recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Dobrudža na mapi
**Dobrudža** (rum. *Dobrogea* – Dobrođa, bug. *Добруджа* – Dobrudža) je istorijsko-geografski region u jugoistočnoj Evropi koji dele Rumunija i Bugarska.

Geografija
----------

Južni deo Dobrudže se nalazi u Bugarskoj - poznat i kao Južna Dobrudža, a srednji i severni u Rumuniji - Severna Dobrudža, koja je rumunski izlaz na Crno more. Obuhvata površinu od oko 23.100 km² a od toga 15.500 km² pripada Rumuniji a 7.565 km² Bugarskoj. Uključujući deltu Dunava Rumunija ima oko 245 km obale. Područje Dobrudže je visoravan. Najveći grad je Konstanca.

Klima
-----

Zbog izražene kontinentalnosti na koju Crno more nema puno uticaja klima je suva (oko 500 mm), ali su natapanjem iz dubokih bunara travnati delovi ove regije plodne površine. Vegetacija je uglavnom stepska.

Demografija
-----------

Rumunski deo Dobrudže ima oko 971.643 (2002. godine), a bugarski 357.517 stanovnika (2001). Većinu stanovništva celog regiona čine Rumuni sa 66.58%, zatim slede Bugari sa 18.70% i Turci sa 7.87%. Prisutni su takođe Tatari, Romi, Rusi, Ukrajinci, Grci i drugi.

U rumunskom delu Dobrudže Rumuni čine 90.94% stanovništva, a u bugarskom Bugari čine 69.53%, Turci 21.55% i Romi 7.03%.

Turizam
-------

Uz obalu je u doba komunizma izgrađeno mnogo hotela ali turistički priliv je još uvek mali u rumunskoj deo Mamaja i Mangalija. Najvažnija turistička naselja Dobrudže su Albena i Balčik u Bugarskoj.

Izvori
------

1. ↑  Calculated from the results of the 2002 Romanian census for the counties of Constanţa and Tulcea, from „Structura Etno-demografică a României". Centrul de Resurse pentru Diversitate Etnoculturală. Pristupljeno 02. 05. 2007.
2. ↑  Calculated from the results of the 2001 Bulgarian census for the administrative regions of Dobrich and Silistra, from „Naselenie kъm 01.03.2001 g. po oblasti i etničeska grupa" (Bulgarian). Nacionalniя statističeski institut. Pristupljeno 02. 05. 2007.

***Dobrudža*** na Wikimedijinoj ostavi
Zastava Malija
Bivša zastava
**Zastava Malija** sastoji se od tri okomito raspoređene panafričke boje: zelene, zlatne i crvene.

Na verziji usvojenoj 4. travnja 1959. bio je ljudski lik, kanga, rukama uzdignutih prema nebu. No, islam zabranjuje slikanje ljudi, a njemu pripada 90% stanovništva Malija.

Zastave država u Africi

Položaj AfrikePoložaj Afrike
Alžir • 
Angola • 
Benin • 
Bocvana • 
Burkina Faso • 
Burundi • 
Čad • 
Džibuti • 
Egipat1) • 
Ekvatorijalna Gvineja • 
Eritreja • 
Esvatini • 
Etiopija • 
Gabon • 
Gambija • 
Gana • 
Gvineja • 
Gvineja Bisau • 
Jemen1) • 
Južnoafrička Republika • 
Kamerun • 
Kenija • 
Komori • 
Demokratska Republika Kongo • 
Republika Kongo • 
Lesoto • 
Liberija • 
Libija • 
Madagaskar • 
Malavi • 
Mali • 
Mauricijus • 
Mauritanija • 
Maroko • 
Mozambik • 
Namibija • 
Niger • 
Nigerija • 
Obala Slonovače • 
Ruanda • 
Sejšeli • 
Senegal • 
Sijera Leone • 
Somalija • 
Centralna Afrička Republika • 
Sudan • 
Sao Tome i Principe • 
Tanzanija • 
Togo • 
Tunis • 
Uganda • 
Zambija • 
Zelenortska Ostrva • 
Zimbabve

**Teritorije i nepriznate države**: 

Ceuta (Španija) • 
Južni Sudan • 
Kanarska ostrva (Španija) • 
Madeira ostrva (Portugal) • 
Mayotte (Francuska) • 
Melilla (Španija) • 
Reunion (Francuska) • 
Somaliland • 
Sveta Helena (Velika Britanija) • 
Zapadna Sahara • 
Zanzibar (Tanzanija)

1)Smatrani i dijelom Azije.

**Ostale zastave**: 

Zastave Afrike • 
Zastave Azije • 
Zastave Evrope • 
Zastave Južne Amerike • 
Zastave Okeanije • 
Zastave Sjeverne Amerike

 

***Zastava Malija*** na Wikimedijinoj ostavi
1609 Protjerivanje Moriscosa iz luke Dénia, autor: Vincente Mostre
**Dénia** (valencijski izgovor: [ˈdenia], španski: ) je grad u Španiji, koji pripada provinciji Alicante, i koji je smješten na Costa Blanci na pola puta između Alicantea i Valencije. Predstavlja sudsko sjedište *comarce* Marina Alta. Godine 2009. je imao 44.464 stanovnika. Ima izuzetno dugu i bogatu historiju, a tokom srednjeg vijeka, u doba muslimanske vladavine, je neko vrijeme bio sjedište istoimene muslimanske (taifa) države. Pod kršćansku vlast je došao 1244. ali je u njemu ostala značajna muslimanska zajednica, čiji su potomci protjerani 1609. što je teško pogodilo grad, koji je tada izgubio 25.000 stanovnika. Danas se u njegovoj neposrednoj blizini nalazi popularno odmaralište Javea.

Gradovi-pobratimi
-----------------

* Francuska Cholet, Francuska

Izvori
------

1. ↑  Spanish Statical Institute

Vanjske veze
------------

***Dénia*** na Wikimedijinoj ostavi

* Dénia - informacije na stranici Wikivoyage
* Festivals Arhivirano 2006-02-13 na Wayback Machine-u
| Diastereomeri |
| --- |
|  |  |
|  |  |
| D-Treoza | D-Eritroza |

**Dijastereoizomeri** (ili **dijastereomeri**) su stereoizomeri koji se ne odnose kao predmet i lik u ogledalu, tačnije, to su svi stereoizomeri koji nisu enantiomeri. Iako su geometrijska i konformaciona izomerija vrste dijastereoizomerije, pojam dijastereoizomera se najčešće odnosi na jedinjenja sa dva ili više stereocentara. Dijastereoizomeri se međusobno razlikuju po fizičkim (za razliku od enantiomera) i po hemijskim osobinama. Razliku u reaktivnosti ispoljavaju i prema hiralnim i prema ahiralnim reagensima.

Jednostavnije postavljeno, da bi dva jedinjenja bila u dijastereoizomernom odnosu potrebno je da se razlikuju po konfiguraciji na bar jednom stereocentru, uz uslov da je u jedinjenju prisutno više od jednog stereocentra (u prisustvu samo jednog, dva oblika će biti enantiomeri). Dijastereoizomerija je posebno zastupljena kod jedinjenja sa većim broj hiralnih atoma, kao što su to ugljeni hidrati, kod kojih je najveći broj stereoizomera u dijastereoizomernim odnosima. Epimeri i anomeri su zapravo specifični dijastereoizomeri.

