recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
„Predator" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Predator (razvrstavanje).
 „Plijen" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Plijen (razvrstavanje).
Lav i mladunče jedu ostatke govečeta
Indijski piton guta odraslog jelena  
 u Nacionalnom parku Mudumalai.
Južnokineski tigar (*Panthera tigris amoyensis*) je predator čiji je plijen ovaj papkar
Mravi mesojedi se hrane rakom cikadom: neke vrste, posebno kada su jedinke udružene, mogu uloviti plijen koji je dosta veći od njih samih
**Predacija** u ekologiji opisuje jedan od oblika interakcije između dva bića u datom ekosistemu. **Predator** napada i jede svoj **plijen**.

Predatori mogu, ali ne moraju ubiti svoj plijen prije nego što ga pojedu. Ali čin predatora uvijek, u krajnjoj liniji, izaziva smrt žrtve, a uzimajući plijen i u dijelovima tijela, on se unosi u tijelo predatora. Pravim predatorom se može smatrati ona životinja koja ubija i jede i druge životinje, ali mnoge životinje se ponašaju i kao predatori i kao lešinari.

Prema tome, **predator** je životinja koja lovi plijen i jede druge životinje. Na primjer, pauk jede muhu koju je uhvatio u svoju mrežui ili grupa lavova jede bizona. Životinje koje predator lovi se nazivaju **plijen**, a **apeks predator** (**alfa predator**) je ona koja nije žrtva drugih predatora.

Predatori su obično mesojedi ili svaštojedi (jedu biljke i druge životinje), loveći druge životinje za hranu. Primjeri predatora su mačke (*Felidae*), krokodili, zmije, vukovi, kitovi ubice, jastozi i ajkule.

Predatori iz zasjede
--------------------

Larva insekta *Lethocerus patruelis* napada ribu *Pseudorasbora parva*.
Ženka zlatnog paukolikog raka (*Misumena vatia*) lovi ženku mušice pri parenju.
Predatori iz zasjede ili **siti čekajući predatori** su životinje mesojedi ili drugi organizmi, kao što su neke biljke mesožderke. Oni potajno postavljaju ili u lovu imaju (instinktivnu) strategiju, a uspješnost u lovu ne zavisi samo od brzine ili snage.
Ovi organizmi obično sakrivaju i mirno čekaju plijen da se pojavi na uočljuvoj udaljenosti. Često su zaštitno obojeni, a mogu biti i usamljenici. To može biti sigurnije za predatora, jer dok vreba manje se svojim predatorima.

Kada predator ne može kretati brže od svojih žrtava, preferira sporiji plijen i/ili čeka u „zasjedi", što mu daje veću šansu da bude efikasniji nego da je u potrazi. U suprotnom, aktivni lov obično je efikasniji. Međutim, postoje mnoge srednje strategije, kao što je , primjerice; slučaj kada je teži predator od mogućeg plijena na maloj udaljenosti, ali ne u dugoj potjeri, onda su, u sklopu strategije, potrebna ili uhođenja ili i zasjede.

* Mladi crvenorepi jastreb jede voluharicuMladi crvenorepi jastreb jede voluharicu
* Lavica sa plijenomLavica sa plijenom

Povezano
--------

* Ishrana
* Lov

Vanjske veze
------------

*
| **Drevna Mezopotamija** |
| --- |
| Eufrat – Tigris |
| Asirologija |
| **Gradovi / kraljevstva** |
| **Sumer**: Uruk – Ur – Eridu |
| Kish – Lagaš – Nippur |
| **Akadsko Carstvo**: Akkad |
| Babilon – Isin – Susa |
| **Asirija**: Assur – Niniva |
| Dur-Sharrukin – Nimrud |
| **Babilonija** – **Kaldeja** |
| **Elam** – **Amoriti** |
| **Huriti** – **Mitanni** |
| **Kasiti** – **Urartu** |
| **Kronologija** |
| Sumerski kraljevi |
| Asirski kraljevi |
| Babilonski kraljevi |
| **Jezik** |
| Klinasto pismo |
| Sumerski – Akadski |
| Elamski – Hurijski |
| **Mitologija** |
| Enûma Elish |
| Gilgameš – Marduk |

**Nipur** ili **Nippur** je bio drevni sumerski grad jugoistočno od Babilona. Njegovi ostaci se danas mogu pronaći u blizini sela Niffar nedaleko od grada Diwanyiah u Iraku.
Nipur je u 3. milenijum pne. bio jedno od najvažnijih političkih i drevnih središta Mezopotamije, o čemu svjedoče bezbrojne glinene pločice ispisanim klinastim pismom, uključujući i neke koje predstavljaju vrijedne izvore o drevnim sumerskim zakonima i te *Gilgamešu*. U Nippuru se nalazi i najstariji plan grada na svijetu, koji datira iz sredine 2. milenijuma pne.

Grad, koji se razvijao od malih seoskih naselja koja datiraju od 6. milenijuma pne. je svoju važnost temeljio na hramu boga Ekura. S nastankom babilonske države je izgubio na važnosti zbog širenja kulta boga Marduka. Poslije kraće renesanse pod Kasitima, Nipur je počeo opadati, da bi se u doba Seleukida sveo na tvrđavu. U doba Sasanida je i tvrđava napuštena.

Eksterni linkovi
----------------

***Nippur*** na Wikimedijinoj ostavi

* GeoLocation from Google
*Za ostale upotrebe, v. Radbod (razvrstavanje).*

**Radbod** (ili **Redbad**) (? - 719) bio je kralj (ili vojvoda) Frizije od cca. 680 do smrti. Često se smatra posljednjim nezavisnim vladarom Frizije prije nego što je ona pala pod franačku vlast. 

Za razliku od svog prethodnika (i mogućeg oca) Aldegisela, se kao paganin, protivio dolasku kršćanskih misionara u Friziju, dijelom zato što ih je smatrao franačkim oruđem porobljavanja. Godine 689. ga je, međutim, porazio Pipin Herstalski i natjerao da Francima preda Zapadnu Friziju. Između 690. i 692. mu je Pipin preoteo područje oko današnjeg Utrechta, a prema nekim izvorima se 697. pred Francima privremeno sklonio u izbjeglištvo u Helgoland. 

Nedugo nakon toga je Radbod, prihvativši franačke vladare kao i sizerene, prihvatio i misionare na čelu sa Willibrordom. Prema predaji, i samog Radbod je umalo pokrstio Wulfram od Sensa godine 703. Radbod se, međutim, u posljednjem trenutku predomislio kada mu je rečeno da će kao kršćanin vječnost provesti u Raju zajedno sa svojim neprijateljima, dok će njegovi paganski preci, rodbina i prijatelji zauvijek ostati odvojeni od njega u Paklu. Njegovi odnosi sa Francima su, međutim, ostali relativno dobri, te mu se kćer Thiadswind udala za karolinškog plemića Grimoalda Mlađeg 711.

Međutim, kada je 714. Pipin Herstalski umro, Radbod je digao ustanak i protjerao kršćanske misionare. Iste (ili 716.) godine je porazio franačkog vođu Karla Martela, ali ga je kasnije Martel uspio prisiliti pa prizna franačko sizerenstvo. Radbod je umro 719. godine, a nekoliko godina nakon toga su se njegovi nasljednici nastojali osloboditi franačke vlasti.

