubistva stoji bankarova seksualno devijantna supruga (čiji lik tumači Daniela Surina. *Testa o croce* se prilično razlikovao od većine tadašnjih špageti vesterna prije svega zbog toga što su većina likova bile žene, a scene se uglavnom odvijale u interijerima, sa snažnim uticajem stila koji će se kasnije vezivati uz *giallo* žanr. Pažnju je privukao i eksplicitnim scenama nasilja, uključujući i onme u kojima "moralni" građani valjaju "grešne" plesačice iz lokalnog saloona u katran i perje. U kasnijim izdanjima filma se kao glavna zvijezda navodi Edwige Fenech, iako ona tumači tek sporednu ulogu plesačice.

Vanjske veze
------------

* *Testa o croce* na sajtu IMDb
***Vanessa*** je zapadnonjemački erotski (softcore) film snimljen 1977. godine u režiji Huberta Franka. Naslovni lik, koji tumači Olivia Pascal, je 18-godišnja djevojka odgojena u samostanu koja putuje u Hong Kong nakon što dozna da je oporukom stekla veliko bogatstvo na Dalekom istoku. Radnja prikazuje kako se ispostavi da se to bogatstvo sastoji od plantaža limuna, ali i lanca bordela, te kako će Vanessa postati predmetom brojnih spletki, ali u novoj okolini spoznati vlastitu dugo potiskivanu seksualnost. *Vanessa* je, velikim dijelom inspiriran uspjehom erotskog filma *Emmanuelle*, od nje posudila stil, ali i egzotične lokacije koje su uključile Tajland. Oliviji Pascal, koja je prije toga radila kao bolničarka, lik Vanesse je predstavljao filmski debi i zahvaljujući njemu je stekla status erotske zvijezde u tadašnjoj Zapadnoj Njemačkoj.

Uloge
-----

* Olivia Pascal ... Vanessa Anden
* Anton Diffring ... Major Kenneth Cooper
* Günter Clemens ... Adrian Dijon
* Uschi Zech ... Jackie Grüder
* Eva Eden ... Clé Cooper
* Henry Heller
* Eva Leuze ... Tai-Neh
* Astrid Boner ... Oberin (kao Astrid Bohner)
* Gisela Krauss ... Hilda
* Peter M. Krueger ... Anthony Grüder (kao Peter M. Krüger)
* Tom Garven ... Princ Bandor

Vanjske veze
------------

* *Vanessa* na sajtu IMDb
Molitva zahvalnosti
**Priča o gospodaru i slugi** je jedna od Isusovih alegorijskih priča, zabeležena u kanonskom jevanđelju po Luki.

Priča
-----

> Koji pak od vas kad ima slugu koji ore ili čuva stoku pa kad dođe iz polja, kaže mu: Hodi brzo i sedi za trpezu? Nego ne kaže li mu: Ugotovi mi da večeram, i zapregni se te mi služi dok jedem i pijem, pa onda i ti jedi i pij? Eda li će on zahvaliti sluzi tom kad svrši šta mu se zapovedi? Ne verujem.
> 
> Tako i vi kad svršite sve što vam je zapoveđeno, govorite: Mi smo zaludne sluge, jer učinismo šta smo bili dužni činiti.
> 
> – Evanđelje po Luki, 17:7-10 (prevod Vuk Karadžić)

Tumačenja
---------

Gospodar u ovoj alegoriji predstavlja Boga, dok sluga predstavlja slugu Božjeg. Naravoučenije ove priče je da kada neko "radi ono što Bog očekuje, on ili ona samo vrši svoju dužnost." Ova parabola poručuje da su "čak i najbolje od Božjih slugu još uvek nedostojni, jer su samo vršili svoju dužnost i ništa više." Niko, bez obzira koliko bio moralan ili vredan, ne može nikad steći dug kod Boga.

Izraz "nedostojni sluga" iz poslednje rečenice, je u širokoj liturgijskoj upotrebi, kao na primer u liturgiji svetog Jovana Zlatoustog.

Izvori
------

1. 1 2  Arland J. Hultgren, The Parables of Jesus: A Commentary, Eerdmans Publishing, 2002, ISBN 0-8028-6077-X, p. 251.
2. ↑  Mark Black, Luke, College Press, 1996, ISBN 0-89900-630-2, p. 285.
3. ↑  THE DIVINE LITURGY OF OUR FATHER SAINT JOHN CHRYSOSTOM, Byzantine Seminary Press, 1965 Arhivirano 2011-07-15 na Wayback Machine-u, footnote 100.

