recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Esme Sultanije džamija
**Esme Sultanije džamija** (Gradska džamija), nalazi se u staroj gradskoj jezgri, između Višegradske i Banjalučke kapije, u Jajcu, Bosna i Hercegovina. Ovo je u Bosni i Hercegovini jedina džamija koja nosi ime po jednoj ženi. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 21. do 27. januara 2003. godine je donijela odluku da se džamija sa pratećim objektima: šadrvanom, stambenim objektom, mektebom i haremom, proglasi za nacionalni spomenik BiH. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.

Historija
---------

Esma sultanija je bila supruga bosanskog namjesnika Mehmed paše Muhsinovića i sagradila je ovu džamiju i dva mosta na Vrbasu. Mehmed paša Muhsinović bio je namjesnik Bosne u dva navrata – prvi put 1760. do 1763. godine, a drugi put od 1770. do1772. godine. Na mjestu današnje, ranije postojala je džamija, a koju je, prema natpisu iznad portala podigao čauški čehaja Emir Mustafa 1749./50. godine. Ova džamija spada među posljednje izgrađene džamije u Bosni i Hercegovini koje su pokrivene kupolom.

U potpunosti srušena je 1993. godine. Svi fragmenti su uklonjeni sa lokacije i odvezeni u nepoznatom pravcu. Obnovljena je 2010. godine

Opis
----

Pripada centralnom potkupolnom tipu džamije, sa natkrivenim sofama i kamenom munarom. Kupola je izdužena. Zauzima prostor od 9,49 X 9,55, a umjesto tambura ima u izduženju osam prozora. Kod ove džamije kupola oslonjena je na četverougaonu bazu i njena visina od poda do vrha iznosi 13 m.

Munara je vitka i vrlo proporcionalna, izgrađena od istog kamena od koga i džamija. Baza munare je osmostrana dok je tijelo sa šesnaest strana. Baza je dekorirana motivima u formi pupoljka. Ovaj motiv se u stiliziranoj formi javlja i na dnu i pri vrhu tijela munare, ispod šerefeta. Ima stalaktitne ukrase ispod šerefe. Stranice ograde munare su sa reljefnim dekoracijama na kojima se javljaju motivi kruga, zvijezde i heksagona. Svaka stranica ograde je dekorirana na drugačiji način.I

Iznad ulaza u džamiju nalazio se natpis dimenzija 43x80 cm u nesh-talik pismu, isklesan u četiri reda, u prozi na turskom jeziku. 

Uz ovu džamiju se nalazi dvadesetak nišana, a među njima osam nišana imaju epitafe. Najstariji datirani spomenik je iz 1822 godine, a najmlađi je datiran sa 1875 godinom.

Literatura
----------

* Mehmed Mujezinović - Islamska epigrafika Bosne i Hercegovine

Vanjski linkovi
---------------

* Džamija Esme sultanije Arhivirano 2016-04-05 na Wayback Machine-u


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |
Scena pederatičkog udvaranja. Erast je prikazan u klasičnoj pozi, gde jednom rukom dodiruje eromenosov penis, dok mu drugom drži bradu kako bi ga ovaj gledao u oči.
**Erast** (grčki: ἐραστής) označava odraslog muškarca u pederastičkoj vezi sa mladićem (eromenosom) u antičkoj Grčkoj. Termin erast koristio se prevashodno u Atini, dok su se u drugim polisima koristile i druge reči, kao *eispnelas* („onaj koji inspiriše") u Sparti i *filetor* na Kritu.

Premda je društvena uloga erasta u svim različitim vidovima grčke pederastije uključivala mentorsku komponentu, običaji koji su uređivali ponašanje bili su različiti. U nekim polisima se očekivalo od erasta da inicira vezu sa eromenosom, što je nekada, kao na Kritu uključivalo i ritualno kidnapovanje, dok je u drugim, kao u Sparti, eromenos bio taj koji je pokretao vezu. Mentorstvo erasta baziralo se na fizičkoj kulturi građenoj u gimnasionima, što je objedinjavalo sportski i vojni trening, ali i filozofiju i muziku.

Ukoliko je pederastička veza između eromenosa i erasta bila seksualna, erast je imao aktivnu ulogu. Odraslom muškarcu Grčkoj nije priličilo da bude seksualno pasivan.

Vidi dalje
----------

* Pederastija u antičkoj Grčkoj
* Atinska pederastija
* Kritska pederastija
* Spartanska pederastija
* Tebanska pederastija

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | LGBT istorija |
| Antika | **Grčka**Pederastija (*Atina* • *Krit* • *Sparta* • *Teba*) • Homoseksualnost u vojsci • Mitologija • Filozofija grčke pederastije • Kalos • Erast • Eromenos• • •**Rim** • **Egipat** (Khnumhotep i Niankhkhnum)• **Azija** |
| Srednji vek | **Vizantija** • **Adelfopoiesis** |
| Novi vek | **Renesansa** • **Uranijska poezija** • **Uranijski pokret** |
| XX vek | **Emancipatorski pokret u Nemačkoj**(LGBT istorija u Nemačkoj) Magnus Hirschfeld • Naučno-humanitarni komitet • Institut za seksualnu nauku • Der Eigene• • •**Progon LGBT osoba u nacističkoj Nemačkoj**Paragraf 175 • Reichszentrale zur Bekämpfung der Homosexualität und Abtreibung • Ružičasti trougao • Crni trougao• • •**Homofilni pokret** • **Stounvolska revolucija** • **Gay Liberation** • **AIDS kriza** • **Queer Nation** • **Istopolne zajednice i brakovi** |
| Opšti pregled | **Pregled LGBT istorije** • **Lezbejska istorija** • **Progon LGBT osoba** • **Anti-gej zakoni** |
|  | Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |
**Enköping** čita se **Enčeping**, je grad na jugoistoku Švedske od 21,121 stanovnika, 
dok kao istoimena općina ima 39,759 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Enköping leži u Grofoviji Uppsala, nedaleko od Jezera Mälaren i velikih švedskih gradova Stockholm, Uppsala i Västerås.

Historija
---------

Enköping se izgradio tokom 13. vijeka, na raskrsnici trgovačkih puteva. On je i danas važna raskrsnica željezničkih i cestovnih puteva.

Znamenitosti
------------

Kraj oko Enköpinga bio je naseljen još u 2. mileniju pne. o tome svjedoče brojni petroglifi, jedan od najslavnijih je - *Brandskogsskeppet*, koji se nalazi u neposrednoj okolici grada. 

Iz vikinškog razdoblja ostalo je 170 kamenih spomenika sa runskim natpisima.

Privreda
--------

Enköping je centar bogatog poljoprivrednog kraja, pa mu se i Industrija bazira na preradi hrane, uz to ima i nešto manjih metalurških pogona.

Pored toga on je i vojnički grad, sjedište komande za elektoniku - *Ledningsregementet*.

