recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Hualani** |
| --- |
| Otac | Laniaiku |
| Majka | Kamauliwahine |
| Suprug | Kanipahu? |
| Djeca | Kalahumoku I.? |

Havajska princeza (poglavarica) **Hualani** ("nebesko klijanje/nebeski plod/dijete neba") bila je jedna od kraljica vladarica havajskog otoka Molokaija. Njezino ime je spomenuto u drevnim pojanjima.

Rođena je oko 1076. godine na Molokaiju.

Njezina je majka bila vladarica Molokaija Kamauliwahine, kći kraljice Kapau-a-Nuʻakeje te moguća potomkinja Nanaulua.

Hualanin otac je bio poglavica Laniaiku, čije je podrijetlo zaboravljeno.

Njezina je obitelj, dinastija Kamauaua, vladala Molokaijem neko vrijeme; Hualani je naslijedila svoju majku nakon njezine smrti.

Dvije Hualani?
--------------

Pojanja spominju da je (jedna) poglavarica Hualani bila supruga kralja otoka Havaji, Kanipahua. 

Budući da se od strane modernih stručnjaka za havajske genealogije smatra da Hualani (kći Kamauliwahine) i kralj Kanipahu nisu živjeli u isto vrijeme, postoji velika mogućnost da Hualani koja je vladala Molokaijem i Hualani, žena Kanipahuova, nisu ista osoba.

S druge strane, postoji i mogućnost da je Hualani od Molokaija doista bila žena Kanipahua te da su imali sina zvanog Kalahumoku I. koji je bio princ Hane.

Pogledajte također
------------------

* Kanipahu, kralj Havaja
* Kaneʻalai, još jedna slavna kraljica Molokaija
Gauda

**Gauda** ili **Gouda** (hol. *Goudse kaas*, izgovor: []) je vrlo popularan holandski sir sa najmanje 30–48 % mlečne masnoće u suvoj masi.

Istorija
--------

Gauda potiče iz regiona Krimpenervard, koji se nalazi južno od grada Gouda, na jugu Holandije. Ime je dobio po ovom gradu, budući da se sa njegovog tržišta glas o ovom siru preneo na ostatak sveta. Gauda se prvi put pominje još daleke 1184. godine, što ovaj sir čini jednom od najstarijih vrsta sira koje se do danas proizvode i prodaju.

Proizvodnja
-----------

Prilikom sirenja gaude, prvo se pomeša ohlađeno mleko od prethodne večeri sa svežim mlekom, i onda se ugreje na otprilike 30 °C. Kada se dodaju mlečne bakterije, mleko se zgruša u narednih pola sata. Ovako zgrušano mleko se seče pomoću posebnog noža, pri čemu se sirutka izdvaja i prosipa. Ovaj proces se ponavlja dok masa ne dostigne željenu konzistenciju. Potom se stavlja u karakteristične okrugle forme i nakon toga se ostavlja izvestan period da miruje u zaslanjenoj vodi. Zatim se lageruje u hladnim prostojima najmanje jedan mesec dok ne dostigne željenu zrelost. 

Na osnovu dužine sazrevanja razlikuju se na tržištu „mladi" (četiri do osam nedelja), „srednji" (dva do šest meseci) i „stari gauda" (obično šest do osam meseci, povremeno i duže). Gauda koji je sazrevao duže od godinu dana naziva se „prastari gauda". Takav sir ima povećanu količinu kristala u strukturi sira i izuzetno je aromatičan.

Osobine
-------

Mladi gauda je blagog i mlečnog ukusa, masa je meka do kremaste i više je bele nego svetlo žute boje. Tek kod dužeg zrenja razvija se snažniji, začinjeniji ukus. Istovremeno sir postaje suvlji i tamniji, skoro do zlatno-žute boje. Prastari gauda je intenzivno aromatičan i blago ljut.
**Dyje** (njemački: *Thaya*) je rijeka u Češkoj (Moravska) i Austriji (Donja Austrija) 
duga 285 km, zapadna pritoka rijeke Morave.

Karakteristike
--------------

Dyje se formira spojem rijeka austrijskog Thaya i moravske Dyje kod Raabsa u 
Okrugu Waidhofen an der Thaya na nadmorskoj visini od 450 m.

*Austrijska Thaya*, službeno zvana *Deutsche Thaya* izvire kod Schweiggersa na visini od 633 i teče preko sjevera Weinviertela preko mjesta Vitis (530 m), Waidhofen an der Thaya (510 m), Dobersberg (465 m), Karlstein an der Thaya (442 m) do spoja sa Dyjom (zvanom i *Moravska Dyje* ili Thaya) kod grada Raabs an der Thaya.

Moravská Dyje duga 69,0 km izvire kod sela Jihlavy na Češkomoravskoj visočini u Moravskoj. Njen kanjon je 1991. proglašen Nacionalnim parkom Podyjí.

Dyje napušta austrijski teritorij nedaleko od mjesta Drosendorf-Zissersdorf (Okrug Horn) i teče kroz Češku.

Između sela Vysočany i Vranov podignuto je 5 brana pa je rijeka pretvorena u veliko krividavo akumulaciono jezero nakon akomulacije, rijeka zavija prema jugoistoku, jako meandrira i na dobrom dijelu svog toka formira granicu između Češke i Austrije. Zatim zavija prema sjeveru protiče kroz Znojmo, ponovo skreće prema jugu i Austriji prema gradu Laa an der Thaya gdje prima zapadnu pritoku Pulkau. Ponovno se udaljava od granice i protiče kroz veliko akumulaciono jezero *Nove Mlyny*, zatim ponovno skreće na jug, protiče kroz Břeclav i ponovno formira granicu između Češke i Austrije, nakon tog kod austrijskog grada Hohenau an der March ima ušće u Moravu. 

U toku su planovi da se kod ušća osnuje prekogranični Nacionalni park.

Sliv rijeke velik je 13 419 km², od toga 11 164,7 km² u Češkoj.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Thaya Fluss*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 31. 01. 2016.
2. ↑  „*Dyje*" (češki). Neptun Znojmo. Arhivirano iz originala na datum 2016-04-27. Pristupljeno 31. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Dyje*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Dyje* (`en`)
Groblje oslobodilaca Beograda 1944.
**Groblje oslobodilaca Beograda 1944. godine**  nalazi se u ulici Ruzveltovoj, preko puta Novog groblja.

Tu je sahranjeno 2.944 borca Narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije i 961 borac sovjetske Crvene armije. U zajedničkoj grobnici sahranjen je 1.381 borac NOVJ i 711 boraca Crvene armije. Svi oni su dali živote za oslobođenje Beograda oktobra 1944. godine.

Svojom lepotom i umetničkom vrednošću ističe se reljef izrađen u kamenu na ulazu u groblje, rad vajara Radeta Stankovića. U središtu groblja je skulptura Crvenoarmejca, rad vajara Antuna Augustinčića.

Na Dan pobede nad fašizmom 9. maja 1988. godine ispred Groblja oslobodilaca Beograda otkriven je spomenik partizanu, rad vajara Radeta Stankovića. Visok je 2,80 metara i predstavlja partizana pobednika sa spuštenom puškom, kao obeležje mira. Dostojanstven i ponosan, ovaj partizan u kamenu stoji na večnoj straži i čuva svoje drugove, pale borce. Spomenik je otkrio general-pukovnik JNA Peko Dapčević.

