recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Li Tai** (李泰; pinyin: Lǐ Tài) (618 – 15. decembar 652), kurtoazno ime **Huibao** (惠褒), nadimak **Qingque** (青雀), formalno **Princ Gong od Pua** (濮恭王), je bio kineski carski princ iz dinastije Tang.

Li Tai, čija je službena titula bila Princ od Weija, uživao je naklonost svog oca cara Taizonga zbog književnog talenta i spremnosti za marljivo učenje. Stariji brat Li Chengqian je bio krunski princ. Li Tai, koji se nadao kako će zauzeti taj položaj, potakao je Li Chengqiana da počne kovati zavjeru protiv oca 643. Kada je ona razotkrivena, Li Chengqian je svrgnut sa mjesta krunskog princa, a car Taizong pristao udijeliti to mjesto Li Taiju. Međutim, kada je Taizong otkrio da je Li Tai u stvari potakao Li Chengqiana na zavjeru, te da kuje zavjeru protiv mlađeg brata Li Zhija, princa od Jina, okrenuo se protiv Li Taija. Li Zhi je proglašen novim krunskim princem. Li Tai je prvo degradiran, potom stavljen u kućni pritvor i, na kraju, prognan. Umro je u egzilu 652.

Izvori
------

1. ↑  Taj datum su historičari doveli u pitanje s obzirom da je stariji brat Li Chengqian imao sedam godina kada je proglašen krunskim princem 626 -- a što znači da je Li Chengqian rođen 619. S obzirom da je Li Tai imao istu majku kao Li Chengqian, a rođen kasnije, to znači da ta dva datuma ne mogu biti istovremeno točna. S obzirom da je Li Chengqian bio prvi, a Li Tai četvrti sin cara Taizonga, nisu mogli biti blizanci.
2. ↑  兩千年中西曆轉換
Ovo je članak o generalu u službi dinastije Tang. Za ostalo v. Li Jing (razvrstavanje).
**Li Jing** (李靖, pinyin: Lǐ Jìng) (571 – 2. jul 649), né **Yaoshi** (藥師/药师, pinyin: Yàoshī), formalno **Vojvoda Jingwu od Weija** (衛景武公), bio je kineski general i kancelar dinastije Tang. Najpoznatiji je po tome što je godine 630. porazio Istočne Tujue (Nebeske Turke) pod Jiali Khanom sa samo 3.000 konjanika, nakon čega je Istočni Tujue postao vazalna država Tanga. On i Li Shiji se smatraju najistaknutijim vojskovođama rane dinastije Tang.

Izvori
------

1. ↑  兩千年中西曆轉換
2. ↑  *Knjiga Tanga* navodi da je Yaoshi bilo Li Jing's originalno ime, dok *Nova knjiga Tanga* navodi da je to bilo njegovo kurtoazno ime.

* *Knjiga Tanga*, vol. 67. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 93. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 184, 187, 188, 189, 190, 191, 193, 194, 196, 197, 198, 199.


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.**Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova. |
Za za lik iz Vodostaja, v. Li Kui (lik iz romana).
Kip Li Kuija
**Li Kui** (kineski: 李悝; Hanyu Pinyin: Lǐ Kuī; Wade-Giles: **Li K'uei**, 4. vijek pne.) bio je drevni kineski ministar i dvorski savjetnik markiza Wena od Weija (魏文侯, vladao 403. pne.-387. pne.) koji je vladao državom Wei. Godine 407. pne. je napisao *Knjigu zakona* (Fajing, 法经), koja će kasnije biti temelj za zakonike i druge pravne kodifikacije careva dinastija Qin i Han. Poznat je po snažnom uticaju na Qin ministre kao što je Shang Yang, tvorac kineske filozofije legalizma. Zajedno sa svojim suvremenikom Ximen Baoom, nadgledao je izgradnju kanala i navodnjavanja u Državi Wei.

V. također
----------

* Zaraćene države
* Sunshu Ao

Napomene
--------

1. ↑  Needham, Volume 4, Part 3 261.

Izvori
------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.**Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova. |

* Zhang, Guohua, "Li Kui" Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u. *Encyclopedia of China* (Law Edition), 1st ed.
* Needham, Joseph (1986). *Science and Civilization in China: Volume 4, Part 3*. Taipei: Caves Books, Ltd.
**Nacionalni park Tara** obuhvata površinu od 22.000 hektara na najvišem delu planine Tare i nalazi se na teritoriji opština Bajina Bašta i Užice, u zapadnom delu Republike Srbije. 

Na podlozi od krečnjaka reke kao što su Beli Rzav, Rača, Derventa su napravile duboke klisure i kanjone. Pored toga se javljaju vrtače, pećine i uvale. Na taj način su stvorena pribežišta u kojima se sve do danas očuvao bogat biljni i životinjski svet. Velika heterogenost reljefa, raznovrsnost geološke podloge, vlažnija klima i topla krečnjačka staništa, uslovili su stvaranje brojnih šumskih ekosistema veoma složeng sastava sa velikim brojem reliktnih i endemskih vrsta koje predstavljaju prave prirodne vrednosti i retkosti. 

Nacionalni park Tara
Najinteresantniji endemoreliktni predstavnik nacionalnog parka Tara je Pančićeva omorika koja je na ovoj lokaciji sve od Tercijara, koju je inače pronašao i opisao Josif Pančić. Na Tari su prisutni jela, smrča, bor, ali i listopadi kao što su jasika, javor, breza, bukva. Na Tari je takođe registrovano 53 vrsta sisara i 153 vrsta ptica. Pod posebnom zaštitom su medved, divokoza i srna.

Vidi još
--------

* Planina Tare

Eksterni linkovi
----------------

***Nacionalni park Tara*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.tara.org.yu Zvanični vebsajt Nacionalnog parka Tara na srpskom
* Vebsajt o Nacionalnom parku Tari na srpskom
* Vebsajt o planini Tari sa dosta slika i korisnih informacija
* Tara Najdetaljniji vodič kroz Srbiju
* Digitalna mapa Tare sa markerima vidikovaca, smeštaja i drugih korisnih informacija Arhivirano 2013-06-12 na Wayback Machine-u

  


| Nacionalni parkovi Srbije | Zastava Srbije |
| --- | --- |
| Đerdap | Kopaonik | Tara | Šar-planina | Fruška gora |
**„Radna akcija"** ili **„Radna akcija *by Ceresit*"** je televizijska emisija humanitarnog karaktera koja se od 2010. emituje na Prvoj srpskoj televiziji.

Smatra se prvom srpskom humanitarnom rijaliti emisijom.

„Radna akcija" je emisija internacionalnog formata *Extreme Makeover: Home Edition*.

Tokom prve tri sezone, emisija je postala jedna od najgledanijih emisija Prve televizije.

O emisiji
---------

Rijaliti emisija „Radna akcija" ima humanitarnu misiju - da pomogne porodicama koje žive u teškim uslovima života. Svaka epizoda ima porodicu suočenu sa nekom vrstom nedaće, teški život porodice, bolest nekog člana iste ili neka druga katastrofa. 