U dole datom primeru, prikazana su četiri teoretski moguća stereoizomera vinske kiseline. Međutim, kako je u gornja dva oblika prisutna ravan simetrije, oni zapravo čine jedan, optički neaktivan *mezo*-oblik, koji se sa donja dva oblika odnosi kao prema dijastereoizomerima, usled različite konfiguracije na drugom, odnosno trećem ugljenikovom atomu, redom. Donja dva oblika se međusobno odnose kao predmet i lik u ogledalu, što ih čini enantiomerima.

Kod prikaza dijastereoizomera Fišerovim formulama, često se koriste prefiksi *eritro* i *treo* za razlikovanja oblika, gde je eritro dijastereoizomer onaj kod koga su identične funkcionalne grupe sa iste strane formule, a treo onaj kod koga su one sa suprotnih strana. Ovakva demarkacija se najviše koristi kod tetroza, odakle termini i potiču.

Različite fizičke i hemijske osobine dijastereoizomera su našle široku primenu u razlaganju racemskih modifikacija. U smešu enantiomera se dodaje hiralan reagens pri čemu se vrši asimetrična sinteza i kao proizvod dobija smeša dijastereoizomera, koji se zatim mogu razdvojiti hromatografski (najčešće kolonom) ili prekristalizacijom, nakon čega se iz čistih dijastereoizomera može ukloniti početni hiralni reagens.

Literatura
----------

* Ernest L. Eliel, Samuel H. Wilen (1994). *Stereochemistry of Organic Compounds* (1 izd.). Wiley, John & Sons, Incorporated. ISBN 0-471-01670-5.
* Ernest L. Eliel, Samuel H. Wilen, Michael P. Doyle (2001). *Basic Organic Stereochemistry*. Wiley-Interscience. ISBN 0-471-37499-7.
* Kurt Martin Mislow Kurt Mislow (Jan 15, 2003). *Introduction to Stereochemistry*. Dover Publications. ISBN 0-486-42530-4.
* D. Nasipuri (1994). *Stereochemistry of Organic Compounds: Principles and Applications* (2 edition izd.). South Asia Books. ISBN 81-224-0570-3.
**Västerås** je najveći grad i luka u unutrašnjosti Švedske od 110,877 stanovnika u užem centru, i 129,177 u širem metropolitanskom području (općina).

Västerås je i administrativni centar grofovije Västmanland koja ima 252,756 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Västerås leži u sredini zemlje na ušću rijeke Svartån u jezero Mälaren, udaljen oko 
100 km zapadno od Stockholma.

Historija
---------

Grad se prvi put spominje pod imenom - **Aros** (Ušće), a zatim kao **Västra** (Zapadno ušće). Zna se da je još početkom srednjeg vijeka bio trgovački i biskupski centar.

Za srednjeg vijeka bio je glavna luka za izvoz bakra i željeza iz nedalekog rudarskog kraja Bergslagen. 
U Västeråsu je održano nekoliko važnih nacionalnih dijeta, između ostalih ona 1527. na kojoj je odlučeno da Švedska prihvati reformaciju, i ona 1544. na kojoj su priznata nasljedna prava dinastiji Vasa na švedski 
tron.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost grada je gotička katedrala u kojoj je pokopan kralj Erik XIV i zamak iz 12. vijeka pored rijeke Svartån, koji je danas pretvoren u muzej. 

U gradu od 1977. djeluje i Univerzitet Mälardalen.

Privreda
--------

Västerås je centar švedske elektroindustrije, sjedište nekadašnje kompanije *Allmänna Svenska Elektriska Aktiebolaget*, a danas ABB-a za Švedsku.

Izvor
-----

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „Västmanland" (engleski). City population. Pristupljeno 05. 04. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Västerås*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 05. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Västerås*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice grada (`sv`)
* *Västerås* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
*Za ostale upotrebe, v. Stepen (razvrstavanje).*
**Stepen** (fr. *ton*, engl. , ital. *tono*, nem. *Ton*) predstavlja *razmak* između dva *susedna* tona.

Na klavijaturi se nalaze bele i crne dirke. Razmak između dve bele dirke između kojih se nalazi crna dirka čini **ceo stepen**. Recimo, između tonova C i D je ceo stepen, jer se između njih nalazi ton Cis ili njegov enharmonski zamenik, ton Des. O ovom zvuku C-D?/i.   

U razmaku između dve bele dirke nalazi se **crna dirka**, ona je **polustepen** između ta dva tona. Npr. između tonova C i D nalazi se (*crna dirka - polustepen*) ton Cis ili njegov enharmonski zamenik, ton Des. O ovom zvuku Play?/i.
U muzičkoj praksi najčešće su u upotrebi dve vrste stepena:

1. ***ceo stepen***
2. ***polustepen***

Ako pogledamo raspered *celih* i *polustepena* u C-Dur lestvici, videćemo da se:

1. *celostepeni razmaci* nalaze između **I-II**, **II-III**, **IV-V**, **V-VI**, **VI-VII** stupnja, a
2. *polustepeni razmaci* nalaze između **III-IV** i **VII-VIII** stupnja.

Pogledajmo notni prikaz rečenog:

  

Radi bolje preglednosti, polustepeni razmaci u C-Dur lestvici označeni su crvenom bojom.
* U muzici istočnjačkih naroda i u muzičkim folklorima mnogih naroda nailazimo i na manji razmak izmađu dva susedna tona od polustepena.

Vidi još
--------

* Stupanj (muzika)

Izvori
------

1. ↑  Vlastimir Peričić, *Višejezični rečnik muzičkih termina*
2. ↑  R. Lazić - V. Peričić, *Osnovi teorije muzike*.
3. ↑  Radivoj Lazić, Škola za klarinet: *Učim klarinet I*.
**Zulfikar** (perz. ذوالفقار) je iranski glavni borbeni tenk. Ime je dobio po legendarnom maču. Prvi prototipovi izrađeni su i testirani tijekom 1993. godine. Predserijska proizvodnja prvih 6 modela počela je 1997. godine. Zulfikar-1 napravljen je na miješanju tehnologije sa ruskim T-72 i američkim M48 i M60 tenkovima, dok Zulfikar-3 formom najviše sliči američkom M1 Abramsu.

Karakteristike
--------------

O ovom tenku zna se vrlo malo. Zulfikar je naoružan 125 mm glatkocijevnim topom koji ima slične karakteristike kao top na ruskom T-72, čak se i vjeruje da ima ugrađeni automatski punjač. Podvozje i osovina tenka napravljena je na temelju M48 i M60 tenka. Sustav upravljanja paljbom (SUP) je slovenski EFCS-3 sustav upravljanja paljbom, isti takav postavljen je na Safir-74. Ovaj SUP ima mogućnost gađati pokretne ciljeve iz pokreta. Oklop je višeslojni i moguća je nadogradnja sa eksplozivno-reaktivnim oklopom (ERA). Za pokretanje koristi dizel motor snage 780 KS i postiže najveću brzinu od 70 km/h.

Korisnici
---------

* Iran – oko 100 u 2005.