Galerija
--------

* spomenik Crvenoarmejcuspomenik Crvenoarmejcu
* grob Blaže Popoivode i Dušana Milutinovićagrob Blaže Popoivode i Dušana Milutinovića
* grob Vasilia Mihailova, Heroja SSSRgrob Vasilia Mihailova, Heroja SSSR

Vidi još
--------

* Spomenik sovjetskim ratnim vateranima

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Partizanska spomenica 1941. | Portal NOBSegment isključivo posvećen **Narodnooslobodilačkoj borbi.** |

* Darinka Lekić „**Beograd grad za sva vremena**". „Nauka", Beograd 1995. godina
| Gramos, Γράμος, Gramoz |
| --- |
| Pogled na vrh planine Gramos |
| Nadmorska visina: | 2 520 |
| Mesto: |  Grčka,  Albanija |
| Venac: | Pindsko gorje |
| Koordinate: | 40°20′N 20°45′E﻿ / ﻿40.333°N 20.750°E﻿ / 40.333; 20.750 |
| Topo. mapa: | Gramos na karti GrčkeGramosGramosPozicija planine Gramos na karti Grčke |

**Gramos** (grčki: *Γράμος* ili *Γράμμος*, vlaški: *Gramosta*, *Gramusta*, albanski: *Gramoz* ili *Mali i Gramozit*, makedonski: *Грамуща* ili *Грамоща*) je planina na sjeverozapadu Grčke koja se prostire od Prefekture Janjine (sa sjeveroistoka) do Prefekture Kastorija na sjeverozapadu, kao i na jugoistoku Albanije.

Planina Gramos je dio Pindskog gorja, njen najviši vrh *Maja e Çukapeçit* nalazi se na albanskoj strani planine (visok je 2 523 m.)
Planina nosi ime po obližnjem vlaškom naselju *Gramos*, koje se nalazi na krajnjem zapadu prefekture Kastorija. 
Na području planine Gramos većinsko stanovništvo su Vlasi. 
Planina se prostire na dužini od oko 25-30 km u pravcu sjeverozapad - jugozapad, njezina širina je 15-20 km (jugozapad- jugoistok). Grčka *nacionalna cesta 20* Kozani - *Konica* - Janjina ide po južnim obroncima planine Gramos.

Dvije značajne albanske rijeke *Osum* i *Devolli* imaju izvore na sjevernim obroncima Gramosa, kao i najduža grčka rijeka Aliakmon koja izvire na istočnim padinama Gramosa. Na Gramosu se nalazi i alpsko jezero *Gizdova* (grčki: *Γκιστόβα*).

Flora i fauna
-------------

Šume pinija i smreka dominiraju u nižim djelovima planine, viši dijelovi su prekriti travom i niskim grmolikim smrekama.

* Planina Gramos bila je posljednje utočište ELAS-a za grčkog građanskog rata, i sjedište njihove provizorne vlade. Na planini su se vodile odlučne bitke 1949 godine, posljedice tih borbi vide se i danas, ima još neočišćenih minskih polja iz tog vremena.

Eksterni linkovi
----------------

Gramos flora grčkih planina[*mrtav link*]
Ne poistovijećivati sa Harry Caray.

**Harry Carey** (16. januar 1878 – 21. septembar 1947) bio je američki filmski glumac, poznat kao jedna od prvih zvijezda vesterna.

Odrastao je u uglednoj pravničkoj porodici, ali se tokom studija okrenuo pisanju drama i glumi. Na film je došao zahvaljujući prijatelju Henryju B. Walthallu, koji ga je upoznao sa Davidom W. Griffithom. Njegov "grubi" izgled, ali jahačke i druge kaubojske vještine mu je omogućio nastup u filmskom serijalu o dobroćudnom odmetniku Cheyenne Harryju, koji će se snimati skoro dvije decenije, odnosno preživjeti tranziciju sa nijemog na zvučni film. Pred kraj karijere se specijalizirao za karakterne uloge.

Carey se ženio dva (a prema nekim izvorima tri puta), i imao dvoje djece, od kojih je sin Harry Carey, Jr. također postao etablirani glumac specijaliziran za vesterne.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Harry Carey (glumac)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Harry Carey na IMDb-u (`en`)
* Harry Carey na Internet Broadway Database (`en`)
* Harry Carey na Find a Grave
* Harry Carey at Virtual History
**Glosa**, na starogrčkom znači "*jezik*". Kasnije je ova reč poprimila značenje manje poznate reči i tumačenja nekog termina ili izraza. U postklasičnoj praksi, u pravnim školama od kraja III veka bilo je uobičajeno da se uz dela klasičnih rimskih pravnika na margini teksta prave "glose" - tumačenja i objašnjenja.

Komentarisanje pravnih tekstova putem glosa bilo je naročito razvijeno u srednjem veku od strane glosatora Bolonjske škole koji su skupljali glose koje se odnose na isto pravno pitanje i grupisali ih u zbirke koje su se zvale *Summae sumarum*. Prvi glosator koji je čitao i komentarisao Digesta bio je Irnerije (lat. *Irnerius*). Poznati glosator Akurzije (lat. *Accursius*), sabrao je glose svojih prethodnika oko 1250. godine i upotpunio je komentar Justinijanove kodifikacije — *Glossa ordinaria*, što je bilo od značaja kod recepcije rimskog prava u pravne sisteme evropskih država.

Literatura
----------

* Meinolf Schumacher: "…der kann den texst und och die gloß. Zum Wortgebrauch von 'Text' und 'Glosse' in deutschen Dichtungen des Spätmittelalters." In '*Textus' im Mittelalter. Komponenten und Situationen des Wortgebrauchs im schriftsemantischen Feld*, edited by Ludolf Kuchenbuch and Uta Kleine, 207-27, Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 2006.
**Efendi** (tur. *Efendi*) je bio oplemenjivajući naslov u Osmanskom Carstvu koji je značio «gospodin», slično smislu srednjevjekovnih europskih naslova *sir*, *lord*, *seigneur*, *Herr*, itd. Potječe iz srednjogrčkog αφέντης (*afendis*), izvorno iz starogrčkog αὐθέντης (*authéntēs*), i u bizantskom društvu je bio naslov poštovanja koji je značio «gospodar» ili «veličanstvo» i stoga je ušao u tursku kulturu u obliku osm. tur. افندی‎ (*efendi*). Riječ još postoji u turskom jeziku, mada nema nikakve pravne vrijednosti od kada je Kemal Atatürk uveo *Zakon o prezimenu* (1934) u Republici Turskoj. Za žene mjesto *Efendi* se nekad koristilo *hatun* («dama») ili suvremenije *hanım*.  

U Bosni i Hercegovini je uobičajen stari naslov u lokalnom obliku ***Efendija***. Koristi ga većinom muslimansko stanovništvo (v. Muslimani ili Bošnjaci) i odnosi si se prvenstveno za svećenika ili vjerski obrazovanog čovjeka. Dodaje se osobnom imenu ili imenu zvanja, u pismu spojena crticom ili bez nje (na pr. Ahmed-efendija, Hećim efendija, Ali efendi).

