recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Opelousa**.- /Možda od Mobilian i Choctaw naziva *Aba lusa*, "*black above*" odnosno "*black headed*" ili "*black haired*"; prema drugima *blackleg* (Rodney Milburn,
*Opelousas Museum and Interpretive Center*) / Attacapan pleme koje u 18. i ranom 19 stoljeću živi u Louisiani na mjestu blizu današnjeg Opelousasa, župa St. Landry Parish. Jezična klasifikacija Opelousa temelji se tek na njihovom savezništvu sa Atakapama. Njihovi ostaci, oko 20 ratnika, nakon što je pleme uništeno epidemijama boginja i tifusa, priključili su se plemenu Atakapa. Opelouse su ratari i lovci koji su pripadali Jugoistočnom kulturnom krugu. Rana populacija iznosila je 1699. oko 200 (*University of Louisiana*), da bi naglo počeli gubiti populaciju nastupom 19. stoljeća. Prvi ih spominje Bienville u nepubliciranom izvještaju *Indians of the Mississippi and Gulf regions*, i prema kojemu su vodili skitnički život. 

Tragovi Indijanaca, točnije Paleoindijanaca u zemlji kasnijih Opelousa stari su oko 12.000 godina, i ne odaju mnogo o načinu života. Oruđe je bilo od kamena i kostiju, a život se vodio sezonski, ovisno o godišnjem dobu, migracijama životinja i žetvi divljeg bilja.

Vanjske poveznice
-----------------

* Opelousas, by Alana A. Carmon
* Opelousa Arhivirano 2015-04-25 na Wayback Machine-u
* Opelousa Indian Tribe History Arhivirano 2006-10-07 na Wayback Machine-u
**NK Mostanje** je hrvatski nogometni klub iz grada Karlovca.

Povijest
--------

Odmah poslije rata, već od 1946. godine, počinju se odi­gravati prijateljske utakmice. Sve je to bilo usko povezano sa osnivanjem "Poljoprivredne zadruge" u Mostanju, upravo te 1946. godine, koja će prvo vrijeme bili glavni financijer klu­ba. Prvi igrači iz Mostanja bili su: Stjepan Sabljarić, Stjepan Božić, Stjepan Kocijan itd. koji su igrali sa Švarčom, Turnjem i ostalim selima, prijateljske utakmice. Samo Sportsko društ­vo osnovano je 1946. sa nekoliko podsekcija koje su radile po­vremeno, kao kuglanje, atletika, odbojka, šah i stolni tenis.

Osnivačka skupština NK Sloboda Mostanje održana je 7. ožujka 1949. godine u kući Nikole Galovića Mike (ako se gle­da iz smjera Mostanja ta je kuća na lijevoj strani, danas Udbinja, prije skretanja za Donju Švarču). Onda je tamo bila gostiona s najvećim prostorijama u Mostanju pa su se stoga svi sastanci održavali upravo u toj kući, kao i razni drugi skupovi, a bilo je i stalno okupljalište nogometnih zanesenjaka Mos­tanja.

Za prvog predsjednika izabran je Jerko Vukmanov, a pr­vi tajnik postaje Stjepan Sabljarić. Nakon Stjepana Sabljarića, dugogodišnji tajnik je Srećko Križ pa Josip Škrtić i to već od 1952. do sredine 60-ih. U prvu upravu kluba ušli su: Ni­kola Tukac, Josip Škrtić, Ivica Profozić, Janko Živčić i drugi. Samo ime kluba "Sloboda" predložili su Stjepan Sabljarić i Mirko Čičak, jer su tada takva imena bila u modi.

Čini se da su prvi sportski dresovi bili: crne majice i bi­jele gaćice ili tamne gaćice. Kasnije su kupljene i crveno bijele prugaste majice. Sve kopačke iz­radio je tadašnji član kluba Nikola Tukac, inače postolar. Nakon toga, dresove su nabavljali iz raz­nih izvora. Zanimljiva je priča o sportskoj opre­mi iz 1954. godine, kada je materijal nabavljen u Pamučnoj na Turnju, a svaka je žena u Mostanju dobila "zadatak" da sašije po jednu košulju i ga­ćice. Bila su to tada jedinstvena i neobična sport­ska odijela, koja su imala četiri kocke naprijed i natpis preko prsa - Zadrugar.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica kluba Arhivirano 2010-01-17 na Wayback Machine-u
**Nacionalna biblioteka Azerbejdžana Mirza Fatali Ahundov** (azer. ) je je nacionalna biblioteka i depozitarna biblioteka Azerbejdžana sa sedištem u Bakuu. Danas predstavlja glavni informativni i kulturni centar zemlje. Njen glavni zadatak je pohrana i umreživanje (digitalizacija) svih knjiga, zbornika, radova, novina, časopisa i ostale štampe obavljene u Azerbejdžanu.

Biblioteka je osnovana 1922. godine i dobila je ime po azerbejdžanskom dramskom piscu i filozofu Mirza Ahundovu. Ukrašena je statuama raznih pisaca i pesnika kao što su: Nizami Gandžavi, Mahsati, Uzeir Hadžibejli, Šota Rustaveli, Aleksandar Puškin i drugi. Zgrada ima četiri sprata, a zbirka knjiga od 4,5 miliona jedinica podeljena je na osam nivoa. Posebno dizajnirani liftovi donose knjige krajnjim korisnicima, dok čitaonica ima 500 mesta. Knjige se mogu naručiti putem elektronske pošte uz prethodnu elektronsku registraciju.

Zgradu je projektovao azerbejdžanski arhitekta Mihail Husejnov.

Historija
---------

Azerbejdžanska nacionalna biblioteka je osnovana 1922. godine, dok je na sadašnju lokaciju premeštena 23. maja 1923. godine. Puni naziv biblioteke u početku je bio *Glavna biblioteka i Državna biblioteka Azerbejdžana*. Današnji naziv biblioteka je dobila 11. jula 1939. godine.

Godine 1962. biblioteka je dobila dozvolu da stvara veze i razmenjuje iskustva sa Francuskom nacionalnom bibliotekom. Status narodne biblioteke stekla je 2004. godine odlukom nadležnog ministarstva. Godinu dana kasnije biblioteka je postala članica Međunarodne organizacije evropskih nacionalnih biblioteka. Tako je Azerbejdžan posle Rusije postao druga postsovjetska zemlja članica te organizacije. Ova organizacija trenutno objedinjuje 54 evropske biblioteke, koje na taj način čine jedinstven sistem koji omogućava kreiranje evropskog elektronskog kataloga knjiga.

Knjižni fond
------------

Ukupan knjižni fond iznosi 4,513 miliona jedinica i obuhvata knjige, štampanu građu, novine, fascikle, disertacije i drugu evidenciju. Fond takođe uključuje kopije svih novina koje su izlazile tokom sovjetske ere. Takođe, biblioteka dobija po četiri primerka svake knjige i po dva primerka svakog časopisa i dnevnih novina koji se izdaju u Azerbejdžanu. Takođe čuva mikrofilmove i fotografije novina koje su izlazile u Azerbejdžanu pre boljševičke revolucije.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „About Us – History" (en). Nacionalna biblioteka Azerbejdžana. Pristupljeno 2023-07-20.