Vidi još
--------

* Isusovo učenje

| * p
* r
* u
Isusove priče |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Kanonskaevanđelja | Bacanje mreže • Biser • Bludni sin • Bogataš i ubogi Lazar • Bogata budala • Deset devojaka • Dobri Samarićanin • Drvo i plodovi • Dva dužnika • Dva sina • Farisej i carinik • Gospodar i sluga • Izgubljena ovca • Izgubljeni novčić • Jak čovek • Jalova smokva • Kukolj • Kvasac • Mladi bogataš • Mudri i ludi zidar • Nemilosrdni sluga • Nepravedni sudija • Nepravedni upravnik • Prijatelj u ponoć • Proračun troškova • Radnici u vinogradu • Rast semena • Sejač • Skriveno blago • Stražar • Svetiljka pod sudom • Talanti • Trun i brvno • Udovičin novčić • Velika gozba • Zli vinogradari • Zrno gorušice |

 |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Apokrifi | Mješanje boja • Palmino drvo • Prazan vrč • Ubica moćnika • Žitni klas |

 |
FM Radio difuzija: Velika slika u punom elektromagnetskom spektru
Komercijalni odašiljač od 35 kW za FM radio sagrađen krajem 1980-ih. Pripada FM radio-stanici KWNR u Las Vegasu i emitira na frekvenciji 95,5 MHz.
**FM radiodifuzija** je tehnologija za radiodifuziju koju je osmislio Edwin Howard Armstrong, a koja koristi frekvencijsku modulaciju (FM) kako bi stvorila high-fidelity zvuk koji se emitira premo radija. Izraz "FM pojas" se koristi kako bi opisao frekvencijski pojas koji je u određenoj zemlji predviđen za FM radiodifuziju.

Pojasi radiodifuzije
--------------------

U svijetu se pojas za FM radiodifuziju obično nalazi u VHF dijelu radio spektra. Obično se koriste frekvencije između 87,5 i 108,0 MHz, ili njeni dijelovi, uz određene iznimke:

* U bivšim sovjetskim republikama i pojedinim bivšim zemljama Istočnog bloka se koristi stariji pojas 65–74 MHz. Dodiijeljene frekvencije su u intervalima od 30 kHz. Ovaj pojas, koji se ponekad naziva i pojas OIRT, se postepeno ukida u mnogim zemljama. U njima je pojas 87,5–108,0 MHz poznat pod nazivom pojas CCIR.
* U Japanu se koristi pojas 76–90 MHz.

Frekvencije FM radio stanica (odnosno nominalna centralna frekvencija) je obično razlomak od 100 kHz. U Južnoj Koreji, Amerikamna i Karibima se koriste samo neparni razlomci. U nekim dijelovima Evrope, Grenlanda i Afrike se koriste samo parni razlomci. U Italiji se koriste razlomci frekvencija od 50 kHz. U mnogim zemljama postoje neobične i zastarjele frekvencije koje završavaju na 0,001, 0,01, 0,03, 0,074, 0,5 ili 0,3 MHz. Kako bi se spriječilo miješanje signala, stanice se trude održati međusobnu razdaljinu od 0,5 MHz.

Izvori
------

1. ↑  „Transmission standards for FM sound broadcasting at VHF". *ITU Rec. BS.450*. International Telecommunications Union. str. 4–5.

Vanjske veze
------------

* SAD patent 1941066
* SAD patent 3708623 Compatible Four Channel FM System
* Introduction to FM MPX Arhivirano 2004-03-05 na Wayback Machine-u
* Stereo Multiplexing for Dummies Graphs that show waveforms at different points in the FM Multiplex process
* Factbook list of stations worldwide Arhivirano 2007-06-13 na Wayback Machine-u
* Invention History – The Father of FM Arhivirano 2017-06-22 na Wayback Machine-u
* Audio Engineering Society
**Arkesilaj iz Pitane**, utemeljitelj Srednje Akademije, proslavio se tvrdnjom da u ništa nije siguran. Spomenutom tvrdnjom nadmašio je i samog Sokrata, a nedvojbeno su zaokret u njegovu svjetonazoru prouzročili skeptici, čiji je utjecaj na školu tog doba neupitan.