Emisija počinje dolaskom voditeljke Tamare Grujić u posetu izabranoj porodici. Ona im saopštava da će njihova kuća biti restaurirana. Celokupan posao se obavlja za 5 dana, dok porodica odseda kod rodbine ili prijatelja. 

Za to vreme, veliki broj majstora i volontera spreman je da tim porodicama u potpunosti promeni uslove stanovanja što podrazumeva kompletno renoviranje enterijera i eksterijera, kao i sve potrebne popravke i poboljšanja.

Za vreme prve i druge sezone je više od 20 kuća popravljeno, više od 30 stanova renovirano, a čak 60 porodica usrećeno.

Izvori
------

1. ↑  Rijaliti Radna akcija na Prvoj
2. ↑  „Humanitarni rijaliti Radna akcija najgledaniji". Arhivirano iz originala na datum 2013-09-13. Pristupljeno 2013-06-07.
3. ↑  Počinje Radna akcija - Prvi humanitarni rijaliti šou
Popunjavanje pukotina na košnici propolisom
**Propolis** je smolasta smjesa koju pčele prikupljaju sa pupoljaka stabala, biljnih sokova ili drugih biljnih izvora. Koristi se kao sredstvo za brtvljenje neželjenih otvora na košnici.

Propolis je najistraživaniji pčelinji proizvod. Brojne studije pokazale su da djeluje protiv bakterija, gljivica, virusa i upala te da ima anestetički, antioksidacijski i antitumorski učinak, spriječava rast biljaka i klijanje sjemena, potiče regeneraciju tkiva i jača imunološki sustav. To je smolasta supstanca koju pojedine pčele radilice kada postanu izletnice (od 21 dana života) sakupljaju sa pupoljaka i kore drveća, kao i drugih biljaka. Time se bavi samo mali broj pčela koje imaju u košnici tu odgovornu zadaću. Unosom u košnicu upotrebljavaju ga za izgradnju ulaza, zatvaranje pukotina i rupa i skladištenje odnosno "sterilizaciju" ćelija sača... Ime propolis prema pojedinim tumačenjima dobio je od grčke riječi "pro" - prije ili ispred i "polis"- grad, zbog upotrebe propolisa za izgradnju i regulaciju ulaza u košnicu dok drugi misle da nosi naziv prema riječi *propoliso* koja bi na grčkom ili latinskom značila zamazivati-zaglađivati.

Propolis kao naziv sada se koristi u skoro svim dijelovima svijeta. Propolis je kao lijek poznat još od antičkih vremena, Aristotel ga spominje u svojoj "Priči (govoru) životinja" i zaključuje da se može koristiti u liječenju kožnih povreda, rana i infekcija. Velika upotreba propolisa zabilježena je za vrijeme Burskih ratova u Južnoj Africi (1899.-1902.), jer je pokazao odlične rezultate kod zacjeljivanja rana.

Primjena
--------

Prikupljeni čisti propolis u staklenci
Preventivnom upotrebom propolis čuva zdravlje, ublažava tegobe u slučajevima Gripa, različitih oblika viroza, upalnih procesa Ždrela i usne šupljine.

Korisiti se i preventivno, te u akutnim stanjima promuklosti, parodontoze, pojave afti te neugodnog zadaha usne šupljine. Kao prirodni antibiotik djeluje protuupalno, potiče cirkulaciju krvi i epitelizaciju lakših opekotina, površinskih ranica, ogrebotina i herpesa.

Sastav
------

Sastav propolisa sadrži preko 60 prirodnih, kemijskih supstanci, a ni dan danas nije u potpunosti istražen, a sadrži: 55% smola, 30% voska, 10% eteričnih ulja i 5% peludi te vitamine E i B, željezo, cink, enzime, organske kiseline...

Djelovanje
----------

Posebnost propolisa je što bakterije na njega ne stvaraju otpornost i što nema štetnih popratnih pojava, što je mana sintetskih antibiotika. Uspješno suzbija viruse gripe i herpesa, a preventivno djeluje kod upale grla i paradentoze. Izuzetne rezultate postiže u liječenju infekcija, opeklina, otvorenih rana, te čireva probavnog sustava. Uklanja otekline kod zubobolje. Redovnom upotrebom jača obrambenu sposobnost imunološkog sustava.

Skladištenje i čuvanje
----------------------

Gotove tinkture i propolis kao sirovina čuvaju se i skladište na tamnom mjestu izvan sunčeve svjetlosti, ne iznad sobne temperature.

Vanjski linkovi
---------------

* Pčelarstvo.hr - internetske stranice sa svim obavijestima vezanim za pčelarstvo
* Propolis Arhivirano 2013-02-20 na Wayback Machine-u

***Propolis*** na Wikimedijinoj ostavi
**Propretor** (lat. *Propraetor, Pro praetore*) je bio namjesnik pretorske provincije, koji je odslužio godišnji rok službe kao pretor. Dužnost je uvedena tek pred kraj rimske republike. Propretori su imali samostalnu komandu i najveću vlast u svojoj provinciji. Nisu se ni po čemu razlikovali od prokonzula, osim po tome što je propretore pratilo šest, a prokonzule dvanaest liktora.

Za vrijeme principata svim carskim provincijama, osim Egiptom, su upravljali propretori. Njihov puni naziv je bio  što je ukazivalo na njihovu glavnu funkciju - vojno komandovanje, dok su prokonzuli upravljali mirnim senatskim provincijama. U carskim provincijama intendantskim resorom je upravljao posebni prokurator, tj. propretori nisu imali svoje kvestore. Propretor je u provinciji ostajao i više od godinu dana. S vremenom senatske provincije su prešle u ruke rimskih careva, i tako je iščezla različitost među carskim i senatskim upravljanjem.

Vidi još
--------

* Rimski promagistrat
* Pretor
* Prokonzul
* Konzul
**Prol** (engleski: ; mn. *proles*) ili **prolovi** je izraz kojim se u Orwellovom romanu *1984* označava nižu klasu, odnosno najbrojniji dio stanovništva fiktivne države Oceanije. Izraz potiče od riječi proletarijat, pa se pod time podrazumijevaju pripadnici radničke klase koji obavljaju fizičke poslove, obično za slabu ili nikakvu nadnicu te im je životni vijek daleko kraći od pripadnika druge dvije klase. Goldsteinova knjiga sugerira da prolovi čine 85 % stanovnika Oceanije.

Roman, s druge strane, sugerira da je težak materijalan položaj prolova kompenziran time što, za razliku od članova Vanjske partije, uživaju određene slobode - mogu nositi odjeću kakvu žele, prakticirati slobodnu ljubav i održavati seksualne odnose po želji, nositi šminku, pa čak i organizirati vlastitu tržišnu ekonomiju. Takav pristup, uobličen u geslu Partije "Životinje i prolovi su slobodni", se tumači shvaćanjem da su prolovi previše siromašni i neobrazovani da bi bili svjesni vlastite eksploatacije, odnosno da je daleko jednostavnije nadzor nad njima ostvarivati kroz jednostavnu propagandu i skretanje pažnje pomoću jeftine zabave; u tu svrhu Ministarstvo istine je zaduženo da stvara tzv. prolefeed koji se, između ostalog, sastoji i od proizvodnje pornografskih romana. Prolovima je, s druge strane, najstrože zabranjeno stupati u kontakt s članovima Vanjske partije; Goldsteinova knjiga, pak, sugerira da Partija tolerira da njeni članovi stupaju u kontakt s prolovima radi dobivanja seksualnih usluga ili određenih roba preko crne burze. Iako u njihovim kućama nisu instalirani teleekrani, među prolovima djeluje Policija misli preko svojih doušnika i agenata provokatora čiji je cilj identificirati i preventivno ukloniti prolove koji se doimaju previše inteligentnima ili ambicioznima, te stoga potencijalno opasnim po režim. 

