**Pavle (Pavao) Radić** (Trebarjevo Desno, 10. siječnja 1880. - Beograd, 20. lipnja 1928.), bio je hrvatski političar.

Životopis
---------

Pavle Radić rodio se u Trebarjevu Desnom 1880. godine. Nećak je dr. Antuna i Stjepana Radića.**↓**1 Školovao se u Zagrebu i Pragu. Nakon završene trgovačke škole u Pragu službovao je u Hrvatskoj dvije godine kao pomoćni učitelj, a zatim se bavio zadrugarstvom. Prihvatio je političke ideje svojih stričeva Antuna i Stjepana Radića i pridružio se njihovoj stranci, Hrvatskoj pučkoj seljačkoj stranci, te poslije postao i članom njenog vodstva.

Kao kandidat Hrvatske republikanske seljačke stranke (HRSS) prvi je put izabran u Narodnu skupštinu Kraljevine SHS 1923. godine u banjolučkom okrugu. Ponovno je biran za narodnoga zastupnika 1925. i 1927. godine. Zamjenjivao je Stjepana Radića u vođenju strankom za vrijeme njegovog jednogodišnjeg boravka u inozemstvu 1923.-1924. godine, a zatim i dok se Stjepan Radić nalazio u zatvoru, 1925. godine. Po uputi Stjepana Radića čita u Narodnoj skupštini, 27. ožujka 1925. godine, izjavu kojom stranka prihvaća Vidovdanski ustav i monarhiju. Nakon dogovora HSS-a i Radikalne stranke, ulazi u Vladu 1925.-1926. godine kao ministar agrarne reforme. Nakon prijelaza HSS-e u oporbu radi kao ravnatelj Saveza hrvatskih seljačkih zadruga.

### Smrt

Pavle Radić ubijen je u atentatu u beogradskoj Narodnoj skupštini 20. lipnja 1928. godine. Tada je radikalski zastupnik Puniša Račić iz pištolja pucao na zastupnike HSS-a ubivši Pavla Radića i Đuru Basaričeka, ranivši Ivana Pernara i Ivana Granđu te teško ranivši Stjepana Radića koji od posljedica atentata umire u Zagrebu, 8. kolovoza 1928. godine.

> Kada je 20. lipnja 1928. Puniša Račić izvršio pokolj narodnih zastupnika HSS u Narodnoj skupštini, Pavle je, predosjećajući da prijeti životna opasnost Stjepanu Radiću, poletio prema svom stricu i vođi stranke da ga zaštiti, ali ga je Račić, uzviknuvši »Ha, tebe baš tražim!« jednim dobro odmjerenim metkom pogodio u donji dio srca, od čega je Pavle Radić pao na pod. Prenesen automobilom, on je pet minuta nakon dolaska u bolnicu, a pedeset i pet minuta poslije ranjavanja izdahnuo; njemu je metak okrznuo srce i izašao van.
> 
> 

Ubijeni Pavle Radić i Đuro Basariček iz Beograda u Zagreb dovezeni su 22. lipnja 1928. godine i njihovi su lijesovi bili izloženi u Hrvatskom seljačkom domu na Zrinjevcu a sljedećega dana, 23. lipnja 1928. godine, bio je posmrtni ispraćaj i pokop.

Sahranjen je u *Arkadama* na zagrebačkome groblju Mirogoju u zajedničkoj grobnici uz Đuru Basaričeka, u koju su kasnije sahranjeni Stjepan Radić i Josip Predavec (ubijen 14. srpnja 1933. godine u zasjedi kod Dugog Sela) te 1953. godine Ivan Granđa.

Literatura
----------

* *Hrvatski leksikon*, Zagreb, 1996.
* *Opća enciklopedija JLZ*, 6. svezak, Zagreb, 1980.

Bilješke
--------

**↑**1 Pavle je sin njihovoga najstarijeg brata Andrije.

Izvori
------

1. 1 2 3  HSS GO Novska: Povijest HSS-a Arhivirano 2015-08-14 na Wayback Machine-u, preuzeto 9. listopada 2011.
2. ↑  HRT: Atentat u skupštini Arhivirano 2009-03-12 na Wayback Machine-u, preuzeto 9. listopada 2011.
3. 1 2  Zvonimir Kulundžić, *Atentat na Stjepana Radića*, Stvarnost, Zagreb, 1967. str. 371.
4. ↑  Ivo Perić, *Stjepan Radić 1871.-1928.*, Dom i svijet, Zagreb, 2003. ISBN 953-6491-88-5, str. 445.
5. ↑  Ivo Perić, *Stjepan Radić 1871.-1928.*, Dom i svijet, Zagreb, 2003. ISBN 953-6491-88-5, fusnota 47, str. 33.