Vanjske veze
------------

***Nacionalna biblioteka Azerbejdžana*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`az`) (`ru`) (`en`) Službena web stranica Nacionalne biblioteke Azerbejdžana

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 131866220
* LCCN: no2008082590
* ISNI: 0000 0001 0661 460X
* GND: 16075252-8
* BNF: cb16193808q (podaci)
* NKC: kn20121012015

 |
Nant  
Nantes  
| Grb Nanta | Položaj Nanta |
| --- | --- |
| Grb Nanta | Položaj Nanta |
| Opšte informacije |
| Država |  Francuska |
| Region | Pays de la Loire |
| Departman | Atlantska Loara |
| Površina | 65,19 km² |
| Broj stanovnika | 277.728 |
| Gustina stanovništva | 4.147 stan./km² |
| Geografski položaj | sgš. 47° 13'
zgd. 01° 33'
Nadmorska vis. 2–52 m |
| Internet stranica |  |
| Politika |
| Gradonačelnik | Žan Mark Ajro |
| Katedrala u Nantu |
| Katedrala u Nantu |

**Nant** (fra. *Nantes*, bretonski *Naoned*) je grad u zapadnoj Francuskoj u departmanu Atlantska Loara. Nant je jedna od glavnih luka Francuske.

Geografija
----------

Nant je nekadašnja prestonica Bretanje. Sa 277.728 stanovnika, Nant je šesti grad Francuske po veličini. U širem gradskom području živi 550.000 ljudi. Kod Nanta se uliva reka Erdr u Loaru. Grad se nalazi oko 55 kilometara istočno od Atlantika i većim delom je na severnoj strani Loare. Klima u Nantu je uslovljena blizinom Atlantskog okeana. Zime su blage i vlažne, leta topla i ne suviše sušna. Prosečna godišnja temperatura je oko 12 °C (zima: 5 °C/ leto: 18,5 °C).

Istorija
--------

Između 900 i 600 godine stare ere postojalo je naselje na ušću Loare. Oko 500. godine stare ere u ovaj kraj su se naselili Kelti. Tokom Galskih ratova, 56. pne. Cezar je pokorio ove krajeve u ime Rimskog carstva. Godine 50. pne. na mestu današnjeg Nanta, Rimljani su osnovali lučki grad *Portus Namnetus*.

U 5. i 6. veku u ovaj kraj su se naselili Bretonci sa Britanskih ostrva.

Godine 1154. Nant je postao posed Henrija II, koji je iste godine stupio na engleski presto.

Univerzitet u Nantu je osnovan 1460.

Posle smrti Ane od Bretanje (1477-1514) Bretanja je postala deo Francuske.

Nantski edikt (Edikt o toleranciji), koji je proglasio kralj Anri IV 13. aprila 1598, na nekoliko desetina godina je prekinuo progone Hugenota od strane katoličke crkve i francuske države. Vrhunac ovih progona odigrao se 1572. u poznatom masakru u Vartolomejskoj noći. Nantski edikt je dozvolio francuskim kalvinistima da slobodno ispovedaju veru. Ovaj edikt je opozvao kralj Luj XIV 1685.

Zahvaljujući povoljnom položaju, Nant je doživeo procvat tokom 18. veka, postavši jedna od najvažnijih luka Francuske. Luka Nant je tada prosperirala od trgovine robljem.

Nemačke trupe u Drugom svetskom ratu su zauzele grad Nant 1940. Između 16. i 23. septembra 1943. saveznička avijacija je teško bombardovala grad. Grad je oslobođen 12. avgusta 1944.

Galerija
--------

* Grad NantGrad Nant
* Pogled na reku LoaruPogled na reku Loaru
* Gradski vrtGradski vrt
* Toranj „Bretanja"Toranj „Bretanja"
* Reka ErdrReka Erdr
* Reka LoaraReka Loara
* Katedrala u Nantu, Žan Batist Kamij Koro*Katedrala u Nantu*, Žan Batist Kamij Koro

Vanjske veze
------------

***Nant*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični veb-sajt grada Nant
* Turistički biro Nanta
* Fudbalski klub Nant Arhivirano 2008-06-26 na Wayback Machine-u
**Krka** (latinski: *Corcoras*, njemački: *Gurk*) je druga po veličini rijeka u Sloveniji iza Savinje koja čitavom svojom dužinom od 94 km protiče samo kroz nju.

Geografske karakteristike
-------------------------

Krka je ponornica, koja izvire iz kraške pećina zvane **Krška jama** koja se nalazi kod sela Gradiček u općini Grosuplje (25 km jugoistočno od Ljubljane). **Krška jama** duga je nekih 200 metara, a široka 30 m, na njenom dnu nalazi se 30 m dugo sifonsko jezero koje je tunelom dugim 210 m spojena sa posljednjom spiljom dužine 60 m. Jama je otvorena za posjetioce od 1996. ali samo uz stručno vodstvo.

Od izvora rijeka teče prema istoku, kroz ravničarski kraj, i po tome je jedinstvena, jer je jedina slovenska ravničarska rijeka. Kako u svom gornjem dijelu teče kroz vapnenački kraj, nosi sa sobom puno tog materijala, pa ima puno sadrenih barijera sa vrlo pitoresknim slapovima.

Sliv rijeke velik je 2284 km² i prostire se preko Dolenjske, a prosječni istjek iznosi oko 51,9 m3/s.
U ne tako davnoj prošlosti vode rijeke koristile su se za pokretanje brojnih vodenica i pilana, danas se njima koriste manje više samo rekrativci (ribolov, kajak).Njene vode bile su nekad izvrsne, ali su danas zbog kraškog terena onečišćene, i to skoro od samog izvora, pa imaju II kategoriju, a od Otočca nizvodno i III.

Krka ima ušće u Savu kod Brežica gotovo na samoj granici sa Hrvatskom.

Historija
---------

U pisanim dokumentima se prvi put spominje kao **Corca** - 799. , a nakon tog 1025. kao *Gurke*. Njeno današnje ime potječe od staroslavenskog - **Kъrka** koje je derivat romanskog imena rijeke.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Izvir reke Krke - Krška jama*" (slovenski). Kraji - Slovenija. Pristupljeno 08. 04. 2014.

Vanjske veze
------------

***Krka (pritoka Save)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Izvir reke Krke - Krška jama* na portalu Kraji - Slovenija  (`sl`)
**Mug Corb** ("sluga dvokolice", također poznat i kao **Mac Corb**, "sin dvokolice"), sin Cobthach Cáema sina Rechtaid Rígderga, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, veliki kralj Irske. Ime je, po predaji, stekao nakon što je popravio slomljene dvokolice svog sina.  Na prijestolje je došao ubivši svog prethodnika Meilge Molbthacha. Vladao je šest godina prije nego što ga je ubio Óengus Ollom, unuk Labraid Loingsecha. *Lebor Gabála Érenn* navodi kako je vladao u doba egipatskog kralja Ptolemeja III Euregeta (246-222. pne.). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu smješta u period 362-355. pne. a *Annals of the Four Masters* u 506-499. pne.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Meilge Molbthach**  |  **veliki kralj Irske** LGE3. vijek pne.FFE 362-355. pne.AFM 506-499. pne. | Slijedi: **Óengus Ollom**  |

Izvori
------

1. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.30
2. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 281
3. ↑  *Annals of the Four Masters* M4694-4701
Koordinate: 41° 10′ 58" SGŠ, 21° 27′ 05" IGD

**Nošpal** (mak. *Nošpal*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Nošpal pripada opštini Mogila.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Nošpal je smešteno u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Bitolja, naselje je udaljeno 28 km severoistočno.