Winston Smith, protagonist romana je uvjeren kako upravo "prolovi" predstavljaju "jedinu nadu" da se može stvoriti svijet bolji od Oceanije, s obzirom da su, za razliku od članova Partije "sačuvali svoju ljudskost". 

| * p
* r
* u
*Hiljadu devetsto osamdeset četvrta* Georgea Orwella |
| --- |
| Likovi | 
* Winston Smith
* Julia
* O'Brien
* Big Brother
* Emmanuel Goldstein

 |
| Mjesta | 
* Države u *1984*
* Oceanija
* Eurazija
* Istazija
* Aerodromska pista Jedan
* Soba 101

 |
| Klase | 
* Uža Partija
* Šira Partija
* Prolovi
* Bratstvo

 |
| Ministarstva | 
* Ministarstvo ljubavi
* Ministarstvo mira
* Ministarstvo obilja
* Ministarstvo istine

 |
| Koncepti | 
* Ingsoc
* Novogovor
* Dvomisao
* Dobromisao
* Dva + dva = pet
* Zlomisao
* Policija misli
* Telekran
* *Teorija i praksa oligarhijskog kolektivizma*
* Dva minuta mržnje
* Tjedan mržnje
* Prolefeed
* Ne-ličnost

 |
| Adaptacije | 
* američka TV-drama 1953.
* BBC-jeva TV-drama 1954.
* film iz 1956.
* Diamond Dogs
* Appleova reklama
* film iz 1984.
* parodija iz 1999.
* opera iz 2005.

 |
| Uticaj | *Nineteen Eighty-Four* u popularnim medijima |
**Li Shiji** (李世勣) (594 – 31. decembar 669), rođen kao **Xu Shiji** (徐世勣), u doba cara Gaozonga poznat kao **Li Ji** (李勣), kurtoazno ime **Maogong** (懋功), formalno **Vojvoda Zhenwu od Yinga** (英貞武公), bio je kineski vojskovođa koji se proslavio služeći dinastiju Sui. U vrijeme kolapsa dinastije Sui bio je ispočetka sljedbenik Li Mija, jednog od pobunjeničkih vođa, a dinastiji Tang se predao isto kao i kada njegov gospodar. Tada je car Gaozubio toliko impresioniran njegovom odanošću da ga je neformalno usvojio u svoj klan, davši mu prezime "Li". Li Shiji je kasnije sudjelovao u pohodima protiv suparnika dinastije Tang - Xu Yuanlanga i Fu Gongshija, čime je pomogao Gaozujevom ponovnom ujedinjenju Kine. Za vrijeme Gaozuoveog sina cara Taizonga, sudjelovao je u uspješnim pohodima u kojima su uništeni Istočni Tujue i Xueyantuo, a što je Kinu pod dinastijom Tang učinilo hegemonom Istočne Azije. U vrijeme cara Gaozonga je služio kao kancelar, a potom i kao komandant vojske koja je godine 668. uništila korejsku državu Goguryeo. Umro je sljedeće godine. Zajedno sa Li Jingom se smatra jednim od najvećih generala rane dinastije Tang.

Izvori
------

1. ↑  *Knjiga Tanga* navodi da je Li Shiji imao 75 godina u vrijeme smrti, dok *Nova knjiga Tanga* navodi da je Li Shiji umro u dobi od 85 godina Usporedi *Book of Tang*, vol. 67 Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u sa *New Book of Tang*, vol. 93 Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u. *Zizhi Tongjian*, iako izričito ne navodi da je Li Shiji umro u dobi od 75 godina, izgleda da daje prednost *Knjizi Tanga* citirajući Li Shijija u tvrdnji da je bio zadovoljan time što živi do 80-te godine. V. *Zizhi Tongjian*, vol. 201. (*Nova knjiga Tanga* sadrži isti citat, iako navodi da je Li Shiji bio sretan što živi *preko* 80.)
2. ↑  兩千年中西曆轉換
3. ↑  *Book of Tang*, vol. 67 Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u.
4. ↑  *New Book of Tang*, vol. 93 Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u.

* *Knjiga Tanga*, vol. 67. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 93. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 183, 184, 185, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 193, 196, 197, 198, 199, 200, 201.
**Li Jiancheng** (李建成) (589 – 2. jul 626), formalno **Krunski princ Yin** (隱太子, doslovno, "skriveni krunski princ"), nadimak **Pishamen** (毗沙門), bio je krunski princ kineske dinastije Tang. Bio je najstariji sin njenog osnivača cara Gaozua (Li Yuan) i kao takav stekao status prijestonasljednika nakon osnivanja dinastija 618. Iako se iskazao kao sposobni vojskovođa, zasjenile su ga zasluge njegovog mlađeg brata Li Shimina, princa od Qina, te je između braće nastalo suparništvo. Ono je eskaliralo godinama, pri čemu je na Li Jianchengovu stranu stao mlađi brat Li Yuanji, princ od Qija. Godine 626. se Li Shimin uplašio da ga Li Jiancheng i Li Yuanji nastoje ubiti, te ih je odlučio preduhitriti tako što je u okolici carske palače, odnosno kraj kapije Xuanwu, postavio zasjedu u kojoj su oba brata ubijena. Taj je događaj potakao cara Gaozua, zabrinutog da bi se krvoproliće moglo nastaviti, da Li Shiminu odmah preda prijestolje koje je preuzeo kao car Taizong.

Napomene
--------

1. ↑  Datum incidenta kod kapije Xuanwu je bio četvrti dan šestog mjeseca ere *Wude*, što, prema Academii Sinici odgovara 2. julu 626..
**Li Gui** (李軌) (? -619), kurtoazno ime **Chuze** (處則) bio je kineski ustanički vođa koji je za vrijeme kolapsa dinastije Sui na području zapadnog Gansua 617. osnovao državu Liang i proglasio se njenim carem. Li Gui je ustanak protiv cara Yanga podigao prije svega u nastojanju da preduhitri suparničkog ustaničkog vođu Xue Jua na istoku; kineski historijski izvori navode da je na početku iskazao diplomatske vještine, okupivši oko sebe lokalno stanovništvo i činovnike, te sklopivši savez sa ustaničkim generalom Li Yuanom u Chang'anu. Savez se, međutim, raspao 618. kada su Xue Ju i njegov sin Xue Rengao uklonjeni, a Li Yuan sebe proglasio carem nove dinastije Tang. Nakon bezuspješnih pokušaja da Li Gua nagovori na odustajanje od carske titule, Li Yuan mu je u štab kao lažnog prebjega poslao svog činovnika po imenu An Xinggui (安興貴). On je u gradu Wuwei u ljeto 619. digao ustanak protiv Li Gua, te ga zarobio. Li Gui je oveden u Chang'an i pogubljen.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 187.
3. ↑
4. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 186.

