recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lucernsko jezero** je jedno od najvećih švicarskih jezera (četvrto) koje leži u sredini zemlje.

Jezero Švicarci zovu **Vierwaldstättersee** po četiri *Šumska kantona* (Waldstätten) nekadašnjim prakantonima Stare Švicarske Konfederacije; Uri, Unterwalden (današnji kantonima Obwalden i Nidwalden), Schwyz i Luzern.

Karakteristike
--------------

Lucernsko jezero leži na nadmorskoj visini od 434 metra, maksimalna dubina mu iznosi - 214 m, a ukupna površina 114 km². Dugo je nekih 39 km, a široko do 3 km.

Jezero je dobilo ime po gradu Luzernu, koji se nalazi na zapadu, on je najveće naselje duž obala jezera, poznat po brojnim ljetovalištima.
Jezero leži okruženo strmim vapnenačkim masivima, od kojih su najpoznatiji Rigi na sjeveru i Pilatus na zapadu.

Veliki rtovi kao što su Horw na zapadu, Bürgenstock na jugu, Meggenhorn na sjeveru i Seelisberg na jugu, duboko zadiru u vode jezera, i formiraju njegov nepravilni oblik. Najveća pritoka je rijeka Reuss koja uvire u jezero kod Flüelena na jugoistoku, a izvire kod Luzerna na krajnem zapadu. Pored Reussa jezero prima vode od rijeka Muota (sjeveroistok) i Engelberger Aa i Sarner Aa (jug).

Lucernsko jezero sastavljeno je od četiri glavna rukavca (uz dva bočna), koja su ostatci četiri glacijacijalne doline, topografski vrlo različite. One odnosno današnja jezera su međusobno povezane samo uskim i vijugavim kanalima. 
Najistočniji rukavac je *Jezero Uri* (Urner See), koje se proteže sjeverno od Flüelen sve do Brunnena, gdje se spaja sa *Jezerom Gersau* (ili Buochs). Ono je samo prirodni nastavak delte rijeke Muote. Još jedan uski prolaz između dva rt ili *nosa* (nasen) Bürgenstock i Rigi vodi na zapad do *Jezera Weggis*, koji formira istočni krak*Luzernskog križa*. Zapadni rukavac tog križa zove se *Lucernsko jezero*, a sjeverni rukavac - *Jezero Küssnacht*. Južni krak *Luzernskog križa* se od Hergiswila, produžuje na jugozapad sve do *Jezera Alpnach*, sa kojim je spojen uskim kanalom.

Jezero se nalazi u srcu prva četiri prakantona Stare Švicarske Konfederacije pa su uz njega i njegove rukavce vezani brojni historijski događaji. Na istočnoj obali Jezera Uri je legendarni švicarski nacionalni junak Wilhelm Tell skočio s broda kojim ga je austrijski naglednik Gessler sprovodio u zatvor (danas se na tom mjestu nalazi Tellova kapela). Na zapadnoj obali jezera leži livada Rütli, mjesto legendarnog sastanka osnivača Stare Švicarske Konfederacije. U Brunnenu je 1315. osnovana Vječna Liga. A pored južnih obala Jezera Küssnacht leži legendarna Hohle Gasse, puteljak na kom je Wilhelm Tell ubio habsburgškog nadstojnika Gesslera.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  „*Lucernsko jezero*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 26. 11. 2015.

Vanjske veze
------------

***Lucernsko jezero*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lucernsko jezero* (`en`)
Koordinate: 36°13′N 37°10′E﻿ / ﻿36.217°N 37.167°E﻿ / 36.217; 37.167

Potres u Alepu 1138. na karti SirijePotres u Alepu 1138.Mjesto zemljotresa na karti današnje Sirije
**Alepski zemljotres** 1138. godine se smatra jednim od najsmrtonosnijih i najrazornijih zemljotresa u pisanoj historiji. Ime je dobio po gradu Alep u današnjoj sjevernoj Siriji, gdje je zabilježen najveći broj žrtava. Zemljotres se zbio 11. oktobra 1138. godine, iako je manje podrhtavanje zabilježeno dan ranije, 10. oktobra. Često se navodi kao treći najsmrtonosniji zemljotres na svijetu, iza kineskih zemljotresa u Shaanxiju i Tangshanu. Historičari, međutim, vjeruju da je brojka od 230.000 mrtvih stvorena pribrajanjem žrtava ranijeg zemljotresa koji je u novembru 1137. pogodio ravnicu Jazira i zemljotresa koji je 30. sepembra pogodio 1139. zakavkaski grad Gandža. Prvi spomen 230.000 žrtava potiče od Ibn Taghribirdija u 15. vijeku.

Izvori
------

1. ↑  „Encyclopedia Britannica online". Pristupljeno 19. X 2011.
2. ↑  Most Destructive Known Earthquakes on Record in the World, United States Geological Survey
3. ↑  „MSNBC Deadliest Earthquakes". Pristupljeno 2011-10-19.
4. ↑  Ambraseys, Nicholas N. "The 12th century seismic paroxysm in the Middle East: a historical perspective" (PDF), Annals of Geophysics, Vol. 47, N. 2/3, April/June 2004, p. 743.

Literatura
----------

* Ambraseys, Nicholas N. "The 12th century seismic paroxysm in the Middle East: a historical perspective" (PDF), *Annals of Geophysics*, Vol. 47, N. 2/3, April/June 2004, pp. 733–758.
**Zemljotres u Dubrovniku 1667. godine** bio je jedan od najjačih zemljotresa koji su pogodili neko područje današnje Hrvatske. 

Dana 6. aprila u 8 časova ujutro, Dubrovnik je zadesio kafastrofalan zemljotres. Ovo je bila najveća katastrofa u dotadašnjih 1.200 godina istorije Dubrovnika.

Golemo kamenje kotrljalo se s brda Srđ i rušilo sve pred sobom. Snažan cunami poharao je luku. More se nekoliko puta povlačilo i pri povratku razbijalo brodove o obalu. Pukotine su se pojavile u zemlji, a izvori vode su presušili. Uzvitlana prašina bila je toliko gusta da je zamračila nebo.

Snažan vetar je raspirio vatre s ognjišta i izazvao požar koji je goreo sledećih 20 dana i progutao neprocenjivo materijalno i kulturno blago koje je nastajalo tokom vekova.

Zemljotres je porušio gotovo ceo grad. Stradalo je oko 3.000 ljudi, što je bila polovina tadašnjeg stanovništva grada.

Zemljotres je pogodio grad u politički vrlo nezgodnom trenutku, usred Drugog kandijskog rata između Mlečana i Osmanlija. I jednima i drugima bi zauzimanje Dubrovnika dalo veliku prednost u ratu, no dubrovačka je diplomatija čak i u ovim okolnostima uspela da sačuva samostalnost Republike.

Dubrovnik je uspeo da se održi i ponovo izgradi, ali nikada nije vratio snagu kakvu je imao u najboljim danima.

Zanimljivosti
-------------

Jedna od retkih prigoda kad se pucalo s dubrovačkih utvrda bila je neposredno nakon zemljotresa kad je zapovednik Lovrijenca Pero Ohmučević naredio da se puca na dve mletačke galije koje su počele s iskrcavanjem na najoštećenijem delu zidina, između bastiona sv. Andrije i tvrđave Bokar. Nakon paljbe iz Guštera galije su se povukle prema Gružu i dalje za Mletke.