Eksterni linkovi
----------------

* Dudo of St. Quentin's *Gesta Normannorum*: Chapter 9.
* H. Halbertsma (1982), *Frieslands Oudheid* (pdf-file) Arhivirano 2013-10-01 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Aldegisel I** | **Kralj Frizije**680–719 | Slijedi:**Poppo** |
**Publije Servilije Vacija Izaurik** (*Publius Servilius Vatia Isauricus*, cca. 134. pne. - 44. pne.) bio je rimski političar. Rodio se kao sin Gaja Servilija Vacije i Kornelije Metele, kćeri konzula Kvinta Cecilija Metela Makedonca. Godine 84. pne. je izabran za pretora, a godine 79. pne. ga je za konzula imenovao diktator Lucije Kornelije Sula. Poslije toga je imenovan prokonzularnim guvernerom Kilikije gdje je vodio pohod protiv izaurijskih pirata. Kada se godine 74. pne. vratio u Rim priređen mu je trijumf i dan nadimak Izaurijac (*Isauricus*). Godine 63. pne. se natjecao za pontifex maximusa, ali ga je porazio Gaj Julije Cezar. Godine 55. pne. je izabran za cenzora. Kada je u Rimu izbili građanski rat između Cezarovih i Pompejevih pristaša, Vacija je bio u poodmakloj dobi, te u njemu nije sudjelovao. Njegov istoimeni sin je godine 48. pne. kao Cezarov pristaša izabran za konzula.

V. također
----------

* Servilia (gens)

Napomene
--------

Literatura
----------

* Manuel Dejante Pinto de Magalhães Arnao Metello and João Carlos Metello de Nápoles, "Metellos de Portugal, Brasil e Roma", Torres Novas, 1998

| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **Lucius Cornelius Sulla i Quintus Caecilius Metellus Pius**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Apijem Klaudijem Pulherom*79. pne. | Slijedi: **Marcus Aemilius Lepidus i Quintus Lutatius Catulus**  |
**Publije Sulpcije Galba Maksim** (*Publius Sulpicius Galba Maximus*) bio je rimski vojskovođa i političar u doba drugog punskog i prva dva makedonska rata.

Godine 211. pne. je izabran za konzula, te je branio Rim za vrijeme Hanibalovog pokušaja opsade. Sljedeće godine je kao prokonzul poslan u Antička Grčka|Grčku kako bi ratovao protiv makedonskog kralja Filipa V. Njegovi napori su bez nekih većih rezultata završili 206. pne.

Godine 203. pne. je postavljen za diktatora. Konzulom je ponovno postao 200. pne. kada je vodio rimske snage u drugom makedonskom ratu. Uspio je zauzeti Apoloniju, ali se poslije toga povukao u Iliriju. Ta je demonstracija ipak impresionirala Etolski savez da stane na rimsku stranu.

Godine 197. i 196. pne. je zajedno s Titom Flaminijem sudjelovao u diplomatskoj misiji u Grčkoj, a godine 193. pne. je poslan na dvor Antioha III Velikog.

  

  



| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **Appius Claudius Pulcher i Quintus Fulvius Flaccus**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Gnejem Fulvijem Centumalom Maksimom*211. pne. | Slijedi: **Marcus Valerius Laevinus i Marcus Claudius Marcellus**  |
| Prethodi: **Gnaeus Cornelius Lentulus i Publius Aelius Paetus**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Gajem Aurelijem Kotom*200. pne. | Slijedi: **Lucius Cornelius Lentulus i Publius Villius Tappulus**  |
| Prethodi: **Marcus Junius Pera i Marcus Fabius Buteo**  |  **Diktator Rimske Republike** 203. pne. | Slijedi: **Lucius Cornelius Sulla**  |
Pravi kut označavamo kvadratom
U geometriji i trigonometriji, **prav ugao** je ugao od tačno 90 stepeni (ili π/2 radijana), što odgovara četvrtini kruga. Može se definisati tako da takva dva ugla čine polovinu kruga, odnosno 180 stepeni. Dva prava kuta čine ispruženi kut. Četiri prava kuta čine puni kut.

Blisko povezani geometrijski koncepti su perpendikularne linije (koje obrazuju prav ugao u njihovoj tački preseka) i ortogonalnost (koja je svojstvo formiranja pravih uglova). 

Prisustvo pravog ugla u trouglu je faktor koji definiše pravougli trougao čineći prav ugao osnovom trigonometrije.

U elementarnoj geometriji
-------------------------

Pravougaonik ima četiri prava ugla, kao i kvadrat koji pored toga ima četiri stranice jednake dužine.

Pitagorina teorema iskazuje kako odrediti dužinu hipotenuze kada je trougao pravougli trougao.

Euklid
------

Pravi uglovi su fundamentalni u Euklidovim elementima. Oni su definisani u Knjizi 1, definicija 10, koja takođe definiše perpendikularne linije. Definicija 10 ne koristi numerička merenja stepena, već se dotiče onoga što prav ugao jeste, dve prave linije koje se seku da bi formirale dva jednaka i dva susedna ugla. Prave linije koje formiraju prave uglove zovu se perpendikularne linije. Euklid koristi prave uglove u definicijama 11 i 12 kako bi definisao oštre uglove (manji od pravih) i tupe uglove (veći od pravih). Dva ugla su komplementarna ako njihov zbir čini prav ugao.

Pravilo 3-4-5
-------------

Kroz istoriju, stolari i zidari znali su brz način kako odrediti da li je ugao prav. Metod se zasnivao na najpopularnijoj Pitagorinoj trojci (3, 4, 5) i „Pravilu 3-4-5". Kada se iz pravog ugla povuče duž duga tri jedinice dužine, a duž druge strane duž duga četiri jedinice dužine, stvoriće se hipotenuza (duga linija nasuprot pravog ugla koja povezuje kraj mernih dužina). Ovo merenje se može izvršiti brzo i bez tehničkih instrumenata. Geometrijski zakon iza merenja je Pitagorina teorema („Kvadrat nad hipotenuzom pravouglog trougla jednak je zbiru kvadrata nad katetama").

Talesova teorema
----------------

*Glavni članak: Talesova teorema*
Konstrukcija pravog kuta nad pravcom g u točci P (točka M proizvoljna) koristeći Talesov poučak
Talesova teorema kaže da ako su *B*, *P* i *P'*  točke na kružnici, a dužina između točaka *B* i *P'* promjer kruga, onda je kut ∠*BPP'*  pravi (od 90°).

Literatura
----------

* Heath, T.L. (1908.). *'Euclid's elements"*. Cambridge. str. 181.
* Heath, T.L. (1908.). *"Euclid's elements"*. Cambridge. str. 181.
* Wentworth, G.A. (1895). *"A Text-Book of Geometry"*.

Spoljašnje veze
---------------

***Prav ugao*** na Wikimedijinoj ostavi
**Lenovo** ili punim imenom **Lenovo Group Limited** (kin. 联想集团有限公司) (SEHK: 0992, OTCBB: LNVGY) kineska je multinacionalna korporacija koja se bavi razvojem, proizvodnjom i prodajom računalnih tehnologija i to - stolnih i prijenosnih računala, radnih stanica, servera, uređaja za pohranu podataka, informacijskih tehnologija, softwarea i drugih povezanih usluga.