Gradovi prijatelji
------------------

* Filipini, Santa Rosa

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „Sweden: Uppsala" (engleski). City population. Pristupljeno 05. 05. 2015.
2. 1 2  „*About Enköping*" (engleski). Enköpings kommun. Pristupljeno 05. 05. 2015. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Enköping*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice grada Enköping* (`sv`)
**Epit** (starogrčki: ) ime je nekoliko ličnosti u grčkoj mitologiji.

Elatov sin
----------

**Epit**, sin Elatov, bio je jedan od mitskih kraljeva Arkadije i prvobitno je vladao Fezanom na reci Alfeju u Arkadiji. Kad je umro Klitor, sin Azanov, koji nije imao dece, Epit ga je nasledio i zavladao Arkadijom, čiji je jedan deo po njemu nazvan Epitidom. Prema predanju, Epit je umro od ujeda otrovne zmije na planini Sepiji kad je krenuo u lov. Njegov je grob pokazivan na Sepiji još u doba Pausanije (2. vek), koji ga je želeo videti, "jer i Homer u svojim stihovima o Arkađanima spominje Elatov nadgrobni spomenik", ali je zaključio da se radi o "maloj gomili zemlje omeđenoj kružnim kamenim opsegom".

Kresfontov sin
--------------

**Epit**, najmlađi sin Kresfonta, heraklidskog kralja Mesenije, i Merope, kćerke arkadskog kralja Kipsela. Kipsel i njegovi drugi sinovi izgubili su život u jednoj pobuni i preživeo je samo Epit, koji je odrastao u kući svog dede Kipsela. Na Kresfontovom prestolu u međuvremenu se nalazio heraklid Polifont, koji je prisilio i Meropu da se uda za njega. Kad je Epit odrastao, uz pomoć svog svekra, Holeje, vratio se u svoje kraljevstvo, kaznio očeve ubice i Polifonta kaznio smrću. Imao je sina Glauka. Po Epitu su se kasnije mesenski kraljevi zvali Epitidima umesto opšteg naziva Heraklida.

Hipotojev sin
-------------

**Epit**, sin Hipotojev, bio je kralj Arkadije. Bio je pradeda prvog Epita i vladao je u doba kad je Orest, po savetu proročišta, otišao iz Mikene i nastanio se u Arkadiji. U Mantineji je postojalo svetilište u koje nijednom smrtniku nije bio dopušten ulazak. Epit se na taj sveti običaj nije obazirao i prešao je prag, ali je odmah oslepeo i uskoro potom umro. Nasledio ga je njegov sin Kipsel.

Literatura
----------

* Schmitz, Leonhard (1867), „Aepytus (1)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
* Schmitz, Leonhard (1867), „Aepytus (2)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
* Schmitz, Leonhard (1867), „Aepytus (3)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
**Call of Duty 3** je pucačina iz prvog lica i treće izdanje poznatog serijala Call of Duty, sa tematikom Drugog svetskog rata. Jedino je izdanje iz originalnog serijala koje nije objavljeno za Majkrosoft Vindouz. Igra je izašla u prodaju 7. novembra 2006. Igru je razvio Trijarč, a objavio Aktivižn.

Igra
----

### Kampanje

Misije tokom igre se izvršavaju u vreme nakon invazije savezničkih jedinica na Normandiju, gde igrač oslobađa teritorije okupirane Francuske. Za razliku od prethodnih delova, umesto odvojene tri, sada se igra sastoji samo od jedne kombinovane kampanje, gde učestvuju američka, britanska, poljska, kanadska i francuska armija.

#### Američka kampanja

Karakter kog igrač može kontrolisati u američkoj kampanji je novoregrutovani vojnik Nikls, koji je postao član 29. pešadijske divizije, koja učestvuje prvo u oslobađanju francuskog grada Saint-Lô, a potom se pridružuje 90. pešadijskoj diviziji, gde se po šumskom terenu, sukobljava sa nemačkom vojskom oko navodno napomenutog grada. Grupu predvodi vodnik Frenk Mekkalin, koji biva ubijen pa njegovo mesto i vojni čin zauzima desetar Majk Dikson.

#### Britanska kampanja

U britanskoj kampanji, igrač kontroliše vodnika Džejmsa Dojla, karaktera kojeg je takođe bilo moguće kontrolisati u Call of Duty: United Offensive. Opet dobija ulogu pilota, koji biva porušen na teritoriji Francuske, gde spašen od francuskih pobunjenika, pomaže u oslobađanju lokalnih teritorija. Ubrzo stiže i pojačanje i britanske armije, i sada dve armije udružene zajedno oslobađaju neke industrijske oblasti, koje održavaju Nemci. U ovoj kampanji se pojavljuje i major Ingram, koji je isto poznat iz Call of Duty: United Offensive.

#### Kanadska kampanja

Tokom ove kampanje, igrač kontroliše vojnika Kola, člana 4. kanadske oklopne divizije, koju predvodi poručnik Žan Gaj Robišoud, navodni veteran iz prvog svetskog rata. I ovde se oslobađaju industrijske oblasti pod nemačkom kontrolom.

#### Poljska kampanja

Poljska kampanja ne uzima puno maha. Igrač kontroliše karakter desetara Vojćeha Bohatera, koji kao član poljske oklopne divizije upravlja tenkom, i suprodstavlja se 7. nemačkoj oklopnoj diviziji, na brdu, kog su Nemci pokušali da osvoje zbog strateškog značaja.

Multiplejer
-----------

U multiplejeru ovog izdanja igre, postoje neke novine. Igrač može po prvi put u igri da kontroliše oklopna vozila, poput tenkova ili prevoznih motora. Svi igrači se mogu rasporediti u dva tima: savezničkom, i okupaturskom (nemačkom). Meč može imati maksimalno 24 igrača u Xbox 360 i PlayStation 3, a po 16 igrača u Xbox i PlayStation 2 konzolama. Postoje dva tipa igre: Igračke (engl. ), gde igrač može pozivati druge igrače da se pridruže igri, ali da se ne takmiče po poenima, dok je drugi tip igre rangirani, gde se igrači udružuju u timove i bore za poene.

| * p
* r
* u
Call of Duty serijal |
| --- |
| *Call of Duty* (United Offensive) • *2* • *3* • *Modern Warfare* • *World at War* (Final Fronts) • *Modern Warfare 2* • *Black Ops* • *Modern Warfare 3* • *Black Ops II* |
**Cakewalk** je naziv za vrstu plesa koja se razvila u južnim državama SAD krajem 19. vijeka na temelju tzv. "Prize Walka", plesa koji su prakticirali crni robovi. Razvio se kao svojevrsna parodija formalnih plesova koji su održavali bijeli robovlasnici na plantažama.  Godine 1876. je prvi put komercijalno izvođen kao dio minstrel šoua na Philadelphijskoj svjetskoj izložbi. 1890-ih je njegovoj popularnosti pomoglo uvođenje ženskih plesačica. Znameniti kompozitor Scott Joplin je od muzike za cakewalk stvorio djela koja će predstavljati jedan od temelja za ragtime.