Vidi još
--------

* Potres u Zagrebu 1880.
Koordinate: 35°14′24″N 24°48′33″E﻿ / ﻿35.240117°N 24.809269°E﻿ / 35.240117; 24.809269
**Kretski zemljotres 365.** je naziv za podmorski potres koji je pogodio područje Istočnog Mediterana nedugo nakon izlaska sunca 21. jula 365. godine, a za koga historičari vjeruju da je imao epicentar u blizini otoka Kreta. Današnji geolozi vjeruju da je zemljotres bio 8. stepena Richterove skale ili jači, te izazvao ogromna razaranja u centralnoj i južnoj Grčkoj, sjevernoj Libiji, Egiptu, Cipru i Siciliji. Na Kreti su gotovo sva tadašnja gradska naselja bila razorena.

Kretski zemljotres je slijedio cunami koji je opustošio južne i istočne obale Mediterana, posebno Libiju, Aleksandriju i deltu Nila, pri čemu su poginule hiljade ljudi a brodovi izbačeni gotovo dvije milje u dubinu kopna. Zemljotres je ostavio dubok dojam na stanovnike kasnoantičkog Mediterana, te o njemu postoje brojne reference, zapisi i tumačenja od strane suvremenika.

Izvori
------

1. ↑  Today in Earthquake History
2. 1 2 3  Stiros 2001, p. 545
3. ↑  Stiros 2001, p. 546, fig. 1
4. ↑  Stiros 2001, pp. 558-560, app. B
5. ↑  Ammianus Marcellinus, "Res Gestae", 26.10.15-19
6. ↑  Za izvore v. Stiros 2001, pp. 557f. app. A

Eksterni linkovi
----------------

* National Geographic: Ancient Mediterranean Tsunami may strike again
* Arhivirano 2017-05-25 na Wayback Machine-u Stanley, Jean-Daniel & Jorstad, Thomas F. (2005): The 365 A.D. Tsunami Destruction of Alexandria, Egypt
* Arhivirano 2018-10-04 na Wayback Machine-u Ammianus Marcellinus Online Project
* SCHEMM, PAUL. „Ancient Egyptian City of Leukaspis". AP/Yahoo News. Arhivirano iz originala na datum 2010-09-10. Pristupljeno 8 September 2010.  a.k.a. Antiphrae, newly dug out of sand
struktura anjona
**Permanganat** je so permanganatne kiseline čiji kiselinski ostatak (anjon) ima formulu MnO4-. Oksidacioni broj mangana je +7.

Dobijanje
---------

Permanganati se mogu dobiti iz manganata; delovanjem kiseline, anodnom oksidacijom ili oksidacijom hlorom:

3MnO42- + 4H+ → 2MnO4- + MnO2 • H2O(s) + H2O
MnO42- → MnO4- + e-

Svojstva
--------

U odnosu na pertehnate i perrenate, permanganati su najmanje stabilni pri zagrevanju. Tako, kalijum-permanganat gubi kiseonik pri 200 °C, dok je za raspad kalijum-perrenata potrebna znatno viša temperatura. Stabilan je u širokom području pH, ali se sporo raspada u kiseloj sredini:

4MnO4- + 4H+ → 4MnO2(s) + 3O2(g) + 2H2O
Ova reakcija se ubrzava na svetlosti, pa je zato potrebno rastvore permanganata čuvati u tamnim bocama. Zbog toga što se raspada u kiseloj sredini, pH tog rastvora treba da bude nešto više od 7.

Oksido-redukcione reakcije
--------------------------

Permanganatni anjon je jako oksidaciono sredstvo:

MnO4- + 8H+ + 5e- → Mn2+ + H2O
Permanganat se u kiseloj sredini pri tome redukuje do Mn2+ - jona. Standardni redoks potencijal iznosi +1,51 V.

U slabo - baznoj ili neutralnoj sredini permanganat se redukuje do mangan-dioksida:

MnO4- + 2H2O + 3e- → MnO2 + 4OH-
Standardni redoks potencijal iznosi +1,23 V.

U jakim bazama, redukcija ide do manganata:

MnO4- e- → MnO42-
Standardni redoks potencijal je +0,56 V.

Primeri
-------

Najpoznatiji su permanganati alkalnih metala, pre svega kalijum-permanganat, ali i natrijum-permanganat. Manje poznati su barijum-permanganat i srebro-permanganat.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  Filipović I. & Lipanović, S. (1982.) Opća i anorganska kemija. Školska knjiga: Zagreb.
2. ↑  Parkes, G. D. & Fil, D. 1973. Melorova moderna neorganska hemija. Naučna knjiga. Beograd.

  


| * p
* r
* u
Jedinjenja mangana |
| --- |
| MnO **•**  Mn3O4 **•**  MnS **•**  MnSO4 **•**  MnSe2 **•**  Mn(NO3)2 **•**  MnCO3 **•**  MnCl2 **•**  MnBr2 **•**  MnI2 **•**  Mn(CH3COO)2 **•**  Mn2O3 **•**  MnF3 **•**  K6Mn2O6 **•**  MnO2 **•**  K3MnO4 **•**  MnF4 **•**  Na2MnO4 **•**  K2MnO4 **•**  Mn2O7 **•**  NaMnO4 **•**  KMnO4 **•**  Ba(MnO4)2 **•**  AgMnO4 **•**  MnH(CO)5 **•**  Mn2(CO)10 |
| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Merenre |
| ALTERNATIVNA IMENA | Antyemsaf |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

**Merenre Nemtyemsaf I** (2283 - 2278. pne.) bio je četvrti kralj Šeste egipatske dinastije. Njegovo *nomen*, teoforički zaziva Nemtyja, a nekoć se čitalo kao **Antyemsaf**, za što se danas zna da je nepravilno.

Dok se za Merenrea Nemtyemsafa I nekoć vjerovalo kako je bio služio kao kratkotrajni ko-regent svom ocu Pepiju I Meryreu prije nego što će zavladati sam, objavljivanje anala **Kamen iz Južne Saqqare** koje su 1995. napravili Vassil Dobrev i Michel Baud pokrazuje da je Merenre neposredno naslijedio vlast od oca bez interregnuma ili ko-regenstva. Teško oštećeni dokument je sačuvao bilješku posljednje godine Pepija I -- njegovog 25. popisa te je odmah nastavio bilježiti vladavinu Merenrea. Merenre je dijelio fascinaciju svog oca Nubijom i nastavio istraživati duboko u tu regiju. Nastavio je i proces kraljevske konsolidacije, imenovavši Wenija kao prvog guvernera Gornjeg Egipta i proširivši ovlasti drugih guvernera. Dok se nekoć smatralo kako je umro u mladosti, posljednja arheološka otkrića obaraju tu teoriju. Predmeti suvremenika pokazuju da mu je vladavina trajala duže od desetljeća. Njegova Godina 5. nakon popisa (Godina 10. ako je popis dvogodišnji) se našla u kamenolomskom Hatnubskom natpisu br. .6, prema Anthonyju Spalingeru. Kamen iz Južne Saqqare – napravljen za vrijeme vladavine Pepija II – pripisuje Merenreu minimalnu vladavinu od 11 do 13 godina.

