recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**British Airways** (engl. ) (IATA: BA, ICAO: BAW, SHT, XMS) je nacionalna i najveća Avio-kompanija Ujedinjenog Kraljevstva. BA je druga po veličini evropska aviokompanija nakon Air France–KLM. Glavne baze aviokompanije su londonski aerodromi, Heathrow i Gatwick.

Istorija
--------

Tadašnja aviokompanija AT&T (Aircraft Transport and Travel, pokrenula je 25. augusta 1919. prvu redovnu međunarodnu liniju, između Londona i Pariza. Nakon tog su se četiri britanske aviokompanije; Instone Air Line, Handley Page Transport, Daimler Airway (kompanija AT&T) i British Marine Air Navigation Co Ltd. - 31. marta 1924. ujedinile i formirale Imperial Airways, koji je letio do Australije i Južne Afrike.

U međuvremenu se pojavilo i nekoliko manjih britanskih avio kompanija, koje su se 1935 ujedinile i osnovale originalni privatni *British Airways ltd*. Nakon 1939 ujedinili su se *Imerial Airways* i *British Airways ltd* i osnovali nacionalnu kompaniju - *British Overseas Airways Corportation - akronim BOAC*). Nakon rata, BOAC je nadalje letio na transkontinentalnim letovima sve do Južne Amerike - do koje je letio *British South American Airways*, koji se 1949. ponovo ujedinio sa BOAC-om. Po Evropi i tuzemnim linijama letila je aviokompanija, *British European Airways - BEA*.

Britiš Ervejz Airbus A319 (G-EUPO)

BOAC je na liniju do Johannesburga 1952. uveo avion de Havilland Comet, da smanji vreme letenja. BEA je 1970 osnovala svoju turističku kompaniju po imenom BEA Airtours. BOAC i BEA su se 1972 ujedinile i osnovale novu upravu British Airways Board, a nakon tog se 1974. i ujedile pod imenom British Airways.

British Airways je sa Air Francom- u januaru 1976, inaugurirao prvi na svijetu mlazni putnički avion Konkord. Kompanija je privatizirana 1988. godine.

Flota
-----


**Stanje od juna 2007. godine.**| Tip | Ukupno | Sedišta | Destinacije | Napomena |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A319-100 | 33 | 132 | Iz: LHR  Evropa i UK |  |
| Airbus A320 | 26  (18 narudžba) | 149  150  156 | Iz: LHR i MAN  Evropa i UK |  |
| Airbus A320 | 8  (4 narudžba) | 194 | Iz: LHR  Evropa i UK |  |
| Boing 737-300 | 5 | 126 | Iz: LGW  Evropa i UK |  |
| Boing 737-400 | 19 | 147 | Iz: LGW i MAN  Evropa i UK |  |
| Boing 737-500 | 9 | 110 | Iz: LGW  Evropa i UK |  |
| Boing 747-400 | 57 | 291 (14/70/30/177)  360 (14/38/36/272) | Iz: LHR Azija, Australija, Severna Amerika,Južna Amerika i Južnoafrička Republika |  |
| Boing 757-200 | 13 | 180 (180) | Iz: LHR i MAN  Evropa i UK |  |
| Boing 767-300ER | 21 | 181  252 | Iz: LHR i MAN Severna Amerika, Evropa, Karibi, Afrika |  |
| Boing 777-200 | 5 | 229 (14/48/40/127) | Iz: LHR i LGW  Bliskom Istoku, Severna Amerija, Istočna Azija, Afrika |  |
| Boing 777-200ER | 40  (4 porudžbina) | 288 (48/24/216)  224 (14/48/40/122) | Iz: LHR  Bliskom Istoku, Karibi, Severna Amerika,Istočna Azija, Afrika, Australija |  |
| Ukupno | 236(26 porudžbina) |