Nošpal se nalazi u središnjem delu Pelagonije, najveće visoravni Republike Makedonije. Naseljski atar je mahom ravničarski, dok se dalje, na istoku, izdiže Selečka planina. Zapadno od naselja protiče Crna reka. Nadmorska visina naselja je približno 590 metara.

Klima u naselju je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Nošpal je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 348 stanovnika.

Pretežno stanovništvo po poslednjem popisu su etnički Makedonci (99%).

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Mogila

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.mogila.gov.mk Zvanična stranica opštine Mogila

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Mogila |
| --- |
| **Mogila** • 
Alinci • 
Beranci • 
Budakovo •
Vašarejca • 
Gornja Čarlija • 
Donja Čarlija • 
Dedebalci • 
Dobruševo •
Donji Srpci • 
Ivanjevci • 
Loznani • 
Mojno • 
Musinci •
Novoseljani • 
Nošpal • 
Podino • 
Puturus • 
Radobor •
Sveti Todori • 
Trap • 
Trnovci • 
Crničani |  |
*Za informacije o upotrebi normativne kontrole unutar Wikipedije vidi Pomoć:Normativna kontrola.*
**Normativna kontrola** (engl. *authority control*), u bibliotekarstvu, postupak organizacije bibliotekarskog kataloga i bibliografskih podataka za upotrebu pojedinačnog zapisa (*stavke*) za svaki subjekt. Izraz "normativna" tu znači da su imena ljudi, oblasti, predmeta i pojmova *normirana*, odnosno fiksirana u jednom konkretnom obliku. Naslov i drugi elementi opisa su združeni u *normativnu datoteku*. Takvo nedvosmisleno i unikatno imenovanje subjekta se poslije dosljedno provodi preko cijele bibliotečne zbirke, također za elemente koji bi lako mogli biti imenovani na drukčiji način, npr. knjige nekog autora izdane pod pseudonimom. Za takva alternativna imenovanja se koristi normativna datoteka sa kazalima i vodilicama, koje međusobno povezuju oznake. Postupak tako pojednostavljuje traženje po katalozima kako bibliotekarima, tako i za organizaciju gradiva.

U današnje vrijeme normativna kontrola koristi kompjutere, odnosno normativne datoteke su skupljene u bazama podataka do kojih bibliotekari dolaze preko terminala. Oznake se razlikuju od zemlje od zemlje, odnosno svaka nacionalna biblioteka vodi svoje normativne datoteke. Pokušaj međunarodnog usklađivanja je Virtualna međunarodna normativna datoteka (VIAF), u kojoj se koriste međunarodni standardi imenovanja.

Vidi još
--------

* bibliotečna klasifikacija
	+ Deweyjeva decimalna klasifikacija (DDC)
	+ Klasifikacija Kongresne biblioteke (LCC)
* normativna datoteka
	+ VIAF (virtualna međunarodna normativna datoteka)
	+ GND (Njemačka)
	+ CONOR.Sl (Slovenija)
	+ CiNii (Japan)
	+ NKC (Češka)
	+ SUDOC (Francuska)
	+ LIBRIS (Švedska)
	+ BIBSYS (Norveška)
	+ NSK (Hrvatska)
	+ ORCID (međunarodna za humanističke znanosti)
	+ CROSBI (Hrvatska znanstvena bibliografija)
	+ Tko je tko u hrvatskoj znanosti
* UNIMARC - standard formata normativnih datoteka
* Wikipedia:Normativna kontrola

Izvori
------

* Dimec, Zlata (2002). „Normativna kontrola iz preteklosti v prihodnost: ali se sedanjost odloča za mednarodno sodelovanje?" (slovenski). *Knjižnica* **46** (3): str. 91–104.
**Normanci** je selo u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i pripada općini Koški.

Zemljopisni položaj
-------------------

**Normanci** nalaze se uz državnu cestu D2 (Podravsku magistralu) i željezničku prugu Osijek – Našice te 23 km istočno od Našica i 27 km zapadno od Osijeka u nizini istočnohrvatske ravnice. Selo se nalazi na 94 metara nadmorske visine. Susjedna naselja: zapadno se nalazi Koška, istočno su Topoline a sjeverno se nalaze Harkanovci u sastavu grada Valpova.Pripadajući poštanski broj je 31224 Koška , telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice).

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

Do 1991. iskazuje se pod imenom Vučkovac. U 1981. smanjeno izdvajanjem dijela područja u samostalno naselje Topoline. Iskazuje se kao dio naselja od 1880. a kao naselje od 1948. Do 1961. sadrži podatke za naselje Topoline.
Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva iz 2011. u Normancima je prebivao 331 stanovnik u 111 kućanstava.

Šport
-----

U selu je postojao nogometni klub NK Borac Vučkovac

Ostalo
------

Udruga za terapijsko i sportsko jahanje "Phenix" Normanci.

Izvori
------

1. ↑  DZS popis stanovništva 2001. godine
2. ↑
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
4. ↑
5. ↑

Vanjske poveznice
-----------------

* 

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Normanci** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Koška |
| --- |
| Andrijevac • Branimirovac • Breznica Našička • Koška • Ledenik • Lug Subotički • Niza • Normanci • Ordanja • Topoline |
Normalna sila deluje u pravcu ortogonalnom na podlogu, a usmerena je od podloge ka telu.
**Normalna sila** je sila koja se javlja pri dodiru tela sa podlogom. Normalna sila deluje u pravcu ortogonalnom na podlogu, a usmerena je od podloge ka telu.

Ukupna kontaktna sila se razlaže na normalnu i tangencijalnu silu. Normalna sila predstavlja ortogonalnu komponentu kontaktne sile, dok tangencijalna sila predstavlja tangencijalnu komponentu kontaktne sile.

Treći Njutnov zakon akcije i reakcije
-------------------------------------

*Glavni članak: Treći Njutnov zakon*
Na osnovu trećeg Njutnovog zakona, zakona akcije i reakcije, ako telo oseća normalnu silu od podloge {\displaystyle F\_{N}}u pravcu ortogonalnom na podlogu i usmerenom od podloge ka njemu, podloga u isto vreme oseća istu silu istog intenziteta, u istom pravcu, ali usmerenom od tela ka podlozi. Ukoliko posmatramo telo i podlogu kao celinu, a ne pojedinačno dejstvo jednog na drugo, te dve sile se međusobno poništavaju.