* *Knjiga Tanga*, vol. 55 Arhivirano 2008-06-21 na Wayback Machine-u.
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 86 Arhivirano 2008-11-20 na Wayback Machine-u.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 184, 185, 186, 187.

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Car Yang od Suija**  |  **car Kine (Zapadni Gansu)** 617–619 | Slijedi: **Car Gaozu od Tanga**  |
**Li Šangjin** (Šablon:Jez-kin-tp, oko 813 — 858), je bio kineski pesnik Kasne dinastije Tang, rođen u Heneiu (sadašnji Ćinjang, Henan). Zajedno sa Li Hom, on je bio mnogo poštovan u 20. veku od mladih kineskih pisaca za svojom velikom umetničkom privlašnošću njegovih pesama.

U 25. godini položio je ispite i stupio u državnu službu, ali nikad nije bio na nekom visokom položaju. Sačuvano je preko 600 njegovih pesama. Pisao je stilom punim zagonetnih izraza i književnih aluzija, tako da njegove pesme se teško prevode i ponekad je potreban komentar. Osnovne teme njegove poezije su ljubav i istorijski događaji. Ljubavne pesme najčešće nemaju naslova (kin. ).

Li Šangjinove sedmosložne ćjeći pesme i sedmosložne li š pesme su veoma uticale na kasnije generacije, zbog svoje velike umetničke privlačnošću.

Izvori
------

1. ↑  Đurđević, Mirjana; Ada Zečević (1995). *Antologija stare Kineske poezije*. Beograd: Srpska književna zadruga. str. str. 440. ISBN 86-379-057104.
2. ↑  Đurđević, Mirjana; Ada Zečević (1995). *Antologija stare Kineske poezije*. Beograd: Srpska književna zadruga. str. str. 21. ISBN 86-379-057104.

  


***Li Shangyin*** na Wikimedijinoj ostavi
**Akcija za bolju Hrvatsku** (ABH) je desna politička stranka u Hrvatskoj. Osnovana je 30. travnja 2011. godine, a njen predsjednik i jedan od osnivača je general Željko Sačić, istaknuti policijski zapovjednik iz vremena Domovinskog rata. Osnovana je nedugo nakon osuđujuće prvostupanjske (i kasnije oborene) presude Međunarodnog kaznenog suda Anti Gotovini te je istaknuti dio političkog programa odbacivanje svih presuda Međunarodnog suda i "trenutačni prekid progona hrvatskih branitelja", tj. prekid svih kaznenih postupaka za eventualne zločine pripadnika hrvatskih vojnih i policijskih formacija u ratu. 

Za izbore 2011. zajedno s Jedino Hrvatskom – Pokretom za Hrvatsku i Hrvatskom demokršćanskom strankom je stvorila koaliciju **Savez za Hrvatsku**, s kojom je nastupila protiv ulaska Hrvatske u Europsku Uniju na referendumu o ulasku Hrvatske u EU. 

Za predsjednika stranke izabran je mr.sc. Željko Sačić koji u lipnju 2012. godine podnosi neopozivu ostavku iz osobnih razloga. Nakon toga dužnost v.d. predsjednika preuzima mr. krim. Željko Cvrtila, jednoglasnom odlukom Glavnog odbora ABH, a za predsjednika ABH izabire ga Izvanredni izborni sabor ABH održan 23. ožujka 2013. godine.

Izvor i vanjska poveznica
-------------------------

* Službena stranica
**Mérida** (službeno *Santiago de los Caballeros de Mérida*) je glavni grad savezne države Mérida na zapadu Venecuele od 280,200 stanovnika.

Geografija
----------

Grad leži u širokoj aluvijalnoj kotlini rijeke Chame u planinskom masivu Cordillera de Mérida, na nadmorskoj visini od 1.641 metara. Zbog tog je najviši grad u Venecueli, poznat po jednoj od najugodnijih klima.

U neposrednoj blizini grada leži pet snježnih vrhova visiokih preko 4.600 metara. Do jednog od njih - Pico Espejo visokog oko 4.750 metara, vodi najviša i najduža žičara na svijetu, duga 12 km.

Historija
---------

Iako je Mérida za venecuelanske prilike relativno star grad jer je osnovan 1558. , česti potresi i relativna prometna izoliranost dugo su ometale njegov razvoj. Vremenom je postao vjerski i obrazovni centar, s katedralom, samostanima i Univerzitetom Anda (osnovan 1785.)

Nakon izgradnje autoputa postao je povezan sa svim većim gradovima sjeveroistoka, sjeverozapadu i juga (Llanos). To mu je pomoglo da se razvije kao regionalni Industrijsko - trgovački centar i popularna turistička destinacija za ribolov, skijanje i planinarenje.

Među turistima je poznat po kandiranom voću i vunenim ogrtačima - *ruanas*, koji liče na pončo sa Anda.

Mérida ima i aerodrom Alberto Carnevalli (IATA: MRD, ICAO: SVMD) sa vezama prema svim većim gradovima u zemlji.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Mérida*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 28. 9. 2017.
2. 1 2  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 28. 9. 2017.

Vanjske veze
------------

***Mérida, Venezuela*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Mérida* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)
* *Mérida Ciudad de Altura* na portalu Alcaldia Municipio Libertador Merida Arhivirano 2017-09-13 na Wayback Machine-u (`es`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 134854676
* LCCN: n79068670
* GND: 4297055-6
* SUDOC: 027435318
* NKC: ge502102

 |
**Mullutu-Suurlaht** je višedjelno jezero na zapadu Estonije na otoku Saaremaa u Okrugu Saare.
Svojom površinom je četvrto jezero po veličini u Estoniji. 
Nalazi se na zapadnoj periferiji grada Kuressaare, udaljeno 2 km od Riškog zaljeva, od kog se odvojio prije nekih 1000-
1500 godina.

Karakteristike
--------------

Jezera Mullutu-Suurlaht obično imaju površinu od 14,4 km², prosječno su duboka 1 m, a maksimalno 2,1 m. 
Za velikih kiša ili plime vodostaj jezera prosječno poraste 0,75 metara, maksimalno 1,16 metar, tad Mullatu Suurlaht naraste do 36 km², i 
protegne se na zapad i unutrašnjost 80 km, sve do jezera Paadla.

Kompleks jezera Mullutu-Suurlaht sastoji se od tri jezera; **Suurlahest**, **Mullutu** i **Vägara**.

### Suurlaht

To najistočnije jezero ima površinu od 5,9 km², a najdublje je u sredini 2,5 m.
U sjeveroistočnom kutu Suurlahtija nalazi se otok Rahinu površine 3 hektara. Obale su mu plitke i strme, uglavnom šljunkovite i kamenite, ponegdje pješčane, glinovite ili muljevite. 
Močvarna obala otežava pristup jezeru. 
Dno jezera prekriveno je glinom i prilično debelim slojem ljekovitog blata.
Vodom ga pune potoci Kortisisoo i Irase, a istječe kanalom Kurgus do istočnog jezera Mullutu.

