**Turcizmi** ili **orijentalizmi** su usvojenice sa turskog jezika odnosno one riječi srpskohrvatskog jezika koje su u srednjem vijeku ušle u govor i pismo putem osmanskog turskog jezika.

Vidi detaljno u članku : **Lista turcizama u srpskohrvatskom jeziku**

Pojam: turcizmi
---------------

Obično se kažu *turcizmi* ili *orijentalizmi* mada postoje dvojbe među stručnjacima o njihovom nazivu. Turcizam ne implicira isključivo riječi izvornog turskog ili turkijskog podrijetla jer većina njih su usvojenice i u samom turskom jeziku, pretežito iz perzijskog, grčkog i arapskog jezika. Neke riječi su iz arapskog i/ili farsiskog tako da im je turski jezik služio kao vektor prenosilac, druge su izvorno turske, dakle srednjoazijske, dok postoje i prividni turcizmi, riječi koje su arapske ili perzijske, koje su ušle u srpskohrvatski ali putem drugih jezika (italijanskog, na primjer) ili, još, postoje riječi koje su ušle u srpskohrvatski u turskom obliku ali su na primjer grčkog podrijetla.

No, svakako u baštini današnje štokavice one postoje, dnevno se upotrebljavaju, pa čak neke nemaju pravog sinonima. Na primjer, prvobitne riječi koje su turcizmi su *bakar*, ili riječ *boja* za koju bi mogući sinonimi bili germanizam *farba*, ili latinizmi *kolur*, *tinta* i *pigment*, koji nam isto dolaze preko njemačkog. *Boja* se češće upotrebljava.

Turcizmi u štokavici nastaju u vremenskom rasponu što otprilike ide od 1389. do 1913.
, kada je Osmansko carstvo imalo pokrajinu na Balkanskom poluotoku zvanu Rumelija; a obilježiti točan prostor je teško, prvenstveno zato što je jezik dinamičan ljudski fenomen, drugo, zato što je bilo brojnih seoba na prostoru između Dunava i Jadranskog mora, treće, zato što je taj prostor dugo služio kao pogranični pojas između dva carstva u ratnom stanju.

Vrlo su česti u štokavici koja se govori u Bosni i Hercegovini, tako da po običaju jedna osobina bosanskog govora su mnogobrojni turcizmi. Uprirođeni su i u hrvatskom, srpskom i crnogorskom govornom prostoru, mada se pojavljuju nešto manje na sjevernim djelovima Hrvatske.
Vrlo ih malo ima u čakavskom i kajkavskom narjećju.
U bivšoj Federativnoj Jugoslaviji i drugi jezici su imali turcizama (albanski, makedonski), a najmanje ih je u bilo u slovenskom i mađarskom.

Mnogi su turcizmi prihvaćeni u standardnom jeziku, neki su rasprostranjeni samo regionalno i dijalektalno, a neki su potisnuti iz upotrebe. Neki turcizmi nisu ušli u standardni jezik ili se osjećaju kao strane riječi.

Budući da turski sadrži glasove kojih u srpskohrvatskom nema, pri posuđivanju je došlo do nekih glasovnih promjena, koje se uglavnom svode na prilagođavanje turskih glasova *ö*, *ü*, *ı* kojih nema u srpskohrvatskom. Neke riječi su dobile nastavke da bi odgovarale srpskohrvatskim imenicama ženskog roda (npr. *čarapa*, *kula*, *kutija*, *rakija*).

Svojstva
--------

Među turcizmima vrlo često imamo turske sufikse **–luk**, **–ci**, **–li** koji su štokavski oblik za turske **–lik**, **–çi**, **–li**. Usto vrlo često se pojavlja i perzijski sufiks **–dār**.
Drugi prepoznatljivi sufiksi su:

* **–ak**;
* **–hana**;
* **–ija**;
* **–suz**;
* **–uk**.

Turkolog Amina Šiljak-Jesenković ističe kako postoji broj riječi (*kamiondžija*, *bezobrazluk*) koje nisu turcizmi ali su dobile turski oblik sufiksa tako da utjecaj turskog jezika na srpskohrvatski je u djelu i u morfologiji riječi, pa i na drugim lingvističnim razinama. Detaljnije o tome govori istraživanje Hanke Vajzović (*Orijentalizmi u knjizevnom djelu*, 1999).

Broj turcizama
--------------

*Turcizmi u srpskohrvatskom jeziku*, Abdulah Škaljić, 1965. godine
U prvom izdanju Vukovog riječnika (1818) od 26.270 riječi bilo je oko 2.500 turcizama (~9,5%) a u drugom izdanju (1852) u kojem po procjeni je bilo 40.000 riječi, turcizmi su bili oko 3.700 (~9,25%).

Orijentalista Olga Zirojević smatra da se u prošlosti upotrebljavao daleko veći broj – više od 8.000 – turcizama u srpskom jeziku nego danas. Akademik Mirjana Teodosijević procjenjuje da je trenutno u upotrebi oko 3.000 turcizama u srpskom jeziku.