Vanjske veze
------------

* Britiš Ervejz - zvanične stranice
	+ Mapa destinacije
* Flota

***British Airways*** na Wikimedijinoj ostavi
**Bitka na rijeci** je naziv koji se u islamskoj historiografiji koristi za bitku koja se odigrala u aprilu 633. na obalama rijeke Eufrat u Mezopotamiji između arapsko-muslimanske vojske Rašidunskog Kalifata pod Halid ibn Validom na jednoj, te perzijske (sasanidske) vojske na drugoj strani. Predstavljala je drugi veliki okršaj u Halidovom pohodu na Mezopotamiju, a odigrao se ubrzo nakon Bitke lanaca u kojoj je Halid uništio perzijsku vojsku guvernera Hormuza i pod muslimansku kontrolu stavio današnji Kuvajt. Halid je nakon nje napredovao u današnji Irak, a suprotstavila mu se vojska pod komandom perzijskog generala Qarin Bin Qaruyanasa (Karinz), koju su pojačale trupe generala Qubaza i Anushjana, sačinjene od preživjelih iz Bitke lanaca. Qubaz i Anushjan su upozorili Karinza na to da je Halid vrlo sposoban vojskovođa, te da perzijska pobjeda nije izgledna. Zbog toga je Karinz kao predostrožnost zauzeo položaj kraj mjesta Uballah u blizini rijeke Eufrat, gdje je doveo rječnu flotilu od 1000 brodova sa kojom bi vojsku mogao evakuirati u slučaju poraza. Halid je, međutim, sa svojom vojskom došao prije nego što su ga Perzijanci očekivali. U skladu sa običajima, sva tri perzijska generala su Halida pred bitku izazvala na dvoboj, što je i prihvaćeno; sva trojica su poginula. Perzijska je vojska nakon toga bila demoralizirana, i u skladu sa očekivanjima, poražena. Ta je pobjeda Halidu omogućila da nastavi osvajati Mezopotamiju, iako se ubrzo nakon nje morao boriti u još dvije velike bitke – kod Valadže i kod Ullaisa.

Izvori
------

1. ↑  A.I.Akram, Sword of Allah, Khalid ibn Walid, ch.13th, pg.135
2. ↑  A.I.Akram, Sword of Allah, Khalid ibn Walid, ch.13th, pg.137

* A.I. Akram, *The Sword of Allah: Khalid bin al-Waleed, His Life and Campaigns*, Nat. Publishing. House, Rawalpindi (1970) ISBN 0-7101-0104-X.
**Božidar Božo Vidas — Vuk** (Hreljin, kod Bakra, 19. prosinca 1894. — Ruše, kod Maribora, studeni 1931.), bio je bravarski radnik i član Centralnog komiteta KPJ.

Životopis
---------

Rođen je 19. prosinca 1894. godine u Hreljinu, kod Bakra u Hrvatskoj.

U socijalističkom pokretu bio je od 1911. godine. Od 1911. do 1913. godine bio je na radu u Kanadi i u Sjedinjenim Američkim Državama, gdje je vodio revolucionarni rad među jugoslavenskim iseljenicima. Poslije protjerivanja iz Sjedinjenih Američkih Država, 1921. godine vratio se u Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca, gdje je radio u Hrvatskom primorju i Zagrebu. Tada je postao član Nezavisnih sindikata i Komunističke partije Jugoslavije (KPJ).

Godine 1923. izabran je za člana Centralnog rukovodstva legalne Nezavisne radničke partije Jugoslavije, a na Drugoj zemaljskoj konferenciji KPJ, održanoj u svibnju 1923. u Beču, izabran je za člana Centralog partijskog vijeća.

Pošto je ostao bez posla, 1924. godine otišao je ponovno u emigraciju, najprije na Kubu, a potom i u Meksiko, gdje je postao član Centralnog komiteta Komunističke partije Meksika. Od 1929. godine boravio je u Sovjetskom Savezu.