Lenovo ima tri glavna centra svojih poslovnih operacija. To su:

* Peking (Kina),
* Morrisville (Sjeverna Karolina, SAD) i
* Singapur,

S druge strane istraživački centri nalaze u:

* Šangaj (Kina),
* Shenzhen (Kina),
* Xiamen (Kina),
* Chengdu (Kina) i
* Yamato (prefektura Kanagawa, Japan).

2005. Lenovo je od IBM-a otkupila tehnologiju i brand ThinkPad vezan uz prijenosna računala, u vrijednosti 1,75 mljrd. USD. 2009. Lenovo postaje četvrti najveći proizvođač računala na svijetu, a najveći je prodavatelj u Kini, gdje drži tržišni udio od 28,6 %. Za fiskalnu godinu 2008/09 (koja završava 31.3. 2009.) tvrtka je ostvarila prodaju u vrijednosti 14,9 mljrd. USD.

Ime
---

Riječ Lenovo je izvedenica od engleske riječi ***Le**gend* (legenda) i latinske riječi ***novo*** (novo). Na pojednostavljenom kineskom pismu, Lenovo se piše - 联想, na tradicionalnom kineskom - 聯想 a na pinyin jeziku - liánxiǎng. Na kineskom jeziku ti nazivi bi u prijevodu značili "udruženje" ili "povezana razmišljanja".

***Lenovo*** na Wikimedijinoj ostavi
**Amfidamant** (starogrčki: ) bilo je ime jedne istorijske i nekoliko mitoloških ličnosti u drevnoj Grčkoj :

Mitologija
----------

**Amfidamant** je ime šest ličnosti u grčkoj mitologiji:

* **Amfidamant**, sin Aleja i Kleobule. On je bio jedan od Argonauta, u čijem je pohodu učestvovao zajedno sa svojim bratom Kefejem.

* **Amfidamant**, otac Nausidamin. Nausidama je Heliju rodila sina, Augiju.

* **Amfidamant**, sin Likurga i Kleofile ili Eurinome. Amdidamant je imao dvoje dece: Melaniona i Antimahu, koja se udala za Euristeja.

* **Amfidamant**, sin Busirida, kralja Egipta. Njega i njegovog oca ubio je Herakle.

* **Amfidamant**, otac Klitonima, koga je ubio Patroklo dok su igrali neku igru s kockicama.

* **Amfidamant**, jedan od Ahejaca koji su se sakrili u trojanskom konju.

Historija
---------

**Amfidamant** je ime jednog ratnika iz Halkide na Eubeji, koji je možda bio i vladar tog grada, a koji je poginuo krajem 8. veka pne. tokom lelantinskog rata, u kojem su se sukobile Halkida i Eretrija. Drevni grčki pesnik Hesiod kazuje u *Poslovima i danima* da je u nekom pesničkom nadmetanju u Halkidi na Eubeji osvojio tronožac kao nagradu na igrama priređenim povodom sahrane nekog Amfidamanta. Plutarh je tog Amfidamanta identifikovao s halkidskim junakom koji je poginuo u bici tokom lelantinskog rata, te je zaključio da taj deo pesme predstavlja kasniju interpolaciju smatrajući da je Hesiod živeo pre lelantinskog rata. Moderni ispitivači prihvatili su Plutarhovu identifikaciju Amfidamanta, ali su odbacili njegov zaključak. Naime, ako se taj rat zaista vodio u nekom razdoblju tokom poslednje trećine 8. veka pne. to bi se dobro uklapalo u danas prihvaćenu hronologiju za Hesioda. U tom slučaju, Hesiod je pobednički tronožac možda dobio upravo za izvođenje svoje *Teogonije*, pesme za koju se čini da bi mogla biti namenjena aristokratskoj publici kakva se bi se okupila na pogrebnim svečanostima u Halkidi. Odatle verovatno potiče i izmišljena priča o Hesiodovom pesničkom nadmetanju s Homerom, ovekovečena u spisu *Nadmetanje Homera i Hesioda* (starogrčki: , često se citira i na lat. *Certamen Homeri et Hesiodi* ili samo *Certamen*), gde se opisuje kako je grčka publika prvenstvo dala Homeru, ali je kralj Paned, koji je vodio nadmetanje, pobedu dosudio Hesiodu, jer ovaj opeva zemljoradnju i mir, a Homer pokolj i rat.
Ostaci Amunovog hrama u Napati
**Napata** je bio drevni grad na zapadnoj obali Nila u današnjem Sudanu, oko 400 sjeverno od Khartouma. Sagradili su ga Nubijci oko 1450. pne.

Od 16. vijeka pne. je Napata, isto kao i ostatak Nubije, bio pod egipatskom vlašću. Razlog za egipatsku ekspanziju su bili zlato i drugi resursi, a Nubijci su prilično brzo počeli prihvaćati egipatske običaje i religiju. 

Oko godine 1075. pne. moć svećenika je počela nadmašivati formalnu vlast faraona, a s njime i de facto raspada Egipta na manje države. To su Nubijci iskoristili kako bi izborili nezavisnost, a njihovo kraljevstvo, poznato kao Kuš, je imalo središte upravo u Napati.

Sljedećih nekoliko vijekova Napata je rasla, dok je Egipat slabio unutrašnjim sukobima. Oko godine 750. pne. vladar Napate po imenu Kashta je iskoristio egipatsku slabost i osvojio Gornji Egipat. Njegov nasljednik Piankhi je pak uspio osvojiti ostatak Egipta te tako kao novi egipatski vladar osnovao Dvadeset petu ili tzv. Nubijsku dinastiju.

Nubijska vladavina nad Egiptom je potrajala oko 57 godina, a okončala ju je ekspanzija Asiraca sa sjevera. Oko godine 670. pne. asirski kralj Esarhadon je osvojio Donji Egipat uz pomoć lokalnih egipatskih velmoža koji nisu voljeli nubijske osvajače. Nubijski faraon Taharqa je, pak, sklopio savez s egipatskim velmožama protiv Asiraca, ali je njih asirski vladar Asurbanipal porazio i kao egipatskog vladara postavio Nehoa, osnivača nove Dvadeset šeste dinastije. Taharqin nasljednik Tantamani je uspio poraziti Nehoa, ali ne i njegovog nasljednika Psamtika I te su Nubijci bili prisiljeni povući se natrag u Nubiju, odnosno svoju prijestolnicu u Napati.

Zahvaljujući trgovini zlatom, Napata se nastavila razvijati, iako su je 591. pne. Egipćani napali i razorili. Nekoliko vijekova kasnije su klimatske promjene, kao i pad Egipta pod stranu vlast, doveli do ekonomskog slabljenja Napate. Kušiti zbog toga prijestolnicu premjestili južnije, u Meröe. Neki historičari vjeruju da Napata zapravo nije bila prijestolnica, nego vjersko središte Kuša.

Izvori
------

* Hornung, Erik.1999.History of Ancient Egypt, An Introduction. S njemačkog preveo David Lorton. Grundzüge der ägyptischen Geschichte. New York, USA: Cornell University Press
* Grimal Nicolas.1992. A History of Ancient Egypt. S francuskog preveo Ian Shaw. Histoire de L’Egypte Ancienne. Oxford, UK: Blackwell Publishers.
* Bianchi, Steven.1994. The Nubians. Connecticut, USA: Millbrook Press
* Taylor, John. 1991. Egypt and Nubia. London, UK: The British Museum Press
* UNESCO.2003.General History Of Africa Vol.2 Ancient Civilizations of Africa

***Napata*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 236488290

 |
Crtež Akanija iz 1861.
**Akani** su etnička grupa u Zapadnoj Africi. Ova grupa uključuje Ašante, Fante i narod Nzema u Gani i Obali Slonovače. Grane akanskih naroda također uključuju Abron i Afutu.