Vidi još
--------

* Sila
* Trenje
*Za ostala značenja, v. Pokajanje (razvrstavanje).*
**Pokajanje** je promjena i mišljenja i djela kojom se nastoji ispraviti zlo i postići oprost od oštećene osobe. U vjerskom kontekstu se obično tumači kao priznanje Bogu, prestanak grijeha protiv njega i odluka da se živi u skladu s Njegovim zakonom. Uvijek sadrži element priznanje krivnje, te barem jedan od ovih elemenata: svečano obećanje i odlučnost da se ne ponovi prekršaj; pokušaj da se nadoknadi šteta oštećenom ili uklone štetne posljedice zlog djela kada je to god moguće.

U biblijskom hebrejskom, ideju pokajanja opisuju dva glagola: שוב *shuv* (vratiti) i נחם *nicham* (osjećati žalost). 

Jedna od ključnih opisa pokajanja u Novom zavjetu je parabola o razmetnom sinu koja se može naći u Evanđelju po Luki.

Vidi još
--------

* Metanoia

Eksterni linkovi
----------------

* Theopedia: Repentance (conservative Calvinist perspective)
* Repent America - Information on Repentance
* Qur'anic view on Repentance
* Repentance - 53 Sins That Will Keep A Person Out Of Heaven Arhivirano 2008-03-12 na Wayback Machine-u
* Jewish Encyclopedia: Repentance
**Pokolj Latina** (talijanski: *Massacro dei Latini*; grčki: Σφαγή των Λατίνων) bio je veliki pokolj katolika od strane pravoslavnog stanovništva u Carigradu, glavnom gradu Bizantskog Carstva, u maju 1182.

Opis događaja
-------------

Pokolj Latina 1182 u Carigradu 
U to su vrijeme katolici dominirali trgovinom i financijskim sektorom u Carigradu. Iako nema preciznih podataka, pretpostavlja se da je tada u Konstantinopolu živjelo oko 60.000 katolika koji su pobijeni ili izgnani. Đenovljani i Pižani su bili najviše desetkovani, a oko 4000 preživjelih prodano je u ropstvo Turcima.

Pokolj Latina pogoršao je odnose između Katoličke i Pravoslavne Crkve.

Izvori
------

1. ↑  Fossier (1997.), str. 506-508.
2. ↑  Nicol (1992.), str. 107.
3. ↑  Vasiliev (1958.), str. 446.

Literatura
----------

* (`en`) Fossier, Robert; Sondheimer, Janet (1997). *The Cambridge Illustrated History of the Middle Ages*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-26644-0.
* (`en`) Nicol, Donald M. (1992). *Byzantium and Venice: A Study in Diplomatic and Cultural Relations*. Cambridge University Press. str. 107. ISBN 978-0-521-42894-1.
* (`en`) Vasiliev, Aleksandr (1958). *History of the Byzantine Empire. 2, Volume 2*. University of Wisconsin Press. str. 446. ISBN 978-0-299-80926-3.
Poklopac za flašu
**Poklopac** je vrsta predmeta koja služi za pokrivanje ili zatvaranje posude, kutije, kontejnera i slično.

Istorija
--------

Prvi poklopci na keramičkim posudama datiraju još 3100 godina p. n. e. Najstariji pokloopci pronađeni su na kanopskim vazama iz doba antičkog Egipta, oko 2686. godine p. n. e.  U kasnijim dobima razvijali su se poklopci u raznim drugim materijalima i raznih drugih vrsta. Danas postoji i ozbiljna industrija pokolopaca. Kao primer se može uzeti činjenica da je samo u SAD za jednu godinu prodato oko 14 milijardi pokloaca za kafu

Vrste i namene
--------------

Različiti materijali se koriste za izradu poklopaca. U početku se najviše koristila glina, a kasnije se izbora materijala proširio i na: drvo, aluminiju, plastika, guma, karton i sl. Najrasprostranjeniji poklopci su metalni ili plastični poklopci za tegle i flaše. U domaćinstvima se još mogu naći poklopci za raličite kutije, posude i slično. Poklopci za šerpe su najčešće sastavni deo šerpi pri kupovini. Takođe postoje i veći poklopci za kontejnere za pakovanje najrazličitije robe ili kontejner za smeće .

Galerija
--------

* Plastični poklopac za kafuPlastični poklopac za kafu
* Metalni poklopac za tegluMetalni poklopac za teglu
* Čajnik sa poklopcemČajnik sa poklopcem
* Poklopac za tetra-pak ambalažuPoklopac za tetra-pak ambalažu
* Plastični poklopac za flašuPlastični poklopac za flašu

Spoljašnje veze
---------------

***Poklopac*** na Wikimedijinoj ostavi
Sat slikanja u pleneru na obali Drave u Varaždinu: prof. Ferdo Ladika, Anica Vranković i Heda Rušec, 1957.
**Plenerizam** (francuski pleinairisme, prema en plein air: na otvorenom), je pojam koji označava slikanje na otvorenom prostoru, u prirodi.

Prema biografu Joachimu von Sandartu, prvi slikar koji je svoje slike - ulja na platnu - slikao u prirodi bio je Claude Lorrain, još u 17. st.

U 19. st. plenerizam najprije prihvaćaju barbizonci, Škola Hudson River, i na koncu impresionisti te Macchiaioli.

Plenerizam se osobito širi nakon što 1830-tih barbizonci, inspirirani Johnom Constableom, nastoje prikazati prirodu pod različitim vremenskim okolnostima i svjetlosnim uvjetima.

Taj će način slikanja osobito proslaviti impresionisti Claude Monet, Pierre-Auguste Renoir i Edgar Degas, a u nas Slava Raškaj, Celestin Medović, Vlaho Bukovac, Ferdo Kovačević, Milan Tolić, Jozo Botteri, Gabrijel Jurkić i Ljudevit Šestić, te u drugoj polovici 20. st. Alfred Krupa (stariji) i Joko Knežević.

Literatura
----------

* Ante Vranković: Claude Lorrain - Virtuoz pejzažnog slikarstva, Hrvatska revija, 3/2005, 112-115
* Jadranka Damjanov; Ksenija Radulić: Plener, Umjetnost (Likovne umjetnosti), 3. izdanje, Zagreb, 1967. str. 194
Konjski izmet
**Izmet** ili stolica je naziv za odbacujući proizvod životinjskog probavnog sustava, koji se izbacuje kroz anus za vrijeme vršenja nužde. Kod ljudi, vršenje nužde se može događati svaka dva do tri dana pa do nekoliko puta dnevno. Otvrdnjavanje izmeta može prouzrokovati poremećaj ciklusa izbacivanja koji se zove konstipacija.

Oduran smrad dolazi zbog bakteriološkog djelovanja. Bakterije proizvode spojeve poput indola, skatola i sulfata, također i plin vodikov sulfat.

Koprofagija
-----------

Koprofagija je hranjenje nekih životinja svojim i tuđim izmetom. Kunići i zamorci, da bi probavili hranu, ovisni su o bakterijama, te na taj način "izvuku" vitamine iz hrane. Upravo zbog toga proizvode izmet - caecotrophes, mekane konzistencije, koji je bogat vitamonom B i bakterijama koje nastanjuju fiziološku floru u probavnom sustavu. Takav izmet zamorac ponovo probavlja. 

