recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koreografija za španski ples kačuča, opisan korišćenjem plesne notacije
Koreografija gruzijske koreografkinje i primabalerine Nine Ananijašvili za baletsku predstavu Labudovo jezero, 20. april 2007.
**Koreografija** (grč. *χορογραφία* dosl. zapisivanje igre) predstavlja posebnu umetničku disciplinu u stvaranju scensko–muzičkih igračkih dela. Komponovanje, aranžiranje složenih igračkih elemenata u jedinstvenu formalno sadržajnu celinu usklađenu sa muzičkom osnovom. U takozvanom klasičnom baletu ovo komponovanje mora da sledi brojne kanone, dok u modernoj igri *koreografi* koriste slobodnije forme. **Koreograf** je muzičko–scenski umetnik koji se u pozorištu bavi kreiranjem igračkih aranžmana (koraka, pokreta, figura i slično) za pozorišnu predstavu (baletsku, dramsku, opersku). Najsloženije su postavke celovečernjih baletskih predstava. Najčešće se baletski igrači sa bogatim igračkim iskustvom i posebnim talentom za ovu vrstu kreativnog rada, pred kraj svoje aktivne igračke karijere opredeljuju za koreografski posao.

Etimologija
-----------

Reč *koreografija* (grč. *χορογραφία*) doslovno znači "pisanje plesa" a nastala je od grčkih reči "χορο" što znači "kružni ples", ili bukvalno "igram u kolu", i "γραφία" što znači "pisati, beležiti". Prvi put se pojavila u američko–engleskom rečniku 1950ih godina, a reč *koreograf* (grč. *χορογραφ*) je prvi put upotrebljena kao zasluga Džordža Balančina u Brodvejskom mjuziklu *Na tvojim prstima* 1936. godine. Pre toga, za scenske ili filmske zasluge su se koristile fraze poput "sastave priredio", "plesove priredio", ili jednostavno "plesovi" za označavanje koreografa.

Povezano
--------

* Koreodrama

Literatura
----------

* Taper, Bernard (1996). *George Balanchine: A Biography*. University of California Press. str. 180. ISBN 978-0-520-20639-7.
* Zdravković, Milovan (2007). *"Rečnik osnovnih pozorišnih pojmova"* (II dopunjeno izd.). Narodno pozorište u Beogradu, (Beograd – KIZ ALTERA). str. 79/80. ISBN 978-86-84897-17-8.
* Bajić, Vesna (2006). *Muzika i igra u preradi, obradi i kompoziciji - drugo poglavlje diplomskog rada*. Beograd: FMU.

***Koreografija*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85024743
* GND: 4069977-8
* BNF: cb11977846h (podaci)
* NKC: ph119191
* BNE: XX525586

 |
Ukoliko ste tražili kraško polje u Dalmaciji, pogledajte Petrovo polje (Dalmacija).
 *Za ostale upotrebe, v. Petrovo Polje (razvrstavanje).*
**Petrovo polje** je podvlašićki plato na nadmorskoj visini od oko 1140 – 1220 m. Na njemu se nalazi je dugačko istoimano selo (Petrovo Polje) sa nekoliko zaselaka, među kojima su registrirani Đurevina, Nikodinovići (istok) i Petrovo Polje (u užem smislu), nekada središte Mjesne zajednice. Proteže se od Đurevine (kota 1243 m), kod Male Ilomske (istok) do neposredne blizine raskršća asfaltiranih lokalnih cesta koje od ovog sela vode za Kneževo, Turbe i Imljane (zapad). Na sjeveru je omeđeno linijom početka strme padine prema dolini Vrbanje, na liniji kotâ 1220 − 1140, a a na jugu dolinom Ilomske. Ravne nadbojine je istureni dio platoa prema Ilomskoj, kod Nikodinovića.

Na samoj visoravni postoji desetak stalnih izvora pitke vode, među kojima su najpoznatiji Kaursko vrelo, Meštema i Bijeljino vrelo. Na Petrovu polju je dio razvođa između slivova Vrbanje i Ugra. U Vrbanji se ulijevaju Čudnić, Kovačevića potok i Ćorkovac, a u Ilomsku (sliv Ugra) − Mala Ilomska i Devetero vrela.

Petrovo polje ima značajne turističke potencijale. Obično se preporučiju slijedeći njegovi i okolni lokaliteti: Andrijevića potok, Američka strana, Arapov Brijeg, Babanovac, Bare, Bijeljino vrelo, Biser glavica, Ilomska i njeni vodopadi, Kaursko vrelo, Manatovac, poljana Ravni Omar i Ribarska kuća – ugostiteljski objekat na Ugru, ispod Vitovlja.

Legenda
-------

Porijeklo znakovitog imena ovoga brda nije pouzdano poznato. Moglo bi poticati iz perioda osmanlijske vladavine ovim krajem, kada se tu nastanio izvjesni Arap ili imućan čovjek sa takvim nadimkom. Postoji i legenda o tiraniji „prekomorskog crnog Arapina" nad lokalnim stanovništvom, koji je „udario namet na vilajet", uzimao desetinu i naplaćivao druge dažbine. Na Petrovu polju, još uvijek se pripovijeda o junaštvu Marka Kraljevića („od Prilepa Marko") , koji je navodno pogubio Arapina, razrušio mu dvore i oslobodio cijeli kraj.

Prije obračuna sa "crnim Arapinom", Marko se, navodno, kod čobana (koji su ga počastili "pečenim ovnom", raspitivao za njegov dvorac. Niko nije smio da mu naznači lokaciju, osim izvjesnog Petra. Nakon boja, Marko je Petru, kao nagradu, alternativno ponudio stado od 1.100 ovaca ili da visoravan ponese Petrovo ime. Tako je, kažu, imenovano Petrovo polje, a prisutne ovce ravnopravno podijeljene čobanima.

Vidi još
--------

* Petrovo polje (Bosna), isti članak
**Džejn Marč** (engl. ) je engleska filmska glumica, koja je rođena 20. marta 1973. godine u Londonu (Engleska).

Biografija
----------

Rođena kao **Džejn Marč Horvud** (engl. ) u Londonu (Engleska), od oca Bernarda (englez sa španskim poreklom) i majke Džin (Kineskovijetnamskog porekla).

Svoju karijeru započinje kao model još kao devojčica, a već sa 18 godina debituje u filmu *Ljubavnik*. Taj je film izazvao veliku pažnju zbog eksplicitnih scena golotinje i seksa. Slična je bila i uloga u filmu Boja noći gdje joj je partner bio Brus Vilis, da bi posle usledili manje poznati filmovi kao što su: Never Ever, Tarzan and the Lost City, Provocateur, *Dark Prince: The True Story of Dracula*, *Beauty and the Beast* i *The Stone Merchant*.

Filmografija
------------

| **God.** | **Srpski naziv** | **Originalni naziv** | Uloga |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 |  | Rogue | Liza |
| 2006 |  | The Stone Merchant | Leda |
| 2003 | Lepotica i zver | Beauty and the Beast | Freja |
| 2000 |  | Dark Prince: The True Story of Dracula | Lidija |
| 1998 |  | Provocateur | Suk Hi/Mija |
| 1998 | Tarzan i izgubljeni grad | Tarzan and the Lost City | Džejn Porter |
| 1996 |  | Never Ever | Amanda Trevane Murray |
| 1994 | Boja noći | Color of Night | Rouz |
| 1992 | Ljubavnik | L' Amant | Mlada devojka |

Vanjske veze
------------

* Džejn Marč na sajtu IMDb
Ne zamijeniti sa političarem Richardom H. Whitingom, koji je bio njegov djed.
**Richard Armstrong Whiting** (12. novembar 1891 – 10. februar 1938) bio je američki kompozitor zabavne muzike poznat kao autor hitova kao što su "Hooray for Hollywood", "Ain't We Got Fun?" i "On the Good Ship Lollipop".