Od 15. do 19. vijeka Akani su dominirali iskopavanjem zlata i trgovinom zlatom u regiji. Poznati su po svojim zlatnim utezima koji su se pravili korištenjem metode kovanja poznate kao "izgubljeni vosak". 

Neke od njihovih najvažnijih mitoloških priča su poznate kao Anansasem. Anansesem također može značiti i "putničke priče" ("Paukove priče" su poznate kao Nyankomsem "riječi nebeskog boga"). Te priče se uglavnom, ali ne uvijek, vrte oko Kwaku Anansea, prevaranta-paučnog duha.

Najvažniji bog je Brekyirihunuade ("onaj koji zna i vidi sve").

Povezano
--------

* Akanski jezik
* Akanska imena
* Bono država

Vanjske veze
------------

***Akani*** na Wikimedijinoj ostavi

* Akan gold trade Arhivirano 2011-07-14 na Wayback Machine-u

Primjeri akanskog jezika
* Akan (Akuapem)
* Akan (Asante)
* Akan (Fante)
* The Dictionary of Standard Written Akan Arhivirano 2008-02-25 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85003050
* SUDOC: 028355709
* BNF: cb12020802r (podaci)
* NKC: ph242430

 |
Napojna pumpa za brane.
**Napojna pumpa parnog generatora** je posebna vrsta pumpi koja se koriste za pumpanje vode u generator pare. Napojna voda može biti svježe nadomještena ili povratni kondenzat nastao kao rezultat kondenzacije pare nastale u generatoru pare. Ove pumpe su obično visokotlačne, koriste usisni sustav kondenzatnog povratnog sustava centrifugalnog ili pozitivnog istisnog tipa pumpi.

Konstrukcija i rad
------------------

Napojne pumpe mogu biti u rasponu veličina i do mnogo konjskih snaga. Električni motor obično je odvojen od pumpe nekom vrstom mehaničke spojke. Velike industrijske kondenzatne pumpe mogu se također koristiti kao napojne pumpe. U oba slučaja da bi se voda dovela u generator pare, pumpa mora postići dovoljan tlak za savladavanje tlaka koji uzrokuje para nastala u generatoru pare. Ovaj problem obično se rješava upotrebom centrifugalnih pumpi.

Napojne pumpe ne uključuju se u pravilnim vremenskim razmacima, uključuje ih plovak ili neki drugi sličan uređaj koji prati razinu tekućine u generatoru pare i uključuje pumpu kada razina tekućine padne ispod određene točke. Pumpa tada radi sve dok se razina tekućine u generatoru pare znatno ne poveća. Neke pumpe imaju prekidač s dvije faze. Kako se razina tekućine smanjuje prema točci pokretanja prve faze, pumpa se uključuje. Ako razina tekućine nastavi padati (zbog kvara pumpe, prestanka dostave tekućine), druga faza će se pokrenuti. U ovoj fazi može doći do isključivanja opreme generatora pare (sprječava da se generator pare isuši i pregrije), pokretanje alarma ili oboje.

Pumpe na parni pogon
--------------------

Parne lokomotive, parni strojevi korišteni na brodovima ili u nepomičnim pogonima kao što su elektrane, također su zahtijevali napojne pumpe. Pumpe su često bile pogonjene korištenjem malog parnog stroja koji je radio koristeći paru proizvedenu u generatoru pare. Trebao je biti pronađen način kako da se stavi početno punjenje vode u generator pare (prije nego što je para bila dostupna za rad pumpe na parni pogon). Pumpa je najčešće bila pozitivna istisna pumpa koja je imala parne ventile i cilindre na jednom, a napojne cilindre na drugom kraju te radilica nije bila potrebna. 

***Napojna pumpa generatora pare*** na Wikimedijinoj ostavi
Sveta gora
**Akant** ili **Akanthos** (Greek: Ἄκανθος ili novogrčki: Aχανθος, danas Ierissos ili *Erisso*) je bio drevni grčki grad na poluotoku Sveta Gora. Bio je smješten na sjeveroistočnoj strani Aktija, na najistočnijem poluotoku Halkidike.

Osnovan je u 7. vijeku pne. od kolonista sa Androsa. U vrijeme grčko-perzijskih ratova aktivno je pomagao perzijskom kralju Kserksu, ali ga je Atena kasnije prisilila da se priključi Delskom savezu. Za vrijeme peloponeskog rata je godine 424. pne. na nagovor Brazide prešao na stranu Sparte. Kasnije se, uz spartansku pomoć, odupro nastojanju da uđe u Halkidički savez, a 350. pne. je prešao pod makedonsku vlast. Za vrijeme drugi rimsko-makedonski rat|drugog rimsko-makedonskog rata je 199. pne. napadnut od rimsko-pergamske flote, a 168. pne. su ga Rimljani opsjeli, zauzeli i srušili, da bi kasnije na istom mjestu podigli koloniju za veterane pod nazivom Ericius, odakle je u bizantsko doba uveden današnji naziv Ierissos. Naselje je 1932. stradalo u potresu pa je obnovljeno na lokaciji sjeverno od antičkih ruševina.
**Akant** (*Acanthus* L.), u našim krajevima zvan i kao: popanak, medvjeđa stopa, primog, matruna, rod je od 30 trajnih zeljastih biljaka iz porodice primozi (*Acanthaceae*). Raste po Sredozemlju i Aziji.

Opis
----

Akant ima oštro izrezane rebraste listove i cvjetove (bijele, ružičaste ili ljubičaste) koji su skupljeni u debeli vršni klas. Visina biljaka varira od 40 cm do preko 2 m.

Kod nas rastu dvije vrste: *Acanthus ongifolius* i *Acanthus mollis*

Porijeklo imena
---------------

Akant svoj latinski naziv (*Acanthus*) vuče iz grčkog *ἄκανθα*, što znači trn.

Prema drevnom grčkom mitu, Akanta je bila nimfa, u koju se zaljubio Apolon. On ju je htio ugrabiti, no ona se opirala i noktima mu isparala lice. Za osvetu Apolon ju je pretvorio u bodljikavu biljku.

*Acanthus mollis* u cvatu na brdu Palatinu u Rimu

Izabrane vrste
--------------

* *Acanthus balcanicus*
* *Acanthus dioscoridis*
* *Acanthus ebracteatus*
* *Acanthus eminens*
* *Acanthus hirsutus*
* *Acanthus hungaricus*
* *Acanthus ilicifolius*
* *Acanthus mollis*
* *Acanthus montanus*
* *Acanthus polystachyus*
* *Acanthus spinosus*
* *Acanthus syriacus*

Kultiviranje i upotreba
-----------------------

Akant se sadi kao ukrasna biljka za uljepšanje vrtova. Zbog ljekovitih sastojaka nekada se 
upotrebljavao protiv crijevnih upala, osipa, uboda pauka i kao lijek protiv tuberkuloze.