Izvori
------

1. ↑  Cakewalks in the Ragtime Era By Ted Tjaden ragtimepiano.ca Retrieved 18 March 2010

Vanjske veze
------------

***Cakewalk*** na Wikimedijinoj ostavi

* Cakewalks in the Ragtime Era
* Britannica Brief article on the cakewalk
* Online Cake Walk Sheet Music
* Cakewalk Dance Clips on Youtube.
* article on Cakewalk at BasinStreet.com Arhivirano 2008-12-26 na Wayback Machine-u
* Cakewalk and Ragtime composer Arthur Pryor at BasinStreet.com Arhivirano 2009-01-09 na Wayback Machine-u
**Eland** (lat. *Taurotragus*) je rod antilopa iz porodice goveda (lat. *Bovinae*) koji obitava na afričkim savanama. Elandi su največe afričke antilope; mužjaci obično teže od 400 do 800 kg i mogu u posebnim okolnostima doseći težinu i do jedne tone. Ženke su nešto manje i obično teže od 400 do 600 kg. Elandi se javljaju u dvije vrste:

* Divovski eland (*Taurotragus derbianus*, Gray, 1847.) je najveća antilopa na svijetu; mužjaci dosežu duljinu od 220 do 290 cm, te težinu do jedne tone, dok su ženke manje i teže od 300 do 600 kg.
* Obični eland (*Taurotragus oryx*, Pallas, 1766.) je poslije divovskog elanda najveća antilopa Afrike. Obitava u savanama i ravnicama istočne i južne Afrike. Mužjaci su visoki oko 1,6 m i teže od 500 do 600 kg, dok ženeke dosežu od 340 oko 445 kg.

Krzno im je rđavo-smeđe do boje lješnjaka, a mužjaci su obično nešto tamniji od ženki, te imaju od 8 do 12 jasnih vertikalnih bijelih linija na svom torzu. Rogovi su blago uvijeni i zajedno tvore »V« oblik, do 123 cm duljine (66 cm u ženki). Ispod vrata imaju veliku krijestu kratke crne dlake, koja se spušta do polovice stomaka. Iza rogova i iznad prednjih nogu imaju velike crne mrlje. Velike uši im služe za signalizaciju. Divovski eland ima dulje noge i veće bijele oznake na nogama od običnih elanda. Rep im je dug oko 90 cm s tamnim velikim dlakama na kraju.

Elandi su preživači koji se hrane travama i lišćem, te naseljavaju cvjetne doline, savane, šumarke i otvorene livade, te izbjegavaju guste šume. Divovski elandi tvore mala krda do 25 jedinki, a obični elenadi velika krda do 500 jedinki, ali nisu osobito teritorijalne životinje. U komunikaciji s drugim pripadnicima svoje vrste elandi znaju glasno lajati i gestikulirati kretnjama tijela u znak upozorenja, te odašilju feromone (*flehmen*). Elandi u divljini žive do 25 godina, a u zatočeništvu oko 20 godina. 

Meso elanda sadrži mnogo proteina i manje masti od mesa domećeg goveda, a njihovo mlijeko ima veću koncentraciju kalcija od onog domaćih krava. Zbog toga je eland domisticiran u nekim dijelovima Afrike, gdje se prilagodio na lokalne uvjete života. U ukrajinskom zoološkom vrtu Askaniya-Nova elandi se biraju po kvaliteti mesa i količini izmuzenog mlijeka. No, njihovo domisticiranje u Europi je do sada bilo neuspješno.

Izvori
------

1. ↑  B. Atlan, *Taurotragus derbianus*, University of Michigan Museum of Zoology, Animal Diversity Web (`en`) Preuzeto 11. rujna 2012.
2. ↑  Diamond, *Guns, Germs and Steel*, 1997. str. 167.

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Elandi** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Taurotragus** |

***Eland*** na Wikimedijinoj ostavi
**Bučje Gorjansko** su naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i nalaze se u sastavu općine Drenje.

Zemljopisni položaj
-------------------

Bučje Gorjansko se nalazi na 152 metara nadmorske visine (središte sela) u području gdje sjeverni obronci Krndije prelaze u nizinu istočnohrvatske ravnice, a nedaleko od sela protječe rijeka Vuka. Selo se nalazi na oko 1,5 km od državne ceste D515 Našice D2 - Đakovo D7. Susjedna naselja: istočno Bračevci, jugoistočno su Paljevina i Potnjani, južno Slatinik Drenjski, te jugozapadno Podgorje Bračevačko. Zapadno se nalaze Ostrošinci, a sjeverno Razbojište i Podgorač naselja u općine Podgorač. Pripadajući poštanski broj je 31423 Bračevci, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila DJ (Đakovo). Površina katastarske jedinice naselja Bučje Gorjansko je 6,32 km2.

Povijest
--------

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

Do 1900. iskazivano pod imenom Bučje.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjska poveznica
-----------------

* ARKOD preglednik

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Bučje Gorjansko** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Drenje |
| --- |
| Borovik • Bračevci • Bučje Gorjansko • Drenje • Kućanci Đakovački • Mandićevac • Paljevina • Podgorje Bračevačko • Potnjani • Preslatinci • Pridvorje • Slatinik Drenjski |
**Engleske unitarne jedinice** ili **Unitarne vlasti** (engleski: *Unitary authorities of England*) su jedna specifična engleska administrativna jedinica. Pojedostavljeno rečeno one su lokalna administracija odgovorna za pružanje svih usluga lokalne uprave unutar svog okruga.

Karakteristike
--------------

Kako inače brojni dijelovi Engleske imaju dva nivoa lokalna uprave, a to su; Vijeća (savjeti, odbori) grofovija i Vijeća distrikta, okruga i gradova, koji se potpuno odvojeno bave svaki svojim resorima, odnosno svim onim što spada pod lokalnu upravu, a to je;

* obrazovanje
* transport
* planiranje
* vatrogastvo i javna sigurnost
* socijalna zaštita
* biblioteke
* upravljanje otpadom
* trgovački standardi

Za razliku od tog *Unitarne jedinice* se bave svim tim zajedno.

*Unitarne jedinice* najčešće omogućuju malim grofovijama i velikim gradovima da imaju odvojenu lokalnu administraciju po svojim slabije urbaniziranim dijelovima, tamo gdje bi podjela na okruge bila nepraktična i preskupa.

Postoje tri glavna tipa *unitarnih jedinica*, to su *Unitarne jedinice countya*, Londonskih
borougha i metropolitanskih borougha.

Danas ih ima 56, pokrivaju teren od 33 km² do 5013 km², i imaju od 40.000 do 500.000 stanovnika.

Historija
---------

Oformljene su nakon donošenja Zakona o lokalnoj upravi 1992. kojim je izmijenjen Zakon o lokalnoj upravi iz 1972. kako bi se omogućila egzistencija onih grofovija koje nisu imale po nekoliko distrikta.

Većina *unitarnih jedinica* je osnovana tokom 1990-ih, a daljnji ciklus njihova osnivanja desio se 2009. godine.