Rodio se u Peoriji, a djed mu je bio republikanski kongresnik Richard H. Whiting. Odrastao je u Detroitu. Godine 1919. je došao u Hollywood gdje je počeo pisati pjesme za tamošnje filmove, ali i brodvejske predstave. Surađivao je s najpoznatijim kompozitorima i tekstopiscima svog vremena kao što su Buddy DaSilva, Gus Kahn i Johnny Mercer. Njegovu karijeru je na samom vrhuncu prekinula iznenadna smrt od srčanog udara.

Njegove kćeri su bile pjevačica Margaret Whiting i glumica Barbara Whiting Smith.

Godine 1980. je Whitingu odana počast kroz brodvejski mjuzikl *A Day in Hollywood / A Night in the Ukraine* u kome su korištene njegove pjesme.

Eksterni linkovi
----------------

* Richard A. Whiting na stranici Songwriters Hall of Fame
* Big Bands Database page on Whiting Arhivirano 2012-04-14 na Wayback Machine-u
* Richard A. Whiting na sajtu IMDb
* Sheet music for "Till We Meet Again", Jerome H. Remick & Co. 1918.
**RuPaul Andre Charles** (engl. ; rođen 17. 11. 1960. godine), profesionalno poznat po mononimu **RuPaul**, američki je glumac, dreg kvin, televizijska ličnost, pevač i tekstopisac. Od 2009. godine producira i vodi takmičarski rijaliti-program RuPaulova dreg trka, za koju je dobio dve Prajmtajm Emi nagrade.

Biografija
----------

RuPaul je rođen i odrastao u San Dijegu, a kasnije se preselio u Atlantu da studira izvođačke umetnosti. Nastanio se u Njujorku, gde je postao glavna atrakcija klupske scene. RuPaul je međunarodnu slavu stekao kao dreg kvin sa objavom svog debitantskog singla *Supermodel (You Better Work)*, koji je kasnije objavljen i na njegovom prvom studijskom albumu *Supermodel of the World* (1993). Godine 1996. postao je portparol za *MAC Cosmetics*, prikupljajući novac za *Mac AIDS* fond, čime je postao prvi dreg kvin koji je plasirao kozmetičku kampanju. Te godine je dobio svoj vlastiti tok-šou na VH1, RuPaul šou, koji je emitovan dve sezone pre nego što je počeo da održava jutarnju radio-emisiju na *WKTU*-u sa Mišel Visaž. Kao muzički izvođač do sada je snimio 11 albuma.

RuPaul, mart 2009. godine
Kao glumac, RuPaul je nastupao u sledećim filmovima: *Crooklyn* (1994), *The Brady Bunch Movie* (1995), *To Wong Foo*, *Thanks for Everything! Julie Newmar* (1995), *But I'm a Cheerleader* (1999), *Hurricane Bianca* (2016) i originalnoj Netfliksovoj seriji *Girlboss* (2017). Objavio je i dve knjige: *Lettin' It All Hang Out* (1995) i *Workin' It! RuPaul's Guide to Life, Liberty, and the Pursuit of Style* (2010). Pored toga, do sada je proizvedeno deset sezona RuPaulove dreg trke koje su inspirisale spin-of serije poput RuPaulov dreg ju i RuPaulova dreg trka: Ol stars. Takođe, kao voditelj je uključen i u emisije: *Skin Wars*, *Good Work* i *Gay for Play Game Show Starring RuPaul*.

RuPaul je zapažen među dreg kvinovima i zbog sopstvene ravnodušnosti prema rodu u kom mu se ljudi obraćaju - i „on" i „ona" se smatraju prihvatljivim, kako je navedeno u njegovoj autobiografiji. Takođe, RuPaul je igrao muškarca u nizu uloga, a javno nastupa kako u dregu, tako i izvan njega.

Diskografija
------------

### Studijski albumi

* *Supermodel of the World* (1993)
* *Foxy Lady* (1996)
* *Ho Ho Ho*(1997)
* *Red Hot* (2004)
* *Champion* (2009)
* *Glamazon* (2011)
* *Born Naked* (2014)
* *Realness* (2015)
* *Slay Belles* (2015)
* *Butch Queen* (2016)
* *American* (2017)

Literatura
----------

* Andre Charles, RuPaul (1995). *Lettin' It All Hang Out: An Autobiography*. Hyperion Books. ISBN 978-0-7868-6156-9.

Spoljašnje veze
---------------

***RuPaul*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal LGBT***  |

* Službene stranice‍ Uredi na Wikidati
* RuPaul na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 31213449
* LCCN: n93091845
* ISNI: 0000 0000 5551 4093
* GND: 134816463
* SUDOC: 204297303
* BNF: cb142228512 (podaci)
* MusicBrainz: 15257a48-d9f6-4fd1-b30e-323576b15aca
* BNE: XX999138

 |
Venecijski dužd, 16. vijek
Riječ **dužd** (dijalektalni italijanski: *doge*, standardni italijanski: *duce*) označava vođu, a dolazi od latinskog *dux*. Ovaj naslov se koristio za šefa države u nekoliko italijanskih republika sa okrunjenim vođom. Dvije najpoznatije takve republike su Venecija (Mletačka Republika) i Genova (Republika Genova).

Još jedna, praktički nezamjetiva takva "najuzvišenija republika" je bila Senarica u Abruzzu na jadranskoj obali središnje Italije. Ova država je također izabirala dužda, najvjerovatnije godišnje, od 1343. pa sve do pripojenja Napuljskom kraljevstvu Sicilije 1797. godine.

Knez, dužd je predstavnik izvršne vlasti u Veneciji. Do francuske građanske revolucije 1789. demokratska vlast se u pojedinim gradskim komunama, kneževinama, vojvodstvima i republikama zasnivala na podjeli na zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast u okviru jednog privilegovanog društvenog sloja. To savršenstvo aristokratskog izraza demonstrirala je Venecija, koja se od vremena hunskih provala u 5. vijeku do početka 19. vijeka razvijala i politički održavala uprkos brojnih društvenih i političkih promjena u svome susjedstvu.

Institucija dužda, predstavnika izvršne vlasti, krvavo je zapisana na stranicama venecijanske historije u ranom srednjem vijeku. U početku dužd je imao široke ovlasti i vladao je kao suveren. To je omogućavalo iskorištavanje te funkcije radi koristi za pojedinca i njegove srodnike. Istaknuti rodovi nastojali su da instituciju dužda zadrže u porodici i rodu, što je rezultiralo teškim građanskim ratovima među rodovima. Pobjednik je na kraju bila srednjovjekovna demokratija u krilu plemstva. Rodovi su našli kompromis. Ovlasti dužda su smanjene, a državu je dalje dužd predstavljao samo po mandatu svih ostalih zakonodavnih tijela u krilu vlasteoskog sloja (plemićkih rodova).