U srpnju 1931. godine, vratio se, po zadatku CK KPJ, u Kraljevinu Jugoslaviju, kako bi pomogao u uspostavljanju pokidanih Partijskih veza. Uhitila ga je jugoslavenska policija, 30. rujna 1931. godine, u rodnom mjestu. Odveden je u Zagreb gdje je na policiji mučen. Početkom studenoga 1931. godine ubili su ga u blizini mjesta Ruše, kod Maribora, na jugoslavensko-mađarskoj granici.

Izvori
------

1. ↑  Bosiljka Janjatović, *Politički teror u Hrvatskoj od 1918. do 1935. godine*, Hrvatski institut za povijest-Dom i svijet, Zagreb, 2002. ISBN 953-6491-71-0, fusnota 159, str. 290.

Literatura
----------

* **Mala enciklopedija Prosveta**, Beograd 1959. godina
Detektiv **Brian Cassidy** je fiktivni lik iz serije *Zakon i red: Odjel za žrtve* kojeg je u 1. sezoni tumačio Dean Winters.

Pregled lika
------------

Iako je najmlađi i najneiskusniji detektiv u postaji, Cassidy ima snažnu želju da strpa silovatelje i zlostavljače u zatvor, no nedostaje mu profesionalnosti i iskustva kako bi se suočio sa jako ozbiljnim seksualnim zločinima i objektivnosti pri razgovoru sa žrtvama i optuženima. Puno puta nije mogao kontrolirati svoj bijes tijekom slučaja, što je nekad izazivalo neslogu između njega i njegovih kolega, naročito kada su mu se oni izrugivali da mu nedostaje sofisticiranosti.

Iako je daleko od intelektualca, Cassidy je jako talentiran i brzo shvaća stvari. Jako se trudi kako bi učio od ostalih članova odjela, posebno od Muncha, kojeg gledao kao lik brata/mentora. Problematičniji odnos imao je sa Oliviom Benson s kojom je imao i kratku aferu koju je ona završila, unatoč Cassidyjevom protivljenju, kada su se previše zbližili, što je utjecalo na njezin posao.

S vremenom su stravični zločini s kojima je odjel imao posla počeli utjecati na njega. Konačno je puknuo u epizodi *"Disrobed"* kada ga je Donald Cragen poslao da provjeri jednu stariju žrtvu silovanja. Kada mu je ona jako detaljno opisala svoje silovanje i kada je vidio u kako je lošem stanju sada, Cassidy je odlučio otići iz Odjela za žrtve, a na savjet (i uz pomoć) kapetana Cragena premjestio se u Odjel za narkotike.

| * p
* r
* u
*Law & Order: Special Victims Unit* |
| --- |
| Franšiza *Law & Order* |
| Likovi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Detektivi | 
* Elliot Stabler
* Olivia Benson
* John Munch
* Monique Jeffries
* Fin Tutuola
* Chester Lake
* Nick Amaro
* Amanda Rollins
* Dominick Carisi Jr.

 |
| Načelnici | 
* Donald Cragen
* Olivia Benson

 |
| Pomoćnici tužitelja (ADA) | 
* Alexandra Cabot
* Casey Novak
* Kim Greylek
* Rafael Barba
* Peter Stone
* Dominick Carisi Jr.

 |
| Liječnici | 
* George Huang

 |
| Ostali likovi | 
* Brian Cassidy
* Emil Skoda
* Elizabeth Donnelly
* Michael Cutter
* Jack McCoy
* Erin Lindsay
* Hank Voight

 |

 |
| Sezone | 

|  |  |
| --- | --- |
| Sezone 1–19 | 
* 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* 10
* 11
* 12
* 13
* 14
* 15
* 16
* 17
* 18
* 19