Također kada je u pitanju pas smatra se da na taj način pokušava zadobiti vlasnikovu pažnju, što se naročito odnosi na pse koji puno vremena provode sami, posebno ako je to novonastala situacija (npr. ako do sada pas nije gotovo nikada bio sam kod kuće, a uslijed novih okolnosti u posljednje vrijeme je učestalo sam i sl.).

Uporaba izmeta
--------------

Životinjski izmet se uglavnom koristi kao gnojivo za oranice.

Izmet bi se iskoristio za proizvodnju metana ili vodika koji bi se dalje moglo uporabiti za punjenje gorivih ćelija, pogon mikroturbina ili motora s unutarnjim izgaranjem. Izmet domaćih životinja, posebno krava, već se godinama koristi kao izvor energije na američkim farmama, ali još nitko to nije pokušao iskoristiti u zoološkim vrtovima.

### U popularnoj medicini

Prema starom vjerovanju ekskrementi su imali magično i blagotvorno djelovanje na pojedine bolesti i korišteni su u narodnoj medicini: svinjski se izmet koristio protiv sifilisa i za ublažavanje boli izazvane ubodom stršljena ili pčele; topli izmet guske upotrebljavao se za liječenje veneričnih bolesti, a slučajno nađeni bijeli pasji izmet navodno je bio izvanredno sredstvo za liječenje oteklina. I vrapčji izmet imao je blagotvorno djelovanje ako bi se koristio protiv zubobolje ili protiv kolika, bolesti sv. Vida.

Također u nekim djelovima Afrike vlada krivo vjerovanje da slonov izmet postavljen u ljudsku vaginu može poslužiti kao kontracepcijsko djelovanje.

Izmet u popularnoj kulturi
--------------------------

U američkoj animiroj seriji South Park se pojavljuje lik Mr. Hankey the Christmas poo koji je ljudski izmet koji govori i druži se sa ljudskom djecom, uglavnom oko Božića. U jednoj epizodi se vidi njegova žena i djeca koji su također izmeti.

U završnoj sceni filma Pink Flamingos glavni glumac Harris Glenn Milstead žvače pravi pseći izmet.

Australski film "Pobješnjeli Max 3" prikazuje jedno futurističko društvo kojima je glavni izvor energije svinjski izmet

***Izmet*** na Wikimedijinoj ostavi
**Križni cvijet**, Troyes, Champagne, Francuska, kraj 13. vijeka
**Križni cvijet** (njem. *Kreuzblume*, eng. *Cross flower*, rus. *Krestotsvet*) je naziv za ukrasni element gotičke i neogotičke arhitekture u obliku četiriju stiliziranih latica ili listova koji sačinjavaju križ. Motiv se nerijetko umnažao, pa tako postoje mnogi primjeri dvostrukih križnih cvjetova.

Obično se nalazi na vršku tornjeva, fijala, zabata ili učelka (*wimperge*).

Obzirom da su često bili izrađivani od poroznoga kamena, rijetko su sačuvani u izvornom obliku, tim prije što su zbog bogate skulpturalne modelacije pri kojoj su bila primjenjivana značajna istanjenja i preforacije, vrlo skloni pucanju, te stoga sačuvani samo fragmentarno.

Dva križna cvijeta na glavnim tornjevima Kölnske katedrale, oblikovani u neogotičkom stilu i postavljeni 1880. imaju promjer 6,40 i visinu od oko 9,50 metara.

Upravo kao što mu to kaže i naziv, vrh križnog cvijeta u pravilu je u formi cvijeta ili pupoljka što svakako ima simboličko značenje, koje vjerojatno ima odraza u riječima sv. Terezije Avilske:  *„Sinovi zemlje svoju ljubav izražavaju ružama, a Gospodin, kao poruku svoje ljubavi, šalje trnje."* Na taj način križ povezuje dva svijeta: zemaljski i nebeski, spajajući njihove suprotnosti.

Galerija
--------

* Crteži križnih cvjetova, Franz Sales Meyer: Systematisch geordnetes Handbuch der Ornamenti, 1888.Crteži križnih cvjetova, Franz Sales Meyer: Systematisch geordnetes Handbuch der Ornamenti, 1888.
* Križni cvijet, gradska vijećnica u AachenuKrižni cvijet, gradska vijećnica u Aachenu
* Križni cvijet Kölnske katedrale, 1881. god.Križni cvijet Kölnske katedrale, 1881. god.
* Betonska kopija križnog cvijeta Kölnske katedraleBetonska kopija križnog cvijeta Kölnske katedrale
* Antoni Gaudi: Križni cvijet, vratareva kuća, Park Güell (1908. – 1915.), KatalonijaAntoni Gaudi: Križni cvijet, vratareva kuća, Park Güell (1908. – 1915.), Katalonija
* Antoni Gaudi: Križni cvjetovi Sagrada familija, BarcelonaAntoni Gaudi: Križni cvjetovi Sagrada familija, Barcelona

Bilješke
--------

1. ↑  Damjanov/Radulić 1967.; Kappelmayer 2000; Müller/Vogel 2000. str. 321. 327. 401.; Becker 2000.
2. ↑  Vidjeti ilustracije u Galeriji.
3. ↑  Kappelmayer 2000.
4. ↑   Kappelmayer 2000.
5. ↑  Cirlot 2001. str. 69.
6. ↑  Križevi su oblikovani florealnim trakama koje reminisciraju cvjetne latice.

Literatura i izvori
-------------------

* Becker 2000 - Becker, Udo: The Continuum Encyclopedia of Symbols, New York, 2000. str. 74
* Cirlot 2001 - Cirlot, J. E.: A Dictionary of Symbols, translated by Jack Sage, London 2001. str. 68-71
* Damjanov/Radulić 1967 - Damjanov, Jadranka; Radulić, Ksenija: Križni cvijet, Umjetnost (Likovne umjetnosti), 3. izdanje, Zagreb, 1967. str. 144
* Kappelmayer 2000 - Barbara Kappelmayr (ur.): Leksikon umjetnosti, preveo Roman Habunek, Rijeka, 2000. str. 255
* Müller/Vogel 2000 - Werner Müller; Gunther Vogel: Atlas arhitekture 2, preveo Milan Pelc, Zagreb, 2000. str. 321, 327, 401
**Krajnji** ili **terminalni živac** (lat. *nervus terminalis*) je tzv. „nulti" kranijalni živac, koga je otkrio nemački naučnik Gustav Frič (nem. *Gustav Fritsch*) 1878. godine u mozgu ajkula. Kod ljudi je prvi put opisan 1913. godine, mada je njegovo prisustvo u lobanji i dalje kontroverzno. Pojedine studije ukazuju da je terminalni živac normalno prisutan u lobanjskoj duplji odraslih osoba. On se pruža iz nosne duplje i ulazi u mozak neposredno ispred ostalih moždanih živaca, u vidu mikroskopskog spleta nemijelizovanih perifernih nervnih vlakana.

Tokom autopsija živac se često previdi jer je neuobičajeno tanak za moždane živce i potrebna je pažljiva disekcija da bi se uočio. Njegova uloga nije do kraja razjašnjena i često se izostavlja u udžbenicima iz anatomije.