Od kultiviranih vrsta koje se sade kao ukrasno bilje valja spomenuti vrstu *Acanthus mollis*, koja ima velike nazubljene listove, duge do 80 cm, zelenkasto-smeđe boje, koji se sjaje na gornjoj strani, i bijelocrvenkaste cvjetove. Cvjeta od maja do jula.

Akant traži sjenovito i svježe mjesto s dosta vlage i s dobrom drenažom. Ne podnosi mraz i niske temperature. Sadi se, ovisno o vrsti, u proljeće ili u doba sjetve.

Akant u arhitekturi
-------------------

Trnovito akantovo lišće čest je dekorativni element u drevnoj Grčkoj arhitekturi (korintski red), kao i kasnijoj rimskoj (kompozitni red).

  


***Akant*** na Wikimedijinoj ostavi
**Akritarsi** su male organske strukture koje se pronalaze kao fosili. Općenito govoreći, svaka mala, ne-kisela otopina (npr. nekarbonska, nesilikatska) organska struktura čije se postojanje ne može na drukčiji način objasniti je akritarh. Većina akritarha su svakako ostaci jednostaničnih oblika života. Oni se mogu pronaći u sedimentnim stijenama od danas do prakambrija. Njih se lako može izolirati od vapnenca s klorovodičnom kiselinma, a također se mogu lako izolirati od silikona u silikatnim stijenama uz pomoć flourovodičke kiseline. Oni su odlični kandidati za indeks-fosile koji se koriste za određivanje datuma formacije u Paleozoiku u slučajevima kada nema drugih fosila. Također su korisni za tumačenje ekoloških prilika u drevnim razdobljima. Akritarsi uključuju ostatke različitih organizama, uključujući bakterije i dinoflagelate. Prava priroda stvorenja koje se povezuju sa starijim arkitarsima općenito gledano nije poznata, iako su većina njih vezani uz jednostanične alge.

Akritarsi datiraju od 1400Ma i prilično su se razgranali do 1300 Ma. Razgrantost je naglo prestala prilikom Sturtijsko-Varangerskog zaleđivanja oko 800Ma. Razgranatost je ponovno porasla prilikom ediakaranskog perioda. Razgranatost je naglo opala pred kraj prakambrija. Akritarsi pokazuju najveću razgranotost tokom kambrija, ordovicija, Silura i devonija. Prirodu nekih aktritarha se može odrediti na temelju strukture. Nekoliko njih se može približno identificirati zahvaljujući prisutnosti kemijskih tvari povezanih s fosilima.

Vanjske veze
------------

* CIMP Subcommission on Acritarchs Arhivirano 2005-08-28 na Wayback Machine-u
* Commission Internationale de Microflore du Paléozoique (CIMP) Arhivirano 2005-12-25 na Wayback Machine-u, international commission for Palaeozoic palynology.
* Centre for Palynology, University of Sheffield, UK Arhivirano 2005-11-24 na Wayback Machine-u
* The Micropalaeontological Society
* The American Association of Stratigraphic Palynologists (AASP)
**aKING** je južnoafrički melodični rock sastav iz Bellvillea, predgrađa Kaapstada. Pjevaju na engleskom jeziku. Sastav je nastao u studenome 2007. godine. Osnovali su ga Hunter Kennedy i Jaco 'Snakehead' Venter, obojica članovi bellvillskoga Fokofpolisiekara, u suradnji sa Laudom Liebenbergom (vokali i gitara) i Henniejem Van Halenom (bass gitara).

Povijest
--------

Prvi studijski album sastava, *Dutch Courage* je izašao 2008. godine, a zatim je uslijedio i drugi album, *Against All Odds* početkom 2009. godine. Sastav je gostovao diljem Južne Afrike, nastupajući na velikim festivalima kao što su Oppikoppi i Coke Zero Fest 2009. godine, gdje su dijelili binu sa međunarodnim imenima kao što su Oasis, Snow Patrol i Panic! at the Disco. Glazba sastava (kao npr. njihova prva singlica *The Dance*) se puštala na većim južnoafričkim radio postajama, uključujući 5FM, KFM i radio postaje na kampusima diljem zemlje. 

Godine 2009. aKING su letjeli do Argentine da bi snimili glazbeni spot za svoju singlicu, *You and I*. Pred kraj 2008. godine, sastav je snimio tri pjesme za projekt nazvan *In The Twilight*, koji su uradili u suradnji sa kaapstadskim produkcijskim kućama Ghetto Vibrations, Khayelitsha United Mambaso i Thokozani Brothers. aKING je povezan sa "bratskim" sastavima Fokofpolisiekar, Die Heuwels Fantasties i Van Coke Kartel, koji često nastupaju zajedno u sklopu svog konceptualnog projekta, VanFokKingTasties. Početkom 2010. godine, Andrew Davenport, vokalista, bass gitarista i prijatelj sastava je zamijenio Huntera Kennedyja na gitari. Sastav je izbacio svoj treći studijski album *The Red Blooded Years* u ožujku 2011. godine. Sastav se pojavio u SABC 2 sapunici *7de Laan* početkom listopada 2015. godine.

Članovi sastava
---------------

### Trenutni članovi

* Laudo Liebenberg - vokali, ritmička gitara (2007 – danas)
* Hennie van Halen - bass gitara (2007 – danas)
* Jaco "Snakehead" Venter - bubnjevi (2007 – danas)
* Andrew Davenport - gitara (2010 – danas)

### Bivši članovi

* Hunter Kennedy - gitara (2007 – 2010)

Diskografija
------------

* *Dutch Courage* (LP, 2008)
* *In The Twilight* (EP, 2009)
* *Against All Odds* (LP, 2009)
* *The Red Blooded Years* (LP, 2011)
* *Morning After* (LP, 2014)

Izvori
------

1. ↑  „We had a quickie with aKING frontman Laudo Liebenberg: Channel 24".  (en)

Vanjske veze
------------

* Službena stranica (en)
* aKING diskografija i stihovi (en)
* aKing na Last.fm (en)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* MusicBrainz: b0f828e5-5c01-45d8-90cd-2b779536aec9

 |
**Li Gao** (李暠) (351–417), kurtoazno ime **Xuansheng** (玄盛), nadimak **Changsheng** (長生), formalno **Princ Wuzhao od (Zapadnog) Lianga** ((西)涼武昭王), bio je vladar i osnivač kineske države Zapadni Liáng. Karijeru je započeo kao službenik države Sjeverni Liang, ali se 400. odmetnuo od princa Duan Yea i osnovao vlastitu nezavisnu državu. Ona je potrajala samo 21 godinu, ali su njegovi nasljednici postali važne osobe u upravama dinastija Sjeverni Wei, Zapadni Wei, Sjeverni Zhou i Sui, a jedan od njih, Li Yuan, je 618. osnovao znamenitu dinastiju Tang. Svom pretku je odao počast davši mu posthumnu titulu **Car Xingsheng** (興聖皇帝).

Izvori
------

1. 1 2  *Knjiga Jina*, vol. 87.
2. 1 2  *Zizhi Tongjian*, vol. 118.
3. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 111.

* *Knjiga Jina*, vol. 87.
* *Knjiga Weija*, vol. 99.
* *Anali Proljeća i jeseni Šesnaest kraljevstava*, vol. 8.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118.

| Kineska carska porodica |
| --- |
| **Nova dinastija** | **Vojvoda od Zapadnog Lianga**400–417 | Slijedi:**Li Xin** |
| Prethodi:**Duan Ye od Sjevernog Lianga** | **Vladar Kine (Zapadni Gansu/Istočni Xinjiang)**400–417 |
**Loren Ligorio** (Dubrovnik, 9. lipnja 1955.), dubrovački slikar.