Izvori
------

1. ↑  globasecurity.org: Iranian Ground Forces Equipment

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Zulfikar (tenk)** |

| * p
* r
* u
Glavni borbeni tenkovi |
| --- |
|  Italija: **Ariete** •  Indija: **Arjun** •  Ujedinjeno Kraljevstvo: **Challenger 2** •  Južna Koreja: **K1** • **K2 Black Panther** •  Francuska: **Leclerc** •  Njemačka: **Leopard 2** •  Sjedinjene Američke Države: **M1 Abrams** •  Srbija: **M-84AS** •  Hrvatska: **M-95 Degman** •  Izrael: **Merkava** •  Pakistan: **Al Khalid** •  Poljska: **PT-91 Twardy** •  Ukrajina: **T-84** •  Rusija: **T-90** •  Argentina: **TAM** •  Japan: **Tip 90** •  Kina: **Tip 96** • **Tip 99** •  Iran: **Zulfikar** |
**Ängelholm** čita se **Engelholm** je grad od 24,482 stanovnika na jugu
Švedske, on je i administrativni centar istoimene općine od 37,796 
stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ängelholm leži u Grofoviji Skåne, nedaleko od ušća rijeke Rönne å u Kattegat, udaljen oko tridesetak km sjeveroistočno od Helsingborga.

Historija
---------

Za srednjeg vijeka naselje se zvalo Rynestad.
Ängelholm je dobio povelju o statusu grada 15. oktobra 1516. od danskog kralja Christiana II.

Ta privilegija mu je uskoro uskraćene, pa je 1547. je građanima naređeno da se presele u Landskronu. 
Bivši grad je nakon tog teško razaran za Sjevernog sedmogodišnjeg rata, a nakon tog i za Skanijskog rata kad je 1678. izgorio do temelja.

Ängelholm se polako oporavio kao trgovište pa je - 1767 ponovno dobio status grada.

Nova luka izgrađena je 1856. a 1876. do grada je došla željeznica, nakon tog je Ängelholm izrastao u industrijski grad, u kom su tad dominirale kožara *Grönvalls*, šećerana *Sydläder* i ciglana *Villans*.

Iza tog se počeo profilirati i kao turističko naselje, naročito nakon 1918. kad je uređeno kupalište.

Privreda
--------

Današnji Ängelholm je i nadalje industrijski grad, poznat po proizvodnji sladoleda i svojoj dugoj pješčanoj plaži.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „Sweden: Skåne" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 05. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Ängelholms Historia*" (švedski). Ängelholms kommun. Pristupljeno 18. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Ängelholm*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Općine Ängelholm* (`sv`)
{\displaystyle 20\div 4=5}
**dijeljenje** (ijek.) ili **deljenje** (ek.), odn. **divizija** (lat. *divisio*), u matematici, jedna od osnovnih računskih operacija na brojevima.

Točnije, ako je *c* puta *b* jednako *a*:

{\displaystyle c\times b=a\,}
gdje *b* nije nula, tada je *a* podjeljeno sa *b* jednako *c*:

{\displaystyle a\div b=c}
Primjerice, 

{\displaystyle 6\div 3=2}
jer je

{\displaystyle 2\times 3=6\,}.
U izrazu gore, *a* se naziva **djeljenikom*,* b***djeliteljom'*, a *c* količnikom.

Učenje dijeljenja inače vodi prema konceptu razlomaka. Za razliku od zbrajanja, oduzimanja i množenja skup svih cijelih brojeva nije zatvoren u dijeljenju. Dijeljenjem dva cijela broja, može doći do ostatka u rezultatu. Da bi se završilo dijeljenje ostatka skup brojeva se proširuje da budu uključeni razlomci ili racionalni brojevi, kako se češće zovu.

Zapis
-----

Dijeljenje se često prikazuje stavljanjem djeljenika iznad djelitelja te između njih dolazi razlomačka crta. Djeljenik i djelitelj se tada nazivaju brojnikom i nazivnikom. Npr. *a* podjeljeno s *b* se piše:

{\displaystyle {\frac {a}{b}}}
Dijeljenje se može prikazati i sa kosom crtom između djeljenika i djelitelja:

{\displaystyle a/b\,}
Najčešći način prikazivanja dijeljenja u Hrvatskoj je korištenje dvotočja između djeljenika i djelitelja:

{\displaystyle a:b}

Dijeljenje cijelih brojeva
--------------------------

Dijeljenje cijelih brojeva nije zatvoreno. Razlika brojeva neće biti cijeli broj ako djeljenik nije višekratnik djelitelja; na primjer 26 se ne može podijeliti sa 10 i dati cijeli broj kao količnik. U tom slučaju postoji četiri pristupa:

1. Recimo da se 26 ne može podijeliti sa 10; dijeljenje postaje djelomična funkcija.
2. Zapisivanje količnika kao decimalni razlomak ili mješoviti broj, dakle {\displaystyle {\tfrac {26}{10}}=2.6} ili {\displaystyle {\tfrac {26}{10}}=2{\tfrac {3}{5}}.} Ovo je najčešći pristup u matematici.
3. Zapisati rješenje kao razliku i ostatak, dakle {\displaystyle {\tfrac {26}{10}}=2{\mbox{ i ostatak }}6.}
4. Zapisati razliku kao cijeli broj (približni broj), dakle {\displaystyle {\tfrac {26}{10}}=2.}

Pravila dijeljenja mogu pomoći pri brzom određivanju da li se jedan cijeli broj može podijeliti u drugi cijeli broj.
**Åstorp** (čita se **Ostorp**) je grad od 9,488 stanovnika na jugu Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Åstorp od 14,737 stanovnika.

Jedan dio grada leži u Općini Ängelholm

Geografske karakteristike
-------------------------

Åstorp leži Grofoviji Skåne, udaljen oko dvadesetak km sjeveroistočno od Helsingborga, pa je 
danas samo njegovo predgrađe.

Pored grada ide evropski autoput **E4**.

Historija
---------

Åstorp je sve do kraja 19. vijeka bio malo selo u tadašnjoj Općini Björnekulla.

Åstorp je počeo rasti nakon izgradnje željezničke pruge Helsingborg - Hässleholm - Stockholm 1875. i pruge Malmö - Göteborg dovršene 1888. kad je postao veliki ranžirni kolodvor. 

Åstorp je status trgovišta dobio 1946. nakon tog je 1952. apsorbirao dotadašnju općinu Västra Broby i sva njena naselja.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Skåne" (engleski). City population. Pristupljeno 31. 05. 2015.
2. 1 2  „*Från municipalsamhälle till Åstorps kommun*" (švedski). Åstorps kommun. Arhivirano iz originala na datum 2015-05-06. Pristupljeno 01. 06. 2015.

Vanjske veze
------------

***Åstorp*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Åstorp* (`sv`)
**Sindrom**, etimološki od Grčke reči (grč. ***συνδρομή** - uspeti zajedno*), (lat. ***syndroma***), je u kliničkoj medicini, psihijatriji i kliničkoj psihologiji, skup međusobno povezanih simptoma koji čine jednu koherentnu nozološku celinu (npr. anksiozno-depresivni sindrom, paranoidni sindrom, Korsakovljev sindrom). U psihologiji ličnosti i socijalnoj psihologiji, sindrom označava sklop empirijski i smisaono povezanih crta ličnosti koje se javljaju zajedno u nekoj ličnosti i obrazuju određenu relativno čvrstu strukturu.

Sindrom u medicini obično čini najmanje tri simptoma, međusobno povezanih koji se uvek javljaju zajedno (tzv. klinički trijas simptoma), ali ih može biti i više.