Institucija dužda u Dubrovniku ima svoj uzor u mletačkom duždu iz vremena mletačke dominacije nad Dubrovnikom (1205-1358). Dužd, knez (Rector) je biran samo na 30 dana, a njegove ovlasti su svedene na reprezentativni karakter. Predsjedavao je pojedinim tijelima, a ograničenje njegove funkcije, bez mogućnosti reizbora u toku godine, bilo je osiguranje da se ne bi dala mogućnost za prizvanje vremena venecijanskog ranosrednjovjekovnog apsolutističkog vladara.

Povezano
--------

* Knez
* Genovski dužd
**Titikaka** (španjolski: *lago Titicaca* – "jezero Titikaka", kečua: *Titiqaqa Qucha* – "Titikaka jezero"), na 3.821 metara nadmorske visine, je najviše jezero na svijetu na kojem je moguća komercijalna plovidba. S površinom od oko 8.300 km2 (širine 65 km i dužine oko 194 km), Titikaka je najviše slatkovodno jezero u Južnoj Americi. Nalazi se na granici Perua i Bolivije. Jezero Maracaibo u Venecueli, s djelimično slanom vodom, veće je, i ima oko 13.000 km2, ali ga neki svrstavaju u more jer je inače povezano s okeanom.

Smješteno visoko u Andama na granici Perua i Bolivije, Titikaka ima prosječnu dubinu između 140 i 180 metara, a maksimalna dubina je 280 metara. Zapadni dio jezera pripada regiji Perua, dok je istočna strana u područja La Paz u Boliviji.

Više od 25 rijeka utiče u jezero Titikaka, u kome je i 41 ostrvo – od kojih su neka gusto naseljena. 

Titikaka je poznato i po stanovništvu, indijancima Uru, koji žive na devet umjetnih ostrva Uros načinjenih od plutajuće trske. Ova ostrva postala su glavna turistička atrakcija Perua, pa ekskurzije iz grada Punoa na obali jezera dolaze u posjetu. Još jedna turistička atrakcija je ostrvo Taquile sa drugom domorodačkom zajednicom. Stanovnici ostrva Taquile poznati su po rukom tkanim tekstilnim proizvodima, koji spadaju među najkvalitetnije zanatske proizvode Perua.

Titicaca vodu dobija od kiša i topljenja ledenjaka na planinama (tzv. *sijerama*) iznad Altiplana. Ovu vodu odvodi rijeka Desaguadero, koja teče na jug kroz Boliviju u Jezero Poopó,međutim, to nadoknađuje manje od 5% gubitaka, sve ostalo gubi se velikim isparavanjem kao rezultat snažnih vjetrova i jakog sunca na toj nadmorskoj visini.

Porijeklo imena *Titicaca* nepoznato je. Prevodi se kao "Kamena puma", zato što oblikom podsjeća na pumu koja lovi zeca, kombinujući riječi lokalnih jezika kečua (*quechua*), i ajmara (*aymara*), ili kao "Litica Vođe". Među lokalnim stanovništvom postoji nekoliko različitih imena.

Četvrtina jezera na jugu je odvojena od glavnog dijela Tiquina moreuzom, pa zato Bolivijanci taj manji dio zovu jezero Ujnajmarka (*lago Huiñaymarca*), a veliki jezero Čukito (*lago Chucuito*). Peruanci i manji i veći dio zovu Malo jezero i Veliko jezero (Lago Pequeño i Lago Grande).

***Titicaca*** na Wikimedijinoj ostavi
**Obalna sekvoja** (lat. *Sequoia sempervirens*) vrsta je drveća iz porodice *Cupressaceae* (neki autori još uvijek je svrstavaju u porodicu *Taxodiaceae*, koja je međutim, znatno izmijenjena nakon novih filogenetičkih istraživanja). Jedina je živa vrsta iz roda *Sequoia*.

To je četinjača porijeklom iz Sjeverne Amerike, raste naročito u zapadnom dijelu Sjedinjenih Američkih Država.

Ime *Sequoia* također se koristi kao zajednički naziv za potporodicu *Sequoioideae* u kojem je ovaj rod klasificiran zajedno s golemim mamutovcem (lat. *Sequoiadendron giganteum* i s kineskom metasekvojom (lat. *Metasequoia glyptostoboides*).

Kora je debela do 30 cm i prilično mekana, vlaknasta jarko crveno-smeđe boje, kada je starija tamni. Korijenski sustav sastoji se od plitkog i širokog bočno korijenja. Listovi su igličasti, dugi 15-25 mm i tamnozelene boje. Češer je jajolik, dug 15 – 32 mm. Oprašivanje se događa zimi, a češeri sazrijevaju oko 8-9 mjeseci poslije. Sjemenka je s dva krilca. Jednodomna je biljka.

Obalna sekvoja najpoznatija je zbog svoje visine i starosti. Stablo obalne sekvoje iz Nacionalnog parka Sequoia u Kaliforniji visoko je 115 m i najviše je stablo na svijetu. U istom nacionalnom parku raste i stablo obalne sekvoje opsega 7.9 metara, čime je obalna sekvoja na četvrtom mjestu liste drveća s najvećim opsegom stabala. Stablo "Posljednji monarh" koje raste u Kaliforniji ima volumen 1.203 m³, po čemu je obalna sekvoja druga vrsta drveća iza golemog mamutovca po najvećem volumenu stabla. Može doživjeti tisuću godina. Pojedina stabla tako su velika i snažna, da se kroz njih kopaju rupe, kroz koje mogu proći automobili. Deblo ima grane uglavnom sama pri vrhu.

Sadi se u u mnogim zemljama za ukrasne svrhe.

Galerija
--------

* DeblaDebla
* KoraKora
* IgliceIglice
* Presjek drvaPresjek drva
* Sequoia sempervirens - Museum specimenSequoia sempervirens - Museum specimen

Vidi još
--------

* Nacionalni park Redwood

Izvori
------

1. ↑  "Gymnosperm Database: Sequoia sempervirens".. "Hyperion, Redwood National Park, CA, 115.55 m"
Mladi žirevi Hrasta kitnjaka.
**Žir** je plod hrasta ili bukve. Obično sadrži jedno sjeme (rijetko dva), ograđeno tvrdom, kožnatom ljuskom. Žirevi se razlikuju u veličini i obliku, pa tako mogu biti duljine 1–6 cm i širine 0.8–4 cm, a potrebno im je između 6 i 24 mjeseca (ovisno o vrsti) da sazru. Mogu biti slatki i gorki.

Riječ *žir* također može značiti boju u garnituri mađarskih igraćih karata - tref, kao i ulov sitne ribe (poput srdela ili papalina) u ribarstvu.

### U prehrani

Žirevi su važna hrana životinjskog svijeta u područjima gdje rastu hrastovi. Kao važan dio prehrane jedu ih ptice, poput šojki, golubova, nekih patki, kao i nekih vrsta djetlića. Od manjih sisavaca jedu ih miševi, vjeverice i neki drugi glodavci. Veliki sisavci poput svinja, medvjeda i jelena također konzumiraju velike količine žireva. Na jesen, žirevi mogu deseći čak 25% prehrane jelena. Ipak, žirevi su otrovni za neke životinje, poput konja.

U domorodačkoj Kaliforniji bio je osnovna žitarica koja je omogućavala plemenima obilje hrane na malenom prostoru, jer nije bilo potrebno daleko putovati da bi se došlo do hrane. Plemenska područja zbog toga su ostala malena. Posebnom obradom žira kalifornijski Indijanci Pomo, Chimariko i drugi dobivali su brašno iz kojega su proizvodili lepinje. Žir su namakali nekoliko puta vodi i sušili ga kako bi izgubio gorčinu, te ga usitnjavali ga u kamenim avanima dok ne bi dobili fino brašno. 