Završio je povijest umjetnosti u Beogradu, ali se odlučio posvetiti slikanju. Najpoznatiji je po svojim pejzažima Konala, povijesnog predgrađa Dubrovnika koji je ostao sačuvan tek na ponekim mjestima, malenim ulicama i starim kućama. Pripada generaciji koja stasava nakon dubrovačkih kolorista pa se smatra pripadnikom produžene ruke dubrovačkog kolorizma. Posebno je poznat po sfumato nanosima akrilikom na medijapan. Od motiva su mu česti prikazi Rijeke Dubrovačke, crkvice, stare fasade, brodovi, bilje. Dio je trolista Škerlj - Ligorio - Baričević. O njegovu slikarstvu govorili su mr. sc. Jozo Serdarević, povjesničar umjetnosti, dr. sc. Ivica Martinović, filozof, i Mato Jerinić, književnik.

U kolovozu 2007. godine sudjeluje u projektu "Dubrovački likovni umjetnici" tijekom kojega je o njegovu životu i stvaralaštvu snimljen dokumentarni film.

Unutarnje poveznice
-------------------

* Dubrovačko slikarstvo

Vanjske poveznice
-----------------

* Stranica Lorena Ligorio Arhivirano 2011-07-14 na Wayback Machine-u
Motorola 68EC060 procesor
**Motorola 68060** je 32 bitni procesor koji ulazi u proizvodnje 1994. godine, a ujedno je posljednji primjerak Motorola 68k serije procesora.

Procesor
--------

Ovaj procesor je bio zamišljen kao nasljednik procesora Motorola 68040 u direktnoj borbi s procesorom Intel Pentium dok je kompanija istovremeno radila na seriji procesora imena PowerPC. Unutrašnja arhitektura procesora je bila slična s onim Pentiuma koji je izašao na tržište nekoliko mjeseci ranije, a njen glavni nedostatak postaje koprocesor koji je tri puta sporiji od konkurenta. Zahvaljujući napretku u proizvodnom procesura brzina u Mhz je podignuta krajem devedesetih na 75 Mhz, ali to je bilo premalo prekasno za ovaj procesor kojeg se i sama Motorola odrekla tako da je zajednos IBMom počela proizvoditi seriju procesora imena PowerPC.

Korištenje
----------

Ovaj procesor je korišten u sljedećim kompjuterima:

* Atari Falcon, ali samo kao kartica za ubrzanje kompjutera
* Amiga 1200 i Amiga 4000, ali samo kao kartica za ubrzanje kompjutera

***Motorola 68060*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ragbi reprezentacija Novog Zelanda** (engleski: *New Zealand national rugby union team*), poznata i kao ***All Blacks***, predstavlja Novi Zeland u međunarodnom ragbiju, koji se u toj zemlji smatra nacionalnim sportom. Novi Zeland je aktualni dvostruki svjetski prvak (2011. i 2015.), a osvojio je i prvo izdanje turnira 1987. godine. Novi Zeland ima rekordnih 76% pobjeda u test mečevima i jedina je reprezentacija koja ima pozitivni omjer u utakmicama protiv svih svojih protivnika; dapače, od 1903. godine, samo je pet reprezentacija pobijedilo Novi Zeland u test mečevima (Australija, Engleska, Francuska, Južnoafrička Republika i Wales). Od uvođenja službenog rangiranja ragbijaških reprezentacija 2003. godine, Novi Zeland je bio na prvom mjestu dulje nego sve ostale reprezentacije zajedno. Statistički gledano, *All Blacks* su najbolja reprezentacija koja je igrala ovaj sport. 

Novi Zeland sudjeluje u Kupu četiri nacije zajedno s Argentinom, Australijom i Južnoafričkom Republikom; u devetnaest godina natjecanja, Novi Zeland je bio prvak trinaest puta. Također su aktualni osvajači Bledisloeovog kupa, kojeg svake godine igraju s Australijom, te Kupa slobode, kojeg svake godine igraju s Južnoafričkom Republikom. Novi Zeland je čak četiri puta – 1978. 2005. 2008. i 2010. – ostvario ragbijaški Grand Slam, pobijedivši Englesku, Irsku, Škotsku i Wales u jednoj seriji. 

Također su, od 2005. godine, čak sedam puta imenovani za ragbi reprezentaciju godine. Četiri reprezentativca – Richie McCaw, Dan Carter, Kieran Read i Brodie Retallick – imenovano je ragbijašima godine, a čak petnaest bivših reprezentativaca je primljeno u Kuću slavnih međunarodnog ragbija.

Novi Zeland je svoju prvu utakmicu odigrao 1884. godine, a svoj prvi međunarodni susret 1903. godine protiv Australije u Sydneyju. Sljedeće godine su po prvi puta organizirali testni meč, protiv reprezentacije Britanskog otočja u Wellingtonu. Godine 1905. reprezentacija je odradila prvu seriju u Europi i Sjevernoj Americi, u sklopu koje su doživjeli svoj prvi poraz u test meču, protiv Walesa u Cardiffu. 

Prvi reprezentativni dresovi sastojali su se od crne majice sa srebrnom paprati i bijelih hlača. Do početka turneje 1905. godine, momčad je već usvojila potpuno crne dresove (uz izuzetak srebrne paprati), tako da je nadimak *All Blacks* nastao u tom periodu. Prije svake utakmice, reprezentacija izvodi maorski haka ples.
Agrekan, glavni proteoglikan u hrskavici.
**Proteoglikani** su posebna vrsta glikoproteina sa velikom količinom polisaharida. Čini ih proteinsko jezgro sa kovalentno vezanim lancem glikozaminoglikana (GAG). Lanci glikozaminoglikana su dugački karboksilni polimeri (od po dva tipa disaharida). Oni su negativno naelektrisani usled prisustva sulfata i grupa uronske kiseline.

### Proteoglikani u organizmu

Nalaze se u ekstracelularnom matriksu, ali su i konstituenti ćelijskih membrana. Zbog prisustva polisaharida, proteoglikani su hidratizovani i čine gelastu, jako masivnu supstancu u kojoj su uronjeni fibrilarni proteini. Ovakav sastav proteoglikana, vrši sličnu funkciu kao pektin biljaka. On omogućava otpornost matriksa na pritisak, ujedno dopuštajući difuziju hrane, metabolita i hormona. Značajni su u razvoju zglobova, kostiju, mišića, obezbeđuju zategnutost kože. Takođe, važna je i uloga proteoglikana u ćelijskoj komunikaciji preko adhezivnih i signalnih molekula.

**Hijaluronat** je saharidni molekul velike dužine, koji obično nije vezan za protein (čini ga samo glikozaminoglikan). Ima ulogu u smanjenju sile pritiska, zatim u embrionalnom razviću, zarastanju rana, služi kao adhezivni (vezivni) molekul tim pre što se nalazi i kao integralni protein ćelijske membrane i kao konstituent ECM-a.

**Agrekan** (engl. ) se nalazi u hrskavici, daje joj gelasto svojstvo i veliku otpornost na deformacije. To je najveći poznati makromolekul, dužine i do 4 .