Literatura
----------

* Anthony Spalinger, Dated Texts of the Old Kingdom, SAK 21 (1994), p.307

Eksterni linkovi
----------------

***Merenre Nemtyemsaf I*** na Wikimedijinoj ostavi

* The South Saqqara Stone: Sixth Dynasty Annals
**Pričac** su naselje u općini Oriovac, u Brodsko-posavskoj županiji. Prema popisu stanovništva iz 2001. ima 132 stanovnika. Pričac se nalazi na nasipu za obranu od poplave rijeke Save od čijeg je korita udaljen manje od jedan kilometar.
Susjedno selo je Živike koje je udaljeno svega 200 metara od Pričca, sela imaju zajedničku Osnovnu školu i Dobrovoljno vatrogasno društvo. Ljudi se većinom bave poljoprivredom i ribolovom i po tome su poznati u cijeloj općini Oriovac

Pričac je od centra općine Oriovca udaljen 8 km, a od centra županije grada Slavonskoga Broda 30 km.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Pričac je imao 103 stanovnika, dok je 2001. godine imao 132 stanovnika, od čega 130 Hrvata. 

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
2. ↑  Popis stanovništva Republike Hrvatske 2011. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Pričac** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Oriovac |
| --- |
| Bečic • Ciglenik • Kujnik • Lužani • Malino • Oriovac • Pričac • Radovanje • Slavonski Kobaš • Živike |
**Propala država** (engleski: ) je izraz koji se od 1990-ih koristi kako bi se opisala suverena država koja više nije u stanju obavljati svoje tradicionalne funkcije. Pod time se podrazumijeva država koja više nije u stanju održavati suverenu vlast nad svojom teritorijom; pružati elementarnu fizičku sigurnost i javne usluge svojim podanicima i/ili redovno komunicirati sa drugim državama. 

Kao simptomi propale države se navodi vlast koja je toliko slaba da je uopće nema na velikim dijelovima teritorije, nedostatak bilo kakvih javnih usluga (zdravstvo, prometnice, struja, vodovod i sl.), potpuni kolaps ekonomije, široko rasprostranjena korupcija i kriminal te veliki broj izbjeglica na vlastitoj teritoriji. Kao klasični primjer propale države se spominje Somalija koja od 1991. nije imala efektivnu centralnu vlast.

Izraz "propala država" ima pežorativno značenje i njegova primjena često zna izazivati kontroverze.

V. također
----------

* Država parija
* Odmetnuta država

Eksterni linkovi
----------------

* Center of Defence Information Resources on Failed States
* The "failed State" and international law - Daniel Thürer, International Review of the Red Cross (December 12, 1999)
* Real-Time Event Monitoring for Failed States Arhivirano 2016-05-04 na Wayback Machine-u
**Lunjski maslinik** odnosi se na maslinik koji se prostire na 400 hektara i sadrži oko 80.000 stabala maslina a koje se nalaze kod Luna, udaljenog oko 20 kilometara od grada Novalje na otoku Pagu, u Hrvatskoj.

Lunjski maslinik sadrži vjerojatno najstarija stabla masline u Hrvatskoj: procjene o najstarijim stablima sažu od 1 600 do 2 000 godina starosti. Znanstvenici smatraju da na tom području ima više od tisuću stabala starijih od tisuću godina. Zbog ovog je maslinik zadnjih godina postao turistička atrakcija.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Izvori
------

1. 1 2  Posjetili smo najstariji maslinik na Mediteranu: U Lunu rastu masline starije od 2000 godina Ivica Nevešćanin. Zadarski.hr. 2014-10-13 09:15. Pristupljeno 3. jula 2017.
2. 1 2  Mislilo se da najstarija maslina ima 1600 godina, DNK otkrio da je starici dva tisućljeća Srđan Hebar, Miranda Čikotić. Večernji list. 24. jula 2015. 16:10. Pristupljeno 3. jula 2017.
3. ↑  Lunjski maslinici Novalja.hr. Pristupljeno 3. jula 2017.
**Preskakanje ajkule** ili **preskakanje morskog psa** (engleski: *Jumping the shark*) je izraz koji koriste televizijski kritičari, kao i fanovi popularnih televizijskih serija kako bi označili scenu, epizodu ili element zapleta neke popularne i kvalitetne TV-serije (sitcoma ili dramske serije) koja je ubačena kako bi joj se na umjetan, neuvjerljiv ili dramtaturški neopravdani način produžilo trajanje, najčešće bez uspjeha. Izraz također označava prekretnicu nakon koje i najzagriženijim fanovima postaje jasno da je njihova omiljena serija zastranila, odnosno da su njeni autori izgubili kreativnost te da joj slijedi prestanak snimanja.

Izraz svoje porijeklo vuče od scene u popularnom sitcomu *Sretni dani* premijerno emitiranoj 20.11. 1977. u kojoj se glavni junak Fonzie skija na vodi te doslovno preskače morskog psa koji mu se našao na putu.

Iako se ta scena često koristila kao metafora, ona je u širu upotrebu tek kada je TV-kritičar Jon Hein po njoj nazvao istoimenu web-stranicu www.jumptheshark.com posvećenu negativnim prekretnicama popularnih TV-serija. 

Kasnije se izraz počeo koristiti i za djela u drugim medijima koje su postale žrtvom sličnog fenomena.

V. također
----------

* Vrlo posebna epizoda

Vanjski linkovi
---------------

* Video clip of the scene in "Hollywood" where Fonzie jumps the shark
* jumptheshark.comA list of shows and movies that have "jumped the shark."
**Prosvjedi u Hrvatskoj** je naziv koji se koristi za niz uličnih demonstracija i drugih protestnih akcija koji su se od sredine februara do početka maja 2011. održavali u Zagrebu i drugim većim gradovima Hrvatske sa ciljem da se iznudi ostavka premijerke Jadranke Kosor i održavanje prijevremenih parlamentarnih izbora. Prve prosvjede je pokrenuo libertarijanski aktivist Ivan Pernar, a za njih je bilo karakteristično da u njima sudjeluju raznorodne političke grupe od radikalne ljevice do radikalne desnice, kao i da se organiziraju preko Facebooka. Prosvjedi su na početku imali nekoliko nasilnih incidenata, te prerasli u nerede 26. februara 2011. ali su nakon toga prerasli u mirne "prosvjedne šetnje" gdje grupe od nekoliko stotina do 10.000 demonstranata (u Zagrebu) uzvikivale parole ispred sjedišta vladajuće stranke HDZ, kao i upravnih, kulturnih i medijskih institucija koje povezuju sa režimom. Pojedini komentatori su brzinu kojom su izbili, trajanje i intenzitet - neuobičajen za hrvatsku političku praksu - povezali sa prosvjedima u arapskim državama 

Prosvjedni pokret, međutim, osim načelnih izražavanja simpatija, nije dobio moralnu podršku, a još manje organizacijsku podršku hrvatske oporbe, sindikata ni vodećih intelektualaca. To, kao i sve više izražene ideološke podjele među organizatorima, su dovele do postupnog osipanja, tako da se na posljednjem prosvjedu održanom Praznik rada u Maksimiru okupilo tek nekoliko desetaka ljudi.

Izvori
------

1. ↑  Et tu, Zagreb?, *The Economist*, 6. III 2011.