Izvori
------

1. 1 2 3  „Understand how your council works" (engleski). UK Government. Pristupljeno 20. 9. 2016.
2. ↑  „Counties, Non-metropolitan Districts and Unitary Authorities" (engleski). Webarchive. Arhivirano iz originala na datum 2016-01-05. Pristupljeno 20. 9. 2016.

Vanjske veze
------------

* Counties, Non-metropolitan Districts and Unitary Authorities (`en`)
**Enguerrand II** (? - 1053) bio je kratkotrajni grof Ponthieua u sjevernoj Francuskoj, koji je vladao od 20. novembra 1052. do smrti. 

Bio je sin Huguesa II i Berthe od Aumalea. Oženio se za Adelaide od Normandije, kćer normandijskog vojvode Roberta I i sestru Guillaumea (Vilim Osvajač). Taj je, brak, međutim godine 1049. poništen na crkvenom Saboru u Reimsu.

Enguerrand se uključio u sukob Guillamea sa njegovim stricem Guillameom od Arquesa. S obzirom da je Guillaume od Arquesa bio oženjen za Enguerrandovu sestru, odlučio je stati na stranu pobunjenog strica. Iako je pobunjenike podržao i kralj Henri I od Francuske te sa svojom vojskom došao deblokirati opsjednuti Arques, mladi vojvoda Guillaume ih je 27. oktobra 1053. godine, koristeći taktiku fingiranog povlačenja, uspio poraziti. Tom prilikom je Enguerrand poginuo. S obzirom da nije imao muških nasljednika, naslijedio ga je brat Guy, koji će imati važnu ulogu u događajima pred normansko osvajanje Engleske.

Izvori
------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Hugues II**  |  **grof Ponthieua** 1052–1053 | Slijedi: **Guy I**  |
Ovo je članak o glavnom značenju bule.  Za druga značenja, v. bula (razvrstavanje).  

**Bula** (latinski *bulla* = mjehurić) je izvorno bio etrurski ukrasni privjesak, najčešće kružnog ili ovalnog oblika, ukrašen glavom lava ili satira.

One su bile šuplje, često s filigranski ukrašenim rubovima, sa pomičnom alkom na vrhu, koja je služila za vješanje bule. Smatra se da je ona služila i kao čep, jer se pretpostavlja da se u njima čuvala tekućina, vjerojatno parfem.

Historija
---------

Kod Etruščani se taj običaj izgleda razvio još iz brončanog doba, kad su se nosile male školjke. Vremenom su se počele izrađivati od metala, od dviju udubljenih pločica, promjera od 4 - 6 cm, ili kao kožne vrećice.

Rimljani su preuzeli običaj nošenja bula od Etruščana, i zadržali ga do kraja 4. vijeka. Ispočetka su bulama ukrašavali djecu patricija, kasnije se taj običaj proširio i na djecu senatora, i istaknutih legionara, a nakon Drugog punskog rata, taj običaj proširio se na svu djecu, s tom razlikom da su djeca patricija, senatora i viših slojeva društva, nosila bule od zlata, a običnih građana od kože.

U njima se nosila amajlija (praebia) i zavjet kućnim bogovima larima. Bule su dječaci nosili obješene oko vrata do sedamnaeste godine života, njih su izgleda nosile i djevojčice (pored ostalog nakita) sve do udaje. A i odrasli prilikom trijumfalnih povorka, kao amajliju protiv zavisti. Bule su se izrađivale od zlata, srebra, bronce, kože i jantara. Velik broj jantarnih i brončanih bula pronađen je po antičkim grobnicama, ali se počevši od 7. vijeka pne. one uglavnom izrađuju od plemenitih metala, najčešće od zlata. Što se tiče formi, najčešće su izrađivane u obliku kruga ili ovala, ali bilo je i onih u obliku srca i polumjeseca. Neke su bile potpuno glatke - bez ikakvog ukrasa, ali je dobar dio bio ukrašen gravurama ili reljefima.

Za vrijeme ranog srednjeg vijeka bulama se počinju nazivati pečati - plombe kojima su bizantski carevi počeli ovjeravati svoje značajne dokumente, a od 13. vijeka na taj način su ovjeravali svoje dokumente i pape, monarsi, brojni krupni feudalci i visoki crkveni prelati, pa se vremenom počeo tako zvati i sam dokument.
Te bule bile su dvostrani olovni (ili keramički) pečati koji su se stavljali na dokument od većeg značaja, kao što je bila Zlatna bula Bele IV. iz 1242.

Povezano
--------

* Papinska bula

Vanjske veze
------------

***Bula*** na Wikimedijinoj ostavi

* *bulla* na portalu Enciclopedia Treccani (`it`)
**Engleski rog** (tal. *Corno inglese*, skraćeno **C.i.**), spada u skupinu drvenih puhačkih glazbala. Nastao je 1725.g. u Italiji, usavršavanjem puno starijeg instrumenta zvanog *oboa da caccia*.

Melodijski opseg
----------------

Opseg mu je isti kao u oboe sa zvukom dubljim za kvintu. U tehničkom smislu je podudaran s njom i mogu ga svirati oboisti. Zvuk engleskog roga je vrlo srodan zvuku oboe, samo je nešto mukliji i tamniji, tako da mu naročito odgovaraju melodije mirnijeg toka i sjetnog ili tužnog izraza. Melodijski registar najpovoljniji mu je između "a" i "c2", u tom opsegu ton mu je vrlo snažan, a opet mek i izražajan.

Ton instrumenta
---------------

Po izgledu se razlikuje od oboe ne samo dužinom nego i kruškastim proširenjem cijevi pri kraju, kao i povišenom metalnom cjevčicom na početku, koja nosi dvostruki jezičak od trske. Kruškasto proširenje koje se ponovo sužava kod izlaza, uzrokuje zatvoreniji i malo prigušeniji ton engleskog roga za razliku od oboe. Instrument zauzima mjesto u molskim temama gdje najviše do izražaja dolazi njegov čežnjiv i sanjarski karakter. Zbog toga se često u glazbi koristi kao instrument tužnog izražaja s puno čežnje i usamljenosti, poput pastoralne glazbe ili pastirske svirke.