Žir ima veoma veliku energetsku vrijednost - 100 grama žira sadrži oko 510 kcal (2100 kJ). Osim 6% vode žir u sebi sadrži 54% ugljikohidrata, 8% bjelančevina i 32% masti (uglavnom nezasićenih). Takođe sadrži dosta kalcija, fosfora, kalija i vitamina B3.

Izvori
------

1. ↑  Pages 276 to 291, "Mammals of California Oak Habitats-Management Implications", Reginald H. Barrett, author, Plumb, Timothy R. ur. (1980). *Proceedings of the symposium on the ecology, management, and utilization of California oaks, June 26–28*. USDA Forest Service General Technical Report PSW-044. str. 1 to 368.
2. ↑  „California Indian Acorn Culture". Arhivirano iz originala na datum 2010-05-28. Pristupljeno 2013-01-06.

***Žir*** na Wikimedijinoj ostavi
**Aleksandar Osipovič Drankov** (ruski: ; 18. januar 1886 - 3. januar 1949) bio je ruski fotograf, filmski režiser i producent, koji se smatra jednom od najvažnijih ličnosti početaka ruske kinematografije. Početkom 20. vijeka je stekao veliki ugled kao fotograf u Sankt Peterburgu i 1907. osnovao filmsko poduzeće koje će postati veliki konkurent Aleksandru Hanžonkovu. Drankov je počeo sa snimanjem dokumentarnih filmova te stekao uspjeh zahvaljujući tome što je na filmu zabilježio uglednog književnika Lava Tolstoja nedugo pred njegovu smrt. Godine 1908. je producirao *Stjenjka Razin*, koji se smatra prvim igranim filmom u Rusiji. Karijeru mu je prekinula ruska revolucija 1917. godine; nakon što je u par filmova nakon februarske revolucije podržavao novi režim, pobjegao je iz Petrograda poslije njegovog zbacivanja od strane boljševika. Kao i njegov konkurent Hanžonkov, utočište je našao na Krimu gdje je snimao pornografske filmove; odatle je nakon poraza Bijelih prebjegao u Tursku, a potom u Pariz i SAD. Nakon neuspješnih pokušaja da obnovi karijeru u Francuskoj i Hollywoodu, otvorio je fotografsku radnju u San Franciscu gdje je živio do smrti.

Literatura
----------

* Поздняков А. Вечное пристанище Александра Дранкова. — «Киноведческие записки», 2001, № 50.

Vanjske veze
------------

* Alexander Drankov na sajtu IMDb
Džon Everet Mile, *Parabola o nepravednom sudiji* (1863)
**Priča o nepravednom sudiji** (ili *priča o upornoj udovici*) je jedna od poznatih Isusovih alegorijskih priča o sudiji bez milosti i saosećanja koji na kraju popušta zahtevima uporne udovice, kako mu više ne bi dosađivala. Naravoučenije je da treba biti istrajan u molitvi.

Ova priča se nalazi u novozavetnom jevanđelju po Luki (18:1-8).

Priča
-----

Evanđelje prenosi da je Isus učenicima dao ovu parabolu kako bi se stalno moliti Bogu, ne odustajući:

> U jednom gradu beše jedan sudija koji se Boga ne bojaše i ljudi ne stiđaše. A u onom gradu beše jedna udovica i dolažaše k njemu govoreći: Ne daj me mom suparniku. I ne htede zadugo. A najposle reče u sebi: Ako se i ne bojim Boga i ljudi ne sramim, no budući da mi dosađuje ova udovica, odbraniću je, da mi jednako ne dolazi i ne dosađuje.
> 
> 

Nakon priče Isus reče:

> Čujte šta govori nepravedni sudija. A kamoli Bog neće odbraniti izbranih svojih koji ga mole dan i noć? Kažem vam da će ih odbraniti brzo.
> 
> – Evanđelje po Luki, 18:1-8 (prevod Vuka Karadžića)

Tumačenja
---------

Ova priča poručuje da treba biti istrajan u molitvi i nikada ne odustati, jer ako je i nepravedni sudija na kraju poslušao, Bog će mnogo pre. Priča o prijatelju u ponoć ima slično naravoučenje.

Izvori
------

1. ↑  Joel B. Green, The Gospel of Luke, Eerdmans, 1997, ISBN 0-8028-2315-7, pp. 636-643.
2. ↑  Craig L. Blomberg, Interpreting the Parables, InterVarsity Press, 1990, ISBN 0-8308-1271-7, p. 275.

| * p
* r
* u
Isusove priče |
| --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Kanonskaevanđelja | Bacanje mreže • Biser • Bludni sin • Bogataš i ubogi Lazar • Bogata budala • Deset devojaka • Dobri Samarićanin • Drvo i plodovi • Dva dužnika • Dva sina • Farisej i carinik • Gospodar i sluga • Izgubljena ovca • Izgubljeni novčić • Jak čovek • Jalova smokva • Kukolj • Kvasac • Mladi bogataš • Mudri i ludi zidar • Nemilosrdni sluga • Nepravedni sudija • Nepravedni upravnik • Prijatelj u ponoć • Proračun troškova • Radnici u vinogradu • Rast semena • Sejač • Skriveno blago • Stražar • Svetiljka pod sudom • Talanti • Trun i brvno • Udovičin novčić • Velika gozba • Zli vinogradari • Zrno gorušice |

 |  |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Apokrifi | Mješanje boja • Palmino drvo • Prazan vrč • Ubica moćnika • Žitni klas |

 |

***Priča o nepravednom sudiji*** na Wikimedijinoj ostavi
**Dance muzika** (engleski: , doslovno "plesna muzika") je moderni stil muzike koji se najčešće pušta u noćnim klubovima, na radiostanicama i rave zabavama. 

U dens muziku spadaju:

* haus (*house*)
* jurodans (*Eurodance*)
* džangl (*jungle*)
* hip haus (*hip house*)
* trans (*trance*)
* tehno (*techno*)
* garaž (*garage*)

Povijest
--------

Od kasnih 1970-ih termin *dance glazba* obilježava nove oblike disco i rock glazbe, funka i postpunka. Ovi novi stilovi koji se nazivaju *klubskom glazbom* uključuju house, techno i trance. Razlika imeđu disco i dance glazbe, ili još rocka i popa je u tome što kod dance glazbe bas udara u 4/4 mjeri, dok u rocku bas udara u 2/4 mjeri.

Vanjske veze
------------

* DanceFrontDoor - Site s vijestima i recenzijama dance glazbe
* 365Mag - 365Mag je e-zine o elektroničkoj glazbi
* Fantazia Rave Site Arhivirano 2018-10-17 na Wayback Machine-u
* Real Dance Radio - Dance news portal.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **muzici** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


***Dance*** na Wikimedijinoj ostavi
Glasački listić za parlamentarne izbore u Njemačkoj 2005. godine; opcija za pojedinačne kandidate na lijevoj, a za kandidatske liste na desnoj strani.
**Personalizirani proporcionalni sistem** ili **miješani proporcionalni sistem** je naziv za oblik proporcionalnog izbornog sistema koji nastoji pomiriti nastojanje za proporcionalnom reprezentacijom različitih kandidatskih lista u predstavničkom tijelu (tj. da udjel izabranih članova neke liste u njemu odgovara njihovom udjelu u ukupnoj sumi palih glasova) sa nastojanjem da izabrani članovi kao pojedinačne ličnosti predstavljaju pojedinačne izborne jedinice kao u većinskom sistemu. To se postiže tako da se biračima daje opcija da na izborima daju glas pojedinačnom kandidatu u pojedinačnoj izbornoj jedinici i/li glas za kandidatsku listu. Pojedinačni kandidat koji osvoji najveći ili odgovarajući broj glasova u pojedinačnoj jedinici se smatra neposredno izabranim; glasovi za kandidatske liste, odnosno za pojedinačne kandidate iz drugih stranaka se priključuju glasovima za druge kandidatske liste i na osnovu njih se kandidati biraju po "čistoj" proporcionalnoj metodi. 