Primeri označavanja sindroma
----------------------------

Česta je pojava, u medicinskoj praksi, da se pojedini sindromi označavaju prema autorima koji su ih otkrili (opisali), ali i prema faktorima koji su ih izazvali, najčešćoj lokalizaciji itd. Evo najčešćih primera dodeljivanja naziva sindromu;

* prema prezimenu ili imenu autora: Korsakovljev sindrom, Parkinsonov sindrom, Skuminljev sindrom
* prema uzroku: Kraš sindrom, Sindrom apstinencije
* prema patogenetskom faktoru: kompresivni sindrom, dumping sindrom
* prema dominatnom simptomu: sindrom straha, Hemolitički uremijski sindrom
* prema tipičnoj anatomskoj lokalizaciji: cervikalni (vratni) sindrom,
* prema patoanatomskom nalazu: sindrom skleroze mozga

Galerija sindroma
-----------------

* Dete sa Daunovim sindromomDete sa Daunovim sindromom
* Shema autorecesivnog nasleđivanja u Blumovom sindromuShema autorecesivnog nasleđivanja u Blumovom sindromu
* Loflerov sindromLoflerov sindrom

Literatura
----------

* 

Ovaj članak, ili jedan njegov segment, izvorno je preuzet iz knjige Ivan Vidanović "*Rečnik socijalnog rada*" uz odobrenje autora.

Spoljašnje veze
---------------

***Sindrom*** na Wikimedijinoj ostavi

* „", rečnik medicinskih fenomena
* Apstinencijalni sindrom opijatskih zavisnika Arhivirano 2006-10-07 na Wayback Machine-u
* Lista sindroma na
**Walter Leland Cronkite Jr**. (St. Joseph, Missouri, 4. studenog 1916. - New York, 17. srpnja 2009.), američki novinar, najpoznatiji kao voditelj večernjih vijesti postaje CBS (1962.-1981.).

Rodio se u Sv.Josipu, država Missouri. Završio je osnovnu i srednju školu. Od fakulteta je odustao na trećoj godini.Posvetio se novinarstvu, postavši cijenjen zbog izvještavanja o bitkama u sjevernoj Africi i Europi. Nakon rata,pokrivao je Nürnberški proces. Po povratku u domovinu, radio je na raznim radio postajama dok nije došao na CBS. Najvažniji događaji vezani uz njega su: atentat u kojem je ubijen američki predsjednik John F. Kennedy, Vijetnamski rat, slijetanje na Mjesec 1969. godine. Odmilja zvan "ujak Walter", smatran je "čovjekom kojem se najviše vjeruje u Americi". Što se tiče njegove uloge u Vijetnamskom ratu, nakon pokrenute Tet Ofenzive, rekao je da je rat nemoguće dobiti. Čuvši to, am. predsjednik Lyndon B. Johnson rekao je:"*Ako sam izgubio Waltera Cronkitea, izgubio sam zemlju*". Nedugo nakon te izjave, Johnson se povukao iz predsjedničke utrke 1968. godine. Kada je od 1979. do 1981. trajala iranska talačka kriza koja je srušila predsjednika Jimmy Cartera, brojao je dane koje su taoci provodili zatočeni.U mirovinu je otišao sa navršenih 65 godina 1981.

***Walter Cronkite*** na Wikimedijinoj ostavi
**Senadin Musabegović**, rođen u Sarajevu 1970. godine, je bosanskohercegovački esejist i pjesnik. Završio je Filozofski fakultet u Sarajevu. Političku filozofiju diplomirao je na Sienskom univerzitetu u Italiji kod prof. Petera Wagnera sa radom "*Subjekat, Moć, Maska*", a doktorirao na Evropskom institutu u Firenci kod prof. Petera Wagnera sa temom "*Rat - konstitucija totalitarnog tijela".* 

Kao gostujući profesor držao je predavanja na evropskim i američkim univerzitetima. Priče, eseje i poeziju počinje objavljivati u ratu. 
1995. godine izdaje svoju prvu knjigu poezije, "*Udarci tijela*", a drugu knjigu poezije "*Odrastanje domovine*" izdaje 1999. godine. Dobitnik je nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine i nagrade "*Planjaks*".

Njegovi radovi su prevođeni na engleski, poljski, italijanski, švedski i arapski jezik.

Djela
-----

* "*Udarci tijela*" (1995)
* "*Odrastanje domovine*" (1999)

Nagrade
-------

* Nagrada Društva pisaca Bosne i Hercegovine za najbolju knjigu objavljenu u Bosni i Hercegovini 1999. godine
* Nagrada Planjaks za najbolju knjigu objavljenu u Bosni i Hercegovini 1999. godine

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 61762594
* SUDOC: 068893701
* NKC: js2006342225

 |
**Ćubaste čiope** porodice **Hemiprocnidae** su ptice u bliskom srodstvu sa pravim čiopama. Porodica se astoji od jednog roda, *Hemiprocne*, i četiri vrste. Nastanjuju područje od Indije i jugoistočne Azije do Indonezije, Nove Gvineje i Solomonskih otoka.

Ćubaste čiope su malene do srednje veličine, od 15 do 30cm duge i 70-120 grama teške. Imaju duga krila, ali najveći dio te dužine čine primarna pera; ruke su im zapravo vrlo kratke. Vizualno se razlikuju od ostalih čiopa po perju, koje je mekše, a imaju i ćube ili slične ukrase na licu, i dug račvast. I mužjak i ženka grade gnijezdo od kore drveta i perja zalijepljenog na granu. Jedno sneseno jaje zalijepe za granu drveta. Boja jajeta varira od bijele do sive. Postoji malo informacija o trajanju inkubacije, ali se smatra da traje duže kod većih vrsta. Hrane se letećim insektima, uključujući i stjenice, bube i muhe. Nijedna vrsta nije ugrožena.

Vrste
-----

Postoje četiri vrste u jednom rodu, *Hemiprocna*:

* Sivoleđa ćubasta čiopa (*Hemiprocne longipennis*)
* Ćubasta čiopa (*Hemiprocne coronata*)
* Brkata ćubasta čiopa (*Hemiprocne mystacea*)
* Bradata ćubasta čiopa (*Hemiprocne comata*)
Knežev dvor na Šipanu
Kuća u Šipanskoj Luci
Obala Šipanske Luke
**Šipanska Luka** je mjesto na sjeverozapadu otoka Šipana, u Dubrovačko-neretvanskoj županiji.

U Šipanskoj Luci je i katastarska općina.

Povijest
--------

Promet
------

Suđurađ i Šipansku Luku, jedina dva naselja na otoku, međusobno povezuje 5,2 km duga državna cesta D122. Dubrovačko autobusno poduzeće *Libertas* uvelo je redovnu liniju Šipanska Luka-Suđurađ 22. listopada 1998. godine. Prometuje omanji autobus, a uglavnom služi za prijevoz školske djece. Trajekt od sredine srpnja 2011. ne vozi do Šipanske Luke, nego plovidbu počinje i završava u Suđurđu. Ta je odluka donesena zbog neisplativosti i smanjenja troškova.