Najdetaljniji prikaz pristupa i postupaka primenjivanih u Arkseilajevoj Akademiji pruža Ciceron u svom delu Akademika, u kome raspravlja epistemološka učenja Nove Akademije naspram Stare:

> „Sada je na tebi", odgovori Varon, „kao filozofu koji je napustio učenje Stare Akademije i koji podržava Arkesilajeve novine, da objasniš prirodu i razloge ovog rascepa, kako bi nam omogućio da procenimo da li je on zaista opravdan." „Arkesilaj je, kako nam je rečeno, svoju borbu započeo protiv Zenona", odgovorih, „ne iz svoje tvrdoglavosti i želje za pobedom, kako se može učiniti, već zbog nejasnoće činjenica koje su Sokrata navele da prizna da ništa ne zna, kao i njegove prethodnike Demokrita, Anaksagoru, Empedokla, i gotovo sve stare filozofe, koji su potpuno poricali svaku mogućnost saznanja, smatrajući da su čula ograničena, um slab, život kratak, a istina (prema Demokritovim rečima) zakopana u ponoru [vidi DL 9.72], da mnenje i običaji neprikosnoveno vladaju ne ostavljajući ni malo prostora za istinu, i da su sve stvari obmotane tamom. Zato je Arkesilaj rekao da se ništa ne može znati, pa čak ni ono malo što je Sokrat ostavio sebi – istinitost njegovog poznatog stava [tj. da čak ne možemo znati ni to da ništa ne znamo]: smatrao je da je sve pokriveno tamom, i da nema ničega što se može opaziti ili razumeti, te da iz tih razloga niko ne sme da iznosi nikakve čvrste stavove, niti da prihvata i jedan iskaz kao istinit, i da uvek moramo uzdržavati svoju brzopletost, kao što bi očigledna brzopletost bila prihvatiti nešto neistinito ili nešto što ne znamo s izvesnošću, i da ništa nije sramnije nego da prihvatanje prestiže znanje i opažanje."
> 
> 

Nekoliko različitih izvora (Diogen, Sekst i Plutarh) pripisuje Arkesilaju uvođenje pojma *epochē*, uzdržavanja od suda, u grčki filozofski rečnik.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


1. ↑  Ciceron, Akad. I 43-5
2. ↑  Antički pironovski skepticizam
**Internacionalni bataljon „Georgi Dimitrov"** (šp. *Batallón Dimitrov*) bio je vojna jedinica u sastavu Internacionalnih brigada, sastavljena uglavnom od od bugarskih, grčkih i jugoslovenskih dobrovoljaca na strani Španske republike u građanskom ratu.

Bio je osamanesti po redu formirani bataljon. Dobio je ime po bugarskom revolucionarnu Georgi Dimitrovu, koji je u to vreme bio sekretar Kominterne.

Borbeni put bataljona
---------------------

Bataljon je formiran je decembra 1936. godine. U njemu se u vreme formiranja nalazilo oko 800 boraca, od kojih su 400 bili Bugari, 160 Grci i 25 Jugosloveni.

Dana 31. januara 1937. godine, ušao je u sastav Petneste internacionalne brigade. Njegovi borci su se borili zajedno sa dva legendarna bataljona, Britanskim i bataljonom Linkoln. Po prvi put su se zajedno borili u bici na Harami, februara 1937. godine. U borbama koje su se vodile na rijeci Jarami bataljon Dimitrov se posebno istakao. Sedamdeset i sedam dana i noći branili su prilaz k rijeci. Brigada je tada pretrpela teške gubitke. O hrabrosti boraca na ovoj fronti pisao je komandant 15. brigade Vladimir Ćopić u listu »Dimitrovac«:

> U pogledu discipline izdržljivosti, urednosti rovova itd. bataljon 'Dimitrov' najbolji je u brigadi.
> 
> 

Dana 20. septembra 1937, bataljon „Dimitrov" bio je premešten u Rezervnu grupu 45. internacionalne divizije, gde je popunjen novim borcima. Dana 21. februara 1938. godine, bataljon je ušao u sastav 129. internacionalne brigade, koja je bila sastavljena uglavnom od srednjoevropskih bataljona. Bataljon je bio u sastavu 129. brigade, sve do demobilizacije Internacionalnih brigada 5. oktobra 1938. godine. Njegov poslednji komandant, Jozef Pavel, kasnije je bio ministar u vladi Aleksandra Dubčeka 1968. godine.