### Mullutu

Mullutu znan i kao Zaljev Mullutu ili Väike Mullutu ima površinu 4,3 km², vrlo je plitak, naročito njegov sjeverni dio gdje dubina ne prelazi 0,2-0,3 m, najdublji je na jugu (1,7 m) na mjestu gdje ističe rijekom Nasva.
Vodom ga pune potoci Kaarmise i Kärla, ali i potok Pühajõgi sa kojim je povezan sa zapadnijim Jezerom Vägara.

### Vägara

Vägara ili Väike Mullutu (također Kiisajärv) ima površinu od 0,84 km², a dužina njegove obale iznosi 8 km. vodom ga puni potok Pühajõgi, a njime i istječe do jezera Mullutu.

Protok vode je jak u Mullutu, a slab u Suurlahtu i Vägari, sva jezera drenanira rijeka Nasva duga 3 km, koja izvore iz jezera Mullutu.

Za visoke plime morska voda poteče rijekom Nasvom uzvodno, tako da su vode jezera boćate, i zbog tog bogate ribljim vrstama, od jegulja, grgeča, štuka, bodorki, do jezova i linjaka.

Ljekovito blato pronađeno u Suurlahtiju koristi sanatorij u Kuressaareu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12   „Mullutu-Suurlaht" (estonski). Kalapeedia. Pristupljeno 16.12.2021.
2. ↑   „Vägara laht" (estonski). Keskkonna Portaal. Pristupljeno 16.12.2021.
3. 1 2   „Nasva jõgi" (estonski). Eesti Entsüklopeedia. Pristupljeno 16.12. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Mullutu-Suurlaht* (`et`)
|  |
| --- |
| Dio serije članaka o
**Namazu**
 |
| **Dnevni namazi** |
| **Dnevni farz namazi** |
| Sabah-namaz  Podne-namaz  Ikindija-namaz  Akšam-namaz  Jacija-namaz |
| **Dnevni sunnet namazi** |
| Sabahski sunnet  Podnevski sunnet  Ikindijski sunnet  Akšamski sunnet  Jacijski sunnet |
| **Ostali dnevni namazi** |
| Vitr-namaz |
| **Povremeni namazi** |
| Džuma-namaz  Dženaza-namaz  Bajram-namaz  Teravih-namaz  Tehijjetul-mesdžid  Istihara-namaz  Hadže-namaz  Duha-namaz  Salatul-lejl |

Ovaj farz je vezan samo za pet dnevnih, obaveznih namaza. Kada klanjač stupa u namaz mora znati da li je nastupilo namasko vrijeme. Ako bi klanjao, misleći da nije nastupilo namasko vrijeme, a zatim se ispostavilo da ipak jeste, namaz mu nije ispravan. Dokaz da je namasko vrijeme farz su riječi Allaha dž.š.:

**Vjernicima je propisano da u određeno vrijeme namaz obavljaju**,  (arapski: إِنَّ الصَّلاَةَ كَانَتْ عَلَى الْمُؤْمِنِينَ كِتَاباً مَّوْقُوتاً) to znači da svaki farz namaz ima svoje određeno vrijeme i nije dozvoljeno izlaženje iz okvira tog vremena.

Sunitski stavovi
----------------

### Stav Hanefijskog mezheba

#### Sabah-namaz

Vrijeme sabah-namaza počinje od pojave prave zore,a to je rašireno bjelilo na horizontu s istoka. Prava zora se pojavljuje nakon lažne, a to su bijele zrake koje se protežu u visinu poslije čega dolazi tama, što je sve sastavni dio noći. Između ove dvije zore ima dvanaest minuta. Vrijeme sabah-namaza prestaje izlaskom sunca

#### Podne-namaz

Vrijeme podne-namaza je od trenutka kada sunce prođe zenit i krene ka zapadu (zeval) i traje dok sjenka nekog predmeta ne bude veličine kolike je i on sam, ne računajući sjenu zevala.

#### Ikindija-namaz

Vrijeme ikindije nastupa kada istekne vrijeme podne, a traje do zalaska sunca.

#### Akšam-namaz

Početak akšama je od zalaska sunca, a kraj je kada nestane večernjeg rumenila (eš-šefek).

#### Jacija-namaz

Vrijeme jacije je kada nestane večernjeg crvenila pa do pojave zore (sabaha).

Bilješke
--------

1. ↑  El-Hedijjetul-'ala'ijje.
2. ↑  En-Nisa', 103
*Za ostale upotrebe, v. Mizantrop (razvrstavanje).*

***Le Misanthrope ou l'Atrabilaire amoureux*** (sh. *Mizantrop ili čangrizavi ljubavnik*) je komedija francuskog pisca Molierea premijerno izvedena u Parizu 1666. godine, a koja se smatra njegovim najpoznatijim djelom.

Naslovni lik je Alceste, intelektualac koji ne može sakriti svoju mizantropiju, odnosno pati zbog sklonosti prema svakome iskaže njegovo, u pravilu negativno, mišljenje. Radnja prikazuje kako sa time nastoji pomiriti svoju ljubav prema lijepoj, ali koketnoj, Célimène, te kako ga prijatelji pokušavaju spasiti od nevolje. 

Moliere je svoj komad zamislio kao satiru tadašnjeg francuskog visokog društva, a što je uključivalo kako pripadnike plemstva, tako i buržoazije koji su se družili u elitnim pariškim salonima. Sa druge strane je nastojao izbjeći probleme sa cenzurom koji su bili doveli do zabrana njegovih ranijih komada *Don Juan* i *Tartuffe*, te je protagonista namjerno prikazao na ambivalentan i višeznačana način - kao iskrenog čovjeka koji nastoji raskrinkati licemjerje tadašnjeg društva, ali i kao budalu koja nije svjesna posljedica svojih stavova. Usprkos svega, kao i žestokih kritika koju je vijek kasnije na njegov račun uputio poznati filozof Jean-Jacques Rousseau, Moliereov komad je postigao veliki uspjeh i često se izvodio, a u 20. vijeku je imao i niz filsmkih i televizijskih ekranizacija.
**Akbou** (arapski: أقبو) je grad od 38,291 stanovnika na sjeverozapadu Alžira u Pokrajini Bedžaja. u kojoj je i administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Akbou leži u dolini rijeke Soummam nedaleko od sutoka Vadi Sahela i Vadi Bousellama koji je formiraju, od svog administrativnog centra i luke Bedžaja udaljen je 70 km jugozapadno, a od glavnog grada Alžira 200 km.

Historija
---------

Akbou je izrastao u grad za Francuske kolonijalne uprave pod imenom **Metz**.
Status općine dobio je 1874.

Poznat je po mauzoleju iz rimskog doba numidijske familije Firmus.

Privreda
--------

Akbou je grad tekstilne industije, a okolica je poljoprivredni kraj kom je puno pomogla izgradnja brane Tichy Haf i formiranje akumulacionog jezera nedaleko od grada.

U gradu se održavaju dva velika sajma, veleprodajni za voće i povrće i jedan maloprodajni za vozila u kom se svakog petka proda prosječno 5.000 vozila.

Gradovi prijatelji
------------------

* Francuska Bagnolet, Francuska

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*La Ville d'Akbou*" (francuski). Algerie-Monde. Pristupljeno 24.1. 2020.
2. 1 2 3 4 5  „*Algeria, People's Democratic Republic of Algeria*" (engleski). City population. Pristupljeno 23.1. 2020.