Gospodarstvo
------------

Malobrojno stanovništvo pretežno se bavi ribarstvom, poljoprivredom, stočarstvom i lovom. U blizini naselja postoji označeno lovačko područje za lov na divlje svinje. Od domaćih životinja prevladavaju svinje, krave i kokoši. Najzastupljenije poljoprivredne kulture su masline i vinova loza. Na samoj obali nalazi se hotel za smještaj turista kojih bude preko ljeta. Godine 2000. započeli su radovi na obnovi osmorazredne područne škole i župne kuće. Krajem svibnja iduće godine proradila je prva pekarnica, te je sanirana riva i spojena obala.

Stanovništvo
------------

Šipanska Luka prema popisu stanovništva iz 2011. godine broji 212 stanovnika. Drugo je po veličini naselje na otoku Šipanu.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

**Napomena**: U 1857. i 1869. iskazano pod imenom Luka, a od 1880. do 1931. pod imenom Šipanjska Luka.

Šport
-----

U Šipanskoj Luci djeluje vaterpolski klub "Šipan" koji je 2001. godine osvojio Treću hrvatsku vaterpolsku ligu.

Kultura
-------

U naselju se na jednoj danas privatnoj kući nalaze predromanički pleteri, a u maslinicima jugoistočno od Crkve sv. Mihajla nalaze se prapovijesne kamene gomile.

Poznate osobe
-------------

* Baldo Glavić, svećenik i sakupljač narodnih pjesama

Literatura
----------

1. Zbornik Dubrovačkog primorja i otoka IX. "Kulturno-prosvjetno društvo Primorac", Dubrovnik, 2006.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjske poveznice
-----------------
**Dornoch** (škotsko-gelski *Dòrnach*, škotski: *Dornach*) je nekadašnji kraljevski grad na 
sjeveru Škotske od 
1,208 stanovnika.

Dornoch administrativno podpada pod Područno vijeće (council area) - 
Highland, a nekad je bio administrativni centar historijskog countya Sutherland.

Geografske karakteristike
-------------------------

Dornoch leži na ustima zaljeva Dornoch Firth 35 km sjeverno od Dingwalla.

Historija
---------

Pretpostavlja se da je ranokršćanska keltska crkva imala svoju zajednicu u Dornochu. 
Zapisi o gradskoj crkvi prvi put su zabilježeni - 1140. za vladavine kralja Davida I. 
Nakon što je izabran za biskupa Caithnessa 1222. sv. Gilbert preselio je zbog sigurnosti sjedište biskupije u Dornoch 1224. i nešto prije svoje smrti 1245. uspio podići katedralu. On je bio zadnji Škot koji je kanoniziran prije reformacije.

Njegova katedrala uništena je za klanovskih sukoba 1570. obnoviljena je između 1835. -1837. novcem grofice od Sutherlanda - Elizabeth, ali ne više kao katedrala, već kao parohijska crkva.

Dornoch je odavno poznat po svojim lijepim plažama i golf terenima, ali se razvio kao turističko naselje tek nakon dolaska uskotračne željeznice 1902. koja je povezala grad sa hajlandskom željeznicom tim krakom od 11 km, koji je služio grad sve do 1960.

Znamenitosti i atrakcije
------------------------

Dornoch je podigao spomenik filantropu Andrew Carnegiu (1835 - 1918), koji je živio u blizini, u dvorcu Skibo. Među turistima je popularan - Vještičin kamen, mjesto na kom je 1727. spaljena posljednja žena u Škotskoj optužena za vražbine.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Dornoch (Highland)" (engleski). City population. Pristupljeno 21. 01. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Dornoch*" (engleski). The Gazetteer for Scotland. Pristupljeno 21. 1. 2015.

Vanjske veze
------------

***Dornoch*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Dornoch* na portalu The Gazetteer for Scotland (`en`)

Dornoch Cathedral
Dornoch Beach
**Dramedija** (engleski: ), za koju se u SAD ponekad koristi izraz **komedija-drama** (engleski: ), je naziv za poseban žanr televizijskih serija (rjeđe igranih filmova) koje predstavljaju svojevrstan hibrid između komedije i drame, odnosno humorističke i dramske serije.

U SAD su ubrzo nakon uvođenja televizije vodeće TV mreže došle pod snažan pritisak oglašivača da svoj program jasno klasificiraju i kodificiraju. Tako su igrane TV serije morale trajati 30 minuta i imati lagan ton, što je dovelo do stvaranja sitcoma. Od dramskih serija se očekivalo da budu duže i imaju ozbiljan ton.

Od početka 1970-ih TV-producenti su počeli zaobilaziti to pravilo, najčešće kroz uvođenje ozbiljnijih sadržaja u sitcome, odnosno institut vrlo posebnih epizoda posvećenih društvenim problemima. S druge strane se u jednosatnim epizodama dramskih serija počelo pojavljivati sve više humorističkih, a ponekad i samoparodijskih sadržaja.

Na brisanje jasne granice između televizijske komedije i drame je utjecala i pojava kablovske televizije čiji program nije bio ograničen konvencijama.

Sam izraz dramedija je, pak, pogotovo kada je riječ o igranim filmovima, ponekad stekao pejorativan izraz, odnosno neki ga kritičari koriste za komedije čiji su tvorci shvatili da nemaju smisao za humor, odnosno za drame koje se u trailerima i promotivnim materijalima reklamiraju kao komedije.

Vanjske veze
------------

* Comedy-drama at the All Movie Guide
Plemena Alagoasa.
**Tingui-Botó** (Tingui), pleme američkih Indijanaca iz istočnobrazilske države Alagoas, na rezervatu Terra Indígena Tingui-Botó, općina općine Feira Grande. Njihova jezična pripadnost još nije ustanovljena, jezik im je izumro pa danas govore portugalskim jezikom. Sve do ranih 80.-tih godina, kada im je FUNAI priznao autohtoni identitet, nazivani su imenom "caboclos". Prema samima njima, točnije vraču koji se zove Adalberto Ferreira da Silva, njihov jezik zove se dzbokuá, a koriste ga u svojim tajnim ritualima Ouricuri.

Naziv dzbokuá vjerojatno označava isti onaj jezik koji je lingvistima poznat pod nazivom dzubukuá ili dzubucua kojim je govorilo istoimeno pleme, a pripadao je zajedno sa jezicima Kipea i Sabuya Indijanaca jezičnoj porodici caririan. Ovome ide u prilog i to što Adalberto Ferreira da Silva kaže da su Tingui-Botó porijeklom od Cariri Indijanaca, a ne od plemena Xokó  kako to žele dokazati W. D. Hohenthal Jr. (1960. As tribos indígenas do médio e baixo São Francisco) i A. Duarte (1969. Tribos, aldeias e missões de índios nas Alagoas). Ima ih oko 800 (1986 SIL).

Izvori
------

1. ↑  Tingui Botó
2. ↑  „A. Fabre". Arhivirano iz originala na datum 2012-11-25. Pristupljeno 2012-11-25.

Vanjske poveznice
-----------------

* Tingui Botó
Koordinate: 42°38′30.24″N 18°6′24.53″E﻿ / ﻿42.6417333°N 18.1068139°E﻿ / 42.6417333; 18.1068139

Vrata od Pila, zapadni ulaz u dubrovački stari grad
**Vrata od Pila** (**Gradska vrata od Pila**) su zapadni ulaz u dubrovački stari grad, tradicionalno prvi susret s gradom, a nalaze se u dijelu zvanom Pile po kojem su i dobile ime.