 |
| Sezone 20–22 | 
* 20
* 21
* 22

 |

 |
| Vidi i | 
* Nagrade i nominacije
* Franšiza *Chicago*

 |
| Category **Kategorija** |
**Brian Harold May** je čuveni gitarist grupe *Queen*, rođen 19. srpnja 1947. u Velikoj Britaniji. Još kao dječak radi svoju prvu gitaru s ocem, napravljenu od drveta starog kamina. Naziva je *Red Special*, te s njom izvodi mnogobrojne *Queenove* hitove kojima daje upečatljiv zvuk. Brianovi rani uzori su bili Cliff Richard i grupa *The Shadows*, kao i naravno legendarni Jimi Hendrix. Na mnogim *Queenovim* albumima Brian se pojavljuje kao vodeći vokal na mnogim pjesmama kao "39", "Sail Away Sweet Sister", "Good Company", "Some Day One Day", itd. Potpisuje hitove kao što su "We Will Rock You", "Flash", "Who Wants To Live Forever", "Too Much Love Will Kill You" na kojima također nastupa kao prateći vokal. Nakon razilaska grupe *Queen* 1991. izlazi nekoliko njegovih albuma koji nikad nisu doživjeli komercijalni uspjeh, kao oni s grupom *Queen*.

Najboljim od njih može se smatrati onaj iz 1992. pod nazivom "Back To The Light", na kojem se nalazi i hit singl "Driven By You" upotrebljavan u mnogobrojnim reklamama, kao u onoj za vozila marke Ford. Kad su u jednom intervjuu pitali Cliffa Richarda tko bi bio gitarist u njegovu bendu iz snova on je odgovorio Brian May, na što je Brian May vrlo ponosan. Danas Brian i Roger Taylor još nastupaju diljem svjeta pod nazivom *Queen + Adam Lambert*, gdje ih na vokalu prati bivši član grupa *Free* i *Bad Company* Paul Rodgers. Brian je dobar prijatelj s Axl Roseom i Slashom iz grupe *Guns and Roses* s kojima je nastupao na turneji 1992. kao gost. Također u dosta prilika nastupao sa Zuccherom i Alice Cooperom, kao i u mnogobrojnim drugim "all star" gitarskim događajima. Pored glazbe, veliki hobi mu je i astronomija, koju je studirao, ali i morao napustiti zbog ogromnih zahtjeva profesionalnog bavljenja glazbom, da bi ipak, 2007.g. dovršio svoj doktorat iz astrofizike. Danas, kad ima nešto više slobodnog vremena, često se susreće i radi sa astronomima diljem svijeta.

***Brian May*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 100246325
* LCCN: n92102686
* ISNI: 0000 0001 2031 4590
* ORCID: 0000-0003-3133-6749
* GND: 119303191
* SUDOC: 118780417
* BNF: cb14025272r (podaci)
* BIBSYS: 90176653
* MusicBrainz: 6d24f102-5c43-453a-8664-4ee092f441cf
* MGP: 217395
* NLA: 49285229
* NDL: 01097573
* NKC: ola2006345511
* BNE: XX1603140
* CiNii: DA12402908
* CONOR.SI: 148833123
* NSK: 000048072

 |
**Robert Cletus "Bobby" Driscoll** (3. mart 1937 – 30. mart 1968) bio je američki glumac koji je popularnost stekao kao dijete nastupajući u filmovima Walta Disneya te zahvaljujući njima stekao i Omladinski Oscar. Slično kao i brojna druga djeca glumci u tadašnjem Hollywoodu, nije se najbolje prilagodio odrastanju, te se još kao adolescent odao konzumiranju droge zbog koje će ostati bez karijere. 1960. godine je bio uvjetno osuđen na pet godina zatvora nakon što je u jednoj svađi nanio teške tjelesne povrede. Godine 1965. je otišao u New York gdje se priključio kružoku avangradnih umjetnika okupljenih oko Andyja Warhola u njegovom studiju The Factory. O posljednjim mjesecima njegovog života, nakon što je napustio The Factory, gotovo da nema podataka. 30. marta je na ulici pronađen leš, kome je autopsija kao uzrok smrti navela srčani udar, i koji je bio sahranjen bez formalne identifikacije. Ona je obavljena tek godinu dana kasnije.