Repertoar
---------

Mnogi poznati oboisti i drugi glazbenici izvode razne skladbe na engleskom rogu. Zbog njegova specifičnoga zvuka, mnogi su ga skladatelji rabili u pojedinim svojim orkestralnim skladbama, primjerice:

* Antonín Dvořák: IX. simfonija u e-molu "Iz Novog svijeta" op.95 (1893.)
* Joaquín Rodrigo: *Concierto de Aranjuez* (1939.)
* Vincenzo Bellini:*Il Pirata* (Introduzione iz II. čina) (1827.)
* Hector Berlioz: *Rimski karneval: uvertira* (1844.) i *Harold u Italiji* (1834.)
* Hector Berlioz: *Fantastična simfonija* (III. stavak) (1830.)
* Claude Debussy: *Nokturni* (1899.)
* César Franck: *Simfonija u D-duru* (1888.)
* Joseph Haydn: *22. simfonija "Filozof"*
* Gordon Jacob: *Rapsodija za engleski rog i gudače* (1948.)
* Maurice Ravel: *Koncert za klavir i orkestar u G-duru* (1931.)
* Nikolaj Rimski Korsakov: *Šeherezada* op.35 (1888.)
* Ned Rorem: *Koncert za engleski rog i orkestar* (1992.)
* Gioacchino Rossini: *Wilhelm Tell: Uvertira* (1829.)
* Dmitrij Šostakovič: *11. simfonija u G-duru* (1957.)
* Dmitrij Šostakovič: *8. simfonija u D-duru* (1943.)
* Jean Sibelius: *Karelia suite* (1893.) i *Pelléas et Mélisande* (1905.)
* Petar Iljič Čajkovski: *Romeo i Julija: uvertira - fantazija* (1870.)
* Ralph Vaughan Williams: V. simfonija u d-molu (1943.)
* Richard Wagner:*Tristan i Izolda* (1859.)
**Empirijska formula** hemijskog jedinjenja je najjednostavniji pozitivni celobrojni odnos atoma prisutan u jedinjenju. Jednostavan primer ovog koncepta je empirijska formula vodonik peroksida, ili H2O2, koja je jednostavno HO.

Empirijska formula ne sadrži informacije o izomerizmu, strukturi, ili apsolutnom broju atoma. Empirijska formula se koristi kao standard za većinu jonskih jedinjenja, kao što je CaCl2, i za makromolekule, poput SiO2. U kontrastu s njom, molekulska formula identifikuje broj svakog tipa atoma u molekulu, dok strukturna formula takođe pokazuje strukturu molekula.

Na primer, glukoza (C6H12O6), riboza (C5H10O5), sirćetna kiselina (C2H4O2), i formaldehid (CH2O), svi imaju različite molekulske formule, a istu empirijsku formulu: CH2O. Ona je identična sa molelulskom formulom formaldehida, dok sirćetna kiselina ima dvostruki broj atom, riboza trostruki, i glukoza četvorostruki.

Na primer, hemijsko jedinjenje n-heksan ima strukturnu formulu CH3CH2CH2CH2CH2CH3, iz čega sledi da se sastoji od šest atoma ugljenika uređenih u lanac, i 14 atoma vodonika. Molekulska formula heksana je C6H14, a njegova empirijska formula je C3H7, te je C:H odnos 3:7. Mnoštvo različitih jedinjenja može da ima istu empirijsku formulu.

Vidi još
--------

* Hemijska formula
Deset cifara zapadnih arapskih brojeva, poređanih po veličini.
Ova tri broja nisu cifre; oni su brojeve formirani od cifri. (e.g. "21" sadrži dve cifre, dok "480" ima tri cifre.)
**Cifra** je numerički simbol (poput "2" ili "5") koji se koristi u kombinacijama (kao što je "25") za pretstavljanje brojeva (kao što je broj 25) u pozicionim numeričkim sistemima. Engleski naziv reči, „digit", dolazi od činjenice da 10 prstiju (antički Latinski *digiti* znači prsti) ruku korespondiraju sa 10 simbola uobičajenog numeričkog sistema baze 10, i.e. decimalnim (antički latinski pridev *decem* znači deset) ciframa.

U datom numeričkom sistemu, ako je baza ceo broj, broj neophodnih cifara je uvek jednak apsolutnoj vrednosti baze. Na primer, decimalni sistem (baze 10) ima deset cifara (0 do 9), dok binarni (baze 2) ima dve cifre (0 i 1).

Vanjske veze
------------

* „Artikel "Ziffer" aus Meyers Konversationslexikon". Arhivirano iz originala na datum 2008-02-03. Pristupljeno 2015-06-21.
* „Artikel "Zahl" aus Meyers Konversationslexikon". Arhivirano iz originala na datum 2007-12-28. Pristupljeno 2015-06-21.
**Cambrajska liga** (talijanski: *Lega di Cambrai*) bio je savez osnovan 10. decembra 1508. od strane pape Julija II. i cara Svetog Rimskog Carstva Maksimilijana I. te francuskog kralja Luja XII i španjolsko-sicilijansko-napuljskog kralja Fernanda II. protiv Mletačke Republike, na koju su svi koalicioni partneri žalili da želi steći dominaciju po Apeninskom poluotoku.

Historija
---------

Pravi inicijator te lige bio je papa Julije II. koji se razljutio na Venecijance jer su oni za
pontifikata njegovog predhodnika Aleksandra VI. godine 1503. zauzeli tadašnje teritorije Papinske države gradove Faenzu i Rimini.

Nakon što je mletačka vojska dužda Leonarda Loredana poražena u Bitci kod Agnadella 14. maja 1509. Mletačka Republika bila je prisiljena potpisati mir 1510. i odreći se osvojenih papinskih gradova Faenze i Riminija.

Venecijanci su nakon tog okrenuli svoju politiku i udružili se sa papom i ušli zajedno sa Španjolskom - 5. oktobra 1511. u njegovu Svetu ligu usmjerenu protiv prisustva Francuske na Apeninskom poluotoku.

Izvori
------

1. 1 2  „*Cambrai, Lega di*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 09. 12. 2013.
2. 1 2  „*Loredàn, Leonardo*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 09. 12. 2013.

Vanjske veze
------------

* *Cambrai, Lega di* na portalu Treccani (`it`)
* Le origini del Consiglio na portalu Repubblica Serenissima (`it`)
**Formalni čin otpada od Katoličke Crkve** (lat. *actus formalis defectionis ab Ecclesia catholica*) bio je izvana potvrđeni pravni čin istupa iz Katoličke Crkve, koji je bio priznat između 1983. i 2009. u Zakoniku kanonskog prava s odgovarajućim pravnim učincima pobrojanim u kanonima 1086. 1117. i 1124. Koncept "formalnog" čina otpada bio je uži od onog "notornog" (javno znanog) otpada priznatog Zakonikom kanonskog prava iz 1917. te još uvijek uži od koncepta otpada "*de facto*". Godine 2006. Papinsko vijeće za zakonodavne tekstove specificiralo je u čemu se sastoji formalni čin otpada od Katoličke Crkve. Godine 2009. svi spomeni formalnog čina otpada od Katoličke Crkve i bilo kojih pravnih učinaka proisteklih iz njega uklonjeni su iz Zakonika.

Procedura od 2006. do 2009.
---------------------------

Od 1983. do 2006. godine Katolička Crkva u Njemačkoj i nekim zemljama smatrala je formalni čin otpada od Katoličke Crkve izjavom koju je netko obznanio civilnim vlastima u svrhu izbjegavanja dodatnog poreza koji tradicionalno ubire država za dobrobit bilo koje Crkve čiji je dotični porezni obveznik član. Crkva je u tim zemljama ljude koji su dali takvu izjavu svrstala među one kojima se uskraćuju povlastice članstva u Crkvi kao što je crkveno sklapanje braka.