Vrata od Pila se nalaze na mjestu nekadašnje tvrđave od Pila koja je postojala već 972. godine, a srušena je 1818. godine, ali se i danas vide ostaci te tvrđave između vanjskih i unutarnjih vrata. 

Vanjska su vrata sagrađena 1573. godine, u obliku renesansnog luka, u zidu istoimene polukružne tvrđave. Iznad njih se nalazi kip sv. Vlaha, dubrovačkog sveca – zaštitnika. Do vrata se dolazi preko kamenog mosta na tri luka, s kamenim klupama uz ogradu. Most je 1471. godine podigao Paskoje Miličević, gradski inženjer čije je ime povezano s nastankom mnogih objekata u Dubrovniku. Most završava drugim drvenim pokretnim mostom koji se u vrijeme Dubrovačke Republike u određeni noćni sat podizao, a u ranim jutarnjim satima spuštao i propuštao prigradsko stanovništvo i trgovce.

Unutarnja vrata od Pila ugrađena su u glavnom gradskom zidu. Građena su u obliku gotičkog luka 1460. godine, na mjestu starijih vrata o kojima postoje podaci iz 13. stoljeća. Kip sv. Vlaha nad unutarnjim vratima isklesao je jedan od najboljih hrvatskih kipara u 20. stoljeću Ivan Meštrović.

Gradska vrata su se zaključavala, a ključ se čuvao u stražarnici Kneževa dvora.

Pile, kako se zove veliki dio zapadnog gradskog predgrađa, riječ je grčkog podrijetla a prevedeno na hrvatski znači *vrata*.

Vanjske veze
------------

***Vrata od Pila*** na Wikimedijinoj ostavi

* Društvo prijatelja dubrovačke starine Arhivirano 2012-06-26 na Wayback Machine-u
* Vrata od Pila
**WJLA-TV** (channel 7) je američka televizijska stanica sa sjedištem u Washingtonu koja je povezana u mrežu ABC. Predstavlja matičnu stanicu poduzeća Allbritton Communications Company, koje također vodi lokalni kablovski kanal NewsChannel 8. TV-stanica operira iz dva studija u naselju Rosslyn u Arlingtonu. Odašiljač WJLA-TV se nalazi u naselju Tenleytown u Washingtonu (i dijeli ga CBS-ovom TV-stanicom WUSA).

WJLA-TV je treća najstarija TV-stanica u Washingtonu. S radom je započela 3. oktobra 1947. godine pod imenom WTVW, a osnovao je lokalni list *Washington Star*. Ispočetka je bila povezana sa mrežom CBS. Godine 1975. je kontrolni paket dionica otkupio Joe L. Allbritton, vlasnik washingtonske banke Riggs Bank.

Vanjske veze
------------

* WJLA.com - Official WJLA-TV website
* News8.net - Official NewsChannel 8 website
* MeTVWashingtonDC.com - Official Me-TV D.C. website
* *WJLA-TV* na IMDb-u (`en`)
* WJLA-TV na sajtu Wayback Machine (*arhivirano 5. decembra 1998.*)
* WJLA-TV na sajtu Wayback Machine (*arhivirano 24. januara 2002.*)
**Застава М12 Црно Копље** је анти-материјална пушка калибра 12,7 мм или .50 коју је развила Застава оружје.

Опис
----

**М12** је заснована на Маусеровој акцији. Унутрашњост цијеви је хромирана, а споља су направљени уздужни жлијебови која побољшавају хлађење. Има кочницу која помаже да се смањи трзај.

Повлачење и положај окидача могу се подесити; сигурносни механизам је такође уграђен на окидач. Кундак је направљен од алуминијума и има уграђени амортизер да би се додатно смањио ефекат одвајања и трећу склопиву ногу која се може подесити по висини, како би се употпунила бипод састављена испод бачве.

Може се коморити за 12,7 × 108 мм (максимални распон 1800 м) или .50 БМГ (максимални распон 1.600 м) муниција. На врху сандука налази се Пикатини шина за фиксирање различитих врста оптичких уређаја.

Види још
--------

* Застава М93
* Застава М76
* Застава М91
* Застава М07

Референце
---------

1. 1 2 3  Zastava arms sfn error: no target: CITEREFZastava\_arms (help)

| * p
* r
* u
Naoružanje proizvedeno u *Zastavi* |
| --- |
| Pištolji | Zastava CZ99 • Zastava CZ999 • Застава ЕЗ9/ЕЗ40 • Zastava M57 • Zastava M88 • Zastava PPZ • Zastava P10 • Zastava P25 • Zastava M70 • Zastava M70A |
| Jurišne puške | Zastava M21 • Zastava M59/66 • Zastava M64 • Zastava M70 • Zastava M80 • Zastava M85 • Zastava M90 • Zastava M95 • Zastava M99 |
| Borbene puške | Zastava M77 • Zastava M77B1 |
| Lovačke puške | LK M98 • LK M48 • LK M70 • LK M85 • Zastava M808 |
| Poluautomatske lovačke | LKP 90 SA • LKP M77 SA • LKP 76  • LKP PAP • LKP M2010 |
| Snajperske puške | Zastava M76 • Zastava M91 • Zastava M93 • Zastava M07 |
| Antimaterijalne puške | M12 Crno Koplje • M93 Crna Strijela • M03 Rhino |
| Automati | M1942 • M1944 • M1945 • M49 • M51 • M56 • M65 • M84 • M97 • FLG |
| Mitraljezi | Zorka • Zastava M09 • Zastava M10 • Zastava M53 • Zastava M72 • Zastava M77 • Zastava M82 • Zastava M84 • Zastava M87 |
**Džamija Ali-paše Rizvanbegovića** je džamija koja se nalazi u mjestu Buna pokraj Mostara.

Povijest
--------

Od svih vakufa hercegovačkog vezira Ali-paše Rizvanbegovića, ostala je sama džamija na Buna, sagrađena nekoliko stotina metara od mjesta na kojem je Ali-paša imao svoj ljetnikovac. Džamija je situirana na Buni, na desnoj obali rijeke, zapadno od puta kojim se dolazi iz Mostara. Izgrađena je 1848. godine na zemlji porodice Ćemalović. Zemljište je Ćemalovićima, staroj bunskoj porodici, oduzeto jer su stali uz pokret Husein-kapetana Gradaščevića i bili protiv Ali-paše.

Džamija je malih dimenzija i smatra se najmanjom i najmlađom džamijom pod kupolom u Hercegovini od svih sagrađenih u osmanskom periodu. Objekt je to osnove 8x7,5 metara, zidan tesanim kamenom i nadsvođen jednom velikom kupolom i tri male iznad ulaza. Uz džamiju je i osmougaona munara visoka blizu 18 metara. Dva prateća objekta datiraju još od vremena prve gradnje džamije.

Kamen temeljac za obnovu porušene džamije Ali-paše Rizvanbegovića
Džamija je više puta rušena i obnavljana, a nije pošteđena ni tijekom rata u Bosni i Hercegovini, kada je 1993. godine porušena.

Naime, 15. avgusta 1993. godine pripadnici HVO-a, koji su još ranije okupirali Bunu, zarobili su imama ove džamije Mušana ef. Bećirevića i tom prilikom teško ga maltretirali. Prisiljavali su ga da pred njima klanja, a potom su ga zaklali u džamiji Ali-paše Rizvanbegovića, i to naočigled više njegovih prestravljenih i bespomoćnih sugrađana. Potom su zapalili džamiju i obližnju imamsku kuću. Džamija je do temelja srušena, a na mjestu gdje se nalazila napravili su veliku rupu, kako bi se uklonio svaki znak njezinog postojanja. Posmrtni ostaci ef. Bećirevića pronađeni su tek mnogo godina kasnije u blizini džamije.