Vanjske veze
------------

* Bobby Driscoll na IMDb-u (`en`)
* Bobby Driscoll na Allmovieu
* Bobby Driscoll na Find a Grave
| **Bairros Cariocas**
 |
| **Rio de Janeiro**

---

**Južna zona**
Arpoador | Botafogo | Catete | Copacabana | Cosme Velho | Flamengo | Gávea | Glória | Humaitá | Ipanema | Jardim Botânico | Lagoa | Laranjeiras | Leblon | Leme | Santa Teresa | São Conrado | Urca

---

**Zone Rio de Janeira**

---

Središte | Južna zona | Sjeverna zona | Zapadna zona | Otoci | Favele

---

 |

**Botafogo** je četvrt Rio de Janeira, nalazi se u južnoj zoni grada i uglavnom je naseljava srednja klasa grada. Botafogo leži na brežuljcima Mundo Novo, Santa Marta (gdje se dodiruje sa četvrti Laranjeiras) i Morro de São João (koje ga odvaja od Copacabane). Četvrt je dobila ime po nekadašnjem kolonijalnom vlasniku cijelog dijela zemlje na kojoj se sada nalazi, João Pereira de Sousa Botafogo. Botafogo bukvalno znači *zapaliti* i u vezi je sa talijanskim prezimenom 'Buttafuoco'.

Plaže Botafoga se nalaze unutar Guanabara zaljeva, koji ih štiti od otvorenog oceana sa poluotokom Urca i Šećernom Glavom. Osim plaža, u Botafogu je zanimljiv i muzej indijanaca - *Museu do Índio*, koji se nalazi u kući Ruia Barbose, znanstvenika čija su područja zanimanja bila povijest i kultura najvećih grupacija domorodaca Brazila.

Najveći nogometni klub u Rio de Janeiru se također zove Botafogo de Futebol e Regatas.

***Botafogo*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 140892490
* LCCN: n97037032
* GND: 1149162554

 |
**Boro Ivanović** (?, 1944.), jugoslavenski oficir. Kao pukovnik Jugoslovenske narodne armije (JNA) optužen za ratni zločin tokom rata u Hrvatskoj.

Biografija
----------

Pukovnik Boro Ivanović je prije rata u Hrvatskoj imao boravište u Osijeku gdje je bio zapovjednik osječke tzv. bijele kasarne tj. kasarne JNA "Narodni heroj Milan Stanivuković". Na početku rata u Hrvatskoj, prema priznanju regruta JNA koji su bili svjedoci događanja, pukovnik Ivanović je 2. 9. 1991 u kasarni naredio Mevludinu Kuliću i još trojici regruta da ubiju četvoricu zarobljenih hrvatskih civila. Sva četvorica regruta su odbila naređenje. Pukovnik Ivanović je potom dan kasnije, 3. 9. 1991, svu četvoricu regruta ubio iz pištolja na spavanju. Da bi se prikrilo ubojstvo regruta, porodicama nije dostavljen nikakav dokument osim izvoda iz matične knjige umrlih.