Vanjske veze
------------

***Akbou*** na Wikimedijinoj ostavi

* *La Ville d'Akbou* (`en`)
**Ponza** (talijanski: *Isola di Ponza*) je najveći otok arhipelaga Pontinski otoci u Tirenskom moru, 
u Laziju u Provinciji Latina.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ponza leži udaljena 59 km jugoistočno od luke Gaeta na Apeninskom poluotoku.
Otok je vulkanskog porijekla, vrlo razveden i brdovit, obale su mu vrlo strme do 170 metara, a najviša točka na otoku 
Monte Guardia 283 m leži na jugu.

Ukupna površina otoka (zajedno sa Gavijem) iznosi 7,3 km².

Na čitavom otoku živi - 3,311 stanovnika u Općini Ponza koja se sastoji od više naselja; Guarini, Giancos, Conti, Santa Maria, Campo Inglese, Le Forna i najvećeg - Ponza, koje leži na jugu. 

U sklopu Općine su i otoci Zannone (nenaseljen), Palmarola (naseljen samo ljeti) i Gavi (naseljen samo ljeti).

Danas je glavna privredna grana turizam, a sve do 1960-ih to je bilo ribarstvo i poljoprivreda.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Ponza*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 12. 04. 2016.
2. 1 2  „Ponza" (engleski). City population. Pristupljeno 12. 04. 2016.

Vanjske veze
------------

***Ponza (otok)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ponza na portalu Treccani (`it`)

| * p
* r
* u
Pontinski otoci |
| --- |
| 
* Ponza
* Palmarola
* Zannone
* Gavi
* Ventotene
* Santo Stefano

 |
**Narkobos** (engl. ; doslovno: "gospodar droge") je izraz koji se koristi za osobu koja je stekla značajno bogatstvo, uticaj ili vlast na određenom području zahvaljujući vođenju kriminalne organizacije čija je glavna djelatnost ilegalna trgovina drogom. S obzirom na izuzetnu profitabilnost takve djelatnosti, osobe koje u njoj postignu uspjeh obično raspolažu sa značajnim financijskim sredstvima koja mogu uložiti u podmićivanje, pranje novca i druge mjere kojim na duže vrijeme mogu spriječiti ili usporiti kazneni progon. Policijske službe su zato protiv narkobosova prisiljene provoditi dugotrajne i složene istrage, gdje se dokazi prikupljaju prisluškivanjem, ali i stvaranjem mreže doušnika ili pokajnika među članovima narkobosove organizacije. Vjerojatno najpoznatiji narkobos svih vremena je Pablo Escobar koji je 1980-ih i početkom 1990-ih vodio proizvodnju i izvoz kokaina iz Kolumbije u SAD.

Vidi još
--------

* Rat protiv droge

Vanjske veze
------------

* 31 Notorious Drug Lords Arhivirano 2009-10-11 na Wayback Machine-u - slideshow by *Life magazine*
**Abja-Paluoja** (njemački: *Abia-Palloja*) je grad (lin) od 1,030 stanovnika na jugozapadu Estonije u Okrugu Viljandi.

Geografske karakteristike
-------------------------

Abja-Paluoja leži na južnom kraju doline rijeke Halliste i Jezera Kariste, udaljena 35 km od svog okružnog administrativnog centra Viljandija i 66 km od Pärnua.

Historija
---------

Abjat je prvi put dokumentiran kao selo 1504. Tokom 19. vijeka Paluoja je bila važno sajamsko mjesto, a jesenski sajam Abja smatran je najvećim stočnim sajmom u Estoniji. 
Ipak se za početak nastanka Abje-Paluoje drže 1890-e, kad je izraslo naselje trgovaca i zanatija.

Veliki impuls razvoju mjesta bio je dolazak željeznice Pärnu-Viljandi - 1897. i otvaranje željezničke stanice (zatvorena 1973.) 
Od tada je Abja-Paluoja izrasla u ekonomski i kulturni centar Regije Mulgimaa. 
Otvaranje predionice lana 1914. Abja-Vanamõisa (1,5 km zapadno od centra), i njeno proširenje 1922. bilo je značajno za privredu mjesta.

Za Estonske Sovjetske Socijalističke Republike Abja-Paluoja je 1945. dobila status trgovišta (alevik), pa je između 1950. - 1960. bila administrativni centar rajona Abja.

Satus općine dobila je nakon stjecanja nezavisnosti 1991. a nakon tog 1993. i status grada (linn).

Privreda
--------

Najveće firma u gradu je *AS Toom Tekstiil* koja se prvenstveno bavi tekstilom, ali i šumarstvom i namještajem (*OÜ Puit ja Mööbel*).

Pobratimski gradovi
-------------------

Abja-Paluoja ima ugovore o prijateljstvu sa gradom;

* Finska Nummi-Pusula, Finska

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   „Abja-Paluoja" (estonski). Eesti Entsüklopeedia. Pristupljeno 8.12. 2021.
2. 1 2 3 4 5  „*Estonia: Counties, Cities and Towns*" (engleski). City population. Pristupljeno 8.12. 2021.
3. ↑   „Sister cities of Abja Parish" (engleski). Sister cities. Pristupljeno 8.12. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Abja-Paluoja* (na portalu Mulgi vald) (`et`)

| * p
* r
* u
Gradovi u Estoniji |
| --- |
| 
* Abja-Paluoja
* Antsla
* Elva
* Haapsalu
* Jõgeva
* Jõhvi
* Kallaste
* Kärdla
* Karksi-Nuia
* Kehra
* Keila
* Kilingi-Nõmme
* Kiviõli
* Kohtla-Järve
* Kunda
* Kuressaare
* Lihula
* Loksa
* Maardu
* Mõisaküla
* Mustvee
* Narva
* Narva-Jõesuu
* Otepää
* Paide
* Paldiski
* Pärnu
* Põltsamaa
* Põlva
* Püssi
* Rakvere
* Räpina
* Rapla
* Saue
* Sillamäe
* Sindi
* Suure-Jaani
* Tallinn
* Tamsalu
* Tapa
* Tartu
* Tõrva
* Türi
* Valga
* Viljandi
* Võhma
* Võru

 | Coat of arms of Estonia |
| Jaanilinn (Ivangorod) i Petseri (Pečori) anektirani su od strane Sovjetskog Saveza 1945. godine te su danas dio Rusije. |
Aerosol kontaminacija u severnoj Indiji i Bangladešu.
**Aerosoli** su čvrste čestice ili male tečne kapi nastale iz dima, prašine, letećeg pepela i kondenzovanih gasovitih supstanci koje mogu da se nađu u atmosferskom vazduhu. Neke od tih čestica toliko su velike da ako su svetle mogu biti viđene kao magla ili oblak, ili ako su tamne kao dim ili čađ. 
Aerosoli najčešće u prirodi nastaju u mnogobrojnim industrijskim procesima, na deponijama otpada, sagorevanjem fosilnih goriva (ugalj, nafta..), iz prašine sa zemlje, iz izduvnih gasova motora sa unutrašnjim sagorevanjem (automobili, kamioni, industrijskih mašina), u toku građevinskih radova, vulkanskih erupcijama, šumskih požara...