Literatura
----------

* Brooks SA, Dwek, MV, Schumacher, U. (2002). *Functional and Molecular Glycobiology*. Taylor & FRancis Group. ISBN 978-1-85996-022-6.

Vidi još
--------

1. Ekstracelularni matriks
2. Ćelijska komunikacija

  


| * p
* r
* u
Glikoproteini: proteoglikani |
| --- |
| Agrekan •  Biglikan •  Brevikan •  CD44 •  CSPG4 •  CSPG5 •  Dekorin •  Neurokan •  Trombocit faktor 4 •  Strukturno održavanje hromozoma 3 •  Sindekan 1 •  Versikan |
| *vidi isto:* Hondroitin sulfat proteoglikani |
**NB-10 *Sloga*** bio je naoružani brod u sastavu mornarice NOVJ. Prije prenamjene u naoružani brod, puna tri mjeseca korišten je kao pomoćni brod za transport ljudstva i materijala.

8. siječnja 1944. zarobljuju ga Nijemci. Kako su partizani procijenili da preotimanje bez velikih gubitaka nije moguće, u ljeto iste godine skupina diverzanata ga potapa.

Kasnije ga Nijemci izvlače iz mora i popravljaju, nakon čega je uslijedio napad savezničkih zrakoplova na brodogradilište u kojem se nalazio te je teško oštećen. U rujnu 1944. tijekom njemačkog povlačenja s Korčula, brod je miniran kako ne bi pao u partizanske ruke.

Izvori
------

1. 1 2 3  Ivo Ference, Kažimir Pribilović: *"Brodovi čeličnih posada"*, Slobodno more, Beograd (1980)

| * p
* r
* u
Naoružani brodovi mornarice NOVJ |
| --- |
| 
NB-1 *Krava* • NB-2 *Koča* • NB-3 *Jadran* • NB-4 *Topčider* • NB-5 *Ivan* • NB-6 *Napredak* • NB-7 *Enare II* • NB-8 *Kornat* • NB-9 *Biokovac* • NB-10 *Sloga* • NB-11 *Crvena zvijezda* • NB-12 *Borac* • NB-13 *Partizan* • NB-14 *Pionir* • NB-15 • NB *Partizanka*
 |
Prikaz električnog polja koje okružuje pozitivni (crveno) i negativni (plavo) električni naboj.
Magnetsko polje je prostor oko prirodnih i umjetnih magneta i unutar njih u kojem djeluju magnetske sile.
**Linije polja** ili **silnice** su zamišljene crte, sa strelicama ili bez njih, kojima se predočuju različita svojstva fizikalnih polja. Silnice se pružaju u smjeru djelovanja sila, a njihova gustoća opisuje jakost polja. Okomite su na ekvipotencijalne plohe. Silnice konkretnih električnih i magnetskih polja mogu se iscrtati s pomoću staklenoga praha ili željezne piljevine.

Silnice električnoga polja
--------------------------

*Glavni članak: Električno polje*
Silnice električnoga polja zamišljene su usmjerene crte koje izlaze iz pozitivnih električnih naboja, a završavaju u negativnim električnim nabojima te svojom gustoćom i oblikom prikazuju smjer i jakost električnoga polja u nekome dijelu prostora.

Silnice magnetskoga polja
-------------------------

*Glavni članak: Magnetsko polje*
Silnice magnetskoga polja zamišljene su zatvorene krivulje (nemaju početak ili kraj) koje svojim oblikom i gustoćom prikazuju jakost magnetskoga polja u nekome dijelu prostora.

Silnice gravitacijskoga polja
-----------------------------

*Glavni članak: Gravitacijsko polje*
Silnice gravitacijskoga polja zamišljene su usmjerene crte koje dolaze iz beskonačnosti i uviru u masu te svojom gustoćom i oblikom prikazuju smjer i jakost gravitacijskoga polja u nekome dijelu prostora.

Izvori
------

1. ↑   **silnice**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2017.
*Za ostale upotrebe, v. Linija (razvrstavanje).*
Michelangelov crtež *Libijske Sibile* iz 1511. god. nastao je linijama crvene krede na papiru.
Litografski kamen i otisak s mapom Münchena. Uporaba linija u kartografiji.
**Linija** (***crta***) je likovni oblik koji nastaje kretanjem točaka u nizu na plohi ili u prostoru. 

**Plošna linija** je nacrtana (narisana) na plohi (npr. papiru) te može graditi likove (čvrsto ograđivati oblike, odvajati ih od pozadine) ili ih razgrađivati (spajati ih s pozadinom, kao sjena u fotografiji). 
Svaka linija je trag pokreta rukom nekim sredstvom (olovka, tuš, kreda, itd.) na plohi (papir, platno, ploča, itd.). Linijama nastaju razni oblici, a najčešći su znakovi, simboli i crteži. 

**Prostorna linija** je vidljiva u prirodi kao jako istanjen volumen (žica, tanke grane, iglice, paukova mreža, itd.). U skulpturi se za prostorni crtež koristi tanja ili deblja žica koja je zapravo prostorna linija, te ima svoju dužinu i debljinu.

Vrste linija
------------

Po obliku linije mogu biti raznovrsne: *tanke/debele, duge/kratke, ravne/zaobljene, valovite, isprekidane, spiralne, jednolične/nejednolične* itd.

Linije mogu biti u različitim kretanjima: *okomiti, vodoravni i kosi (dijagonalni)*. Neovisno od smjera kretanja, linije mogu biti *zatvorene* ili *otvorene*. Zatvorene linije čine određene oblike.

*Euklidske (geometrijske) linije* su pravilne linije koje se crtaju pomoću tehničkih pomagala (pravac, krivulja, luk, parabola i dr.).
*Kaligrafske linije* su one koje nastaju slobodnom rukom.

Razlikujemo također i linije po značenju i to:

* *Konturna (obrisna) linija* je vanjska linija koja opisuje (ograđuje) neki oblik i odvaja ga od plohe ili drugih oblika.
* *Strukturna (gradbena ili karakterna) linija* označava strukturu ili građu nekog oblika. To je linija ili više njih koje ispunjavaju pojedine oblike i daju mu osobnost (karakter).

Psihološkim proučavanjem linija utvrđeno je da svaka linija izražava neki osjećaj i ima svoje simboličko značenje. Tako:

* *Vodoravna linija* djeluje mirno, opušteno. Posebno ako je ravnog oblika. Simbolizira mir, opuštenost, a u krajnjem slučaju i smrt.
* *Okomita linija*, suprotno vodoravnoj, raste, uzdiže se, stoji uspravno, te je simbol rasta i samim time života.
* *Kosa linija* ne djeluje stabilno kao prethodne dvije, pa ostavlja dojam kretanja i dinamike. Simbolizira pokretljivost i prostornost.
* *Valovita linija* djeluje blago, lagano i elegantno.
* *Spiralna linija* je slobodna krivulja koja ostavlja dojam kružnog kretanja i mistične dinamike.

Linijama se ponajbolje može izraziti karakter, temperament ili duhovno stanje umjetnika.

Povezano
--------

* Prava
* Pruga (linija)
* Linija povjerenja
* Linija (crtani film)

| * p
* r
* u
Likovni elementi |
| --- |
| Točka • Linija • Boja • Volumen • Prostor • Ploha • Tekstura |
**Norrbotten** je jedna od 25 švedskih historijskih pokrajina (švedski: *landskap*) na krajnjem 
sjeveroistoku zemlje, koja danas više nema nikakvu administrativnu funkciju, ali se njeni stanovnici još uvijek 
identificiraju sa njom.