Županijsko državno odvjetništvo u Osijeku je 2013 godine optužilo pukovnika Ivanovića za ratni zločin protiv civilnog stanovništva, počinjen od 7. 7. do decembra 1991, na području Tordinaca, Ćelija, Orlovnjaka, Ernestinova, Laslova, Antunovca i Palače. Kao zapovjednik 12. proleterske mehanizirane brigade JNA te zapovjednik pripadnika teritorijalnih obrana iz tih mjesta i dobrovoljaca s područja SR Srbije, zapovijedao je da, "protivno odredbama međunarodnog ratnog i humanitarnog prava, napadnu i okupiraju mjesta koja nisu bila pod vojnom vlasti agresorske vojske, uz prethodne neselektivne topničke i minobacačke napade na ta mjesta." Tereti ga se i da je bio svjestan opasnosti da osobe koje su mu podređene mogu počiniti zločine, ali nije učinio ništa da ih spriječi. U osvajanju i okupaciji Tordinaca ubijena su 22 civila. Iz istog je mjesta iz svojih obiteljskih kuća odvedeno 11 stanovnika nesrpske nacionalnosti te psihički i fizički zlostavljano, a potom prebačeno u logor Begejci u Srbiji. Također, pukovnik Ivanović je zapovjedio 7. 7. 1991 opći neselektivni topnički i minobacački napad na selo Ćelije. Nakon što su mještani napustili selo, pripadnici teritorijalne obrane iz susjednih srpskih sela opljačkali su njihovu imovinu te palili i rušili njihove kuće, a nakon toga su se postrojbe JNA i TO koristile kućama i gospodarskim zgradama u selu kao ciljevima za uvježbavanje svojih artiljerijsko-raketnih postrojbi. Ćelije su tada bile sravnjene sa zemljom. Pukovnika Ivanovića se tereti, kako stoji u optužnici, i da je, od 4. 9. do decembra 1991, u okupiranom Laslovu, Orlovnjaku, Ernestinovu i Antunovcu propustio spriječiti zatvaranje, zlostavljanje i ubijanje civila te zarobljenih pripadnika Zbora narodne garde (ZNG). Tako su pripadnici njemu podređenih postrojbi ubili 21 civila, a još petero zlostavljali i mučili.

Pukovnika Ivanovića se još sumnjiči da je tokom rata u Bosni i Hercegovini učestvovao u zločinima nad civilnim stanovništvom u Zvorniku i Vlasenici.

Literatura
----------

* Halilbegović, Nihad (2002). *Mama, moram im glavu dati*, Sarajevo: Halkomex. ISBN 9958-9306-2-5
**Bourne** je grad od 15,429 stanovnika na istoku Engleske u Grofoviji Lincolnshire.

Administrativno podpada pod Distrikt South Kesteven.

Geografske karakteristike
-------------------------

Bourne leži na zapadnom rubu Fensa.

Historija
---------

Bourne je izrastao kao saksonsko naselje oko manjeg dvorca u kom je rođen Hereward Budni.
Prvi put je dokumentiran 960. nakon tog se spominje i u Domesday Booku 1066. pod imenom **Brune**.
Prvu kraljevsku povelju dobila je 1138. augustinska opatija kojoj je Bourne biofeud. Za srednjeg vijeka prosperirao je na trgovište.

Tokom 19. vijeka izrastao je u važno željezničko čvorište. U prvoj polovici 20. vijeka bio je poznat po proizvodnji trkaćih automobila (ERA i BRM).

Privreda
--------

Pored tgovine današnji Bourne ima i nešto industrije (sportski automobili).

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost Bournea su opatijska crkva sv.Petra i Pavla iz 12. vijeka i dvorac Grimsthorpe podignut 1540.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Doudeville, Francuska

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Lincolnshire (County in East Midlands)" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 05. 2017.
2. 1 2 3 4  „*Visit Bourne*" (engleski). South Kesteven District Council. Arhivirano iz originala na datum 2017-03-18. Pristupljeno 15. 05. 2017.
3. 1 2  „*Bourne*" (engleski). Historic England. Pristupljeno 15. 05. 2017.

Vanjske veze
------------

***Bourne, Lincolnshire*** na Wikimedijinoj ostavi

* Bourne Town (`en`)
* Visit Bourne Arhivirano 2017-03-18 na Wayback Machine-u (`en`)
**Bosanka** je desna pritoka rijeke Vrbanje. Izvire na jugozapadnim padinama planine Uzlomca (na oko 750 m nadmirske visine) iz četiri potoka. Izvor je ispod Rapnog brda (sjever) i Matrakove kose (jug).