Neke čestice aerosola emituju se direktno iz izvora iz kojih nastaju, dok druge nastaju kada gasovi kao što su sumpordioksid, azotovi oksidi ili nemetanski organski gasovi i pare reaguju sa drugim jedinjenjima u vazduhu i formiraju manje isparljive supstance, a zatim i najfinije mikrodispergovane čestice, sa kojima gasovi mogu ponovo stupiti u reakcije.

Aerosoli su veoma štetni po ljudsko zdravlje. Toksični aerosoli nastali iz raznih otrovnih hemijskih jedinjenja mogu izazvati trovanje ili smrt živih bića. Velike koncentracije pojedinih aerosola nastalih iz supstanci kao što su silicijum, azbest, nafta ponekad se nalaze u radnoj sredini i dovode do razvoja nekih profesionalnih bolesti kod radnika kao što su; silikoza, azbestoza... što zahteva primenu ličnih i kolektivnih zaštitnih sredstava u procesu proizvodnje.

Aerosolima se često nazivaju i sve supstance u spreju (lakovi, dezodoransi, osveživači vazduha, sredstva za čišćenje, pesticidi i drugo). Za njihovo čuvanje i rasprskavanje služe tzv. aerosol-boce. S obzirom da su se za lakove za kosu i druge preparate koristili između ostalog i freoni, naneta je velika šteta životnoj sredini jer je utvrđeno da su oni veliki zagađivači i da uništavaju ozonski omotač. Danas se koriste ugljovodonici koji ne uništavaju ozonski omotač, ali su veoma zapaljivi.

Vidi još
--------

* Gas
* Freon
* Ozonosfera

Vanjske veze
------------

***Aerosoli*** na Wikimedijinoj ostavi
**Potomje** je naselje u Dubrovačko-neretvanskoj županiji u općini Orebić.

Zemljopisni položaj
-------------------

Potomje je staro naselje smješteno u središnjem dijelu Pelješke Župe na 300m nadmorske visine, 2,5 km udaljeno od mora, 15 km jugoistočno od Orebića.

Zanimljivosti
-------------

Zbog lakšeg pristupa južnim, s pučinom suočenim padinama iz Potomja je probijen 400 m dugi tunel koji je i izvanredna turistička atrakcija. Izlaskom iz tunela cesta vodi do naselja na obali, desno do Potočine, a lijevo u Borak.

Gospodarstvo
------------

Smješteno u zapadnom dijelu vinorodnoga područja Dingač, Potomje je središte proizvodnje najboljih crnih vina Hrvatske (Dingač, Postup, Plavac). Stanovništvo se bavi uzgojem vinove loze, poljodjelstvom i proizvodnjom čuvenih vina zaštićenog geografskog podrijetla.

Povijest
--------

Zbog lakšeg pristupa južnim, s pučinom suočenim padinama 1976. g. iz Potomja je probijen 400 m. dug tunel.
Dok tunel još nije bio izgrađen ljudi su išli preko brda kako bi obrađivali vinovu lozu, masline i ostalo. Tada se teret (alat, grožđe, ostali plodovi...) nije mogao lako prenijeti ručno. U tim poslovima su pomagali magarci i mazge. Ti poslovi su bili veoma teški za ljude i za životinje, zato je bilo uobičajno na povratku u Potomje stati na vrhu brda. Na tom mjestu još i danas stoji kameni križ koji su Potomjani izgradili.

* U Potomju i bližoj okolici postoji 5 crkvi: Crkva sv. Petra u polju je na groblju Potomja je iz 14. stoljeća.

Crkva sv. Tome iznad Potomja dorađeno je djelo ranog baroka, sa tročlanom preslicom zvonika.

Crkva sv. Jurja nalazi se na istoimenom vrhu iznad Potomja.

Crkvica sv. Lucije u Potomju privatna je zavjetna kapela obitelji Šimunković, podignuta u 19. stoljeću uz dvorište njihove obiteljske kuće. Nad vitkim portalom je javni sat, a na vrhu portala metalni gloriet za zvono.

Crkva sv. Vida usred polja prema Kuni na malom je humku srednjovjekovnog groblja sa niskom poluvaljkastom apsidom romaničkog stila.

Stanovništvo
------------

Potomje uglavnom nastanjuju Hrvati katoličke vjeroispovjedi, a prema popisu stanovništva iz 2001. godine u mjestu živi 256 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Šport
-----

NK Grk Potomje - Nogometni klub koji se natječe u 2. županijskoj nogometnoj ligi. Osnovan je 1920. godine a ime je dobio po jednoj vrsti vinove loze, grku.

Poznate osobe
-------------

* Rudimir Rudolf Roter, hrvatski novinar, prvi novinar Pravednik među narodima od svih hrvatskih, a pretpostavlja se i europskih novinara
* Jasenka Roter Petrović, hrvatska pijanistica, kćer Rudimira Rudolfa Rotera

Izvori
------

1. ↑  DZS - Popis stanovništva 2001. godine
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
3. 1 2  Vjesnik Josip Grbelja: Šutnja o hrvatskom novinaru prvom »pravedniku«, 4. veljače 2005.

Vanjske poveznice
-----------------

  


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Orebić |
| --- |
| Donja Banda • Kučište • Kuna Pelješka • Lovište • Nakovanj • Orebić • Oskorušno • Pijavičino • Podgorje • Podobuče • Potomje • Stankovići • Trstenik • Viganj |
Ovo je članak o TV-mreži.  Za matičnu kompaniju, v. ABS-CBN Corporation.  
Logo ABS-CBN-a
**ABS-CBN** (**Alto Broadcasting System - Chronicle Broadcasting Network**) je komercijalna televizijska mreža na Filipinima. Predstavlja najstariju i vodeću TV-mrežu u državi čiji je prihod od reklama godine 2012. iznosio 19 milijardi ₱. Predstavlja dio medijskog konglomerata ABS-CBN Corporation. Sa radom je započela 23. oktobra 1953. pod imenom Alto Broadcasting System, te predstavlja prvu komercijalnu TV-mrežu u Aziji. Sjedište joj je u Quezon Cityu, a ima regionalne urede i dopisništva u preko 25 gradova širom zemlja .

Matična televizijska stanica ABS-CBN je u Manili pod imenom DWWX-TV (VHF kanal 2), a osim nje operira i regionalna mrežna grupa od 71 televizijske stanice (25 sa vlastitim programom, 38 predajnika i 8 filijala). Program je izvan Filipina dostupan kroz The Filipino Channel.

Izvori
------

1. ↑  Tuazon, Ramon (16 June 2013). „Philippine Television: That's Entertainment". *National Commission for Culture and the Arts*. Arhivirano iz originala na datum 2013-04-03. Pristupljeno 2014-08-01.
2. ↑  Lucas, Daxim (23 June 2012). „TV5 losses double to P4.1B in 2011". *Philippine Daily Inquirer*.
3. ↑  Rimando, Lala (1 March 2012). „MVP says he's still interested in GMA-7". *Rappler*.
4. ↑  Villanueva, Paul Michael (21 March 2013). "2012 Financial & Operating Results" (PDF). *Philippine Stock Exchange* (Press release). Arhivirano iz originala (PDF) na datum 2015-09-24. Pristupljeno 2014-08-01.
5. ↑  Cerrado, Aldrin (5 June 2013). "ABS-CBN Corporation Amended 2012 SEC Form 17-A" (PDF). *Philippine Stock Exchange* (Press release). Arhivirano iz originala (PDF) na datum 2015-09-24. Pristupljeno 2014-08-01.