Vanjske veze
------------

* Prosvjedi u Hrvatskoj, tematska stranica Novog lista  Arhivirano 2011-03-07 na Wayback Machine-u
**Lycksele** je grad od 8,027 stanovnikana sjeveroistoku Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Lycksele od 12,572 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Lycksele leži u Lapplandu u Grofoviji Västerbotten, udaljen oko 128 km sjeverno od Umeje.

Historija
---------

Lycksele je prijestolnica južnog Lapplanda još od 17. vijeka, i jedan je od najstarijih gradova u toj regiji. 
Naselje je dobilo prve statute 1884. a tad je postalo i općina. Na prijelazu vijekova 1900. Lycksele je imao oko 900 stanovnika, njihov broj se 
gotovo udvostručio do 1929. kad je dobio status trgovišta.

Lycksele je 1946. dobio status grada, kad je imao oko 2.900 stanovnika, tako da je bio jedan od najmanjih švedskih gradova.

Nakon tog se razvijao prilično dinamično, zahvaljujući drvnoj industriji i trgovini sa ogromnim zaleđem.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Västra Götaland" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 06. 2015.
2. 1 2 3  „*Lyckseles historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 17. 06. 2015.

Vanjske veze
------------

***Lycksele*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Lycksele* Arhivirano 2009-10-02 na Wayback Machine-u (`sv`)
|  |
| --- |
| Ovaj članak je dio serije:**Marksizam**
 |
| **Sociologija i antropologija** |
| Otuđenje |
| Buržoazija |
| Klasna svijest |
| Komunizam |
| Kulturalna hegemonija |
| Izrabljivanje |
| Ideologija |
| Proletarijat |
| **Ekonomija** |
| Marksistička politička ekonomija |
| Radna snaga |
| Zakon vrijednosti |
| Sredstva proizvodnje |
| Način proizvodnje |
| Proizvodne snage |
| Višak rada |
| Višak vrijednosti |
| Naknada za rad |
| **Historija** |
| Kapitalistička proizvodnja |
| Klasna borba |
| Diktatura proleterijata |
| Izvorna akumulacija |
| Proleterska revolucija |
| Proleterska internacionala |
| Svjetska revolucija |
| **Filozofija** |
| Marksistička filozofija |
| Historijski materijalizam |
| Dijalektički materijalizam |
| Socijalizam |
| Analitički marksizam |
| Autonomni pokreti |
| Feministički marksizam |
| Humanistički marksizam |
| Strukturalni marksizam |
| Zapadnjački marksizam |
| **Istaknuti marksisti** |
| Karl Marx |
| Friedrich Engels |
| Karl Kautsky |
| Vladimir Lenjin |
| Lav Trocki |
| Josif Staljin |
| Rosa Luxemburg |
| Mao Ce tung |
| Georg Lukács |
| Antonio Gramsci |
| Karl Korsch |
| Frankfurtska škola |
| Louis Althusser |
| Paul Lafargue |
| **Kritike** |
| Kritika marksizma |

**Permanentna revolucija'** je marksistički koncept koji promovira radikalnu revolucionarnu strategiju u svrhu transformacije kapitalističkog u socijalističko društvo, pri čemu se radnička klasa ne smije zadovoljiti sa malim uspjesima niti pristati na kompromise sa svojim klasnim neprijateljima. Iako svoje korijene ima u *Komunističkom manifestu* Karla Marxa i Friedricha Engelsa, danas se uglavnom vezuje uz trockizam zahvaljujući tome što je izuzetno popularizirao ruski boljševički vođa i marksistički teoretičar Lav Trocki, i to prije svega u kontekstu raspravi o vanjskoj politici novoosnovanog SSSR-a 1920-ih. Trocki je držao da stvaranjem sovjetske socijalističke države Oktobarska revolucija nije završena, odnosno da može postati potpuna jedino ako postane svjetska revolucija, odnosno da je Sovjeti nastave "izvoziti" čak i po cijenu nastavka diplomatske izolacije ili prekida savezništva sa ne-komunističkim pokretima. Stavu Trockog se suprotstavio Josif Staljin sa svojim konceptom socijalizma u jednoj zemlji prema kome se SSSR prethodno trebao posvetiti unutrašnjim reformama, a on je na kraju postao i službeni stav vladajuće Komunističke partije.

Vidi još
--------

* Proleterski internacionalizam
* Neokoni
Izrael i okupirani teritoriji
**Izrael** je podijeljen na šest glavnih **okruga** (hebrejski: *mehozot*, **מחוזות**; jednina: *mehoz*) i petnaest pod-okruga (hebrejski: *nafot*) (**נפות**; jednina: *nafa*). Svaki od pod-okruga je podijeljen na prirodne regije, njih ukupno 50.

Okrug Jeruzalem
---------------

Okrug Jeruzalem (*Mehoz Yerushalayim*)

Glavni grad okruga: Jeruzalem

Sjeverni okrug
--------------

Sjeverni okrug (*Mehoz HaTzafon*)

Glavni grad okruga: Nazaret

Pod-okruzi:

* Zefat
* Kinneret
* Yizre'el
* Akko
* Golan\*

 \*- UN nije priznao kao izraelski teritorij

Okrug Haifa
-----------

Okrug Haifa (*Mehoz Hefa*)

Glavni grad okruga: Haifa

Pod-okruzi:

* Haifa
* Hadera

Središnji okrug
---------------

Središnji okrug (*Mehoz HaMerkaz*)

Glavni grad okruga: Ramla

Pod-okruzi:

* Sharon
* Petah Tiqwa
* Ramla
* Rehovot

Okrug Tel Aviv
--------------

Okrug Tel Aviv (*Mehoz Tel-Aviv*)

Glavni grad okruga: Tel Aviv

Južni okrug
-----------

Južni okrug (*Mehoz HaDarom*)

Glavni grad okruga: Be'er Sheva

Pod-okruzi:

* Ashqelon
* Be'er Sheva

Okrug Judeja i Samarija\*
-------------------------

Okrug Judeja i Samarija (*Mehoz Yehuda VeShomron*)\*

Najveći grad: Ma’ale Adummim

 \* UN nije priznao kao izraelski teritorij, kao niti većina zemalja

Povezano
--------

* Izrael
* Popis gradova u Izraelu

***Okruzi Izraela*** na Wikimedijinoj ostavi
**Puerto Octay** je grad na jugu Čilea u Provinciji Osorno, u kom živi 2,053 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Puerto Octay leži na sjeverozapadnoj obali Jezera Llanquihue, udaljen 53 km južno od svog provincijskog centra Osorna.

Historija
---------

Kolonizacija toga kraja počela je 1852. sljedećih godina to mjesto odabrali su njemački kolonisti, koji su ostavili traga u običajima, tradiciji i arhitekturi naselja.

Puerto Octay je organiziran kao općina 22. decembra 1891. za mandata predsjednika Jorge Montta pod imenom **Puerto Muñoz Gamero**, u čast pomorca Benjamína Muñoz Gamera koji je istraživao Jezero Llanquihue.

Jedna od prvih građevina bilo je skladište trgovca Cristina Ochsa, kako je bilo dobro snabdjeveno, godovo svi tada rijetki stanovnici znali su za njega, pa je - Ochs (kasnije Octay), postao sinonim za mjesto.