Bosanka je duga otprilike 6 km. Teče između Plitske i Petrovića, a pri ušću između sela Dabovci i Dudići. Ušće joj je nizvodno od Vrbanjaca na 310 m nadmirske visine uz magistralnu cestu M-4 (Banja Luka – Doboj). Jedina značajnija pritoka joj je (lijeva) Vodalka. U slivu Bosanke i Vodalke šezdesetih godina 20. stoljeća, bilo je 10 vodenica (mlinova), a posljednji su razrušeni u proljeće 1992.

Na padinama jednog od poduzlomačkih južnih vrhova (oko 800 m n. v.), tj. na Uzlomačkom grebenu, razdvajaju se slivovi Vrbanje i Velike Usore. Na istočnoj strani, uz Vodalku, su Zmajevac, Pirizevac i Breska, a u zapadnim smjerovima teku: Jelovac, Pušića potok, Svinjara i Jošavka. U Veliku Usoru odatle teku Šnjegotina, tj. njene čelenke Tisovica i Davidovića potok, te Rupska rijeka i njihove pritoke.

Terminologija
-------------

Prvobitno ime rijeke Bosanke bilo je *Plitka rika*, pa od toga *Plitska*. Tim imenom nazvano je i naselje Plitska u gornjem toku Bosanke.
**Bosanka** je selo u Dubrovačko-neretvanskoj županiji u zaleđu Dubrovnika.

Zemljopisni položaj
-------------------

Bosanka se nalazi na sjeveroistočnoj padini brda Srđ iznad Jadranske turističke ceste, 4 km daleko od Dubrovnika, smještena je u sredini prostrane zaravni, a omeđena s tri fortifikacijske jedinice šireg obalnog obrambenog sustava.

Naziv
-----

Ime sela Bosanka svoje toponimsko podrijetlo vuče iz 14. stoljeća. Ime se tumači tada razvijenom karavanskom trgovinom, koju je Dubrovnik održavao s unutrašnjošću, poglavito Bosnom. Obzirom na položaj sela i idealne uvjete za odmor, na prostoru današnje Bosanke noćili su karavanski trgovci iz Bosne odakle ime sela vuče korijen.

Povijest
--------

Selo Bosanka bilo je sastavu dubrovačke Astareje od 1323. godine, a bilo je važno povijesno dubrovačko tranzitno odredište na karavanskoj cesti koja je povezivala Bosnu i Hercegovinu s Dubrovnikom. Obzirom na svoj položaj, Bosanka je, osim odmorišta brojnim karavanima, bila strateški položaj za kontrolu pristupa Dubrovniku i Dubrovačkoj Republici. Stoga se u neposrednoj blizini sela nalaze fortifikacijski objekti poput tvrđave Imperijala na Srđu, utvrde Delgorgue na Žarkovici, koje su izgrađene tijekom 19. stoljeća te utvrđenja Tumba nad Gornjim Brgatom još iz vremena Dubrovačke Republike.

Tijekom Domovinskog rata Bosanka je također bila važan strateški obrambeni položaj, pa su se u selu vodile teške borbe u kojima je devet branitelja Dubrovnika izgubilo svoje živote. Bosanku su u potpunosti uništile i zapalile JNA i četničke postrojbe.

Gospodarstvo
------------

Bosanka je jedno od najnerazvijenijih naselja koji administrativno pripadaju gradu Dubrovniku, no skorim početkom najavljene gradnje golf parka Srđ Bosanka bi trebala doživjeti gospodarski procvat.

Stanovništvo
------------

Selo se sastoji od dvadesetak obiteljskih kuća u kojima prema popisu stanovništva iz 2011. godine živi 139 stanovnika uglavnom Hrvatske nacionalnosti.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

Napomena: U 1869. 1931. 1948. 1981. i 1991. podaci su sadržani u naselju Dubrovnik. U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Dubrovnik. Od 1857. do 1921. iskazivano kao naselje.