Mada je pozicioniran veoma blizu mirisnim živcima, on ne ulazi u mirisnu glavicu gde se analiziraju mirisne informacije. Ova činjenica ukazuje da je u pitanju vestigijalni živac ili živac uključen u senzaciju feromona. U prilog ovoj hipotezi ide i činjenica da se krajnji živac pruža do unutrašnjeg i spoljašnjeg septalnog jedra i preoptičkih regija mozga, koji su uključeni u regulisanje seksualnog ponašanja sisara.

Izvori
------

1. 1 2 3
2. ↑

| Moždani živci |
| --- |
| **0** krajnji živac | **I** mirisni živci | **II** vidni živac | **III** živac pokretač oka | **IV** trohlearni živac | **V** trograni živac (*oftalmični, gornjovilični, donjovilični živac*) | **VI** živac odvodilac | **VII** živac lica | **VIII** tremno-pužni živac | **IX** jezično-ždrelni živac | **X** živac lutalac | **XI** pomoćni živac | **XII** podjezični živac |
**Nivhgi** ili **Giljaci** (*нивхгу* ili ***?***), domorodački su narod Ruskog dalekog istoka, koji živi na ušću rijeke Amur i na obližnjem otoku Sahalin.

Nivhgi su vijekovima bili vazali Mandžurskog carstva, a od Mirovnog sporazuma u Nerčinsku 1689. godine služili kao posrednici između Mandžuraca, Rusije i Japana.

Nivhgi su dosta pretrpjeli od kozaka i od carističke Rusije koja je njihovu domovinu na Sahalinu pretvorila u kažnjeničku koloniju. Nakon rusko-japanskog rata, dio Nivhga na Sahalinu je 1905. godine potpao pod japansku vlast i tamo ostao do 1945. godine. 

Dio Nivhga koji je ostao pod Rusijom je kasnije, u sovjetsko doba, dobio vlastitu Giljačku Autonomnu Oblast. Sovjeti su Nivhge često voljeli navoditi kao narod koji je pod njihovom vlašću napravio najveći napredak, odnosno prešao "direktno iz kamenog doba u socijalizam".

Nakon raspada Sovjetskog Saveza, Nivhgi, koji uglavnom žive na Sahalinu, se bore protiv planova za eksploataciju nafte koja bi poremetila ekološku ravnotežu i njihov tradicionalni način života.

Literatura
----------

* Anton Čehov: "Ostrov Saxalin" Eng. transl. Brian Reeve, Cambridge 1993.
* Bruce Grant: "In the Soviet House of Culture" , Princeton 1995.
* Lev Shternberg: "The Social Organization of the Gilyak", Seattle 1999.

Eksterni linkovi
----------------

***Nivhgi*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Nivkhs
* Sound Materials of the Nivkh Language The World's Largest Sound Archive of the Nivkh Language on the Web
* Arhivirano 2005-10-18 na Wayback Machine-u Shell Oil on Sakhalin - Putting Profits before People and the Environment
**Polo Grounds** je naziv koji se koristi za četiri različita stadiona koji su u New Yorku služili za održavanje utakmica Major League Baseballa te drugih većih sportskih manifestacija u 19. i prvoj polovici 20. vijeka. Stadion, odnosno stadioni su služili kao domaći teren klubovima *New York Giants* od 1883 do 1957, *New York Metropolitans* od 1883. do 1885, *New York Yankees* od 1912. do 1922, i *New York Mets* u njihove prve dvije sezone 1962 i 1963. Na njemu su također održane utakmice Major League Baseball All-Star godine 1934. i 1942.

Prvi stadion je godine 1870. bio izgrađen kao igralište za polo, pa odatle dolazi i naziv Polo Grounds (engleski: *igralište za polo*). Nakon deset godina je igralište iznajmio novoosnovani klub *New York Metropolitans*. Od 1883. do 1885. ga je dijelio s bejzbol klubom *New York Giants*, koji se bio natjecao u National League.

Godine 1890. je sagrađen novi stadion, koji je dobio naziv *Manhattan Field*, ali su mu ljubitelji bejzbola dali staro ime. Odmah do njega je bio i stadion koga su koristili klubovi i suparničke Players League, a koji je bio poznat kao *Brotherhood Park*. 

Godine 1911. su nakon požara *Giants* odlučili sagraditi novi, četvrti po redu stadion na mjestu trećeg. On je imao kapacitet od 34.000 gledatelja. Godine 1923. je kapacitet povećan na 56.000 gledatelja.

Osim bejzbola, na Polo Groundsu su se održavali i utakmice američkog fudbala - univerzitetskog i profesionalnog, ali i fudbala, pa je Polo Grounds služio kao domaći teren njujorškim klubovima iz American Soccer League. Na istom stadionu su gostovali i klubovi iz drugih dijelova svijeta, uključujući beogradsku *Crvenu zvezdu* koja je 16.6. 1961. poražena na egzibicijskoj utakmici s irskim *Shamrock Roversima*.

Stadion je sredinom 1950-ih bio u prilično lošem stanju, što je vlasnike New York Giantsa natjeralo na preseljenje u San Francisco. Stadion je životario još nekoliko godina, ali je srušen 1964.

Vanjske veze
------------

***Polo Grounds*** na Wikimedijinoj ostavi

* Polo Grounds dynamic diagram at Clem's Baseball
* Project Ballpark, Polo Grounds I
* Project Ballpark, Polo Grounds II (covers second through fourth Polo Grounds)
* San Francisco Giants : History : Ballparks Arhivirano 2006-10-18 na Wayback Machine-u
* The 1947 All-Ireland final Arhivirano 2009-09-16 na Wayback Machine-u
* American Soccer History Archives
* National Soccer Hall of Fame

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh00002070

 |
*Pravo gospodara*, slika Vasilija Polenova iz 1874. godine.
**Pravo prve noći** ili **pravo prve bračne noći** je izraz koji u svom najširem značenju označava običaje temeljem kojih vlastodržac na odrđenom području (plemenski poglavica, despotski vladar ili monarh, odnosno feudalni gospodar) može uživati seksualne usluge od žena koje pripadaju nižim klasama, odnosno predstavljaju sestre ili kćeri osoba koje se prema njemu nalaze u podložnom odnosu (podanici, kmetovi). U svom užem smislu se pod time označava navodna praksa u srednjovjekovnoj Evropi, pri čemu se koristi latinski izraz **ius primae noctis**, odnosno francuski izraz **droit du seigneur** (doslovno: "pravo gospodara").

Moguće objašnjenje
------------------

Iako se pravo prve noći spominje u književnosti 16. stoljeća, zapisi povjesničara imaju vrlo malo dokaza o postojanju te pojave u srednjem vijeku. U nekim feudalnim sustavima mjesni je gospodar nametao *culagium*: uvjet da seljak od gospodara dobije odobrenje za vjenčanje, što je obično trebalo i platiti. Crkvena vlast u nekim područjima također je tražila naknadu prije nego što se mladoženji dopusti da ostvari brak s mladom. Dakle, pravo prve noći vjerojatno nije ni postojalo, nego je izmišljeno, a ti stvarni običaji su poslužili kao osnova.