Privreda
--------

Pored ratarstva i stočarstva za ekonomiju grada važan je turizam, ponajviše zbog sportskog ribolova i sportova na Jezeru Llanquihue.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Chile: Los Lagos*" (engleski). City population. Pristupljeno 26. 10 2020.
2. 1 2 3  „*Historia de Puerto Octay*" (španjolski). Welcome Chile. Pristupljeno 26.10.2020.
3. 1 2  „*Puerto Octay*" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 26.10.2020.

Vanjske veze
------------

***Puerto Octay*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de Puerto Octay* (službene stranice) (`es`)
**Puerto Lempira** je grad i općina (municipio) od 54,554 stanovnika na sjeveroistoku Hondurasa u Departmanu Gracias a Dios čiji je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Puerto Lempira se prostire na krajnjem sjeveroistoku Departmana Gracias a Dios, duž obale velike lagune Karipskog mora
Caratasca.

Od Juticalpe je udaljen 271 km sjeveroistočno, a od glavnog grada Tegucigalpe 393 km.

Historija
---------

Puerto Lempira je novi grad, kao općina je osnovan tek 5. augusta 1957.

Sve do 1933. zvao se **Auhia Yary**, što je značilo *Velika plaža* tad mu je ime promjenjeno u današnje.

Privreda i transport
--------------------

Puerto Lempira je administrativni centar vrlo siromašnog poljoprivrednog kraja. 
Vrlo je loše povezan sa ostatkom zemlje, zbog tog ima aerodrom (IATA: PEU, ICAO: MHPL).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 4. 4. 2019.
2. 1 2 3 4  „*Puerto Lempira*" (španjolski). Xplorhonduras. Pristupljeno 4. 04. 2019.
3. ↑  a Dios--Puerto Lempira „*Puerto Lempira*" (španjolski). DB-City. Pristupljeno 4. 04. 2019. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Puerto Lempira*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Puerto Lempira* (`es`)
**Mohamed Zahir** (perz. محمد ظاهرشاه‎; Kabul, 16. oktobar 1914 — Kabul, 23. jul 2007) poslednji vladar (kralj, šah) Avganistana. Zemljom je suvereno vladao od 1933. do 1973. godine, kada je nasilno svrgnut sa prestola.

Studirao je u Kabulu i Francuskoj; 1933. godine postao ministar prosvete u vladi Avganistana, a zatim posle uspelog atentata na njegovog oca šaha Mohameda Nadira, stupio je na presto 8. novembra 1933. godine. U isto vreme bio je i vrhovni verski poglavar u zemlji.

1964. godine proglasio je novi Ustav, kojim je pokrenuo modernizaciju države u svakom smislu, pa je time stvorio mnogo neprijatelja među verskim fanaticima.

1973. godine, njegov rođak i i bivši premijer Mohamed Daud Kan, izveo je vojni puč i formirao republikansku vladu, dok se šah Mohamed Zahir nalazio na operaciji oka u Italiji. Tokom ovog puča, šah je abdicirao u mesecu avgustu, čime je prekinuta vladavina dinastije Barakzai, a time i doba mirnog života u Avganistanu.

Zahir-šah živeo je u izbeglištvu (egzilu) u Italiji. Posle američke okupacije Avganistana, u aprilu 2002. godine, vratio se u svoju zemlju. Iako je veliki deo naroda i političkih krugova bio za ponovno uspostavljanje monarhije u Avganistanu, Zahir-šah nije na to pristao, iako je želeo, zbog ogromnog američkog pritiska da se ne obnovi monarhija.

Posle povratka u Kabul, Mohamed Zahir-šah živeo je u svojoj kraljevskoj palati. Zatim su stigle vesti da je 2005. godine, navodno prodao palatu, a u stvari se pretpostavlja da mu je kao već iznemoglom starcu ista nasilno oduzeta, pa danas pripada državi.

Izvori
------

***Mohamed Zahir*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mala enciklopedija Prosveta, četvrto izdanje, 1986.
**Okrug Špreja-Nisa** (nem. *Landkreis Spree-Neiße, SPN*, donj. luž. *Wokrejs Sprjewja-Nysa*) je okrug na jugoistoku nemačke savezne države Brandenburg. 

Površina okruga je 1.647,89 km². Krajem 2009. imao je 128.470 stanovnika. Ima 30 naselja, od kojih je sedište uprave u mestu Forst. 

Okrug u potpunosti okružuje grad Kotbus. Deo je oblasti Lužica. Kroz okrug protiče reka Špreja, dok je reka Nisa njegova istočna granica i granica prema Poljskoj. 

* 
* 
*

Vidi još
--------

* Nemačka
* Nemačke države
* Nemački gradovi
* Nemački jezik
* Nemci
* Institucije Savezne Republike Nemačke

Vanjske veze
------------

***Okrug Špreja-Nisa*** na Wikimedijinoj ostavi

* Internet prezentacija okruga Špreja-Nisa


| * p
* r
* u
Zastava Brandenburga Gradovi i *okruzi* nemačke države Brandenburg Zastava Nemačke |
| --- |
| *Barnim* • Brandenburg na Hafelu • Kotbus • *Dame-Šprevald* • *Elba-Elster* • Frankfurt na Odri • *Merkiš-Oderland* • *Oberhafel* • *Oberšprevald-Lauzic* • *Odra-Špreja* • *Ostprignic-Rupin* • Potsdam • *Potsdam-Mitelmark* • *Prignic* • *Teltov-Fleming* • *Ukermark* • *Hafeland* • *Špreja-Nisa* |
**Preslatinci** su naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i nalaze se u sastavu općine Drenje.

Zemljopisni položaj
-------------------

Preslatinci se nalaze na 122 metara nadmorske visine (središte sela) u području gdje jugoistočni obronci Krndije prelaze u nizinu istočnohrvatske ravnice. Selo se nalazi na županijskoj cesti ŽC 4118. Susjedna naselja: sjeverozapadno se nalazi općinsko središte Drenje, zapadno je naselje Pridvorje i sjeverno Kućanci Đakovački. Istočno se nalazi Satnica Đakovačka, te zapadno Gašinci naselja u susjednoj općini Satnica Đakovačka. Pripadajući poštanski broj je 31418 Drenje, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila DJ (Đakovo). Površina katastarske jedinice naselja Preslatinci je 6,2 km2.

Stanovništvo
------------

Prema popisu iz 2011. naselje je imalo 160 stanovnika.

  

***Kretanje broja stanovnika od 1857. do 2011.***

Crkva
-----

U selu se nalazi rimokatolička crkva Sv. Martina, biskupa koja pripada katoličkoj župi Sv. Mihaela arkanđela u Drenju i đakovačkom dekanatu Đakovačko-osječke nadbiskupije. Crkveni god (proštenje) ili kirvaj slavi se 11. studenog.

Šport
-----

* NK Slavonac Preslatinci natječe se u sklopu 2.ŽNL Nogometno središte Đakovo.

Ostalo
------

* Dobrovoljno vatrogasno društvo Preslatinci.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Preslatinci** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Drenje |
| --- |
| Borovik • Bračevci • Bučje Gorjansko • Drenje • Kućanci Đakovački • Mandićevac • Paljevina • Podgorje Bračevačko • Potnjani • Preslatinci • Pridvorje • Slatinik Drenjski |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
**Prespansko jezero** (makedonski: *Преспанско Езеро*, grčki: Μεγάλη Πρέσπα - *Limni Megali Prespa*, albanski: *Liqeni i Prespës*) je jezero na tromeđi Grčke, Albanije i Severne Makedonije.