Izvori
------

1. ↑  „Hrvatska encikopedija". encikopedija.hr. 5 August 2017. Pristupljeno 2016-05-07.
**Grumman F6F Hellcat** je u stvari bila sljedeća generacija Grumman F4F Wildcat. Novi avion je profitirao od iskustva sa pacifičkog ratišta, tako da je na njemu uvedeno više modifikacija. Tako su krila sa sredine trupa spouštena prema dole, prepravljena je stabilizacija pri obrtanju montiranjem nosača dalje od trupa itd. Sigurnost poilota je povećana kroz oklop na dnu i na stranicama kabine. U junu 1941. su napravljena 4 prototipa, dok serijski avioni F6F-3 polijeću već godinu dana kasnije. U januaru 1943. dolazi do prve službene upotrebe ovog tipa. Par mjeseci kasnije, Hellcat-i nosača USS-Yorktown prvi put dolaze u kontakt sa protivnikom. 1944. izlazi varijanta sa jačim motorom, Hellcat F6F-5. Velika Britanija naručuje 1200 aviona ovog tipa koji se u RAF uvode pod nazivom Hellcat Mk. II. produkcija je okončana 1945. Hellcat američkih zračnih snaga obaraju ukupno 4947 protivničkih aviona.

Tehnički podaci F6F-5
---------------------


| Podaci | Jedinice |
| --- | --- |
| Godina produkcije | 1942-1945 |
| Firma | Grumman
 |
| Raspon krila | 13,08 m |
| Dužina | 10,23 m |
| Visina | 3,99 m |
| Površina krila | 31,03 m² |
| Težina (prazan) | 4.150 kg |
| Mogući tovar | - |
| Težina (maksimalna pri startu) | 6.990 kg |
| Putnici | - |
| Posada | 1 |
| Brzina | 621 km/h |
| Visina leta | 11.370 m |
| Dužina leta | 2460 km |
| Pogon | Pratt & Whitney R-2800-10W Double Wasp |
| Snaga | 1492 kW (2028 KS) |
| Naoružanje | 6\*mitraljez 12,7mm, do 908kg bombi |

Vanjske veze
------------

***Grumman F6F*** na Wikimedijinoj ostavi

* WW2DB: F6F Hellcat
Koordinate: 41° 52′ 51" SGŠ, 22° 25′ 09" IGD

**Grdovci** (mak. *Grdovci*) su naselje u Republici Makedoniji, u istočnom delu države. Grdovci su u sastavu opštine Kočani.

Prirodni uslovi
---------------

Grdovci su smešteni u istočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kočana, naselje je udaljeno 5 kilometara južno.

Naselje Grdovci se nalazi u istorijskoj oblasti Kočansko polje, u središnjem delu polja. Stoga je seoski atar ravničarski i dobro obrađen. Neposredno južno od naselja protiče reka Bregalnica. Nadmorska visina naselja je približno 330 metara. 

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Grdovci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 1.288 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (99%).

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Spoljašnje veze
---------------

***Grdovci*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.kocani.gov.mk Zvanična stranica opštine Kočani

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Kočani |
| --- |
| **Kočani** • 
Bezikovo •
Beli •
Vraninci •
Glavovica •
Gornje Grače •
Gornji Podlog •
Grdovci •
Donje Grače •
Donji Podlog •
Jastrebnik •
Kostin Dol •
Leški •
Mojanci •
Nebojani •
Novo Selo •
Njivičani •
Orizari •
Pantelej •
Pašadžikovo •
Polaki •
Preseka •
Pribačevo •
Pripor •
Rajčani •
Rečani •
Trkanje •
Crvena Njiva |  |
**Kwaiker** (Awá Kwaiker, Awa-Kwaiker, Awa, Cuaiquer, Awá Kwaiker, Coaiquer. Sami sebe nazivaju Awá, *ljudi*), pleme barbacoan Indijanaca sa rijeke río Telembí u Kolumbiji i sjevernom Ekvadoru, u tropskoj kišnoj šumi na visinama između 500 i 1,500 metara. Područje što ga naseljavaju prostire se na oko 3,500 četvornih kilometara, a siječe ga cesta što spaja gradove Barbacoas i Tumaco, duž koje živi oko 20,000 mestika i crnaca. Naselja su im malena raštrkana duž rijeka Gualcala, Vegan, Güisa, Nulpe i San Juan, ima ih preko 70 i nijedno više od 100 stanovnika. Izvorno su bili lovci i sakupljači, danas uzgajivači plantažnih drvenastih kultura, kao što su banane i šećerna trska i kukuruz. Uz ovo bave se i obrtom, prvenstveno izradom košara i jigra-torbi koje izrađuju od biljnih vlakana.Lončarstvo su zanemarili i danas sebi kupuju pokućstvo po trgovinama. Glazbeni instrumenti su im veoma važni, a među njima najvažniji su marimba, bubnjevi, maraca i flauta. Prodajom kukuruza, kokoši i svinja koje uzgajaju kupuju sebi sol, odjeću, kerozin za lampe, mačete, gumene čizme i drugo. žene se veoma mladi, između 15 i 16. godine, a postoji i probni period-*amaño*, koji traje oko godinu dana, kroz koji žena mora dokazati da je sposobna domaćica. Kwaikeri su patrilokalni, a patripotestalna obitelj se sastoji od roditelja, djece i unučadi. Mrtve sahranjuju sa popudbinom.

Vanjske poveznice
-----------------

* Awa
**Gromiželj** je močvarno područje na teritoriji grada Bijeljine u Bosni i Hercegovini, u blizini ušća Drine u Savu. Osnovne vrijednosti područja su: stanište rijetke i ugrožene vrste ribe mrgude, staništa ptica – eje močvarice, crne rode, crvene čaplje i male bijele čaplje te stanište ugroženih biljnih vrsta – rebratice, močvarne paprati, žutog lokvanja i reliktne vrste močvarne žare. Duž cijelog područja je loš poljski put. Iako postoji nekoliko informativnih tabli sa obilježjima zaštićenog područja, skretanje do močvare Laketića vir je teško uočljivo. Močvara je ugrožena zbog niskog vodostaja i sve većeg zarastanja u mulj.

Zaštićeno područje
------------------

Istraživanje područja počelo je krajem 2008. godine, a područje je bilo i pod prethodnom zaštitom u kategoriji Posebni rezervat prirode. Vlada Republike Srpske na sjednici održanoj 22. 2. 2018. godine proglasila je močvaru Gromiželj za zaštićeno područje - kategorija IV (područje za upravljanje staništem). Ukupna površina zaštićenog područja je 831,30 hektara. Upravljanje je povjereno "Udruženju za zaštitu flore i faune Gromiželj". Na cjelokupnoj površini su ustanovljeni režimi zaštite II (67,4 hektara) i III (763,9 hektara) stepena.

U izvještaju Zavoda za zaštitu kulturno-historijsko i prirodno naslijeđe RS iz 2021 izvještava se o lošem stanju u zaštićenom području.