Više informacija
----------------

* popis bivših rimokatolika

Referencije
-----------

1. ↑  *New Commentary on the Code of Canon Law* izd. Johna P. Beala, Jamesa A. Coridena, Thomasa Josepha Greena iz Američkog društva kanonskog prava 2000 "Formalni čin otpada od Katoličke Crkve pravni je čin koji se može potvrditi u vanjskoj javnosti i čiji je namjeravani učinak odvajanje sebe od Crkve"
2. ↑  Adolfo N. Dacanáy *Kanonsko pravo o braku: uvodne biješke i komentari* 2000. str. 45. "Formalni čin otpada mora se tumačiti strogo. To je koncept koji je sigurno stroži od notornog otpada o kojem govori C.1 7 1.1."
3. ↑  Vidi kanone 1240. 1065. i 2372. Zakonika kanonskog prava iz 1917.
4. ↑  Prot. N. 10279/2006 Papinsko vijeće za zakonodavne tekstove, Vatianski Grad, 13. ožujka 2006.
5. ↑  Sadržaj *Omnium in mentem* na latinskom

Vanjske poveznice
-----------------

### Službeni dokumenti

* Tumačenje Svete Stolice o predmetu 13. ožujka 2006.
* Engleski prijevod *Omnium in mentem* s uklanjanjem formalnog čina otpada iz Zakonika kanonskog prava
* Ukidanje postupka
**Esparto** zvan i *španjolska trava*, *halfa* (alfa), je bilo koja od dvije vrste sivo-zelenih igličastih trava (Stipa tenacissima i Lygeum spartum) iz porodice Poaceae.

To je starosjedilačko bilje na jugu Španjolske i Sjeverne Afrike, a raste i po Sardiniji i Siciliji.

*Esparto* je i naziv za vlakna dobivena iz tih trava, koja su poznata po velikoj čvrstoći i fleksibilnost, pa se već vijekovima koriste za izradu konopa, sandala, košara, podmetača i drugih trajnih proizvoda.
Esparto se također koristi kao sirovina u proizvodnji papira.

Karakteristike
--------------

**Lygeum spartum** je višegodišnja trava čvrstih i hrapavih listova, koja naraste visoka do 70 cm. Biljka raste po krševitim visoravnima i može se Vegetativno razmnožavati svojim razgranatim rizomima.

Klasje okruženo karakterističnim dugom braktejom, ima po nekoliko dugih vlasi.

**Stipa tenacissima** naročito raste po posnom i krševitom tlu Regija Murcije i Valencije i u Alžiru po suhom pjeskovitom tlu duž morske obale. Najčešće naraste do visine 1 - 1,2 metra. 
Stabljike su cilindrične i rastu u grozdovima u opsegu do 3 metra.

Mlade biljke koriste se kao [[hrana za životinje, ali nakon nekoliko godina rasta postaju neprobavljive.

*Stipa tenacissima* se koristi i kao lažna konjska dlaka (halfa).

* EspadrileEspadrile
* Karta rasprostranjenostiKarta rasprostranjenosti
* VlaknaVlakna
* KošaraKošara

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Esparto*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 6. 11. 2019.
2. 1 2  „*Esparto*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 6. 11. 2019.

Vanjske veze
------------

***Esparto*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Esparto* (na portalu Leksikografski zavod Miroslav Krleža) (`sh`)
**Enckeov komet** je komet s najkraćim ophodnim vremenom (3,3 godine), drugi komet (nakon Halleyjeva kometa) za koji je ustanovljeno da je periodički. Inklinacija mu je 11,76 °, najveća udaljenost od Sunca 4,11 astronomskih jedinica a najmanja 0,33 AJ. Promjer jezgre mu je 4,8 km. Prvi ga je zapazio francuski astronom Pierre Méchain 1786. ponovno ga je uočio Jean-Louis Pons 1818. a Johann Franz Encke mu je 1819. izračunao putanju. 

Enckeov komet (označen kao 2P/Encke) ima najkraće ophodno vrijeme, samo 3,3 godine. I zbog toga i zbog velikog sjaja prvak je u broju pojava, viđen je više od 50 puta. Izučava se gotovo dva stoljeća. Za to vrijeme mu se ophodno vrijeme skratilo. Razlog nije u mogućem kočenju u međuplanetarnom sredstvu, već u tome što se prilikom istjecanja tvari, a ona istječe u smjeru suprotnom od Sunca, javlja reaktivna sila zbog koje se komet približava Suncu. I sjaj mu se smanjio, za dvije zvjezdane veličine (prividna magnituda). Zanimljivo je da se uz pomoć većih teleskopa Enckov komet vidi na cijeloj stazi! 

Snimka Enckeovog kometa i njegove prašine, snimljen sa Svemirskog teleskopa Spitzer u infracrvenom svjetlu.
**Eskimi** (engleski *Eskimo*, francuski *Escimaux*; riječ dolazi iz Abenaki naziva u značenju jedači sirovog mesa' ili 'eaters of raw meat') je zajednički naziv za srodne etničke grupe koje žive u svim arktičkim područjima s izuzetkom Skandinavije i sjeverne Rusije.

Eskimi se dijele u dvije glavne grupe - Inuite, koji žive u sjevernoj Aljasci, Kanadi i Grenlandu, te Yupike, koji žive u zapadnoj Aljasci i ruskom Dalekom Istoku (potonji se nazivaju sibirski Yupici ili Yuiti). 

Izraz Eskimi postepeno izlazi iz upotrebe, pogotovo u Sjevernoj Americi, gdje domoroci, koji su posljednjih godina stekli nacionalnu svijest, preferiraju izraz Inuit, odnosno vole naglasiti razliku između sebe i Yupika. Izraz Eskimo je također predmetom kontroverze zbog navodno pejorativne prirode - prema nekim izvorima, riječ "Eskimo" dolazi od Kri riječi za "ljude koji jedu sirovo meso", što je izraz koji su kasnije preuzeli francuski trgovci.vcbv vx x

S druge strane, mnogi ljudi i institucije koji nemaju veze s etničkim Eskimima su s ponosom preuzeli taj izraz, pa je riječ Eskimo dio naziva mnogih sportskih, pogotovo hokejaških klubova.

Vanjske veze
------------

* Indigenous Arctic People Arhivirano 2005-11-19 na Wayback Machine-u
* the Asiatic (Siberian) Eskimos
* Eskimo Music Arhivirano 2007-03-11 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85044824
* GND: 4015537-7
* NDL: 00562046
* NKC: ph117532

 |
Za arhitekta, v. Cliff May.

**Clifford D. May** (1951 -) je američki konzervativni politički aktivist i novinar, koji trenutno vodi trust mozgova pod nazivom Fondacija za obranu demokracija, te piše kolumne za *National Review Online* i *American Spectator*. 1970-ih je pisao za *Newsweek*, a 1980-ih za *New York Times*.