Personalizirani proporcionalni sistem je prvi put uveden u Njemačkoj na izborima za Bundestag. Godine 1993. je na referendumu uveden za parlament Novog Zelanda, a 1997. za parlamente Škotske, Walesa i Londonsku skupštinu. Isti sistem koriste i Venezuela i Bolivija.

Eksterni linkovi
----------------

* ACE Project: "Germany: The original MMP system" Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u
* A Handbook of Electoral System Design Arhivirano 2009-12-24 na Wayback Machine-u from International IDEA
* Electoral Design Reference Materials from the ACE Project
* Scottish Social Attitudes Survey, 2003.[*mrtav link*]
* Handbook of Electoral System Choice Arhivirano 2010-04-28 na Wayback Machine-u
Za ostale osobe s istim imenom, v. Andrew Williams.

**Howard Andrew "Andy" Williams** (3. decembar 1927- 25. septembar 2012 ) je bio američki pjevač poznat po izuzetno dugoj i plodnoj karijeri tokom koje je snimio 18 zlatnih- i tri platinasta albuma. Bio je poznat kao voditelj popularne TV-emisije *The Andy Williams Show* koja se emitirala od 1962. do 1971. godine. Vlasnik je kazališta Moon River Theatre u gradu Branson nazvanoj prema pjesmi "Moon River", koja predstavlja jedan od njegovih najvećih hitova.

Pjevati je počeo u zboru prezbiterijanske crkve, a karijeru kao član kvarteta *The Williams Brothers*, koga su uz njega činila i tri brata. Zajedno s njima je nastupao u nekoliko muzičkih filmova, a od 1947. do 1951. nastupao po noćnim klubovima zajedno sa zabavljačicom Kay Thompson. 1951. je otpočeo solo-karijeru, a do 1978. su se njegove pjesme - napravljene u tzv. easy listening stilu - nalazile na vrhovima top-lista.

Od 1961. do 1975. je bio u braku s francuskom pjevačicom i plesačicom Claudine Longet s kojom je imao troje djece - kćer Noelle i sinove Christiana i Roberta. Od 1991. je u braku s Debbie Meyer.

Bio je blizak prijatelj Roberta F. Kennedyja i njegove supruge Ethel. Kennedyju je pomagao u predsjedničkoj kampanji i bio u losanđeleskom hotelu Ambassador za vrijeme atentata. Poslije je pjevao na njegovom pogrebu, a u počast svom poginulom prijatelju je podržavao demokrate na kampanji 1972. iako je po vlastitom uvjerenju bio republikanac.

Vanjske veze
------------

* Official website
* Andy Williams na sajtu IMDb

***Andy Williams*** na Wikimedijinoj ostavi
**Vangaindrano** je grad na jugoistoku Madagaskara od 24 956  stanovnika, administrativni centar Regije Atsimo-Atsinanana i Distrinkta Vangaindrano u Provinciji Fianarantsoa.

*Vangaindrano* na malagaškom znači *gdje smo kupili vodu*, to je vjerojatno zbog toga što je nekoć kroz mjesto tekao rukavac rijeke Mananara.
 U *Vangaindranu* su većinsko stanovništvo Antaisake jedan od malagaških naroda, čija je on neformalna prijestolnica.

Historija
---------

*Vangaindrano* se počeo oblikovati kao grad početkom 20. vijeka, kad su u mjesto došli živjeti prvi evangelički i katoličkimisionari i osnovali svoje crkve i škole.

U današnjem *Vangaindranu* postoje osnovne i srednje škole, bolnica, banke, vladini uredi, par manjih hotela (Emeraude, Tropic) i restorana i benzisku stanicu. I u *Vangaindranu* je kao i u ostalim malgaškim gradovima uobičajeno gradsko prijevozno sredstvo - rikša. Grad ima dva [[hotela Emeraude i Tropic i lijepu pješčanu plažu zaštićenu koraljnim grebenom - Ampantsinakoho udaljenu 20 km od centra.

Najveće atrakcije su *Divovski lonac*, prirodno udubljenje u stijeni pored rijeke Mananara i Kanjon Ankalatana na istoj rijeci.

Geografske i klimatske karakteristike
-------------------------------------

*Vangaindrano* leži u aluvijalnoj dolini, 12 km od ušća rijeke Mananara u Indijski ocean.
*Vangaindrano* je udaljen 476 km od provincijskog središta Fianarantsoe i oko 882 km od glavnog grada Antananarivo.

*Vangaindrano* ima tipičnu tropsku klimu sa prosječnom dnevnom temperaturom od preko 28 °C.

Transport, Privreda
-------------------

Do *Vangaindrano* vodi nacionalni magistralni put br. 12, koji je od grada nadalje prema Tolanaro ( oko 250 km) - praktički neprohodan, jer nema mostova preko rijeka i u očajnom je stanju. Cesta do Farafangana duga 75 km je u vrlo dobrom stanju, jer je obnovljena 2004. Na pola puta do Farafangane, nalazi se privatni park *Rianambo* i *Rezervat prirode Manombo*.

*Vangaindrano* ima i mali *Aerodrom Vangaindrano* (IATA: VND ICAO: FMSU)  iz kojeg nema redovnih linija, već se leti jedino po narudžbi.

*Vangaindrano* je trgovačko središte stočarskog kraja u kojem se najviše 
nomadski uzgajaju goveda zebu.

Povezano
--------

* Popis gradova na Madagaskaru

Izvori
------

1. 1 2  2005 population estimates for cities in Madagascar, mongabay.com (pristupljeno: 24. 8. 2011.)
2. 1 2 3 4 5  „*Localités Vangaindrano*" (francuski) ( (PDF)). Dilag-tours. Pristupljeno 16. 10. 2011.
3. ↑  Vangaindrano Information

Vanjske veze
------------

* Localités Vangaindrano  (PDF) ()
**Huangbo Hsijun** (*Huángbò Xīyùn*; tradicionalni kineski: 黄檗希運; doslovno "Hsijun od Huangboa", japanski: *Ōbaku Kiun*; ? - oko 850) bio je uticajni kineski učitelj zen budizma.

Život
-----

Rođen je Fujianu u doba dinastije Tang. Huangbo je bio učenik Baizhang Huaihaija (720-840), a učitelj Linči Jihsuana (? - 866), koji mu je bio naslednik.

Učenje
------

Huang-po je govorio o budnosti:

> Zapravo, uopšte ne postoji budnost. Buda je o njoj govorio koristeći je naprosto kao sredstvo za vaspitanje ljudi, baš kao što se žuto lišće može proglasiti za zlatnike da bi se zaustavio plač dece... Jedino što valja da činite jeste da se otarasite svoje stare karme, kad se ukaže prilika, i da ne stvarate novu karmu iz koje će poteći nove nesreće.
> 
> 

Takođe je govorio da je sve u vezi s Budom:

> Govor ili ćutanje, delanje ili nedelanje, i svaki prizor i zvuk, sve je u vezi s Budom. Kuda biste pošli da nađete Budu? Ne postavljajte glavu na glavu, niti usta pored usta.
> 
> 

Takođe je značajno doprineo zen učenju o nedelanju.