### Zabranjeno

Na dijelu močvare pod II stepenom zaštite zabranjeno je: 

* sve vrste radova i aktivnosti na Laketića viru bez saglasnosti i mišljenja nadležnih institucija,
* unošenje alohtonih vrsta biljaka, životinja i gljiva, lov divljači,
* izlov ribe korištenjem mreže, korpi i eksplozivni sredstava,
* nekontrolisano sakupljanje ljekovitog i aromatičnog bilja, gljiva, šumskih i drugih plodova,
* primjena hemijskih sredstava i materija koje mogu prouzrokovati zagađenje zemljišta i vode,
* eksploatisanje mineralnih sirovina,
* deponovanje otpada,
* upotreba zaštitnih bioloških sredstava (osim u slučaju suzbijanja karantinskih ili regulisanih nekarantinskih štetnih organizama),
* promjena namjene zemljišta i promjena vodnog režima,
* paljenje vatre,
* obavljanje drugih radnji kojima se uništava priroda i ugrožavaju staništa.
**Google učionica** (transkribovano: **Gugl učionica**) jest besplatna veb-usluga koju je Google razvio za škole. Omogućava stvaranje, deljenje i ocenjivanje zadataka, a njen cilj jest pojednostaviti proces deljenja datoteka između nastavnika i učenika. Zaključno sa 17. 2. 2021. Google učionica ima približno 150.000.000 korisnika.

Google učionica spaja Dokumente, Tabele, Prezentacije, Gmail i Kalendar u jedinstvenu platformu za komuniciranje između učenika i nastavnika. Učenici mogu biti pozvani da se pridruže razredu pomoću privatnog koda ili mogu biti automatski uvezeni sa školskog domena. Za svaki razred stvara se zasebna fascikla sačuvana na Google disku koji je povezan s odgovarajućim nalogom. U fascikli učenik može predati rad koji će nastavnik posle oceniti. Zadaci i rokovi dodaju se u Google kalendar, pri čemu zadatak može pripadati nekoj kategoriji ili temi. Nastavnici mogu stvarati, distribuirati i označavati zadatke. Osim toga, oni mogu pratiti napredak svakog učenika pregledavanjem istorije izmena dokumenta, a nakon ocenjivanja mogu vratiti rad uz komentare i ocenu.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanični veb-sajt‍ Uredi na Wikidati
Za vladin izborni blok u Kraljevini Jugoslaviji v. Jugoslovenska radikalna zajednica
Galileo Galilei osuđen za heretika
**Hereza**, **jeres** ili **jereza** (grč. αἵρεσις [*haíresis*], od αἱρέομαι [*hairéomai*] — "izabrati") je izraz koji u najširem smislu označava promjenu sistema vjerovanja, u pravilu suprotstavljen establiranoj dogmi, a koji se najčešće primjenjuje u kontekstu religije. Hereza je različita od apostaze koja podrazumijeva potpuno odbacivanje nečije vjere ili njenih temelja, odnosno od blasfemije koja je nepoštivanje vjerskih kanona. Osoba koja praktikuje herezu ili se protivi dogmi je **heretik** ili **jeretik**. Osoba koja je započela herezu ili pokrenula heretički pokret se naziva **herezijarh** ili **jeresijarh**. Proučavanje hereze u okviru teologije ili historije religije se obično naziva hereziologija.

Riječ hereza se obično primjenjuje u kršćanskom, jevrejskom ili islamskom kontekstu, s time da u svakoj od te tri religije ima nešto različito značenje. Pojam, odnonsno hereze je naročito bio važan za historiju rane kršćanske Crkve, u smislu protivljenja zvaničnoj dogmi koja je ustanovljena na Ekumenskim saborima. 

Hereza u prenesenom značenju označava svojstvo osobe ili mišljenja koje je suprotno od ustaljenog i većinskog mišljenja sredine (vidi disident). Ipak, heretičko ne znači pogrešno. Kao što primećuje Elejn Pejgels, "istoriju pišu pobednici", te nije čudo što je pobednička većina definisala pojmove, nazivajući sebe »pravovernim«, a svoje protivnike »jereticima«.

Povezano
--------

* Kršćanska hereza
* Hereza u ortodoksnom judaizmu
* Hereza u islamu
* Disident

Izvori
------

1. ↑  Elejn Pejgels - Gnostička evanđelja (scribd)

***Hereza*** na Wikimedijinoj ostavi
**El Marsa** (arapski: المرسى‎), zvana i *Playa de Aaiún*, *Port of Laayoune* ili *Port of Aaiun*, lučki je grad od 17.917 stanovnika, smješten na sjeveru Zapadne Sahare. Nad gradom od 1976. kontrolu ima Kraljevina Maroko, a pravo polaže Saharska Arapska Demokratska Republika.

Geografija
----------

El Marsa leži na obali Atlanskog oceana, udaljena tridesetak kilometara jugozapadno od El Aaiúna.

Historija
---------

El Marsa je niknula 1963. nakon otkrića velikih količina fosfata koji se počelo iskapati 1972. godine. Tad je podignuta pokretna traka za transport rude duga 105 kilometara, od Marse do rudnika kod Bucre. Istovremeno je građena luka s lukobranom i dokom koji može prihvatiti brodove duge do 150 m, gaza od 6,4 do 7,6 m. Za vrijeme gerilskog rata koji je vodio Polisario protiv Maroka, pokretna traka je često bila oštećena. Traka je toliko velika da je jedna od rijetkih građevina vidljiva iz Međunarodne svemirske stanice.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Španija Castro Urdiales, Španjolska
* Španija San Sebastián, Španjolska

Izvori
------

1. 1 2  „*Western Sahara, Cities and Towns*" (engleski). Looklex. Arhivirano iz originala na datum 2016-04-04. Pristupljeno 11. 11. 2018.
2. ↑  „*Bu Craa (Bou Craa)*" (engleski). Mindat. Pristupljeno 11. 11. 2014.
3. 1 2 3  „*Laayoune*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 11. 11. 2014.
4. ↑  „*Port of Laayoune, Western Sahara*" (engleski). Ports. Pristupljeno 11. 11. 2014.
5. ↑  „*Bou Craa Phosphate Mine*" (engleski). The Earth Observatory. Pristupljeno 11. 11. 2014.

Vanjske veze
------------

***El Marsa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Laayoune* na portalu Fleetmon (`en`)
* *Playa de Aaiún* na portalu Mapcarta (`en`)
**Gram Parsons** (5. novembar 1946 – 19. septembar 1973) bio je američki pjevač, kompizitor, gitarist i piajnist. Iako je Parsons najpoznatiji po country muzici, u svojm je opusu često miješao elemente bluesa, folka i rocka stvorivši stil koji je sam nazvao "kozmičkom američkom muzikom". Osim kao solo izvođač, bio je članom nekoliko znamenitih bendova među kojima se ističu International Submarine Band, The Byrds i The Flying Burrito Brothers. Iako mu je karijera bila kratka, smatra se kako je imala značaj za razvoj countryja i rocka. 