Borci bataljona
---------------

Neki od poznatijih jugoslovenskih boraca bataljona „Dimitrov" bili su:

|  |  |
| --- | --- |
| * Božo Bilić Marjan
* Veljko Vlahović
* Ratko Vujović
* Jože Gregorčič
* Aleksa Demnievski
* Ilija Engel
 | * Mirko Kovačević
* Franc Rozman Stane
* Ivan Rukavina
* Ivan Turk
* Miljenko Cvitković
* Josip Čubrić
 |

Literatura
----------

***Bataljon Dimitrov*** na Wikimedijinoj ostavi

* „Narodni heroji Jugoslavije". Beograd: Mladost. 1975.
* Hugh Thomas, *The Spanish Civil War*, 4th Rev. Ed. 2001.
* Antony Beevor, *The Battle for Spain*, 2006.

| * p
* r
* u
Jugosloveni u Španskom građanskom ratu |
| --- |
|  | Spisak španskih boraca Jugoslavije • Udruženje španskih boraca i prijatelja • Bataljon „Georgi Dimitrov" • Bataljon „Đuro Đaković" • Bataljon „Tomaš Masarik" |  |
**Guacanagari**, jedan od pet kasika na Hispanioli u trenutku Kolumbovog otkrića 1492. godine. Bio je poglavica plemena Marien, koje je zauzimalo sjeverozapad otoka. Prvi put se susreo s Europljanima u nedjelju 16. prosinca 1492. Pomogao je Kolumbu u sakupljanju stvari s nasukanog broda Santa Marije u koji je prodrla voda te u podizanju prve europske kolonije u Novom svijetu, naselja La Navidad. Naselje se nalazilo u današnjoj uvali Caracol na Haitiju. Par mjeseci kasnije domoroci susjednog kasika Caonaboa uništili su naselje i pobili koloniste. Guacanagari je sam ranjen dok je pokušao braniti domoroce. Oduvijek je ostao na strani Španjolaca navukavši na sebe tako mržnju svih ostalih kasika. Godine 1495. bježi u planine gdje je umro.

Europljani su uglavnom pitali gdje ima zlata. Čovječnost ovog poglavice vidi se u njegovoj pomoći prilikom brodoloma Santa Marie. Kolumbo navodi kako svi domoroci hode potpuno goli bez ikakva stida, pa i njihov kasik.

> Kad je to kasik čuo, sa suzama je u očima iskazivao svoju veliku bol zbog nesreće koja nas je snašla i odmah pošalje na mjesto gdje je brod nasukan sve ljude iz sela sa silom velikih kanoa. Tako se i oni i mi dadosmo na iskrcavanje svega iz broda. Za kratko vrijeme oslobodismo svu palubu: tolika je bila pomoć što ju nam je ovaj poglavar pružio. A zatim je on osobno sa svojom braćom i rođacima činio sve što je bilo u njegovoj moći kako bi sve bilo u redu izvedeno, kako na brodu, tako i na suhu. Ne bi prošlo puno vremena, a on bi mi uputio kojega od svojih rođaka koji bi me plačući molio ne žalostiti se, jer da će mi on dati sve što ima. I uvjeravam Vaša Veličanstva kako se u cijeloj Kastilji ne bi mogla naći tolika sigurnost i briga za naše stvari. Ni jedna jedina podvezica nam nije nestala jer je sve naše stvari dao složiti uza svoju kuću i tamo ih držao, dok se ne isprazne kuće koje nam je odlučio dati kako bi u njih sve spremili. Pored njih je postavio naoružane ljude koji su tu stajali cijelu noć, a on je sa svojim ljudima plakao, toliko ga je kosnula naša nevolja. Eto toliko je taj narod ispunjen ljubavi, bez lakomosti, pristupačan i miran, da se mogu zakleti Veličanstvima Vašim kako na svijetu nema ni boljih ljudi ni bolje zemlje.
> 
> – iz Kolumbova dnevnika

Izvori
------

1. ↑  iz Kolumbova dnevnika
*Ovo je japansko ime; porodično ime je* Onoe*.*
**Matsunosuke Onoe** (尾上 松之助, *Onoe Matsunosuke*?, 12. septembar 1875 – 11. septembar 1926), također poznat i kao **Medama no Matchan (*"Oči" Matsu*)**, bio je japanski kazališni i filmski glumac, koji se često navodi kao prva zvijezda u historiji japanske kinematografije.