U 16. stoljeću škotski historičar Hector Boece navodi proglas izmišljenog škotskog kralja Evenusa III. da "gospodar zemlje mora dobiti djevičanstvo svih djevica koje žive na njoj". Legenda kaže da je sveta Margareta Škotska umjesto *jus primae noctis* uvela vjenčani porez. Osim što kralj Evenus III. nije postojao, Boece je u svoju priču uključio mnogo drugog materijala koji je očito mitski.

Boece nije jedini spominjao taj zakon: Voltaire ga je naveo 1762. Beaumarchais ga je iskoristio za *Figarov pir*, poslužio je kao element radnje u filmovima (npr. *Hrabro srce* Mela Gibsona), te se koristi za propagandu Velikog brata u Orwellovu romanu *1984*. 

*Encyclopædia Britannica* zaključuje da je taj običaj postojao u nekim primitivnim društvima, ali da nikad nije bio raširen u srednjovjekovnoj Europi, te da je možda samo nakratko postojao u nekim područjima Francuske i Italije u ranom srednjem vijeku.

Vanjske poveznice
-----------------

* Jesu li srednjovjekovni gospodari imali pravo prve noći za mjesne nevjeste? (na engleskom) Arhivirano 2008-07-03 na Wayback Machine-u
* Stranica "Urbane legende" istražuje to pitanje (na engleskom)
**Louis Henri François de Marcé**, (Chinon, 12. jun 1731 - Pariz, 29. januar 1794) bio je francuski vojskovođa, poznat po zapovijedanju republikanskim trupama na samom početku Rata u Vandeji. Karijeru je započeo u kraljevskoj vojsci još kao dječak, te postupno napredovao do čina generala, koga je dobio neposredno nakon izbijanja Rata Prve koalicije. Početkom 1793. je poslan na atlantsku obalu kao zapovjednik 12. divizije sa sjedištem u Nantesu. Na tom ga je mjestu u martu 1793. zateklo izbijanje pobune u Vandeji. Nju je nastojao smjesta ugušiti, ali je nakon par početnih uspjeha svojom neodlučnošću i nepromišljenošču dozvolio da mu vojska upadne u pobunjeničku zasjedu kod Pont-Charraulta gdje je teško poražena. To je za de Marcéa imalo kobne posljedice, jer su revolucionarne vlasti u Parizu odbile povjerovati da bi profesionalna i dobro naoružana vojska mogla biti nadvladana od seljaka opremljenih hladnim oružjem i poljoprivrednim alatima. Umjesto toga se kao mnogo uvjerljivije objašnjenje postavila izdaja, te je de Marcé na kraju smijenjen, uhapšen i na kraju giljotiniran.

Literatura
----------

* „Generals Who Served in the French Army during the Period 1789 - 1814: Eberle to Exelmans". Napoléon-séries.
* Jean Claude LENOBLE Docteur :. Le destin tragique d'un général républicain. in "Bulletin des Amis du vieux CHINON. Tome X n° 1 p:997.
* *Dictionnaire biographique des généraux & amiraux français de la Révolution et de l'Empire (1792-1814) Paris : Librairie G. Saffroy, 1974, 2 vol.*.  (ISBN 2-901541-06-2)
* *Louis Henri François de Marcé*  sur roglo.eu
* imprimerie Nationale, ur. (1775). *Dictionnaire de la noblesse de France*. str. 496. .
**Kršćanski hip-hop** (izvorno **Gospel rap**, također poznat kao **kršćanski rap**, **Gospel hip-hop**, **holy (sveti) hip-hop**, ili **Christ hop**) je vrsta hip-hop glazbe koja koristi kršćanske teme kako bi izrazila vjeru tekstopisaca. Samo tijekom 1990-ih, ovaj izraz "Christian hip-hop" je opisivao ovu vrstu glazbe. Dok su slušatelji uglavnom kršćani, glazba se također koristi u kršćanskim misijskim radovima u svrhu evangelizacije. Kršćanski rap/hip-hop izvođači su često kršćani koji često koriste svoju pozadinu za izražavanje svoje vjere.

Nekoliko popularnih hip-hop izvođača je odalo je počast vjeri kroz tekstove, uključujući i Kanye Westa, DMXa i Will Smitha), ali se obično ne smatraju kršćanskim hip-hop izvođačima i po temama stihova koji obično ne odražavaju duhovnu vjeru i često se njihov sadržaj kod kršćana smatra bogohulnim. Naravno, u zajednici kao takvoj su kršćani, ali takva se vrsta često koristi u misijama kako bi katehizirali "izgubljene duše". Kršćanski hip-hop izvođači često koriste njegovo urbano ili prigradsko podrijetlo u pozitivnom svjetlu sjedinjen u vjeri kako bi pozvali slušatelje kako bi slijedili njihov put.

Kršćanski hip-hop je obično više eksperimentalni hip-hop posao, tobyMac, KJ-52 i John Reuben uključuju nu metal i rapcore u svoje radove, često kombinirajući rap i pjevanje u vene R'n'B-a i pop glazbe. Popularne vrste glazbe koje se miješaju u hip-hopu su kršćanski pop, R'n'B, rock, metal, punk, reggae, funk i jazz. U nekim slučajevima, suradnja s pop izvođačima dovodi do miješanja rap pjesama s pop pripjevima ("Nuisance" Johna Reubena u duetu s Mattom Thiessenom iz pop punk sastava Relient K, ili pjesma KJ-52 "Are You Real?" u kojoj sudjeluje Jon Micah Sumrall iz rock sastava Kutless). KJ-52 i tobyMac su među najcjenjenijim umjetnicima u vrsti glazbe koja miješa hip-hop s različitim vrstama glazbe, iako je mix dobio nekoliko kritika od hip-hop čistunaca. Kanadski reper Fresh.I.E. bio je 2004. i 2006. nominiran za Grammyja za najbolji za najbolji album ove vrste glazbe.

| * p
* r
* u
Kršćanska muzika |
| --- |
| Korijeni i počeci | Koral • Himan • Negro spiritual • Sveta Harfa • Oblik nota • Isus muzika |  |
| Vrste i podvrste | Suvremena kršćanska muzika • Suvremena vjernička muzika • Gospel |
| Spoj žanrova | Kršćanski rock • Kršćanski hardcore • Kršćanski metal • Južnjački gospel • Kršćanski alternativni rock • Kršćanski punk • Kršćanski ska • Kršćanska country muzika • Progresivni južnjački gospel • Kršćanski hip-hop • Gospel blues • Urbani suvremeni gospel |
| Napjevi | **Istočni** (armenski, bizantski, koptski, gruzijski, etiopski, sirijski, znamennyski)
**Zapadni** (ambrozijanski, anglikanski, beneventanski, keltski, galski, Gelineau, glagoljaški, gregorijanski, mozarapski, starorimski) |
| Ostale teme | Kršćanstvo • Kršćanski mediji • Kršćanska muzička industrija • Kršćanski muzički festivali |
„Pejzaž" preusmjerava ovdje. Za ostale upotrebe, v. Pejzaž u slikarstvu.
Krajolik
Krajolik u Hrvatskom Zagorju
Krajolik kod Sniježnice
Dunav kod Iloka
**Krajolik**, **predio** (ijek.) ili **predeo** (ek.), ili rjeđe **pejzaž**, geografsko je područje, koje je po svojim karakterisikama drugačije od ostalih.