Parsons se odrastao u imućnoj, ali problematičnoj proidci, te je prije početka muzičke karijere studirao na Harvardu. Godine 1966. je osnovao *International Submarine Band*, koji se raspao prije izlaska debitanskog albuma *Safe at Home* 1968. Početkom 1968. se Parsons priključio grupi The Byrds i igrao važnu ulogu u stvaranju znamenitog albuma *Sweetheart of the Rodeo*. Krajem iste godine Parsons je napustio grupu i zajedno sa bivšim kolegom Chrisom Hillmanom stvorio The Flying Burrito Brothers 1969. godine, izdavši iste godine album *The Gilded Palace of Sin*. Iako hvaljen od kritike, album je slabo prodavan, a nakon nespretno vođene nacionalne turneje i na brzinu sklepanog albuma *Burrito Deluxe*, Parsons je početkom 1970. iz njega izbačen. Potom je potpisao ugovor s kućom A&M Records, ali je 1971. odustao od najavljenog solo albuma. Parsons se potom preselio u Francusku, gdje je živio u Villi Nellcote sa svojim prijateljem Keitjom Richardsom iz benda *The Rolling Stones*. Vrativši se u Ameriku, Parsons se sprijateljio sa Emmylou Harris, koja mu je pomogla s vokalima na njegovom prvom solo albumu *GP*, izdanom 1973. Iako je doživio pohvalne kritike, nije se uspio probiti na top-liste, kao i njegov kasniji album *Grievous Angel* (posthumno izdan 1974). 

Parsons je 19. septembra 1973. umro od predoziranja drogom u hotelu Joshua Tree Inn u gradu Joshua Tree. Njegovo tijelo su prijatelji ukrali pred sam pogreb kako bi ga, u skladu sa njegovim željama, a protiv volje, porodice kremirali u pustinji. Taj je događaj opisan u igranom filmu *Grand Theft Parsons* iz 2003. godine.

Parsons je nakon smrti stekao reputaciju jednog od najuticajnijih muzičara svog doba, koji je stvorio žanrove country rocka i alt-countryja.

Izvori
------

1. ↑  Leggett, Steve. „Gram Parsons Archive, Vol. 1: Live at the Avalon Ballroom 1969 review". *Allmusic*. Pristupljeno 21 March 2010.
2. ↑  Erlewine, Stephen. „Gram Parsons Biography". *Allmusic*. Pristupljeno 21. III 2010.

Vanjske veze
------------

* Gram Parsons na IMDb-u (`en`)
* Time for a Repress: *The Gilded Palace of Sin* by Bob Proehl, 30, March 2009
Izvori glutena: bijelo brašno, pir, ječam, raž.
**Gluten** (lat. ljepilo, više poznat pod nazivom kao *pšenični gluten*) je ljepljiva, elastična bjelančevinasta tvar koja se nalazi u pšenici (žitu), brašnu, raži, ječmu, piru, te zobi koja je često kontaminirana zbog toga što se najčešće uzgaja uz pšenicu. Gluten čini tijesto ljepljivim i on daje elastičnost tijestu od sviju žitarica.

Osim u spomenutim žitaricama, gluten se nalazi svuda oko nas, sadrži ga većina proizvoda – pizza, tjestenina, spirulina, industrijska hrana, pa čak i ruževi za usne.

Vrlo je bitna prehrambena komponenta, jer su sjemenke žita inače siromašne bjelančevinama.

Bjelančevina gluten se sastoji od dvije frakcije: *glutenina* i *glijadina*. Kod pojedinih ljudi postoji genetska sklonost ka nepodnošenju glutena, odnosno njegove frakcije glijadina, koja se iskazuje kao glutenska enteropatija.

Bolest netolerancije na gluten naziva se celijakija. No, osim toga, brojni znanstvenici dolaze do zaključka kako je oštećenje probavnog trakta uslijed nepodnošljivosti glutena uzrok autoimunim bolestima, kao što su na primjer dijabetes tipa 1, lupus, poremećen rad štitnjače i dr. Procjenjuje se da 9 od 10 osoba koje ne podnose gluten ne znaju za to.

Izvor
-----

* Hrvatska enciklopedija, Broj 4 (Fr-Ht), str. 239.. Za izdavača: Leksikografski zavod Miroslav Krleža, Zagreb 2000.g. ISBN 953-6036-34-7
**Grexit** (od engleskih riječi *Greece* za Grčku i *exit* za izlazak) je skraćenica za hipotetski **grčki izlazak iz eurozone**, odnosno **grčki izlazak iz Evropske unije**. Izraz je stekao popularnost kao jedan od izglednih rezultata krize grčkog javnog duga, odnosno nesposobnosti kako grčkih vlasti, tako i Europske unije, da je riješe bez katastrofalnih posljedica po grčku ekonomiju i životni standard tamošnjeg stanovništva. Grexit je kao izraz prvi put korišten 6. februara 2012. od Willema H. Bultera i Ebrahima Rahbarija, vodećih analitičara Citigroupa. Njegovom sve češćem spominjaju kao mogućeg ishoda krize je značajno pridonijela i njena sve izraženija politička dimenzija, prije svega u odnosima Grčke sa ostalim državama-članicama EU, prije svega Njemačkom, čija vlada na čelu s kancelarkom Angelom Merkel inzistira na dosljednom ispunjavanju kreditnih obaveza, čak i po cijenu potpunog kolapsa grčke ekonomije. U samoj Grčkoj je takvo stanje stvari izazvalo jačanje germanofobnog raspoloženja, dok se i u samoj Njemačkoj jača raspoloženje da se Grčkoj ukine bilo kakva pomoć, odnosno dozvoli joj da napusti eurozonu i euro, s obzirom da financijska pomoć, koju pretežno pružaju njemački porezni obveznici, nije proizvela nikakve opipljive pozitivne efekte.Špekulacije o mogućem Grexitu su se dodatno intenzivirale otkako je početkom 2015. na vlast u Grčkoj došla nova koalicijska vlada na čelu sa radikalno lijevom strankom Syriza; iako njen premijer Aleksis Cipras i dalje službeno inzistira na ostanku Grčke u eurozoni i EU, njen službeni stav je da je politika rezova na kojoj inzistira vodstvo EU neodrživa te da za njeno nastavljanje više nemaju demokratski mandat. Dio svjetskih i evropskh ekonomista, pak, smatra da bi Grexit u obliku grčkog napuštanja eura i povratka nacionalne valute drahme mogao imati određene pozitivne efekte, prije svega kroz povećanje kompetitivnosti turističke djelatnosti, dok bi sa druge strane Grčkoj na duži rok bila zatvoren pristup svjetskim i evropskim financijskim tržištima.

Vidi još
--------

* Grčki referendum o financijskoj pomoći 2015.
* Brexit
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |  |  |
| povijesni grb |  | svečani grb |

**Grb Pule** štit je zelene boje u kojem je latinski križ zlatne (žute) boje. Krakovi križa dodiruju rub štita. Grb Grada je povijesni grb Grada Pule koji je postao službenim 1993. godine. Grb se koristi na način kojim se ističe tradicija i dostojanstvo Grada Pule.

Za svečanu službenu uporabu ističe se grb na renesansnom štitu posebno oblikovan (uglovi, sredina gornjeg ruba i dno su zašiljeni), obrubljen i odozgo ukrašen bočnim uvojcima i središnjim stiliziranim cvijetom ljiljana povezan s križem bijelom lentom na postamentu.

Grb Pule sličan je drugim jednostavnim grbovima s križem tako čestim u Istri, ali ipak kombinacija boja ovdje je jedinstvena - u zelenom štitu zlatni križ.