Geografija
----------

Prespansko jezero leži na južnoj strani Prespanske kotline između planina Galičica i Baba. Od 273 km² ukupne površine, 190 km² pripada Makedoniji, 84,8 km² Grčkoj i 38,8 km² Albaniji. Najveći grad u ovom području je Resen, na makedonskom dijelu jezera. Najveća dubina jezera je 54 m. 

Na Prespanskom jezeru nalaze se dva otoka nenaseljena otoka; **Golem Grad** ili Zmijski otok na makedonskoj strani jezera i **Mal Grad** na albanskoj strani jezera. Na ovom posjednjem vidljivi su ostatci manastira Sv. Petra iz 14. vijeka.

Odmah uz (Veliko) Prespansko jezero, nešto malo južnije nalazi se jezero Mala Prespa (makedonski: *Мало Преспанско езеро*, grčki: *Μικρή Πρέσπα - Limni Mikrá Prespa*, albanski: *Prespa e Vogël*), koje najvećim dijelom leži u Grčkoj 43.5 km² a vrlo malim zapadnim dijelom od svega 3.9 km² leži u Albaniji. 

Na ovom jezeru, na Ailovom (Ahilejevom) otoku (Agios Achillios) je car Samuilo u 10. vijeku podigao utvrdu i crkvu Sv.Ahileja iz Larise. Ostatci crkve koja je dograđivana u kasnijim vremenima vidljivi su i danas. Više godina nakon Grčkog građanskog rata područje uz jezero na grčkom dijelu bilo je gotovo nenaseljeno. Zbog ratnih prilika, i kasnije teške neimaštine većina stanovnika se raselila (naročito slavenski dio). Tek od 1970-tih počeo je povratak stanovnika razvojem turizma. 

Zbog rijetkih i endemičnih vrsta flore i faune područje Prespanskih jezera proglašeno je prekograničnim parkom prirode 2000 godine.

Hidrografske odlike
-------------------

Jezero dobija vodu podzemnim izvorima i od nekoliko riječica koje se ulijevaju u jezero. Sa Makedonske strane su to; Golema reka, Brajčinska reka, Kranska reka, Istočka reka, Bolnska reka i Pretorska reka. Sa Grčke strane je to Stara reka. Veliko Prespansko jezero udaljeno je samo 10 kilometara od Ohridskog jezera ali leži na 150 metara višoj razini. Prespansko jezero povezano je s Ohridskim jezerom brojnih podzemnim kanalima u kraškom materijalu planine Galičica (poznati ponori su Zavir, iz kojeg otječe voda u Ohridsko jezero i Vragodupka). Tako vode Prespanskog jezera izviru pored manastira Sv. Naum na Ohridskom jezeru (ali i na drugim mjestima).

Galerija
--------

* Karta Prespanskog jezera i njegove okoliceKarta Prespanskog jezera i njegove okolice
* Stara razglednica Prespanskog jezeraStara razglednica Prespanskog jezera
* Satelitska snimka Prespanskog i Ohridskog jezeraSatelitska snimka Prespanskog i Ohridskog jezera
* Ostatci ranokršćanske bazilike Sv.Ahilej iz Larise na otoku Mala PrespaOstatci ranokršćanske bazilike Sv.Ahilej iz Larise na otoku Mala Prespa

Vanjske veze
------------

***Prespansko jezero*** na Wikimedijinoj ostavi

* Prekogranični Prespanski park Arhivirano 2009-03-30 na Wayback Machine-u
Lotar II (kralj Lotaringije)
**Lotar II (kralj Lotaringije)** (835—8. avgust 869) je bio kralj Lotaringije (855—869). Drugi je sin cara Lotara I.

Posle očeve smrti dobija Lotaringiju u nasleđe. To je bila teritorija zapadno od Rajne, a protezala se od Jurskog masiva do Severnog mora. Kasnije to područje postaje poznato kao Lotaringija, pa Lorena. Njegov stariji brat Ludovik II dobija severnu Italiju i titulu cara, a mlađi brat Karlo Provansalski dobija Burgundiju i Provansu.

Kad mu je umro brat Karlo Provansalski 863, pridodao je svom posedu i neke teritorije južno od Jure.

Dosta vremena je proveo nastojeći se razvesti od prve žene. Tražio je podršku rođaka Karla Ćelavog i Ludviga Nemačkog. Morao je uložiti dosta napora i kod lokalnih biskupa i predati neke teritorije bratu Ludoviku II, da bi se konačno nekako razveo 862. godine. Sinod francuskih biskupa potvrđuje tu odluku 863, ali žena mu beži kod Karla Ćelavog, a papa poništava odluku crkvenog sinoda. Napad na Rim bio je bez rezultata.

Papa je 865. zapretio Lotaru ekskomunikacijom, a Karlo Ćelavi i Ludvig su dotle razmatrali kako da podele Lotaringiju. Zbog toga je morao ponovo da prihvati prvu ženu. Kasnije je njegova žena zatražila razvod, pa je Lotar krenuo kod novog pape. Umro je na povratku od pape 8. avgusta 869. godine. Imao je sina Igoa, kojega su Karlo Ćelavi i Ludvig Nemački proglasili nelegitimnim. Njegovo kraljevstvo dele Karlo Ćelavi i Ludvig Nemački prema Sporazumu iz Mersena 870. godine.

***Lotar II od Lotaringije*** na Wikimedijinoj ostavi
**Machapunga** (Mattamuskeet, Maramiskeet), pleme Algonquian Indijanaca koje je obitavalo na području današnjeg okruga Hyde u saveznoj američkoj državi Sjeverna Karolina. Već prve godine 18. stoljeća Machapunga su gotovo nestali, a njihov broj 1701. iznosio je tek oko 100 duša, uključujući 30 ratnika, čije je jedino selo bilo *Mattamuskeet* (Maramuskeet). Premda gotovo nestali oni se 1711-1712 priključuju Ratu Tuscarora, nakon čijeg su završetka zajedno sa Coree Indijancima smješteni na rezervat na jezeru Mattamuskeet, gdje su imali samo jedno selo.

Ime
---

Ime Machapunga dolazi, prema Heckewelderu, možda od *matchi* ='bad', ili prije od *massa* 'much' + *pungo* ='dust', u aluziji na pjeskovito tlo u ovom priobalnom području Karoline.

Povijest
--------

Machapunga Indijanci, po svoj su prilici uz još nekoliko grupa, ostaci nekad jakog naroda Secotan, koji se živjeli u Raleighovo doba između Albemarle Sounda i Pamlico Sounda, i imali osam naselja (John White's 1-585 map.) kada je 1585-1586. utemeljena na otoku Roanoke Islandu. Od starih Secotana, kaže Patrick H. Garrow, indijansko stanovništvo je do 1700.-tih godina spalo na bijedne ostatke. U kasnom 17. stoljeću od Weapemeoca su preostale 4 malene bande. Chowanokima (Chawanoc) je broj 1709 iznosio 15 ratnika (John Lawson), a pleme Moratoc je izgleda 1700 već nestalo. Hatteras 1709. imaju 16 ratnika; Maramiskeet (30); Pamlico, porijeklom od Pomouika 15 (1709). Patrick H. Garrow za ostatke Secotana smatra i Neusioke (po Swantonu Iroquoian), porijeklom od Neuse Indijanaca, sa 15 ratnika (1709).