Literatura
----------

* Ju-Lan, Fung (1977). *Istorija kineske filozofije*. Beograd: NOLIT.

Izvori
------

1. ↑  Huángbòvo rođenje i smrt nisu precizno određeni. Tekstovi tradicionalno njegovu smrt smeštaju između 847. i 859. v. Wright, p 131 n 1 Datum 850. je u Ferguson p. 117
2. 1 2  Ju-Lan 1977: str. 285–296

Eksterni linkovi
----------------

* Huang Po - Biography and Poems

| Budističke titule |
| --- |
| Prethodi: **Baizhang Huaihai**  |  **Rinzai Zen patrijarh**  | Slijedi: **Linji Yixuan**  |
Исус на мозаику из Равене (6. век).
**Ja sam put, istina i život** je čuvena Isusova izreka koja se nalazi u Evanđelju po Jovanu.

Izreka
------

Evanđelje po Ivanu prenosi sledeće Isusove reči, koje daje u odgovor Tomi:

> Reče mu Toma: "Gospodine, ne znamo, kamo ideš; i kako možemo znati put?" 
> Isus mu reče: "Ja sam put i istina i život: niko ne dolazi k Ocu - sem kroz mene.
> 
> – Evanđelje po Ivanu, 14:5-6

Tumačenja
---------

Isusova izreka na znaku pored puta U.S. Route 66 u Texasu.
Tvrdnja da čovek nalazi Boga samo kroz Isusa, u crkvenom tumačenju znači da čovek može naći Boga samo kroz crkvu.

Elejn Pejgels ukazuje na različite Isusove odgovore na isto pitanje u gnostičkim spisima. Prema Dijalogu Spasiteljevom, kad su učenici pitali Isusa »U koje ćemo mesto ići?«, on je odgovorio: »mesto do koga možete stići, tu stojte!«  Evanđelje po Tomi kaže, kad su učenici pitali Isusa kuda treba da idu, on je rekao: »Postoji svetlost u čoveku svetlosti, i ona osvetljava ceo svet. Ako on ne svetli, on je tama.«  Oba Isusova odgovora u apokrifima upućuju čoveka sebi, ka unutrašnjoj sposobnosti da pronađe sopstveni put, ka »unutrašnjoj svetlosti.« 

Prema Ošovom tumačenju, Isus ne govori "Isus, sin Marije i Josipa, je istina". On zapravo kaže "ja jesam" je istina i svačije "ja sam" znači istinu.

Prema teozofskom tumačenju, jedini put mora biti vlastiti put. Svatko tko je shvatio da je on sam put i cilj vlastitog traganja, poistovjećuje se s univerzalnom sviješću, s vječnim životom. U tom trenutku – kao Isus kada se poistovjetio s principom Krista – on može reći: ‘Ja sam Put, Istina i Život.’ Put, koji svatko krči sam, postaje univerzalan kada je spoznata istina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  Elejn Pejgels - Gnostička evanđelja (scribd)
2. ↑  Osho, Dang dang doko dang - zen priče (str. 207), Beograd 2004.
3. ↑  „JA SAM PUT, ISTINA I ŽIVOT". Arhivirano iz originala na datum 2013-12-09. Pristupljeno 2013-03-21.

Vidi još
--------

* Isusove izreke

Vanjske veze
------------

* Пут, Истина, Живот (pravoslavni-odgovor)
* JA SAM PUT, ISTINA I ŽIVOT Arhivirano 2013-12-09 na Wayback Machine-u (teozofija)
**Zelena euglena**  je rod jednoćelijskih protista, klase Euglenoidea. Poznatije kao bičari (zbog flagelastog izraštaja), ovaj rod prvenstveno naseljava male stajaće vode, kao što tu bare i lokve. Vodi u kojoj se nađu u velikom broju daju zelenu boju. Zelena euglena ima izduženo telo. Na prednjem delu tela se nalazi bič. Bič se talasasto izvija, nalik propeleru, i pokreće euglenu.

Osobine
-------

Zelena euglena se hrani na 2 načina:

* autotrofno, u prisustvu sunčeve svetlosti ona vrši fotosintezu i sebi stvara hranu;
* heterotrofno, kada se nalazi u mraku, ona koristi organske materije (npr. koje nastaju razlaganjem lišća), a zatim ih unosi u svoje telo.

Euglena ima jednu posebnu organelu koja se naziva "očna pega" (ili očna mrlja), koja se nalazi u blizini korena flagele i predstavlja čulni organ euglene, koji joj pomaže da prepozna postojanje ili odsustvo svetlosti.

Kada se euglena na duži period nađe u tami, hlorofil u njoj iščezava i euglena postaje bezbojna.
Hrana se vari u hranljivim vakuolama, organelama u telu euglene.

Diše celom površinom tela. Zelena euglena razmnožava se bespolno uzduženom deobom. Ostatke metaboličkih procesa izlučuje preko kontraktilnih vakuola.

U nepovoljnim uslovima (niska temperatura, suša), dolazi u razvojni stupanj koji se naziva cista, formirajući zaštitnu opnu.

Spoljašnje veze
---------------

***Zelena euglena*** na Wikimedijinoj ostavi

* fotografije zelene amebe na serveru Protist Information Server

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **biologiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Brana Cvetković** (Knjaževac, 20. novembar 1874 - Beograd, 20. novembar 1942) bio je srpski glumac, reditelj, upravnik pozorišta, scenograf, karikaturista, ilustrator, dečji pesnik, pripovedač i prevodilac. Osnivač je pozorišta „Orfeum".

Biografija
----------

Brana Cvetković je rođen 20. novembra 1874. godine u Knjaževcu. U Beogradu završava gimnaziju. Nakon toga, kao državni pitomac na Akademiji umetnosti u Minhenu studirao je slikarstvo, scenografiju i glumu. Već za vreme studija pokazao je izraziti talenat za scenografiju, karikaturu, humorističku prozu i glumu. Karijeru započinje u Narodnom pozorištu kao scenograf. Odlučio je da se okuša i u glumi kroz putujuće trupe Đure Protića, Nikole Bate Simića i drugh poznatih glumaca. Svoj „Orfeum" osnovao je 1899. godine, koji je delovao u Beogradu u salama Pašinog Bulevara i Kolarcu, sa prekidima od 1929. godine.

Za vreme Prvog svetskog rata bio je inspektor vojničkih pozorišta, a zatim je izvesno vreme obavljao dužnosti upravnika pozorišta u Skoplju i Novom Sadu. Pokretač je časopisa „Gluma", a uređivao je satirične časopise „Đavo", „Cerekalo", „Satirac", „Vic". Humoreske je objavljivao u svim vodećim listovima tog doba.

Napisao je desetine orfeumsih programa i u njima bravurozno učestvovao i time postao začetnik jednog novog žanra u srpskom glumištu. Nakon sve žešćih nasrtaja cenzure i zabrana nadolazeće diktature 1929. godine, Brana prekida rad „Orfeuma i povlači se u miran život u svojoj kući u Hilandarskoj br. 34 i posvećuje se stvaralaštvu i prevođenju.
Sarađivao je sa nizom beogradskih listova, a neuporedivo najviše na dečjoj strani „Politike", objavljujući pesme i priče koje je sam ilustrovao. Smatra se da je uz čika Jovu Zmaja, **Brana Cvetković** decenijama bio "najvredniji i najdostojniji hvale dečji pisac".