Izraz *rajolik* je koncept koji je kontroverzan unutar geografskih znanosti i primarni mu je značaj u svakodnevnom jeziku. Semantički se dobiva sa sadržajem fizinomičkih karakteristika kao sto su *harmonija, ljepota, jedinstvost, cjelina, specifičnost, raznolikost*  i *posebnost*.

Krajolik se može razlikovati na od prirode stvoreni *(prirodni krajolik)*, i (kulturni krajolik), koji je nastalo ili dominiran ljudskim djelovanjem. 

Krajolici mogu biti *anorganski* (pustinja, slano jezero, led) i *organski* (šuma, savana, livade).

U tom smislu je krajolik prostor s tipičnim karakteristikama, obrazaca ili struktura.

Obuhvaća fizičke, biogene i antropogene (uključujući sociogene) strukture, npr. geomorfološke (stijene, pijesak, brda, ravnice), ekološke (voda, šume, livade) i tehničke (kameni zidovi, potporni zidovi, kuće, ceste ) *elemente krajolika.* 

I u literaturi kao i u stručnim knjigama se krajolik koristi u četiri značenja, koji imaju zajedništvo, da je krajolik dobije jedinstveni karakter:

1. Izpunjeni ocrt područja koje je geografski relevantno.
2. Slikovit pogled na prostorni objekt, koji uključuje i linija horizonta.
3. Vidljivi dio zemljine površine, koja je iz jedne točke preglediva.
4. Simbol smisla za moderni subjekt, u smislu estetike.

Tokom 17. vijeka pejzažno slikarstvo nastalo je kao specifičan umjetnički žanr u Nizozemskoj.

Vidi još
--------

* Pejzažno slikarstvo
* Pejzažna arhitektura
Za religijske denominacije općenito, v. Religijska denominacija.
**Kršćanske denominacije** su posebne i odvojene vjerske zajednice unutar kršćanstva. Iako dijele isto ime i vjerovanje, kršćani su strukturalno podijeljeni u zasebne i različite tradicije i Crkvene zajednice.

Podjele i posebnosti između pojedinih denominacija definirane su crkvenom doktrinom i autoritetom. Pitanja koja stvaraju nejedinstvo su npr. Kristova priroda, apostolska baština i papin primat.

Najveća denominacija je Katolička crkva, potom slijede različite i mnogobrojne protestantske Crkve, a njima se pridružuje i Anglikanska zajednica, koje zajedno prevladavaju na Zapadu. Na Istoku pak prevladavaju pravoslavne Crkve, koje se dijele na dvije skupine: pretkalcedonske  i kalcedonske.

Kršćani imaju različite poglede na Crkvu, zajedništvo vjernih, uspostavljenu od Isusa Krista posredstvom apostola. No bez obzira na razlike u teologiji i nauku, uglavnom se međusobno priznaju kršćanima i pripadnicima jedne zajedničke Kršćanske Crkve.

Povezano
--------

* Ekumenizam
* Crkva (razdvojba)

Vanjske veze
------------

***Kršćanske denominacije*** na Wikimedijinoj ostavi

* Denominacije
**Pravni fakultet Harvard** (engl. ) je jedan od dvanaest fakulteta američkog Univerziteta Harvard. Osnovan je 1817. godine i sjedište mu se nalazi u gradu Cambridgeu u saveznoj državi Massachusetts. Najstariji je fakultet pravnih nauka u Sjedinjenim Američkim Državama i među najuglednijim je pravnim fakultetima u svijetu. Gotovo četvrtina od svih članova Vrhovnog suda Sjedinjenih Država završila je ovaj fakultet. Među brojnim uglednicima, pravo na Harvardu studirala su i dvojica američkih presjednika, Rutherford Birchard Hayes i Barack Obama, tajvanski državnik Ma Ying-jeou, irska predsjednica Mary Robinson, državni sekretari, vrhovni i ustavni suci brojnih država (Hong Konga, Filipina, troje državnih sekretara SAD) i dr. Fakultet ima jednu od najskupljih školarina na svijetu, pa troškovi obrazovanja za jednu akademsku godinu dosežu 92.000 dolara. Akademska revija *Harvard Law Review* među cijenjenijim je i uglednijim pravnim publikacijama na globalnoj razini. Fakultetska dvorana Langdell najveća je akademska pravna biblioteka.

Vanjske veze
------------

***Pravni fakultet Harvard*** na Wikimedijinoj ostavi

* Harvard Law School

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 122710850
* LCCN: n80001250
* ISNI: 0000 0001 2097 0299
* GND: 1024892-4
* SUDOC: 031860664
* BNF: cb11869856x (podaci)
* BIBSYS: 90820173
* ULAN: 500307210
* NLA: 35176588
* NDL: 00772034
* NKC: ko2010597351
* CiNii: DA04756530

 |
**Pravno lice**, **pravna osoba** ili **pravni subjekt** je pravna tvorevina, *virtuelno fizičko lice*, koja ima zakonsko pravo i obaveze kao što su zakonske mogućnosti da se prave ugovori, te da se tuži ili bude tužen. To je lice (ili telo), najčešće u formi organizacije, korporacije (preduzeća) ili vlade koje je sačinjeno od više fizičkih lica, a koje zakon, iz praktičnih razloga tretira kao jedno.

Atributi pravnih lica
---------------------

a) **Naziv** pravnog lica predstavlja ono što lično ime predstavlja kod fizičkih lica tj. služi za identifikaciju. Svaka privredna organizacija ima svoju firmu pod kojom istupa na tržištu i po kojoj se razlikuje od drugih organizacija koje se bave istom ili sličnom delatnošću.

b) **Sedište** pravnog lica je mesto za koje je pravno lice pravno vezano tj. u kome ostvaruje svoja prava i obaveze. Ono mora da bude određeno statutom preduzeća.

c) **Državljanstvo** pravnog lica određeuje se prema tome u kojoj zemlji se nalazi sedište pravnog lica.

| * p
* r
* u
Pravo |
| --- |
| Pravni sistemi | Anglosaksonsko pravo • Kontinentalno pravo • Običajno pravo • Vjersko pravo • Socijalističko pravo • Međunarodno pravo |  |
| Izvori prava | Pravni propisi (Zakon • Zakonik • Tumačenje zakona)Pravna praksa (Običaji • Precedentno pravo • Pravo pravičnosti) |
| Adjudikacija | Javno pravo (Krivično/kazneno pravo • Ustavno pravo • Upravno pravo)Privatno pravo (Građansko pravo • Obvezno pravo • Ugovori • Naknada štete • Nasljedno pravo i Trustovno pravo)Sudovi (Akuzatorni sistem • Inkvizitorni sistem • Dokazi • Pravosuđe • Pravnici) |
| Jurisprudencija | Filozofija prava • Prirodno pravo • Pravni pozitivizam • Pravni formalizam • Pravni realizam • Pravni interpretivizam • Feministička pravna teorija • Pravo i ekonomija • Kritičke pravne nauke • Komparativno pravo |
| Povezano: Popis pravnih oblasti |