Ratom Tuscarora (trajao je od 1711 do 1715) Machapunge se sa plemenima Bay River, Pamlico i Neuse priključuju indijanskom ustanku, kojemu je dosta 'kumovao' "King Louther", poglavica Bear River Indijanaca. Završetkom Rata Tuscarora obalna plemena zajedno sa Machapungama smješteno je na rezervat Mattamuskeet, a preživjeli su se sastojali uglavnom od plemena Coree i Machapunga. Prezimena Machapunga koja su se održala u 2 polovici 18. stoljeća bila su Squires i Mackey, koja vuku porijeklo od poglavica *King Squires* i *King Mackey* i drugih obitelji iz dvadesetih godina 18. stoljeća (25; 1761, prema Alex Stewart), ali će i ovi posljednji Machapunge (George i John Squires i druge obitelji) nestati u stoljeću koje slijedi.

Kultura
-------

Machapunge su sjedilački narod, vješti ribari i poznati kanuisti. Lov.

Vanjske poveznice
-----------------

* Machapunga Arhivirano 2016-02-01 na Wayback Machine-u
* Patrick H. Garrow, The Mattamuskeet Documents: A Study In Social History
Eksperimentalni projekat **Machina** je osnovan 2004. godine u Lajpcigu, Nemačka. Osnivači i jedina dva člana su Toni Mahagoni i Edvard Vulgarius, obojica rođeni u Tuzli. Veoma rano su počeli da sviraju i muzikom se bave preko petnaest godina. Mahagoni je prvobitno bio deo Parricide/Perryside, a Vulgarius Remembrance-a.

U decembru 1994. napuštaju rodnu grudu i odlaze u Nemačku. U Lajpcigu, Mahagoni i Vulgarius, nastavljaju put teškog tona i cinične reči. Njih dvojica počinju 1996. zajedno snimati improvizacije (muzika i tekst se intuitivno snimaju u to vreme) pod nazivom Skandal. Rezultat ovog "rada" su 4 kasete, koje su među poštovaocima njihovog zvuka veoma cenjene.

Machina je sinteza različitih muzičkih elemenata i stilova, a ujedno i svesno odbijanje ovisnosti o jednom muzičkom pravcu. Osnovni cilj je postaviti slušaoca u nezgodan polozaj u kojem mora aktivno sudelovati. Machina ne servira gotov proizvod nego postavlja pitanja i prenosi (dez)informacije. 

Njihov prvi album **Sad ili Nikad**, karakteriše izrazito mračan zvuk, postapokaliptična atmosfera i filozofski tekstovi. Centralna tema prvog albuma je čovek, individua koja se kroz "Diktaturu Kolektiva" sve više odvaja od svega sto je čini individuom. Na albumu se nalaze sledeće pesme:

1. Antihrist
2. Apokalipsa
3. Defekt
4. Želja iza molitve
5. Kuga
6. Hranimo se krvlju tvoje majke
7. Ljubav
8. Puna šuma leševa
9. Svi smo bog
10. Ecce homo
11. Hibridicus Balcanicus
12. Krv i med
13. Naprijed!!!
14. Leptir u kavezu
15. Baraka
16. Nakhla

Osim zvaničnog izdanja imaju i nekoliko demo snimaka među kojima u i Gerila, Istina, Kuća straha, Epos o Marini... 

2007. godine izdaju drugi album pod nazivom **Drugi**. Na albumu se nalazi 27 pesama, različitih muzičkih stilova i karakterističnih ciničnih, sarkastičnih i filozofskih tekstova. Kao gosti na albumu pojavljuju se hip-hoper Sabnack ("Filter"), Johannes Raschpichler (piano), Ambrosius (bas gitara) i Hari Krvnik (vokal, "Močvara ljubavi"). 

Oba albuma su dostupna za download besplatno na zvaničnoj stranici grupe.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica Machine
* Muzika Machine na MySpace-u
* Intervju na Pionirovom glasniku
* Recenzija albuma "Drugi" na terapija.net
**Psihosomatika** (*psiho* + grč. *somatikos*=*tjelesni*), je znanstveni stav u medicini, dijagnostici i terapiji, kojim se prihvaća da psihički sustav, emocije, osobito psihološki neugodni doživljaji, sukobi i neriješeni međuljudski odnosi, mogu izazvati tjelesne poremećaje i tjelesnu bolest.
U svom najširem značenju psihosomatika predstavlja stav da je svaki bolesnik, bez obzira na konkretnu simptomatiku, jedna cjelina, integralna struktura duha i tijela.

Učinci emocija na neke fiziološke funkcije su vrlo neposredni i lako uočljivi. Strah npr. izaziva bljedilo i povećava otkucaje srca, sram uzrokuje crvenilo, tuga i žalost pogoršavaju subjektivni osjet bolesti itd.

Povijest
--------

Znanstvena povijest psihosomatike je relativno kratka, jer je započeta tek 1930-tih. 
Najveći doprinos u tim istraživanjima imala je **psihoanalitička škola**, kojoj su pripadali F. Alexander, T. French, F. Dunbar, M. Schur i dr.

Međudjelovanje
--------------

Iako do sada nije do kraja razjašnjen odnos između emocije i tjelesnog simptoma, potvrdile su se brojne teze o toj vrlo složenoj međurelaciji. Brojne studije dokazuju da iznenadni teški doživljaji, tjeskoba i napetost imaju snažan učinak na autonomni vegetativni sustav, narušavaju njegovu ravnotežu, mogu dovesti do funkcionalnih poremećaja, a ovi potom do organskih poremećaja sluznice ili organa. Neka istraživanja potvrđuju da *specifične emocije mogu izazvati specifične pojave na organima*.

Trajanje bolesti i uzroka
-------------------------

Psihološki fenomen i tjelesna reakcija nemaju odnos samo u sadašnjosti, tj. u trenutku kad se nešto dogodi. Mnogi neugodni događaji u prošlosti, kao što su strah, agresivne želje, osjećaj krivnje i drugi, mogu i poslije imati svoj utjecaj na tjelesne sustave, te postupno u njima izazivati progresivno sve gore funkcionalne poremećaje i tjelesnu bolest.

Najnovija istraživanja ukazuju na to da rani neuspjeli odnosi majke i djeteta nisu samo važni za emocionani razvoj djeteta već i za njegove tjelesne reakcije i da mogu stvarati predispozicije za psihosomatske bolesti.

Bolesti i dijagnostika
----------------------

Dijagnostika psihosomatskog pristupa uključuje veliki broj bolesti kao što su: peptički ulkus (čir želuca ili dvanaesnika), spastični kolon (grčevi u crijevima, ulcerozni kolitis, kolitis s opstipacijom ili proljevima, oscilatorna hipertenzija (povremeno povišeni tlak), pretilost, pretjerana mršavost, astmatični napadaji (osobito u djece), razni ekcemi, poremećaji menstruacije, poremećaji u graviditetu, urtikarija i mnoge druge.

Liječenje
---------

Prema stajalištu psihosomatike, liječnik ne liječi samo bolest nego proširuje svoju brigu i na psihičke reakcije (ili uzroke) kod bolesnika.

