**Ivica Ivandić** (Zagreb, 1965), vojni pilot, pukovnik Hrvatske vojske i kapetan Jugoslavenske narodne armije.

Biografija
----------

Pukovnik Ivica Ivandić je rođen u Slavonskom Brodu 1965 godine. Od 1984 služio je kao pilot u Jugoslavenskom ratnom zrakoplovstvu (JRZ). Tijekom 1992 godine bio je stacioniran na vojnom Aerodromu Ponikve kod Titovih Užica u činu kapetana JRZ-a. U vrijeme Rata u Hrvatskoj, nakon prijašnjih prebjega pilota Danijela Borovića i Rudolfa Perešina na hrvatsku stranu, oprez unutar JRZ-a je bio povećan. Pukovnik Ivandić je u Titovim Užicama služio zajedno sa vjenčanim kumom brigadirom (tada kapetan JRZ-a) Ivanom Selakom. Bili su u istoj eskadrili i stanovali u istoj zgradi. Planiranje prebjega na hrvatsku stranu su započeli mjesecima ranije. No postojao je i bitan uvjet koji je sve činio kompliciranijim, željeli su otići zajedno. Pukovnik Ivandić je još sredinom 1991 godine rekao brigadiru Selaku: "*Nećeš valjda otići bez mene?*" Tada još nisu znali, ali čim je netko od pilota Hrvata prešao na drugu stranu, motrenje ostalih bilo je pojačano. Kontraobaveštajna služba (KOS) je pokušavala svašta, stavljali im doušnike kao sustanare, pokušavali ih opiti, te provokacijama izvući podatke. Otegotne okolnosti su prolongirale prebjeg. Pukovnik Ivandić je godinu dana prije preleta imao problema s požarom na roštilju, a brigadir Selak je u oktobru 1991 godine doživio avionsku nesreću, u kojoj su dvojica njegovih kolega izgorjela. On je jedini preživio. Zbog toga je dobio dozvolu da opet može poletjeti tek u martu 1992 godine. Trenutak odluke došao je 15. 5. 1992. Dio eskadrile, s osam MiG-ova-21 po četiri para, u kojemu je letio i pukovnik Ivandić, uvježbavao je program za obilježavanje "Dana vazduhoplovstva JRZ-a". Jedan pilot je otpao zbog zdravstvenih problema i u posljednji letački par upao je brigadir Selak. Na planiranju leta Ivandić i Selak se nisu ni pogledala. Nisu se željeli otkriti, ali su znali da je nastupio odlučujući trenutak. Prvi je poletio pukovnik Ivandić. Već je radio krug oko Srbije i imao problema s gorivom. Naime, u skladu s dogovorom čekao je radiopotvrdu brigadira Selaka, inače potpuno regularnu, da je i on poletio. Kad je potvrda napokon stigla, pukovnik Ivandić je krenuo prema Splitu. Središte Dalmacije bio je logičan i najbliži izbor. Brigadir Selak se ubrzo odvojio od svog para i krenuo prema Zagrebu. Imao je i previše goriva. Obojica su, ovisno o okolnostima, bila spremna sletjeti bilo gdje, "*pa i na autoput, samo da je u Hrvatskoj*". Obojica su na kraju sretno sletjela, pukovnik Ivandić na Resnik, a brigadir Selak na Pleso. U Hrvatskoj je znalo, svega par osoba, da dolaze dvojica pilota. No nije se znalo ni gdje će sletjeti ni kada. Prije preleta nije bilo jednostavno ostvariti kontakt s vlastima u Hrvatskoj, jer nije bilo izravnih komunikacija Srbija - Hrvatska. Pukovnik Ivandić je u jesen 1991 godine postao otac maloj kćeri. Budući da nema rodbine u Srbiji, supruga i kćer su otišle u Njemačku supruginoj tetki, te su na taj način uspjele napustiti Titove Užice.

MiG-21 pukovnika Ivandića je tokom službe u Hrvatskom ratnom zrakoplovstvu (HRZ) bio znan pod imenom "Osvetnik Vukovara". Njegov posljednji let bio je 14. 9. 1993 godine, "Osvetnik Vukovara" je srušen kod Vrginmosta pogotkom srpskog projektila. Njime je pilotirao i poginuo pukovnik Miroslav Peris. Pukovnik Ivandić trenutno radi u zapovjedništvu HRZ-a.