Ovaj čuveni „smejač i zasmejač", kako ga je nazivao Vinaver, umro je za vreme okupacije 20. novembra 1942. godine, u 68. godini. U Beogradu je, nekoliko meseci po smrti dobio ulicu, koja je posle oslobođenja preimenovana. Njegovo ime danas nosi jedna manja ulica u naselju Žarkovo.

Dela
----

* Branine priče, I i II, 1907;
* Istra, scena sa našeg primorja, 1920;
* Tamo daleko, 1925;
* Brana za decu u slici i reči, 1934;
* Vrlo retke pripovetke, 1951;
* Zunzarina palača, 1957;

Spoljašnje veze
---------------

* Brana Cvetković na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 58434765
* LCCN: n2002023369
* ISNI: 0000 0001 0976 7353

 |
**Michael Lorenzo Urie** (**Majkl Juri**, 8. avgust, 1980.) je americki glumac, reditelj i producent, najpoznatiji po svojoj ulozi Marca St. Jamesa u seriji *Ugly Betty*.

Karijera
--------

Michael Urie je studirao glumu na Julliardu, gde je diplomirao 2003. godine. Dok je još bio student nastupao je u predstavi *Love and Happiness* (2001).

Urie je dobitnik nagrade "John Houseman" za izvrsnost u klasicnom pozorištu 2002. godine.

Urie je igrao glavni lik u predstavi *WTC View*, kao i u njenoj filmskoj adaptaciji.

Caln je odbora kuce Plum Productions, gde radi i kasting. Za istu kompaniju radio je produkciju za *Prachtoberfest* i *lowbrow (and a little bit tacky)*. Kao slobodni producent radio je *Like The Mountains* i The Fantasticks (za ovu predstavu je radio i režiju).

Za svoju ulogu "Marca St. Jamesa" u seriji *Ugly Betty* dobio je nominaciju za nagradu Emmy za najboljeg sporednog glumca u humoristicnoj seriji, 2009.

Godine 2009. Urie je igrao Rudi Gernreicha u off-broadwayskoj predstavi *The Temperamentals*, o osnivacima prvog LGBT pokreta i organizacije Mattachine Society. Za tu ulogu Urie je dobio Lucille Lortel Award za najboljeg glavnog glumca.

Privatni život
--------------

Juna, 2009. Urie je na svom sajtu pisao o sebi kao o "članu LGBT zajednice". U intervjuu za *The Advocate*, februara, 2010. identifikovao se kao queer. U istom intervjuu je rekao da se zabavlja sa glumcem Ryanon Spahnom više od godinu dana.

### Filmografija

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Godina** | **Naslov** | **Uloga** |
| 2011 | *The Decoy Bride* | Steve Korbitz |
| 2006-2010 | *Ugly Betty* | Marc St. James |
| 2008-2009 | *Mode After Hours* | Marc St. James |
| 2008 | *Beverly Hills Chihuahua* | Sebastian |
| *Tangled Web* | Husband |
| 2005 | *WTC View* | Eric |

### Pozorište

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Godina** | **Naslov** | **Uloga** |
| 2009 | *The Temperamentals* | Rudi Gernreich |
|

Izvori
------

1. ↑  Sommer, Elyse. „Love and Happiness". *CurtainUp*. Pristupljeno 8.8.2010.
2. ↑  „Ugly Betty - Bios". *abc.com*. Arhivirano iz originala na datum 2009-03-17. Pristupljeno 8.8.2010.
3. ↑  Healy, Patrick (10.5.2010). „Honors and the End for ‘Temperamentals’". *The New York Times*. Pristupljeno 8.8.2010.
4. ↑  „Michael Urie on Playing an Activist and Assistant on The Temperamentals and Ugly Betty". New York Magazine. 28.6.2009. Pristupljeno 8.8.2010.
5. ↑  Lamphier, Jason (February 2010). „The Not So Ugly Truth". *The Advocate*. Pristupljeno 8.8.2010.

Vanjske veze
------------

* MichaelUrie.net - Lični sajt
* Michael Urie na sajtu IMDb
* Michael Urie na TV.com
* Michael's Twitter Profile
**Josef Albers** (Bottrop, 19. ožujka 1888. – New Haven, Connecticut, SAD, 25. ožujka 1976.) je bio njemački i američki umjetnik, matematičar i i profesor likovne umjetnosti židovskog podrijetla; najutjecajniji predstavnik Op arta, a može se smatrati začetnikom i Op arta i minimalizma.

Životopis
---------

Od 1913. do 1915. god. studirao je slikarstvo na Berlinskoj likovnoj akademiji, a od 1916. do 1920. na Essenskoj školi za umjetnost i obrt s Thorn Prikkerom, te na Münchenskoj akademiji umjetnosti s Franz von Stuckom, i na posljetku na Bauhausu u Weimaru od 1919. do 1922. god. Odmah nakon završetka studija postaje profesorom na Bauhausu i upravlja radionicom vitraja i kasnije industrijskog dizajna. God. 1925. postao je upraviteljem Bauhausa i oženio je umjetnicu Annelise Fleischmann.

Nakon što su nacističke vlasti zatvorili Bauhaus 1933. god. emigrirao je u SAD gdje je postao predavač na sveučilištu Black Mountain u Sjevernoj Carolini. Učenici su mu bili Motherwell, William De Kooning i Robert Rauschenberg. Od 1950. do 1960. god. bio je na čelu odsjeka za dizajn na Sveučilištu Yale u New Havenu. U isto vrijeme je bio gostujući predavač na brojnim sveučilištima u SAD-u, kao i na Akademiji za umjetnost i dizajn u Ulmu u Njemačkoj.

God. 1955. sudjelovao je na izložbi Documenta 1 u Kasselu, a 1963. je napisao djelo "Međudjelovanje boja" u kojemu je istraživao percepciju boja.

Njegov je rad, i u Europi i u SAD-u, stvorio osnovicu za neke od najutjecajnijih i najdalekosežnijih obrazovnih programa 20. stoljeća. Kasnije je postao američkim akademikom odnosno članom američke akademije znanosti i umjetnosti.

Djela
-----

Albers se zainteresirao za geometrijsku apstrakciju ranih 1920-tih, a svoje najpoznatije slike ovoga pravca, nazvane "Homage kvadratu" započeo je 1950-ih. Može se smatrati pretečom i začetnikom Op arta i minimalizma.

Vanjske veze
------------

* Josef Albers Arhivirano 2008-03-29 na Wayback Machine-u Guggenheimov muzej
* The Josef & Anni Albers Foundation
* Fruit Bowl - Josef Albers, 1924
* Tate Modern Exhibition, London 2006 Arhivirano 2006-04-12 na Wayback Machine-u
* Available Works & Biography Arhivirano 2008-02-23 na Wayback Machine-u Galerie Ludorff, Duesseldorf, Germany
* Cooper Hewitt Museum Exhibition, 2004 Arhivirano 2007-04-10 na Wayback Machine-u
**Stanislav Varga** (8. oktobar 1972.), Lipanj, Slovačka) bivši je igrač slovački fudbaler i reprezentativac. Igrao je za Tatran Prešov, Slovan Bratislava, Sanderland, Vest Bromvič albion, Seltik i Barnli.