Vidi još
--------

* Psihosomatske bolesti
* Somatizacija

Vanjske poveznice
-----------------

* Psychosomatic medicine org (eng.)
* Academi of Psy.Med. (eng.)
* Psihosomatika Arhivirano 2008-09-25 na Wayback Machine-u (srp.)
* Psihosomatika Arhivirano 2007-10-20 na Wayback Machine-u (hrv.)
**Lý Thánh Tông**  (vijetnamski izgovor: ; rođen kao **Lý Nhật Tôn** , 李日尊; 1023–1072) je bio treći car Vijetnama iz dinastije Ly, koji je vladao od 1054. do smrti. Poput svog oca Lý Thái Tônga se smatra jednim od najboljih vladara vijetnamske historije.

Rodio se kao sin Lý Thái Tônga i njegove supruge Mi Thai. Za krunskog princa je proglašen 1028. po očevom dolasku na carsko prijestolje. Vijetnamski historijski izvori ga opisuju kao izuzetno nadareno dijete te navode da je u djetinjstvu izveden iz carske palače kako bi živio među običnim narodom i tako lakše shvatio njegove probleme. Već sa 15 godina je komandirao vojskom koja je ugušila ustanak u provinciji Lai Chau, a sa 17 godina je služio kao regent dok mu je otac ratovao. 

Oca je naslijedio 1054. godine. Odmah je ime države promijenio u Đại Việt ("Veliki Vijet"). Tokom vladavine se istakao dobročinstvom prema siromašnim podanicima, uključujući čak i zatvorenike. Prakticirao je budizam, ali je podizao i hramove Konfuciju. Godine 1060. je na sjevernim granicama porazio vojsku kineske dinastije Song, a 1069. zarobio Rudravarmana III, vladara južne države Champa, koga je pustio u zamjenu za prepuštanje tri granične oblasti.

Bio je oženjen za Y Lan, koja je rodila njegovog sina i nasljednika Ly Nhan Tonga.

Literatura
----------

* Đại Việt sử kí toàn thư.
* Các triều đại Việt Nam. (Dynasties of Vietnam)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lý Thái Tông**  |  **car dinastije Lý** 1054–1072 | Slijedi: **Lý Nhân Tông**  |



1. ↑  posthumna titula
**Lydia Bradey** (rođena 9 oktobra 1961) je novozelandska alpinistkinja. Ona je prva žena koja je osvojila Mount Everest bez dodatnog kisika 1988. godine. Na vrh je išla pet puta.

Granitna stijena u Nacionalnom parku Yosemite, Sierra Nevada, Kalifornija, na kojoj je Brady ispenjala 10 smjerova, od toga 7 prvenstvenih ženskih
Planinarstvom se bavi od juniorskih dana. Sa 17 godina popela se na najveće novozelandske vrhove Mount Aspiring (3724 m.) i Mount Cook (3033 m.). Sa 19 godina napustila je Novi Zeland i tokom 4 godine popela se između ostalog na Denali (6190 m.) u Aljaskoj, i deset puta na Veliku stijenu u Yosemite nacionalnom parku. Od tih deset smjerova sedam je prvenstvenih ženskih.

Godine 1987 popela se na Gasherbrum II, svoj prvi vrh preko 8000 m. U oktobru 1988, Bradey se uspješno popela Mount Everest, i ostvarila prvi ženski uspon bez upotrebe boca za kisik. Tada je bila članica mješovite čehoslovačko - novozelandske ekspedicije. Za ovaj uspon nije imala dozvolu, ali je na kraju njen uspon priznat.

Bradey živi u Lake Hāwea, Otago sa svojim partnerom Dean Staplesom.

Zajedno sa svojim dugogodišnjim partnerom Laurenceom Fearnleyem, napisala je knjigu *Going Up is Easy (Penjati se lako)* sa brojnim ilustracijama i prilozima.
Vanjska strana Dioklecijanovih jkupki.
Apollo Citharoedus u Palazzo Altemps.
**Nacionalni rimski muzej** (italijanski: ) je grupa muzeja u Rimu, smještena na nekoliko lokacija u gradu. Osnovan je godine 1889. i otvoren godine 1890. s ciljem sakupljanja antikviteta koji datiraju od 5. vijeka pne. do 3. vijeka n.e. 

Prva zbirka je stvorena od arheoloških artefakta u *Museo Kircheriano* te brojnih novih otkrića koje su bila posljedica građevinskih radova u Rimu, nakon što je 1870. postao prijestolnicom novostvorene Kraljevine Italije. Ispočetka je trebao samo zamijeniti nikada sagrađeni 'Museo Tiberino', ali je godine 1901. država muzeju predala Villa Ludovisi i važnu nacionalnu kolekciju antičkih skulptura. 

Glavna lokacija je klaustar koga je u 16. vijeku sagradio Michelangelo kraj Dioklecijanovih kupki. Adaptacija te i drugih zgrada ui muzeje je započela pred Međunarodnu izložbu 1911. a dovršena je 1930-ih.

Eksterni linkovi
----------------

***Nacionalni rimski muzej*** na Wikimedijinoj ostavi

* Roma 2000 information
* Soprintendenza Archeologica di Roma information Arhivirano 2010-01-31 na Wayback Machine-u (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 131965436
* LCCN: n80040575
* ISNI: 0000 0001 1702 8104
* GND: 515622-1
* SUDOC: 027430987
* BNF: cb11989541n (podaci)
* NKC: uk2018991264
* CiNii: DA02729377

 |
Mazanderanac Reza-šah
**Mazanderani** (Mazanderanci, Mazandarani, Tabri), iranski narod naseljen uz južnu obalu Kaspijskog jezera na sjeveru Irana u provinciji Mazandaran. Populacija Mazanderana iznosi preko 3 milijuna , a mnogi od njih žive u gradovima Ramsar, Tonekabon, Čalus, Novšaher, Nur, Mahmudabad, Amol, Babolsar, Babol, Kaemšaher, Džujbar, Savadkuh, Sari, Neka i Behšaher. Tek manji dio ih je ostao živjeti nomadskim načinom života svojih predaka krečući se sa stokom u potrazi za pašnjacima. Mazanderanskom ekonomijom dominira agrikultura i ribarstvo. Kao sjedilački narod, ruralni Mazanderani (54.1%) bave se uzgojem raznih bliljnih kultura riža, pšenica, ječam, čaj, voće i pamuk. Uzgajaju i goveda a poznati su po uzgoju rasnih Arapskih konja . Uz obalu Kaspijskog jezera razvijen je ribolov i proizvodnja kavijara  koji je na glasu u cijelom svijetu. Poznati su i u proirvodnji ćilima (žene). Vjera je većinom šijitska.

Jezik
-----

Mazanderani govore mazanderanskim jezikom [mzn], indoeuropskim predstavnikom kaspijske podskupine sjeverozapadnih zapadnoiranskih jezika

Izvori
------

1. ↑  Iran
2. ↑  „State of Minorities in Iran". Arhivirano iz originala na datum 2012-08-27. Pristupljeno 2013-05-23.
3. ↑  „Iran's Muslim Mazandarani people". Arhivirano iz originala na datum 2009-05-28. Pristupljeno 2013-05-23.
4. ↑  Mazanderani
5. ↑  Mazanderani, Tabri of Iran

* Etnička karta IranaEtnička karta Irana