Geografske karakteristike
-------------------------

Norrbotten se prostire duž Botnijskog zaljeva, sa juga graniči sa pokrajinom Västerbotten, sa 
zapada sa Lapplandom i sa istoka sa Finskom. Pokriva teren od 26 671 km² na kom živi 192 542 stanovnika.

Danas administrativno pripada pod istoimenu grofoviju Norrbotten.

Kako se nalazi unutar Arktičkog kruga ima neobično surovu klimu, koju njegovi nativni stanovnici Saami opisuju kao 
klimu sa 8 godišnjih doba, kad je ljeti uvijek - dan, ali je za duge zime uvijek noć.

Historija
---------

Norrbotten je najmlađa švedska pokrajina, kreiran tek 1810. od dijela starije pokrajine Västerbotten. Kuriozum je da je tek 1995. 
dobio grb.

Šveđani su počeli kolonizirati taj kraj tek nakon 1300. pa je prva grofovija (län) - Norrbotten osnovana 1441. 
ali je ubrzo podjeljena na dvije Västerbotten i Österbotten. Ime Norrbotten ponovno je vraćeno 1810. za administrativne reforme zemlje 
ovaj put kao ime pokrajine.

Privreda
--------

Kako vrlo malo usjeva može dozrijeti za kratkog ljeta - poljoprivreda je vrlo slaba, a i drvoprerađivačka industrija, jer su drva niska i sporo rastu. Najveći industrijski centar je grad 
Luleå (administrativni centar Grofovije Norrbotten) u kom se tali željezna ruda 
iz rudnika u brdima Lapplanda.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Fakta om Norrbotten*" (švedski). Tacitus. Arhivirano iz originala na datum 2015-04-06. Pristupljeno 10. 04. 2015.
2. ↑  „*Västerbotten, Norrbotten och Lappland*" (švedski). Tacitus. Pristupljeno 10. 04. 2015.
3. ↑  „*Norrbotten*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 9. 04. 2015.

Vanjske veze
------------

***Norrbotten*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Västerbotten, Norrbotten och Lappland* na portalu Tacitus (`sv`)

 p • r • u  **Historijske pokrajine Švedske** 

Flag of SwedenFlag of Sweden
Ångermanland • Bohuslän • Blekinge • Dalarna • Dalsland • Gästrikland • Gotland • Halland • Hälsingland • Härjedalen • Jämtland • Lappland • Medelpad • Norrbotten • Närke • Öland • Östergötland • Skanija • Småland • Södermanland • Uppland • Värmland • Västmanland • Västerbotten • Västergötland
Za ostale ličnosti imenom Linkej, v. Linkej (razvrstavanje).
**Linkej** (starogrčki: ) bio je, u grčkoj mitologiji, sin Afareja i Arene te brat Idin. Bio je jedan od Argonauta i čuven po svom izuzetno oštrom čulu vida; govorilo se da je mogao videti čak i kroz drveće, zidove i zemlju, pa je u drevnoj Grčkoj postojao izraz "videti oštrije od Linkeja" (ὀξύτερον βλέπειν τοῦ Λυγκέως). Linkej je učestvovao i u lovu na kalidonskog vepra.

Prema jednoj priči, Linkejev brat Ida i on posvađali su se sa Dioskurima kad su ovi oteli njihove verenice Febu i Hileru. Naime, na gozbi kod Dioskura, kojoj je prisustvovao i Paris, Ida i Linkej su ismevali Dioskure jer su uzeli Leukipove kćerke bez uobičajenih darova, zbog čega su Dioskuri njihovom ocu, Afareju, ukrali goveda kako bi ih dali Leukipu. Nakon toga, sakrili su se u šuplji hrast, ali ih je oštrovidi Linkej video. Zato je zario mač u koru drveta i tako ubio Kastora. Polideuk, željan osvete, gonio je Idu i Linkeja sve do groba svoga oca, ali su ga oni tamo pogodili teškom nadgrobnom pločom. I pored toga, uspeo je da ubije Linkeja. Tako je Linkej umro bez potomstva. Prema nekima, Linkeja je ubio Kastor, a kad je Ida hteo da ga pokopa, Kastor ga je sprečio, ali je ubrzo i sam pao od Polideukove ruke.

Literatura
----------

* Schmitz, Leonhard (1867), „Lynceus (2)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, **1**, Boston, pp. 8
* Srejović, Dragoslav; Cermanović-Kuzmanović, Aleksandrina (1989). *Rečnik grčke i rimske mitologije*. Beograd: Srpska književna zadruga.
Chief Walter D. "Red Hawk" Brown III
**Nottaway** (Nottoway, Cheroenhaka, Mangoak, Mengwe), pleme američkih porodice Iroquoian srodni Meherrinima, Tuscarorama i Susquehannama, naseljeni duž istoimene rijeke u jugoistočnoj Virginiji.

Ime
---

Sami sebe Nottawayi su nazivali Cheroenhaka ili "People at the Fork of the Steam," dok su ih susjedna Algonquian plemena nazivali Nottaway, gujama ("adders") ili Mangoak ("stealthy," "treacherous.")

Jezik
-----

Jezik Nottaway Indijanaca bivši je član jezične porodice Iroquoian i srodan susjednim irokeškim jezicima tuscarora i meherrin. današnji Nottaway Indijanci (njih oko 50) služe se engleskim.

Povijest
--------

U kolonijalnoj povijesti SAD-a Nottawayi nisu odigrali veću ulogu. Mooney je procijenio da ih je 1600. moglo biti oko 1,500, ali im se broj kasnije smanjuje što bi mogla biti posljedica epidemije boginja 1670. Prvi engleski kolonisti na područje Virginije dolaze 1607. godine ali sa Nottawayima se ne susreću sve do 1650. Te godine u grad sa nekih 400 stanovnika dolazi trgovac Edward Bland. Kontakti sa Indijancima su rijetki a 1677. potpisuju i prvi mirovni ugovor. Nakon ustanka Tuscarora 1713. neki od Nottawaya pridružuju se ovom plemenu u velikoj migraciji za New York. Lawson izvještava da 1709. imaju tek jedan 'grad' sa 3o ratnika ili oko stotinu duša sveukupno, no ovaj izvještaj ne podudara se sa podacima William Byrda koji ih je susreo 1728. Za one Nottawaye koji su ostali u Virginiji Byrd kaže da imaju 300 duša a žive u 'gradu' zaštićenom palisadama, a nalazilo se na mjestu kasnije Kellove farme (Kello's farm). Kuće ovih Indijanaca nazivaju se 'duge kuće' (=long houses), nalik onima kod ostalih irokeških plemena. U prvoj polovici 19. stoljeća broj Nottawaya spao je na svega 47. Danas njih oko 50 živi u Virginiji (okrug Southampton) sa sjedištem u Franklinu.

Etnografija
-----------

Nottoway Indijanci pripadaju Sjeveroistočnom šumskom kulturnom području kao i njihovi susjedi Tuscarora, Powhatan i Pamlico. Tip kuća (long houses) i palisadama zaštićena sela glavne su karakteristike toga kraja.

Vanjske poveznice
-----------------

* Cheroenhaka Nottoway Indian Tribe Official Site
* Nottoway Indian Tribe History