Karijera
--------

Varga, zbog svoje visine i tehnike igra na poziciji centarhalfa. Engleski fudbalski klub Sanderland ga je 2000. godine preuzeo od slovačkog prvoligaša Slovan za £650.000. Na početku svoje karijere u Engleskoj, tačnije na prvoj utakmici za novi tim protiv Arsenala (1:0), je dobio epitet igrača utakmice. 

Standardan je na internacionalnim utakmicama svoje slovačke reprezentacije i već je odigrao preko 50 utakmica. Tu je u stvari i impresionirao svoje poslodavce iz Sanderlanda. Piter Rejd, menadžer kluba, ga je posmatrao na prijateljskoj utakmici Slovačke protiv Norveške, i bio je impresioniran načinom kako je čuvao i onemogućio protivničke napadače Tore Andreja Flo i Ole Gunar Solšera, i praktično ih izbacio iz igre.

Relativno je bio nepoznat u Engleskoj, ali njegovi slovački navijači prate svaku njegovu utakmicu u engleskoj premijer ligi ili Škotskoj premijer ligi.

Sezonu 2001–02, Varga je proveo na pozajmici u Vest Bromviču. Međutim tu se nije najbolje snašao, pa je u januaru 2003. otišao iz kluba.

Manje od mesec dana kasnije preuzeo ga je škotski Seltik. Potpisao je dvogodišnjei ugovor u julu 2003. godine. Sa Seltikom je Varga u sezoni 2003–04 osvojio duplu krunu, šampionat i kup. U sezoni 2004–05, Varga je sa Seltikom nastavio da ređa uspehe. Čak je na utakmici Lige šampiona postigao gol kada je Seltik porazio Milan sa 3:1.

Avgusta 2006. godine, Varga se vratio u Sanderland za sumu od £1.100.000.

I pored svoje izuzetno jake igre, Varga je morao da se zadovolji klupom za rezerve. Iz tog razloga je u polusezoni 2008. pristao da ode na pozajmicu u Barnli.
U svom prvom nastupu za novi klub, pobedi protiv Plimut Argajla 1–0, pružio je sjajnu partiju, zbog koje je uvršten u idealan tim nedelje engleskog Šampionata.

Sanderland ga je pustio na kraju sezone i momentalno ima status slobodnog igrača.

Spoljašnje veze
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Fudbal***  |

* Profil na Sokerbejzu Arhivirano 2008-06-25 na Wayback Machine-u
* Profil Varge na stranici Sanderlanda
* Stanislav Varga, profil
Snimka kazališne adaptacije iz 1905. godine
***Terje Vigen*** je poema koju je 1862. napisao i objavio norveški književnik Henrik Ibsen. Radnja je smještena u Skandinaviju u doba napoleonskih ratova, kada su se Danska i Norveška nalazile pod britanskom pomorskom blokadom. Naslovni protagonist je norveški krijumčar koga Britanci uhvate i zarobe i zbog toga mu od gladi umre porodica.

> Bio nekad jedan izvanredno prosjedi čovjek koji je živio na najkrajnjom i jalovom otoku i koji nikad nije povrijedio, pod nebljem krovom, ijednu dušu razočarenjem ili prijevarom; oči su mu, međutim, ponekad plamtjele i naglo se uznemiravale kada bi oluja blizu bila, a onda su ljudi primjećivali nemir u njemu i malo ih je bilo da nisu osjećali od Terja Vigena prijetnju.
> 
> – Henrik Ibsen, *Terje Vigen*, prva strofa

*Terje Vigen* se, s obzirom na svoj epski karakter, smatra atipičnim dijelom Ibsenovog opusa, a zbog poteškoća koje izaziva njeno prevođenje je u svijetu daleko manje poznat od njegovih drama. Terje Vigen je, međutim, u Ibsenovoj domovini uživala izuzetnu popularnost i mnogi Norvežani je smatraju jednim od temelja svoje kulture. Doživjela je niz kazališnih adaptacija. Godine 1917. je švedski režiser Victor Sjöström snimio hvaljeni istoimeni film, a 1933. je u Njemačkoj snimljen remake *Das Meer Ruft* s radnjom smještenom u Prvom svjetskom ratu.

Spoljašne veze
--------------

* () *Terje Vigen*
* () Stein Opsal, Henrik Ibsen’s poem Terje Vigen, 2007.  (PDF)
* () () Torstein Blixfjord, *Terje*, Yokohama, nov. 2006 Video na YouTube

| * p
* r
* u
Henrik Ibsen |
| --- |
| Drame | 
* *Catilina*
* *Kjæmpehøjen*
* *Norma ili Ljubav jednog političara*
* *Ivanjska večer*
* *Gospođa Inger iz Estrota*
* *Gozba u Solhougu*
* *Olaf Liljekrans*
* *Hærmændene paa Helgeland*
* *Fjeldfuglen*
* *Komedija ljubavi*
* *Pretendenti na prijestolje*
* *Brand*
* *Peer Gynt*
* *Savez mladih*
* *Cezar i Galilejci*
* *Samfundets Støtter*
* *Et dukkehjem*
* *Gengangere*
* *En folkefiende*
* *Vildanden*
* *Rosmersholm*
* *Gospođa s mora*
* *Hedda Gabler*
* *Graditelj Solness*
* *Mali Eyolf*
* *John Gabriel Borkman*
* *Når vi døde vågner*

 |  |
| Poezija | 
* *Digte*
* *Terje Vigen*

 |
| Povezaneteme | 
* Suzannah Ibsen
* Ibsenovi citati u Oslu
* *The Oxford Ibsen*
* Centar za Ibsenove studije
	+ *Ibsenove studije*
* Ibsenov muzej u Oslu
* Park Peer Gynt u Oslu
* Norveška Ibsenova nagrada
* Međunarodna Ibsenova nagrada
* Ibsenova godina
* Drama *The Death of Little Ibsen*

 |
***Thomasine and Bushrod*** (sh. *Thomasine i Bushrod*) je američki igrani film snimljen 1974. godine u režiji Gordona Parksa Juniora. Po žanru je mješavina kostimiranog kriminalističkog filma i vesterna sa radnjom smještenom u Teksas 1910-ih. Naslovni protagonisti, koje tumače Vonetta McGee i Max Julien, su crnački ljubavni par koji se odmetne od zakona i počne izvoditi pljačke, pri čemu dio opljačkanog novca dijeli crncima, Indijancima i siromašnim bijelcima. *Thomasine and Bushrod* je predstavljao pokušaj da se iskoristi osnovni zaplet popularnog filma *Bonnie i Clyde* te kombinira sa motivima tada popularnih blaxploitation filmova i politički angažiranih zapata vesterna. Kritičari mu nisu bili skloni, pri čemu se najčešće spominjao nedostatak karizme kod Maxa Juliena.

Uloge
-----

* Max Julien ... J. P. Bushrod
* Vonetta McGee ... Thomasine
* George Murdock ... Federalni šerif Bogardie
* Glynn Turman ... Jomo J. Anderson
* Juanita Moore ... Pecolia
* Ben Zeller ... Scruggs

Vanjske veze
------------

* *Thomasine & Bushrod* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Gordon Parks Jr. |
| --- |
| 
* *Super Fly* (1972)
* *Thomasine & Bushrod* (1974)
* *Three the Hard Way* (1974)
* *Aaron Loves Angela* (1975)

 |