Od 1997. do 2001. je bio direktor komunikacija u Republikanskom nacionalnom odboru. Stekao je reputaciju kao jedan od najistaknutijih neokona. Poznat je kao zagovornik teze prema kojoj *pojačane tehnike ispitivanja*, uključujući kontroverzni waterboarding, ne predstavljaju mučenje. O njoj je intervjuiran od Jona Stewarta u emisiji *Daily Show* što je dovelo do žustre, ali izuzetno hvaljene rasprave.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Clifford May's official website, with a full archive and mailing list
* Archive of May's columns at National Review Online
* "The Resurrection of the Committee on the Present Danger" Arhivirano 2010-02-20 na Wayback Machine-u. By Laura Rozen. AlterNet. Posted August 25, 2004.
**Eleonora Duse** (Vigevano, 3. listopada 1858. – Pittsburg, 21. travnja 1924.), talijanska glumica.

Smatrala se jednom od najvećih glumačkih zvijezda i ikonom popularne kulture Belle Epoquea. Bila je poznata i po burnom ljubavnom životu, uključujući aferu s poznatim književnikom Gabriele d'Annunziom.

U 66. godini, teško bolesna od tuberkuloze, zadivila je svjetsku javnost iznenadnim gostovanjem u Pragu i Pittsburgu. Godinama usamljena i daleko od pozornice vratila se na scenu trijumfalno, ali posljednji put. Kao protagonistica u drami *"Zatvorena vrata"* glumila je sjedeći, a govorila promuklim jedva čujnim glasom, da bi zadnju snagu svojih razjedenih pluća čuvala za svršetak, kada je znamenitim scenskim krikom očajnički zavapila: *"Sama! Sama!"*. Kraj predstave poistovjetio se i s krajem njezina burna i slavna života. 

Zagušena kašljem, umrla je sasvim sama, u hotelskoj sobi u Pittsburgu. 

***Eleonora Duse*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 39421089
* LCCN: n79038473
* ISNI: 0000 0001 2128 8961
* GND: 118681354
* SELIBR: 184223
* SUDOC: 027379833
* BNF: cb121836250 (podaci)
* NLA: 35051511
* NKC: jn20000700454
* CONOR.SI: 73497699

 |
**Erazmo Barčić st.** (Rijeka, 9. lipnja 1830. - Rijeka, 6. travnja 1913.), hrvatski pravnik i političar.

**Erazmo Barčić** (Theodor Mayerhofer, *Vienac* 1884.)

Životopis
---------

Gimnaziju je završio u Rijeci, a Pravoslovnu (Pravnu) akademiju u Zagrebu, a studirao je i u Padovi. Bio je sudac, a od 1876. do smrti odvjetnik u Rijeci, gdje je zastupao interes hrvatskoga građanstva. Više puta bio je zastupnik u Hrvatskom saboru od 1865. Isprva je bio pravaš (do raspada stranke 1895.), a kao protivnik Austro-Ugarske prihvaća jugoslavensku ideju. Objavio je mnoge političke članke i govore, a 1884. bio je jedan od izdavača lista *Kvarner*. Iste je godine izabran u Sabor kao zastupnik Bakra. Podržavao je Naprednjake, a nakon 1903. djelovao je u sklopu Hrvatsko-srpske koalicije, koju nije bezrezervno podržavao.

Kao najstariji zatupnik u Saboru bio je njegov predsjednik 1906. godine i tada je istaknuo da je "ljevičar, demokrat i sljedbenik Mazzinijevih ideja."

Literatura
----------

Igor Žic, Kratka povijest grada Rijeke
**Crni Petar**, naziv za jednu dečju igru kartama, čiji rezultat nimalo ne zavisi o bilo kakvom ulaganju fizičke ili mentalne snage, već isključivo o sreći.

Pravila
-------

Postoje 32 karte.

U igri može učestvovati više igrača, ali minimalno dva. Prvo karte treba dobro izmešati i na jednake delove podeliti ih igračima. Ako igrač među dobijenim kartama nađe dve s identičnim simbolom u uglu, može da ih odloži. Tog momenta počinje izvlačenje: igraču kojem je ostalo najviše karata u ruci, igrač s njegove leve strane izvlači jednu kartu, zatim ovaj sledećem itd. Ako igrač za izvučenu kartu ima par u svojoj ruci, može obe karte, s identičnim simbolom u uglu, da odloži. Igra traje toliko dugo dok jednom igraču karta *Crni Petar* ne ostane kao jedina u ruci i time se on proglašava Crnim Petrom. Tako je on obavezan (?!) na unapred dogovorenu kaznu, primerice da garavim čepom napravi tačku na nosu, čelu ili licu.

Postoje dva primerka Crnog Petra, premda je preporučljivo igrati s jednim.

Simboli u uglu
--------------

Simboli u uglu su primerice: limun, vijuga, čaša, probodeno srce, žuti i zeleni reket, jabuka, muzička nota, cvet, dugme, sidro, sprej, Mesec, list, zvono itd.

Kako ne bi sve ovisilo o sreći, postoji i Crni Petar po uzoru na italijansku *briškulu*, u kojem se simboli poenišu po pontima. Tako je Mesec najvrednija karta koja nosi 11 ponata, a izvučeni Crni Petar oduzima 11 itd.

Linkovi
-------

* [*mrtav link*]
* [*mrtav link*]
*Za ostale upotrebe, v. Crni Potok (razvrstavanje).*

**Crni Potok** je naselje u općini Podcrkavlje u Brodsko-posavskoj županiji. Nalaze se istočno od Podcrkavlja na Dilj gori. Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Crni Potok nije imao stanovnika, posljednih dvoje stanovnika napustili su selo prije nekoliko godina, stanovnicu su se iseljavali u sela bliže gradu Bukovlje, Podcrkavlje, Rastušje, Podvinje i ostala sela. U selu se nalazi mala crkvica Male Gospe i nekoliko kuća.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

  

* **Napomena:**

Crni Potok se od 1910. do 1971. godine iskazivano pod imenom Crni Potok Brodski.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
2. ↑  Popis stanovništva Republike Hrvatske 2011. www.dzs.hr

Vanjske poveznice
-----------------

* Povijest i slike Crnog Potoka

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Podcrkavlje |
| --- |
| Brodski Zdenci • Crni Potok • Donji Slatinik • Dubovik • Glogovica • Gornji Slatinik • Grabarje • Kindrovo • Matković Mala • Oriovčić • Podcrkavlje • Rastušje • Tomica |

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Crni Potok (Podcrkavlje)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Etana** je bio drevni, legendarni sumerski kralja grada Kiša, odnosno jedan od kraljeva koji je, prema Sumerskom popisu kraljeva, jedan od kraljeva koji su vladali nakon Potopa. Navodi se kao nasljednik "Arwiuma, sina Mashdinog", te kao kralj Kiša. Popis također navodi da je Etana "pastir, koji se uzdigao na nebo i konsolidirao sve strane zemlje", te navodi da je vladao 1560 godina (neke kopije navode 635) prije nego što ga je naslijedio Balih, za koga se govori da je vladao 400 godina.

### Mit o Etani

Babilonska legenda navodi kako je Etana bio očajan u namjeri da dobije dijete. Jednog dana je spasio orla od gladi, te ga je on podigao u nebo kako bi mogao pronaći drvo rađanja. To je dovelo do rođenja sina Baliha. 