U avgustu 2007. godine, 14 godina nakon strašnog zločina, u prisustvu više stotina mještana i vjernika sa područja Mostara i Hercegovine položen je kamen temeljac za obnovu džamije Ali-paše Rizvanbegovića. Kamen temeljac su zajedno položili tadašnji reis-ul-ulema Mustafa ef. Cerić, tadašnji mostarski muftija Seid ef. Smajkić, gradonačelnik Mostara Ljubo Bešlić, bivši ministar prostornog uređenja Federacije BiH Salko Obhodžaš i šejh Halil Brzina.

Godinu dana kasnije, džamija je obnovljena u izvornom izgledu. Uz džamiju su rekonstruirana i dva pomoćna objekta: zgrada mekteba i imamskog stana.

Izvori
------

1. ↑  „Džamija Ali-paše Rizvanbegovića na Buni: Građevina koja nosi ime jednog od najvažnijih Hercegovaca". *klix.ba*. Pristupljeno 2017-09-10.
2. ↑  „Dan džamija/ Mušan ef. Bećirović, imam koji je ostavio svoje srce u džamiji...". *radiosarajevo.ba*. Pristupljeno 2017-09-10.

Vanjske povezice
----------------

Džamija Ali-paše Rizvanbegovića na Buni: Građevina koja nosi ime jednog od najvažnijih Hercegovaca


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |
**Tiho Orlić** (Split, 16. studenog 1976.) je hrvatski glazbenik i pjevač.

Biografija
----------

Glazbeno obrazovanje stekao je u glazbenoj školi Josipa Hatza u Splitu. Suradnju s Markom Perkovićem Thompsonom započinje 1994. snimajući prateće vokale na nekoliko njegovih pjesama.

Prvi službeni nastup kao solo izvođač Tiho je imao na Etnofestu u Neumu 1999. da bi godinu dana poslije snimio hit "Daleko je". To je bio uspješan početak karijere, a potvrda toga dogodila se 2001. godine, kad su Tiho i Thompson otpjevali pjesmu "Stari se" i osvojili prvu nagradu publike i žirija na festivalu Melodije Mostara. 

Godine 2002. Tiho pobjeđuje na festivalu u Topuskom s pjesmom "Naša prva noć", a te godine je održan i veliki Thompsonov koncert na Poljudu ispred 60.000 ljudi, gdje je Tiho uz sviranje na tom koncertu otpjevao u duetu s Markom pjesmu "Stari se".

Tihin prvijenac izdan je na ljeto 2004. godine nakon nastupa na Hrvatskom radijskom festivalu s pjesmom "Opasno je ljubiti", i nastupa na Splitskom festivalu s baladom "Ostani". Album je ugledao svjetlo dana u izdanju izdavačke kuće Croatia Recordsa, a čak 7 pjesama s albuma je nagrađeno na raznim festivalima diljem domovine.

Kasnije se potpuno posvećuje radu s Thompsonom, te radi glazbene aranžmane i sudjeluje u produkciji na jednom od najuspješnijih albuma novije hrvatske povijesti, legendarnom "Bilo jednom u Hrvatskoj", kojeg je pratila i najveća koncertna turneja s više od 150 nastupa diljem Hrvatske i svijeta, a atmosferu s turneje najbolje oslikava DVD s zagrebačkog koncerta na Maksimiru ispred 60 000 ljudi.

Tijekom turneje Tiho je radio na obradama i aranžiranju starijih Thompsonovih pjesama koje su svojevrstan presjek svega onog što je Thompson radio u prvih desetak godina svoje karijere, a sve to je rezultiralo albumom "Druga strana" u izdanju Croatia Recordsa 2008. godine.

Diskografija
------------

### CD

* 2004. - "**Tiho**"

1. Opasno je ljubiti   

2. Falit ćeš mi   

3. Ostani   

4. Dobra vila   

5. Ajde priđi bliže   

6. Daleko je   

7. Naša prva noć   

8. Što se ne vratiš   

9. Nisu to gromovi  

10. Ženit ću se  

11. Stari se (s Thompsonom)

Vanjske poveznice
-----------------

*
| Ime |
| --- |
| Wang XizhiWang Xizhi |
| kineski: | 王羲之 |
| Pinyin: | Wáng Xīzhī |
| Wade-Giles: | Wang Hsi-chih |
| *Zi*: | Yìshào (逸少) |
| *Hao*: | Dànzhāi (澹斋) |
| Ostala ime: | Wáng Yòujūn (王右軍)
Shūshèng (書聖, literallyMudrac kaligrafije) |

*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* 王 (Wang)*.*
**Wang Xizhi** (kineski: , 303–361) bio je kineski kaligrafija, poznat i kao **Mudrac kaligrafije** (書聖), koji je živio u doba dinastije Jin. Smatra se jednim od najboljih kineskih kaligrafa svih vremena, a posebno je bio cijenjen u doba dinastije Tang, kada se često imitirao njegov polukurziv.

Car Taizong je toliko cijenio njegovo djelo da je odredio da originalni rukopis *Predgovora pjesmama napisanim u Paviljonu orhideja* bude s njim pokopan u carskom mauzoleju.

Eksterni linkovi
----------------

***Wang Xizhi*** na Wikimedijinoj ostavi

* Wang Xizhi and his Calligraphy Gallery at China Online Museum
* Wang XiZhi's calligraphy
* Selections of Wang Xi Zhi by Professor Lu-sheng Chong
**Tija** (starogrčki: ) bila je, u grčkoj mitologiji, žena koja se povezivala s kultovima nekoliko bogova. Njeno ime potiče od grčkoga glagola θύω = "žrtvovati". Od istoga glagola izvedeno je i ime jedne mirišljave bilje, tuje.

Prema fragmentarno sačuvanom *Katalogu žena*, koji se u antici pripisivao Hesiodu, Tija je bila kći Deukaliona i Pire te majka Magneta i Makedona, mitskog pretka antičkih Makedonaca, koje je rodila Zevsu.

U delfskom mitu Tija je nimfa najada jednog izvora na planini Parnasu u Fokidi (u središnjoj Grčkoj) i kći rečnog boga Kefisa. Ona je prva prinela žrtvu Dionisu i prva ga slavila orgijama. Otada su žene iz Atike, koje su svake godine išle na Parnas da orgijama slave Dionisa, i same nazivane tijadama.

Pričalo se da je s njom vodio ljubav Apolon i da je ona bogu rodila Delfa, eponimnog utemeljitelja grada Delfa, koji se razvio oko Apolonova svetilišta. Takođe su je povezivali s proročkim Kastalijskim izvorom, a neki su govorili da se ona iz tog izvora i rodila; Pausanija sledi onu tradiciju prema kojoj je ona bila kći autohtonog Kastalija. Tija se dovodila u vezu i s Kastalijom, nimfom istoimenog izvora, s Melenom, koja se takođe navodila kao delfova majka, kao i s korikijskim nimfama, najadama svete Korikijske spilje.