Blazoniranje i konstrukcija
---------------------------

Grb Grada je povijesni grb Grada Pule. Grb Grada Pule je štit zelene boje u kojem je latinski križ zlatne (žute) boje. Krakovi križa dodiruju rub štita. Omjer širine i visine štita je 5:6 modularnih jedinica. Debljina kolca i grede jednaka je 1 modularnoj jedinici. Greda križa udaljena je od gornjeg ruba štita 2 modularne jedinice. Kolac križa udaljen je od lijeve i desne ivice štita 2 modularne jedinice.

### Boje

Prikaz tonova boja na grbu i zastavi nije precizno određen u posebnoj odluci Gradskog vijeća. U grafičkim materijalima ovisno o modelu boja najčešće su zastupljeni sljedeći tonovi:

| Boja | Prikaz | Pantone | CMYK | RGB | HTML kôd |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| zelena |  | 356 C | 87-33-100-17 | 41-115-59 | `#29733B` |
| žuta (zlatna) |  | 1235 C | 0-33-100-0 | 250-181-0 | `#FAB500` |

Grb Pule u vrijeme SFRJ
-----------------------

Nakon Drugog svjetskog rata Pula je prestala koristiti svoj povijesni grb s križem, a umjesto njega koristio se grb sa štitom plave boje na kojem se nalazio prikaz Arene u bijeloj boji. Ispod Arene, pri dnu grba, nalazile su se četiri valovite pruge bijele boje. U gornjem lijevom uglu, gledano heraldički, bila je prikazana petokraka zvijezda crvene boje.

Zastava Pule
------------

Zastava grada Pule je pravokutnik zelene boje u kojem je latinski križ zlatne (žute) boje. Krakovi križa dodiruju rubove zastave. Omjer dužine i visine (širine) zastave je 2:1, odnosno 10:5 modularnih jedinica. Debljina kolca i grede križa jednaka je 1 modularnoj jedinici. Greda križa udaljena je od koplja (tj. od lijeve ivice) 3 modularne jedinice. Kolac križa udaljen je od gornje i donje ivice zastave po 2 modularne jedinice.

Zastava Pule također je netipična, iskačući iz obrasca utvrđenog za hrvatske gradske zastave, prema kojem zastave moraju biti jednobojne s grbom.

Galerija
--------

* zeleno-zlatna inačica
* konstrukcija grba
* 3D inačica grba
* zastava Pule
* konstrukcija zastave
* okomito položena zastava
* 
* grb Pule od 1958. do 1969.
* grb Pule od 1969. do 1992.
* zastava Pule u kasnijem razdoblju SFRJ

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  The FAME: Istarska županija - gradovi

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **grb grada Pule** |
Dipilonova vaza
**Geometrijski stil** je najstariji karakteristično grčki stil u umetnosti. Geometrijski stil je cvetao na kraju Grčkog mračnog doba, oko 900. do 800. pne. NJegov centar je bio Atina, a raširio se po trgovačkim gradovima po Egejskom moru.

Slikana grnčarija u geometrijskom stilu je bila među najtraženijim artiklima kojima su grčki trgovci osvajali nova tržišta. Grnčarija je u starom svetu imala višestruku namenu - od posuda za skladištenje i transport namirnica, preko onih koje su služile kao nadgrobni spomenici, za sahrane i druge rituale, sve do malih posuda za skupocene parfeme.

Grnčarija je najpre bila ukrašena apstraktnilm šarama (trouglovi, šahovski ornament, koncentrični krugovi), ali oko 800-te godine pne. u okviru tog geometrijskog ornamenta javljaju se životinjske i ljudske figure. Ipak, način njihovog prikazivanja je i dalje jako ograničen. Pojedinačne figure ili grupe koje se pojavljuju u jednakim razmacima jedva da su nešto više od ornamenta. Deo su istog tkanja koje pokriva celu površinu vaze i njihova se veličina menja u skladu sa površinom koju teba ispuniti. Ponekad je veoma teško razlikovati organske od geometrijskih elemenata.

**Skulpture** su figurine malih razmera. Dela su slobodna, nisu vezana za arhitekturu. Oblici su šematski.

**Ksoane** su skulpture od drvenog debla čija je primarna forma forma debla. Skulpture su svedene i geometrijske, glava je predstavljena kao krug, torzo kao trougao, noge su paralelne, a ruke su uz telo. Sve je rađeno bez detalja i neskladno. Ovaj oblik se kasnije preneo i na mermer. Ni jedna ksoana nije sačuvana.

Oko 700 godine pne. grčka umetnost ulazi u novi period – orijentalizujući stil, koji je pod snažnim uticajem Egipta i Bliskog Istoka. Razvoju ovog stila je doprineo razvoj trgovine. Geometrijski ornament je još uvek prisutan, ali je ograničen na periferne zone amfora i vaza, a zapažamo i spiralne preplete i rozete kao nove motive. Najveće partije određene su za narativne scene, tj. figure su jasnije i dominiraju u odnosu na dekorativne elemente.

Najpoznatija dela
-----------------

* **Dipilonova vaza**, VIII vek pne. -Prikazuje sahranu. Služila je kao nadgrobni spomenik, kao i za žrtvene darove namenjene pokojniku.
* **Amfora iz Eleuzine** – oslepljenje Polifema i Gorgone, 675 – 650 godina pne.

Vidi još
--------

* Istorija umetnosti
* Istorija
* Umetnost
* Umetnost stare Grčke

***Geometrijski stil*** na Wikimedijinoj ostavi
Geološka karta zapadnih Karpata
**Geološka karta** je grafički način prikaza geološke građe, starosti stijena, njihova sastava i međusobnih odnosa, kao i ostalih važnih geoloških pojava nekog terena na topografskoj karti (podlozi). Proces njene izrade, od prikupljanja podataka ranijih istraživanja, analize postojeće dokumentacije, terenskog rada, analize prikupljenih podataka, izrade geološke karte, presjeka i prateće tehničke dokumentacije naziva se geološko kartiranje. Pod tim pojmom podrazumijevaju se svi postupci izrada karata, blio ručno, bilo računalom. U današnje vrijeme kartiranje, posebno većih skupova podataka, uglavnom se izbovi upotrebom matematičkih algoritama koji su dijelovi grafičkih računalnih programa.

Za prikaz geologije terena koriste se *simboli* (geoloških jedinica, mjesta gdje su pronađeni fosilni ostaci i dr.), *linije* (rasjedi, geološke granice) i *poligoni* (geološke jedinice).

Ako je karta bojana onda se propisanom bojom označavaju utvrđene jedinice, a ako je izrađena crno-bijelom tehnikom, koriste se odgovarajuća sjenčanja.

List geološke karte sadrži: 

* **kartu**
* **legendu kartiranih jedinica**
* **legendu standardnih oznaka**
* **geološki stup** i
* **geološki profil** (presjek).

U legendi su kartirane jedinice poredane vertikalno po starosti. Na geološkim kartama nalaze se slovno-brojčane oznake za pojedina geološka razdoblja u kombinaciji s bojama, te oznake strukturnih elemenata.

Uz geološku kartu izrađuju se geološki stup i geološki profili odnosno presjeci terena.
U pripadajućem tumaču geološke karte nalazi se opis građe i svih zabilježenih geoloških elemenata kao i povijest nastanka terena.

Geološke karte izrađuju geolozi.