Rodio se pod imenom Tsuruzo Nakamura, a glumom se počeo baviti kao tinejdžer. S vremenom se specijalizirao za kabuki teatar gdje je nastupao pod imenom **Tsurusaburo Onoe**, da bi svoje konačno ime počeo koristiti 1905. 
Njegova trupa je redovno nastupala u Kjotu, u teatru čiji je vlasnik bio Shozo Makino, a kao glumac je stekao reputaciju po spektakularnim scenskim trikovima. Kada je godine 1909. Makino od filmskog distributera Yokote Shokaija dobio ponudu da počne snimati filmove, odlučio se za snimanje predstava svom teatru; Onoe je prvi put nastupio u filmu *Goban Tadanobu* (*Tadanobu Lisac*, adaptaciji kabuki drame *Yoshitsune Sembon Zakura*). To je bio početak duge i uspješne suradnje. a Onoe će kasnije nastupiti u gotovo 1000 filmova. S vremenom se od ekranizacije kabuki filmova počeo preorijentirati na historijske drame od kojih će razviti specifični japanski žanr *jidai-geki*. U njima je često tumačio likove nindži obdarenih nadnaravnim sposobnostima. Godine 1926. je kolabirao na setu *Kyokotsu Mikajiki*, a kasnije umro od posljedica srčanog udara.

Izvori
------

1. ↑  Irie, Yoshiro. „The First Movie Star in Japanese Film History" (pdf). *Journal of Film Preservation 72 (November 2006) 67-70*. Arhivirano iz originala na datum 2007-07-05. Pristupljeno 3. III 2007.
2. ↑  Macdonald, Keiko I. *Japanese Classical Theater in Films*. Fairleigh: Dickinson University Press, 1994. 44 (ISBN 0-8386-3502-4)
3. ↑  „Who's Who in Japanese Silent Films". *Matsuda Film Productions*. Pristupljeno 2007-01-05.
4. ↑  Tadao, Sato. „An Introduction to Early Japanese Cinema". *The Beginnings and Development of Early Asian Film*. Arhivirano iz originala na datum 2006-12-05. Pristupljeno 2007-01-05.

Literatura
----------

* Abel, Richard, ed. *Encyclopedia of Early Cinema*. London and New York, 2005, ISBN 978-0-415-77856-5

Vanjske veze
------------

* Matsunosuke Onoe na sajtu IMDb
"Poznaćete istinu i istina će vas osloboditi!"
**Istina će vas osloboditi** je čuvena Isusova izreka, zabeležena u kanonskom Evanđelju po Jovanu i nekanonskom Evanđelju po Filipu.

Putem ove izreke Isus spoznaju istine izravno povezuje sa oslobođenjem.

Evanđelje po Jovanu
-------------------

U Evanđelju po Jovanu Isus povezuje spoznaju istine sa slobodom, a greh sa ropstvom:

> Stoga reče Isus Judejima koji su mu poverovali: „Ako vi ostanete u mojoj nauci, onda ste zaista moji učenici, i saznaćete istinu, i istina će vas osloboditi." Odgovoriše mu: „Mi smo Avraamovo potomstvo i nikad nikome nismo robovali; kako ti govoriš: bićete slobodni?" Odgovori im Isus: „Zaista, zaista, kažem vam, da je svaki - ko greši - rob greha."
> 
>

Evanđelje po Filipu
-------------------

Evanđelje po Filipu navodi istu izreku zabeleženu kod Jovana, zajedno sa kratkim tumačenjem koje povezuje neznanje sa ropstvom:

> Logos je rekao: "Kada spoznate istinu, istina će vas osloboditi." Neznanje je ropstvo. Spoznaja znači slobodu. Kada spoznamo istinu, pronaćićemo plodove istine u sebi. Kada se s njom spojimo, ona će nam donijeti ispunjenje.
> 
>

Tumačenja
---------

Mirko Đorđević naglašava da Isusova istina nije imala nikakav nacionalni, religijski niti ideološki predznak:

> Nebrojano puta on učenicima govori „poznajte istinu". Ne govori moju istinu, ni sadukejsku, ni farisejsku, ni izraelsku, ni rimsku, istinu govorite i ona će vas osloboditi.
> 
> – Mirko Đorđević

U Jevanđelju po Jovanu, Isus objašnjava učenicima da oslobođenje znači oslobođenje od greha. Čovek greši usled neznanja i postaje rob greha. Spoznajom istine, čovek prestaje da robuje grehu i postaje slobodan.

Izvori
------

1. ↑  Evanđelje po Jovanu, 8:32 (prevod Emilijana Čarnića)
2. ↑  Филипово Јеванђеље
3. ↑  Mirko Đorđević, Kišobran patrijarha Pavla

Vidi još
--------

* Isusove izreke
* Isusovo učenje