Detaljna verzija legende opisuje stablo s orlovim gnijezdom na vrhu i gujom u podnožju. I guja i orao su Utuu (bogu sunca) obećali da će se dobro ponašati jedno prema drugom, i dijeliti hranu sa svojom djecom. 

Ali jednog dana je orao pojeo gujinu djecu. Guja se vratila i počela plakati. Utu joj rekao da se sakrije u trbuhu mrtvog ika. Kada se orao spustio kako bi pojeo bika, guja ga je zaskočila, zarobila i bacila u jamu gdje je treao umrijeti od gladi i žeđi. Utu je potom poslao čovjeka Etanu da spasi orla. Etana je spasio orla, ali ga upitao da nađe drvo rađanja, kako bi dobio sina. Orao je Etanu doveo na nebo do boga Anua, ali se Etana uplašio i sišao na zemlju. Tek u drugom pokušaju je uspio pronaći drvo rađanja i tako dobiti sina Baliha. 

Dosada su pronađene tri verzije na različitim jezicima. Starobabilonska verzija potječe iz Suse i Tell Harmala. Srednjoasirska verzija potječe iz Assura. Standardna verzija je iz Ninive (Dalley 189).

V. također
----------

* Historija Sumera
* Mezopotamska mitologija

Eksterni linkovi
----------------

* The Myth of Etana
* J. L. Hilton Etana Webpage Arhivirano 2009-05-17 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Arwium**  |  **Kralj Sumera Ensi od Kiša** rani 3. milenijum pne. ili legenda | Slijedi: **Balih**  |

  



| Sumerski vladari | Kip Gudea, princa Lagaša. |
| --- | --- |
| Alulim | Alalngar | En-men-lu-ana | En-men-gal-ana | Dumuzid Pastir | En-sipad-zid-ana | Emmeduranki | Ubara-Tutu | Ngushur | Kullassina-bel | Nangishlishma | En-tarah-ana | Babum | Puannum | Kalibum | Kalumum | Zuqaqip | Atab | Mashda | Arwium | Balih | En-me-nuna | Melem-Kish | Barsal-nuna | Zamug | Tizqar | Ilku | Iltasadum | Mesh-ki-ang-gasher | Dumuzid Ribar | Ur-Nungal | Udul-kalama | La-ba'shum | Mesannepada | Kubaba | Ur-Zababa | Elulu | Eannatum | En-anna-tum I | Tirigan | Puzer-Mama |
**Elizijum** ili **Elizejska polja** (starogrčki *Ἠλύσιον πεδίον* - Ēlýsion pedíon) je varijanta raja iz grčke mitologije, u koji odlaze junaci, kojima su bogovi podarili besmrtnost.

Mit o Elizijumu je vjerojatno zadržan iz minojske religije. Za Homera Elizejska polja su zemlja savršene sreće na kraju Zemlje, na obalama Okeana. Sličan opis daje i Hesiod jedino što su to za njega Otoci blaženstva. U djelima starijiih autora, samo oni koje su bogovi naročito voljeli mogli su dospjeti do Elizijuma i postati besmrtni.

U vrijeme kad je Hesiod živio - Elizijum je bio mjesto za one koji su umrli blagoslovljeni, a od Pindarovih vremena ulaz u Elizijum bio je omogućen samo onima koji su ispravno živjeli.

Kasniji pisci smjestili su Elizijum kao posebni odjel u Hadu, kao Vergilije u svojoj Eneidi (Knjiga IV).

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Elysium*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20. 11. 2017.

Vanjske veze
------------

***Elizijum*** na Wikimedijinoj ostavi

* Elysium na portalu Encyclopædia Britannica(`en`)
***Empty Nest*** je američki televizijski sitcom koji se emitirao na NBC-ju od 1988. do 1995. Serija je stvorena kao spin-off sitcoma *The Golden Girls* od strane njegove kreatorice i producentice Susan Harris. Prve tri sezone *Empty Nest* je bio izuzetno uspješan i među 10 najgledanijih emisija u SAD. Kao i *The Golden Girls*, producirala ju je The Walt Disney Company.

Radnja serije se odvijala u Miamiju, u kući uspješnog pedijatra dr. Harryja Westona (Richard Mulligan), čiji se život potpuno preokrenuo nakon smrti supruge. Njegove dvije odrasle kćeri - neurotična raspuštenica Carol (Dinah Manoff) i policajka Barbara (Kristy Mac Nicol) - mu dolaze praviti društvo. Uskoro se ispostavilo da je Westonova kuća tik do kuće u kojoj živjele glavne junakinje TV-serije *The Golden Girls*. U pretposljednjoj sezoni se pojavio lik treće Harryjeve kćeri Emily (Lisa Rieffel), a u posljednje dvije sezone je stalni član postave bila Estelle Getty, tumačeći lik Sophije Petrillo iz *The Golden Girls*.

Pored Harryja, stalni član postave je bio David Leisure kao Harryjev seksistički sudjed Charley i Park Overall kao bolničarka Laverne.

I sam spinoff, *Empty Nest* je potakao stvaranje vlastitog spinoffa pod nazivom *Nurses*, čije su junakinje bile bolničarke u Harryjevoj bolnici. 

Serija je prvih nekoliko sezona bila izuzetno gledana, a Mulligan je za ulogu dr. Harryja Westona 1989. godine dobio svoj drugi Emmy u karijeri.

Vanjske veze
------------

* *Empty Nest* na IMDb-u (`en`)
* *Empty Nest* Online
**Cabuna** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Suhopolje, Virovitičko-podravska županija.

Povijest
--------

Selo je bilo pogođeno velikosrpskim napadom za vrijeme velikosrpske agresije na Hrvatsku. 12. studenoga 1991. borbeno zrakoplovstvo JNA raketiralo je vlak u ovom selu, pri čemu je oštećena pruga i nekoliko vagona te ranjeno nekoliko civila.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 897 stanovnika te 315 obiteljskih kućanstava.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** U 1991. smanjeno za dio područja naselja koji je pripojen naselju Jugovo Polje i za taj dio sadrži podatke od 1869. do 1981. U 1857. sadrži podatke za naselje Jugovo Polje. U 2001. povećano za područje naselja Nova Cabuna koje je prestalo postojati.Od 1948. do 1991.sadrži podatke za to bivše naselje.

Izvori
------

1. ↑  UDVDR Arhivirano 2011-05-22 na Wayback Machine-u Na današnji dan
2. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
4. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Cabuna** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Suhopolje |
| --- |
| Borova • Budanica • Bukova • Cabuna • Dvorska • Gaćište • Gvozdanska • Jugovo Polje • Levinovac • Mala Trapinska • Naudovac • Orešac • Pčelić • Pepelana • Pivnica Slavonska • Rodin Potok • Sovjak • Suhopolje • Trnava Cabunska • Velika Trapinska • Zvonimirovo • Žiroslavlje • Žubrica |