Podjela geoloških karata
------------------------

Podjela je izvršena na osnovi mjerila i prema sadržaju karte. Prema mjerilu geološke karte dijele se na:

* *detaljne geološke karte i geološki planovi* (mjerilo veće od 1:10000)
* *osnovne geološke karte* (mjerilo od 1:100000 do 1:10000) i
* *pregledne geološke karte* (mjerilo manje od 1:100000).

Prema sadržaju, geološke karte dijele se na:

* *Opće* ili *standardne geološke karte* - obuhvaćaju karte koje sadrže sastav, starost i strukturnu građu terena, te
* *Specijalne* ili *namjenske geološke karte* - uz opće geološke podatke prikazuju i elemente relevantne za neku geološku disciplinu (inženjerskogeološka karta, hidrogeološka, tektonska, seizmotektonska, strukturna, facijesna, geofizička, karta geoloških osnova zaštite okoliša, karta mineralnih sirovina, karta debljina sloja, karta stratoizohipsi itd.).

**Opća geološka karta Republike Hrvatske** je osnovna geološka karta mjerila 1:100000 koja je podijeljena na listove, a sadrži uz *kartu* i *geološki stup*, *profile* te pripadajući *tumač*. Geološka karta je podijeljena na listove: Trst, Rovinj, Pula, Labin, Crikvenica, Delnice, Rab i sl. U tijeku je izrada nove karte mjerila 1:50000.

U izradi geoloških karata danas se često koriste metode daljinskih istraživanja (terestička, zrakoplovna i satelitska snimanja).
**Honniasont** (Black Minqua, Honniasontkeronon, Oniassontke), pleme iz grupe Huron Indijanaca, porodica Iroquoian, i jedno od tri poznata plemena konfederacije Erie kojoj su još pripadali Gentaguetehronnon i Riquehronnon ili Rigueronnon. Honniasonti su živjeli oko gornjih tokova Ohia u zapadnoj Pennsylvaniji i susjednim predjelima Zapadne Virginije i Ohia. Njihovo ime Black Minqua dolazi po crnoj oznaci na prsima, a naziv Honniasont znači "*Wearing something round the neck*." Brojno stanje nije poznato, ali ovo pleme svakako je moralo biti brojno jer su 1662. imali 800 ratnika koje su Susquehannock Indijanci očekivali da im se pridruže u ratu protiv Irokeza. Ovo pleme isprva je bilo u dobrim odnosima sa Susquehannockima i trgovali su sa Nizozemcima. Nešto kasnije (1679) Susquehannock i Seneca Indijanci su ih uništili. Senece su adoptirali mnoge Erie, i pod imenom Mingo otišli su u Ohio i kasnije u Oklahomu. Minqua 'town' bio je vjerojatno naseljen potomcima Honniasonta. Današnji Senece iz Oklahome, morali bi imati potomaka ovih Erie Indijanaca.

Vanjske poveznice
-----------------

* Erie History
* Indian Tribe History: Honniasontkeronon Arhivirano 2008-08-29 na Wayback Machine-u
**Harwich** je lučki grad od 20,436 stanovnika na istoku Engleske u Grofoviji Essex.

Geografske karakteristike
-------------------------

Harwich leži na sjeveru Essexa u Distriktu Tendring, na vrhu malog poluotoka koji strši u estuarij rijeka Orwell i Stour, preko puta Felixstowa u Grofoviji Suffolk.

Harwich je dugo vremena bio jedina zaštićena i sigurna luka na Sjevernom moru, između estuarija Humber i Temze.

Historija
---------

U luci Harwicha odigrala se oko 885. pomorska bitka u kojoj je kralj Alfred Veliki porazio danske Vikinge.
Nakon Normanskog osvajanja Engleska - 1066. poluotok Harwich postao je feud porodice Bigod koji su podigli zamke u Dovercourtu (danas jedno od predgrađa) i Harwichu.

Kralj Henry III dodjelio je 1222. povelju Hughu le Bigodu, Earlu od Norfolka kojom mu odobrava da može organizirati sajam u Dovercourtu. Nakon tog je Henry III 1253. dodjelio isto pravo i njegovom rođaku Roger le Bigodu da organizira sajam u Harwichu. 
Harwich se tokom srednjeg vijeka razvio zahvaljujući pomorstvoj trgovini, naročito tokom 14. vijeka, kasnije tokom 17. vijeka brodogradnja je postala značajna privredna grana.

Za grad je bila značajna 1604. kad je dobio povelju od kralja Jamesa I kojom je postao slobodni borough. Iako to nije bila prva povelja u kom se spominje borough, jer sličnu (iako sa manjim pravima) dobio još 1318. Earlu od Norfolka od svog polubrata Edwarda II.

Pravi razvoj njegove luke počeo je kad je do njega došla željeznica, tad je postao londonska luka za promet preko Sjevernog mora, naročito za putničke trajekte. Njegova luka koja je opremljena za kontejnerski transport i postala je glavna luka za promet sa Kontinentalnom Evropom.

Uz luku za privredu Harwicha važno je ribarstvo uz nešto lake industrije.
Predgrađe Dovercourt je popularno izletište.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: South East England" (engleski). City population. Pristupljeno 29 03. 2017.
2. 1 2 3 4 5  „*Harwich*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 29. 03. 2017.
3. 1 2 3  „*Council History*" (engleski). Harwich. Pristupljeno 29. 03. 2017.

Vanjske veze
------------

***Harwich*** na Wikimedijinoj ostavi

* Harwich Town Council (`en`)
**Georg Bazelic**, (23. januar 1938), nemački slikar. Rođen je kao Herman Georg Kern (Hermann Georg Kern) u Dojčbazelicu (Saksonija, Nemačka), po kome je i dobio nadimak Bazelic.

Život
-----

Detinjstvo je proveo u bivšoj Istočnoj Nemačkoj (DDR-u). U istočnom Berlinu počeo je na višoj školi da studira primenjene umetnosti, slikarstvo. 
1956. izbačen je sa studija zbog društveno političke nezrelosti.
1957. upisuje se na višu umetničku u zapadnom Berlinu kod profesora Han Trijera (Hann Trier), i tokom sledeće godine seli se sasvim u zapadnu Nemačku.

Suprostavljanje sa teorijom Kandinskog i Maleviča
-------------------------------------------------

Suprotstavlja se teoriji Kandinskog i Kazimira Maleviča. Narednih godina putuje u Amsterdam i Pariz gde se pozabavio sa umetnošću duševnih bolesnika.
1961. uzima nadimak Bazelic, (pod kojim je danas poznat) i pod tim imenom pravi prvu izložbu sa slikarskim kolegom Eugenom Šenebekom (Eugen Schönebeck)
Georg Bazelic je jedan neoekspresionistički slikar, grafičar i vajar.
Njegov znak raspoznavanja su slike, koje su okrenute naglavačke.

Izlaganja
---------

Izlagao je u Njujorku u Gugenhajm muzeju, na XIII. Bijenalama u Sao Paulu 1975. i Veneciji u Nemačkom pavilionu, slede mnogobrojna odlikovanja kao na primer: Niderzaksonska državna medalja, mnogobrojne profesorske titule su sledile taj tok. Georg Bazelic živi i radi u Derneburgu kod Hildeshajma i Imperiji na Italijanskoj rivijeri.