Prvi rječnik turcizama u Srbiji je napisao 1884. Đorđe Popović-Daničar i zvao se *Turske i druge istočanske reči u našem jeziku*. Knjiga sadrži oko 6.000 riječi.
Početkom 1930-ih je akademik Dušan Marjanović sastavio zbirku turcizama sa oko 5.000 riječi.

Prvi rad Abdulaha Škaljića izlazi 1957. godine (*Turcizmi u narodnom govoru i narodnoj književnosti Bosne i Hercegovine*) a 1965. se pojavljuje njegov čuveni rječnik *Turcizmi u srpskohrvatskom jeziku* koji sadrži 8.742 riječi.

Također Škaljić tvrdi da je današnjem govoru ostalo oko 3.000 turcizama.

U srpskom *Semantičko-derivacionom rečniku* se broji 1.131 turcizama kojima je zabilježeno 5.272 derivata a 1.479 leksema nisu derivaciono razvijane, što ukupno čini 7.882 obrađenih riječi. Po drugim istraživanjima danas ima oko 3.000 turcizama u srpskom književnom jeziku.

Stoga, možemo procijeniti da u srpskome jeziku korpus turcizama se kreće između 8.000 nekadašnjih (17. i 18. stoljeće) do 3.000 danas preostalih turcizama.

U akademskom istraživanju na hrvatskom dialektološkom polju, Vranić i Zubčić su analizirale korpus u kojem se pojavljuje 118 turcizama u ukupno 660 frazema. U tom broju, u podskupini štokavskih govora broji se 109 turcizama u 443 frazema. Stoga najveći broj turcizama studija pronalazi u frazemima štokavskih govora, ali sa nejednakom distribucijom. Najviše je turcizama zabilježeno u govorima Dalmatinske zagore (39%), u slavonskim govorima (36%) i u ličkim govorima (25%).

Primjeri
--------

*Vidi takođe: Lista turcizama u srpskohrvatskom jeziku*
Neki primjeri za turcizme ušle u standardni jezik:

| srpskohrvatski |  | turski |  | izvornik |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **alat** | ← | *âlet* | ← | arap. *ālāt* |
| **bakar** | ← | *bakır* |  |  |
| **boja** | ← | *boya* |  |  |
| **bubreg** | ← | *böbrek* |  |  |
| **čak** | ← | *çak* | ← | perz. *čak* |
| **čarapa** | ← | *çorap* | ← | perz. *đūrāb* |
| **čelik** | ← | *çelik* |  |  |
| **ćup** | ← | *kȕp* | ← | perz. *kūp* |
| **dućan** | ← | *dükkyan* | ← | arap. *duhkān* |
| **dugme** | ← | *düǧme* | ← | perz. *tukme* |
| **džep** | ← | *cep* | ← | arap. *ǧäyb* |
| **inat** | ← | *inat* | ← | arap.  *̔inād* |
| **jastuk** | ← | *yastık* |  |  |
| **jogurt** | ← | *yoǧurt* |  |  |
| **krevet** | ← | *kerevet* | ← | grč. *kreváti* |
| **kat** | ← | *kat* |  |  |
| **kula** | ← | *kule* | ← | perz. *koleh* |
| **kutija** | ← | *kûtu* | ← | grč. *kouti* |
| **majmun** | ← | *maymun* | ← | arap. *maimūn* |
| **mušterija** | ← | *müşteri* |  |  |
| **pamuk** | ← | *panbuk* | ← | perz. *pambeh* |
| **papuča** | ← | *pabuç* | ← | perz. *pāpūš* |
| **peškir** | ← | *peşkir* | ← | perz. *pīšgīr* |
| **sat** | ← | *sâat* | ← | perz. *sât* |
| **šećer** | ← | *şeker* | ← | perz. *šekar* |
| **tava** | ← | *tava* | ← | perz. tābe |
| **tavan** | ← | *tavan* |  |  |
| **tepsija** | ← | *tepsi* |  |  |
| **torba** | ← | *torba* |  |  |

Literatura
----------

* *Semantičko-derivacioni rečnik*, Novi Sad, Filozofski fakultet. Odsek za srpski jezik i lingvistiku, 2003–2006.
* Buljan-Klapirić Dalibor, *Turcizmi u govoru i narodnim pjesmama Imotske krajine*, Imotski, Udruga Raosovi Dani, 2001.
* Nosić Milan, *Rječnik posuđenica iz turskog jezika*, Rijeka, Maveda, 2005), ISBN 953-7029-01-8
* Skok Petar, *Prilozi proučavanju turcizama na srpskohrvatkom jeziku*, časopis »Slavia«, ročnik XV (1937—1938), Praha, str. 166—190.
* Škaljić Abdulah, *Turcizmi u srpskohrvatskom jeziku*, Sarajevo, Svjetlost, 1966.
* Vajzović Hanka, *Orijentalizmi u knjizevnom djelu: Lingvisticka analiza*, Sarajevo, Institut za jezik u Sarajevu, 1999.
* () Marinkovitch, Louka (1882). *Vocabulaire des mots persans, arabes et turcs introduits dans la langue serbe avec un exposé de la litterature serbe*. Berlin: Unger Frères.