Vanjske veze
------------

***ABS-CBN*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službeni veb-sajt
* ABS-CBN na Facebooku
**Pozla Gora** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Pojezerje, Dubrovačko-neretvanska županija.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 64 stanovnika te 15 obiteljskih kućanstava.

  

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** U 1880. iskazuje se pod imenom Zlagora, a od 1890. do 1910. Pozlagora. Kao dio naselja iskazuje se od 1880. do 1910. a kao naselje od 1921. nadalje. Sadrži podatke za bivše naselje Struge od 1857. do 1910. U 1857. i 1869. te od 1890. do 1931. sadrži podatke za naselje Dubrave, u 1857. 1869. i 1921. za naselje Mali Prolog, u 1857. i 1869. za naselje Otrić-Seoci, kao i dio podataka u 1890. za isto naselje, a u 1857. 1869. 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Brečići.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Pozla Gora** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Pojezerje |
| --- |
| Brečići • Dubrave • Kobiljača • Mali Prolog • Otrić-Seoci • Pozla Gora |
**Motorizirane** ili **motorizovane jedinice** su vojne jedinice, u pravilu dio kopnene vojske, kojima motorna vozila predstavljaju standardni dio opreme. Pod motornim vozilima se smatraju isključivo "laka" (neokolopljena) vozila kao što su kamioni i terenski automobili koja nisu namijenjena za neposredna borbena djelovanja nego isključivo za prijevoz. Za njih se također koristi i izraz **motorizirana pješadija**.

Motorizirane jedinice se tradicionalno smatraju prvim korakom prema mehanizaciji vojske, odnosno transformaciji "obične" pješadije (koja se kreće pješke) koja na taj način dobija veću mobilnost odnosto manevarske sposobnosti. Kada se obična motorna vozila zamijene oklopnim vozilima - oklopnim transporterima ili borbenim oklopnim vozilima - onda se govori o mehaniziranim jedinicima.

Iako je masovno korištenje motornih vozila u ratu zabilježeno zabilježeno tokom bitke na Marni na početku Prvog svjetskog rata, kada su francuske snage u septembru 1914. u kritičnom trenutku zatvorile brešu trupama dovezenim uz pomoć 600 pariških taksija, motorizirane jedinice su se kao specifični entiteti počele stvarati tek u međuratnom periodu. Tada je prepoznata njihova prednost u odnosu na običnu "pješadiju" ne samo zbog veće mobilnosti, odnosno brzine reakcije, nego i zbog toga što pri tome nije bila vezana uz željezničku mrežu te je mogla koristiti i obične ceste, a u nekim slučajevima i sam teren. Motorizirane jedinice su, sa druge strane, u taktičkom smislu bile neupotrebljive za neposrednu borbu, odnosno njihovo ljudstvo se moralo prethodno iskrcati i boriti kao redovna pješadija; također su bile prilično ranjive na zračno ili artiljerijsko bombardiranje, ko i na zasjede na planinskim i teško pristupačnim područjima.

Vidi još
--------

* Konjica
* Biciklističke jedinice
* Motociklističke jedinice
* Brze jedinice
**Potravlje** je selo koje se nalazi u podnožju planine Svilaje a uz samu obalu jezera Peruče negdje na pola puta između gradova Sinja i Vrlike a između susjednih mu sela Maljkova i Satrića. Sa svojih 823 stanovnika jedno je od najvećih naselja u sastavu općine Hrvace.

Prezimena ljudi koja su zastupljena u selu su: Ajduković, Babić, Balić, Bešlić, Budić, Cvitković, Domnjak, Gašpar, Glavinić, Glavurdić, Jurić, Kanaet, Knezović, Kotromanović, Kojić, Kudrić, Kunac, Lijić, Lovrić, Majić, Marović, Mihaljević, Pezo, Prelas, Primorac, Pripužić, Prološčić, Rožić, Soldić, Tadić, Titlić i Vidosavljević.

Povijest
--------

Kraj je naseljen još u starom vijeku. Nastanjavali su ga Iliri. Kršćanstvo je rano došlo u ove krajeve, o čemu svjedoči starokršćanska bazilika s grobovima od koje su danas samo ostatci. Nalazi se na lokalitetu Grudini.

U selu se nalazi ruševine srednjovjekovnog i ranonovovjekovnog grada Potravnika (drugo ime: Travnik) koji je u narodu poznat kao Bićin grad odnosno Kotromanić kula. Prvi mu je spomen iz 1371. godine.

Potravlje zajedno sa selima Maljkovom i Satrićem čini župu sv. Filipa i Jakova apostola. Nove su stanovnike u 17. st. dobili kad je dušobrižnik i narodni vođa hercegovačkih katolika Franjo Marinović 1696. uz pomoć franjevaca iz Živogošća preveo 736 katoličkih obitelji (oko 5000 duša) iz Brotnja u krajeve pod mletačkom vlašću (u Potravlje, Muć i Grab).

U NOB-u tijekom Drugog svjetskog rata sudjelovala su 85 stanovnika.

Četnici su u Domovinskom ratu kad su rujna i listopada 1991. okupirali ovaj kraj zapalili 90% kuća ove župe, dvije škole i sve katoličke crkve. Hrvati su tad bili prisiljeni napustiti svoje domove te su izbjegli ili bili prognani.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika naselja Potravlje za razdoblje od 1857. do 2001. godine***  

Napomena: U podacima za broj stanovnika u 1869. godine nalaze se i podaci za naselje Maljkovo.

Zempljopis
----------

Potravlje se smjestilo sa svojim zaselcima na obronke Svilaje na brežuljke, dubrave i zaravni, ispresijecano brojnim seoskim putevima i puteljcima između kuća i obrađenih njiva, livada i šuma.

Gospodarstvo
------------

Selo je poznato po izradi posuda od ilovače u narodu poznatih kao bakre.

Poznate osobe
-------------

* Marko Babić - heroj Domovinskog rata
* Ante Kotromanović - saborski zastupnik i umirovljeni zapovjednik OSRH

Vanjske poveznice
-----------------

1. 1 2 3 4 5  Potravlje Župa Svetog Filipa i Jakova apostola - Potravlje
2. ↑  Destinacije.com[*mrtav link*] Kula Potravnik / Kotromanić Kula / Bićin Grad
3. ↑  „Potravnik". Arhivirano iz originala na datum 2012-04-27. Pristupljeno 2014-08-02.
4. ↑  Iz povijesti Dalmacije (str. 122) - Bernard Stulli ISBN 86-7397-073-3
5. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Potravlje** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Hrvace |
| --- |
| Dabar • Donji Bitelić • Gornji Bitelić • Hrvace • Laktac • Maljkovo • Potravlje • Rumin • Satrić • Vučipolje • Zasiok |