Važnije izložbe hronološki:

* 1963 - Individualna izložba u galeriji *Michel Werner & Katz*, Berlin.
* 1972 - Izložbe u *Kunstmuseum*-u, Bazel i *documenta 5*, Kasel.
* 1975 - *XIII Bienal*, Sao Paulo
* 1976 - *Kunsthalle*, Kolonija.
* 1980 - *Bienal*, Venecija.
* 1981 - Novi duh u slikarstvu *(A new Spirit in Painting)*, Kraljevska akademija umetnosti *(Royal Academy of Arts)*, London; *Westkunst, Messehallen*, Kolonija.
* 1982 - *documenta 7*, Kasel; *Zeitgest, Martin-Gropius-Bau*, Berlin
* 1984 - *Stedelijk Museum*, Amsterdam; von hier aus, Messegelände, Diseldorf
* 1985 - *Nouvelle Biennale*, Pariz; *Kunst in der Bundesrepublik Deutschland, 1945-1985*, Nacionalna Galerija, Berlin.
* 1987 - *Kestner Gessellschaft*, Hanover, *Museum Ludwig*, Kolonija

  


***Georg Baselitz*** na Wikimedijinoj ostavi
**Horn** je grad na sjeveru Austrije od 6,461 stanovnika.

Horn je administrativni centar istoimenog Okruga Horn.

Geografske karakteristike
-------------------------

Horrn leži na istoku regije Waldviertel, u dolini potoka Taffa

Historija
---------

Horn je prvi put dokumentiran 1145. - 65. Zamak i grad podignuti su između 1150. - 1160. i kompletno okruženi bedemima prije - 1304. Utvrda je proširena tokom 16. i 17. vijeka, - toranj je podignut 1594. 

Horn je dobio na značenju za reformacije jer je u njemu organiziran savez - *Horner Bund*.

Znamenitosti
------------

Znamenitost Horna su zamak iz 12. vijeka, dograđivan i proširivan 1539. i 1591 kad mu je pridodat okužni sud i parohijska crkva podignuta između 1594. - 97. kao protestanska bogomolja.

Pored toga to su i pijaristička crkva (1658. -62.) i samostan (danas centar kulture) i gotičko - barokna na 
groblju.

Privreda
--------

Oko 64 % zaposlenih od njih 3,847 (1991.) radilo je u uslužnom sektoru, a ostali u industriji. U Hornu dominira građevinarstvo, ali se proizvodi i nešto tekstila i elektronike (mjerni aparati).
Pored toga važan je i turizam, naročito nakon uzgradnje *Kulturparka Kamptal* - 1996. u kom je sudjelovalo još deset općina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Niederösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 25. 01. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Horrn*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 26. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Horn, Austrija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Horna* (`de`)
**Hedenbergit** je kalcijsko-željezoviti stijenski silikatni mineral iz grupe piroksena, kemijske formule CaFe[Si2O6]. Crne je do zelenocrne boje, većinom staklastog sjaja i opáki (neprozirni) do poluprozirni. Kristali su kratkoprizmatični, s tipičnim osmerostranim poprečnim presjekom, ali dobro razvijeni kristali su rijetki. Češći je u kompaktnim, zrnatim masama. Školjkastog je loma, a ogreb mu je blijedo zelen. Tvrdoća mu je 5-6, a gustoća 3.2-3.6.

Čvrste otopine
--------------

Hedenbergit je član važne serije čvrstih otopina piroksena, koja još uključuje augit ((Ca,Na)(Fe,Mg,Al)(Al,Si)2O6) i diopsid (CaMgSi2O6). Hedenbergit je željezom bogati krajnji član te serije. Serija diopsid-hedenbergit analogna je onoj tremolita-aktinolita kod amfibola. 
Osim po jasnoj razlici u kemizmu, hedenbergit se od diopsida razlikuje i prema boji. Naime, hedenbergit je mnogo tamniji od diopsida.

Ležišta i nalazišta
-------------------

Hedenbergit nalazimo u nekim metamorfitima, osobito kontaktno-metamorfnim stijenama i skarnovima. Ima ga i u magmatima te u rudnim tijelima. Dolazi u zajednici s mineralima volastonita, grossulara, andradita, magnetita, aktinolita, galenita, rodonita i kalcita. 

Poznatija nalazišta uključuju Nordmark u Švedskoj, Broken Hill (Australija), regiju Fresno u Kaliforniji te Franklin u New Jerseyu (SAD), otok Elbu i Toscanu (Italija), a ležišta ima i u Kazahstanu.

Vidi još:
---------

* Diopsid
* Augit
* Pirokseni
* Amfiboli
* Minerali

Eksterni linkovi
----------------

***Hedenbergit*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mineral galleries (`en`)
* Mindat.org (`en`)
* Webmineral(`en`)
**Gliptoteka HAZU** specijalizirani je muzej (umjetnički) s republičkim djelokrugom. Ustanova je po svoj namjeni jedinstvena na području Hrvatske.

Povijest
--------

Gliptoteka je osnovana 1937. godine na inicijativu i zalaganje dr. Antuna Bauera kao Glipsoteka. Ustanova je utemeljena s ciljem prezentiranja javnosti odljeva antičkog kiparstva kao i arhitektonske plastike hrvatske nepokretne spomeničke baštine. Ulaskom u sastav HAZU-a 1950. godine dolazi do promjene naziva u Gliptoteka. Gliptoteka danas čuva i izlaže najveću zbirku skulptura na području Hrvatske.

Djelatnost
----------

Rad Roberta Frangeša Mihanovića na zgradi Gliptoteke
Djelatnost muzeja definirana je zakonskom legislativom vezanom uz muzeje. Muzej radi na sustavnom sabiranju, čuvanju, restauriranju i konzerviranju, prezentaciji te trajnoj zaštiti muzejske građe s područja nadležnosti muzeja.

Građa
-----

Građa Gliptoteke sastoji se između ostalog od sadrenih odljeva antičkog kiparstva te od gipsanih odljeva fragmenata nepokretnih spomenika hrvatske kulturne baštine od razdoblja 9. do 15. stoljeća. Muzejski fundus je od osnutka tijekom vremena obogaćen relevantnim i vrijednim djelima hrvatskog kiparstva 19. i 20. stoljeća. Stalan muzejski postav podijeljen je u sedam zbirki. Zbirke su pored prethodno dviju navedenih sljedeće: Zbirka sadrenih odljeva stećaka od 13. do 16. stoljeća, Zbirka sadrenih odljeva djela Jurja Dalmatinca, Zbirka kopija fresaka od 11. do 16. stoljeća te Zbirka medalja i plaketa. Muzejski fond je vrlo velik i sastoji se od 13.000 eksponata. U ustanovi se provodi digitalizacija građe po zbirkama.

Usluge
------

Pružanje stručne pomoći iz područja djelatnosti muzeja, održavanje predavanja, vršenje stručnog vodstva, pružanje usluge informiranja vezano uz aktivnosti, organiziranje izložbi, objavljivanje stručnih publikacija.

Izvor
-----

* Ministarstvo kulture Arhivirano 2008-06-08 na Wayback Machine-u

Eksterni linkovi
----------------

***Gliptoteka HAZU*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mrežne stranice Gliptoteke HAZU Arhivirano 2008-11-12 na Wayback Machine-u
* Muzeji Hrvatske na internetu Arhivirano 2009-02-13 na Wayback Machine-u