Prema nekima, s Tijom je ljubav vodio i Posejdon, a bila je i bliska prijateljica Hloridina.

Prema Herodotu, Delfljani su tokom grčko-persijskih ratova podigli jedan žrtvenik u Tiji, na mestu gde se nalazi sveti grad Tije, Kefisove kćeri, po kojoj je i samo mesto dobilo ime, i tu su im prinosili žrtve.
Zastava Malavija
Zastava Malavija je usvojena 29. jula 2010.

U odnosu na prethodnu zastavu, promenjen je redosled boja kako bi odgovarale panafričkim bojama. Izlazeće Sunce je zamenjeno punim kao simbol napretka od dobijanja nezavisnosti. Opozicija nije prihvatila promenu zastave.

Prethodna zastava
-----------------

Zastava Malavija 2010-2012
Prethodna zastava je usvojena 6. jula 1964.

Zastavu su činile tri horizontalne pruge crne, crvene i zelene boje, gledano odozgo na dole. Na gornjoj crnoj pruzi se nalazi izlazeće sunce crvene boje sa zracima. Ovo sunce je simbol zore nade za slobodu i nezavisnost afričkog kontinenta, čije je davanje započinjalo u vreme kada je zastava definisana.

Zvanično značenje boja na zastavi je sledeće:

* Crna: narod afričkog kontitnenta
* Crvena: mučenici stradali za slobodu Afrike
* Zelena: Priroda

Boje zastave su definisane *standardnim britanskim bojama*:

| Boja | Oznaka |
| --- | --- |
| Zelena | 0-010 |
| Crvena | 0-005 |

Vidi još
--------

* Grb Malavija


|  |
| --- |
| **Državna zastava / Državni grb** |
| Spisak državnih zastava | Spisak državnih grbova |

Zastave država u Africi

Položaj Afrike
Alžir • 
Angola • 
Benin • 
Bocvana • 
Burkina Faso • 
Burundi • 
Čad • 
Džibuti • 
Egipat1) • 
Ekvatorijalna Gvineja • 
Eritreja • 
Esvatini • 
Etiopija • 
Gabon • 
Gambija • 
Gana • 
Gvineja • 
Gvineja Bisau • 
Jemen1) • 
Južnoafrička Republika • 
Kamerun • 
Kenija • 
Komori • 
Demokratska Republika Kongo • 
Republika Kongo • 
Lesoto • 
Liberija • 
Libija • 
Madagaskar • 
Malavi • 
Mali • 
Mauricijus • 
Mauritanija • 
Maroko • 
Mozambik • 
Namibija • 
Niger • 
Nigerija • 
Obala Slonovače • 
Ruanda • 
Sejšeli • 
Senegal • 
Sijera Leone • 
Somalija • 
Centralna Afrička Republika • 
Sudan • 
Sao Tome i Principe • 
Tanzanija • 
Togo • 
Tunis • 
Uganda • 
Zambija • 
Zelenortska Ostrva • 
Zimbabve

**Teritorije i nepriznate države**: 

Ceuta (Španija) • 
Južni Sudan • 
Kanarska ostrva (Španija) • 
Madeira ostrva (Portugal) • 
Mayotte (Francuska) • 
Melilla (Španija) • 
Reunion (Francuska) • 
Somaliland • 
Sveta Helena (Velika Britanija) • 
Zapadna Sahara • 
Zanzibar (Tanzanija)

1)Smatrani i dijelom Azije.

**Ostale zastave**: 

Zastave Afrike • 
Zastave Azije • 
Zastave Evrope • 
Zastave Južne Amerike • 
Zastave Okeanije • 
Zastave Sjeverne Amerike

 

***Zastava Malavija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Zurnazen Mustafa Paşa** (fluruit 1648 – 1666) je bio 91. veliki vezir (*sadrazam*) Osmanskog carstva. Prije njega je bio Deli Hüseyin Paşa a poslije njega Siyavuş Paşa. Zurnazen je bio u službi za sultana Mehmeda IV. samo četiri sata, dana 5. marta 1656. i njegov je tako postao najkraći vezirat u posvijesti osmanske dinastije na vlasti.

Najkraći vezirat
----------------

Zurna
Njegovo pravo ime je bilo Mustafa a *Zurnazen* znači »svirač frule« odnosno svirač zurne. Zna se da je bio albanskog podrijetla i ništa više, ni mjesto ni datum rođenja.

U državnu službu stupio je s dužnošću *kapıcıbaşılıka*, osoba koja je na dvoru bila zadužena na kontrolu nad ostalim *kapıcılarima* (stražari dvorskih kapija). Kada je 1648. Küçük Hüseyın-paša poginuo na Kreti, Zurnazenu je dodijeljeno mjesto namjesnika Rumelije. 1650. je postao carski rizničar (*defterdar*) umjesto İbrahim–paše. Dok je bio na toj dužnosti, sultanu je zatražio da ga imenuje za velikog vezira umjesto Melek Ahmet-paše, što je izazvalo sukob između Zurnazena i Melek Ahmeta.

U junu 1652. lokalno stanovništvo Karamana je poslalo žalbu u Istanbul protiv guvernera Katırcıoğlu Mehmet-paše, koji je smijenjen i postavljen za guvernera Silifkea a Zurnazen je stupao na njegovo mjesto. Od kraja 1652. do 1655. Zurnazenova karijera je išla usponom. Kada je Kara Murad Paşa postao veliki vezir (maj / august 1655), također Albanac i sjajan borac, Zurnazen je imenovan kapudan paša (*kaptanı derya*), prvi admiral carstva. Sultan Mehmed IV *Avcı* mu je dodijelio zadatak da obrani otok Bozca, tada pod prijetnjom mletačkog napada, u čemu je Zurnazen uspio, i napokon razbio mletačku opsadu dvorca Monemvasija na istoku Peloponeza.

28. februara 1656. Ermeni Süleyman Paşa je otpušen s mjesta velikog vezira, i umjesto njega je stupao Gazi Deli Hüseyin-paša, tadašnji serdar osmanlijske vojske na Kreti. Zurnazen je bio guverner vojnog okruga u Istanbulu, gdje je se nalazio.

Uz velike napore, Zurnazen Mustafa–paša je poništio ovu odluku šest dana kasnije, dok je vijest bila na pola puta do Krete gdje je se nalazio Gazi Deli Hüseyin-paša. 5. marta 1656. Zurnazen je imenovan velikim vezirom. No, reakcija je na to bila vrlo brza. Sipahi su se pobunili i zatražili od sultana da smijeni Zurnazena jer ga nisu mogli prihvatiti za velikog vezira. Četiri sata nakon imenovanja, Zurnazen je otpušten, a bivši veliki vezir Siyavuş-paša, koji je smatran prikladnijim za pobunjenike, imenovan za svoj drugi mandat.

Zurnazen je nastavio biti kaptanı derya. Međutim, u aprilu 1656. oduzeta mu je ta dužnost i dobio je namjesništvo Erzurum. Prema knjizi putopisca Evlije Čelebije, umro je u Erzurumu u prvim mjesecima 1666. godine.

Povijesničar Uzunçarşılı ga procjenjuje kao varljiva i lukava osoba, a njegov uspon na dvoru je onemogućio vezirat sposobnog Gazi Deli Hüseyin-paše. Pored toga, ove godine u sredini 17. stoljeća su bile najburnije vrijeme na osmanskom dvoru.