Promet
------

Uskom zavojitom asfaltnom cestom, koja vodi od Jadranske turističke ceste do vrha brda Srđ, Bosanka je povezana s Dubrovnikom na jugu te istom tom cestom prema sjeveru s naseljem Gornjim Brgatom.

Vanjske poveznice
-----------------

* Turistička zajednica Dubrovnik Arhivirano 2007-03-08 na Wayback Machine-u

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
**Borislav - Boro Stjepanović**, rođen u selu Planinica (Vareš, BiH, 8. svibnja, 1946.), bosanskohercegovački je glumac i redatelj.

Životopis
---------

Apsolvirao je jugoslavensku i svjetsku književnost na Filolozofskom fakultetu u Beogradu 1969. godine i diplomirao glumu na Akademiji za kazalište, film, radio i televiziju u Beogradu 1971. godine. Odigrao je više od pedeset filmskih uloga.

Režirao je u Sarajevu (Otvorena scena OBALA, Kamerni teatar 55), u Mostaru i Podgorici. Na televiziji je igrao u više tv-filmova (Andra i Ljubica, Bife Titanik) i tv-serija (Građani sela Luga, Filip na konju, Osma ofanziva, Volim i ja narandže, Oriđinali, Viza, Naša mala klinika, Lud, zbunjen, normalan). Igrao je u preko pedeset filmova (Sjećaš li se Doli Bel, Ko to tamo peva, Čudo neviđeno, Miris dunja, Kuduz, Gluvi barut, Urnebesna tragedija, Ničija zemlja, Ovo malo duše). 

Pedagoškim radom počeo se baviti 1971. godine asistirajući na predmetima Dikcija (1971.-1973.) i Gluma (1976.-1981.), na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu. Učestvovao je u osnivanju Akademije scenskih umjetnosti u Sarajevu, gdje je radio od 1981. do 1992.godine. Školske 1992/93. godine bio je profesor na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu. 

Jedan je od osnivača Fakulteta dramskih umjetnosti na Cetinju (1994. godine), gdje i danas radi kao redovni profesor na predmetu Gluma.

Kao gostujući profesor predaje glumu i na Umjetničkoj akademiji u Osijeku.

Nagrade i knjige
----------------

Za glumački rad nagrađivan je na Danima komedije u Jagodini, Dječijem festivalu u Kotoru, Jugoslovenskom kazališnom festivalu u Užicu i Sterijinom pozorju u Novom Sadu. Napisao je četiri knjige iz pedagogije glume: "Gluma I; Rad na sebi", "Gluma II; Radnja", Gluma III; Igra" i "Audicija; Sve o prijemnom ispitu". Prve dvije dobile su Sterijinu nagradu za teatrologiju, 1998. godine.
**Teritorija Božićnog otoka** je mala, nesamoupravna teritorija Australije koja se nalazi u Indijskom oceanu, 2360 km sjeverozapadno od Pertha u Zapadnoj Australiji i 500 km južno od Jakarte u Indoneziji. Na njoj živi oko 1500 stanovnika, pretežno smještenih u naseljima na sjevernom dijelu otoka: Settlement, Silver City, Kampong, Poon Saan, and Drumsite. Ima posebnu prirodnu topografiju te se za nju zanimaju naučnici i prirodnjaci zbog velikog broja endemskih vrsta flore i faune koji su bili evoluirali u izolaciji i bez ljudskog upliva. Dok je u prošlosti bilo rudarske aktivnosti, danas 65 % površine (koja iznosi 135 kvadratnih kilometara) danas predstavlja nacionalni park s drevnim i netaknutim kišnim šumama.

Karta Božićnog otoka
Otok je bio otkrivan više puta, ali su ga Britanci formalno anektirali tek godine 1888. kada je na njemu osnovano prvo stalno naselje od strane rudara s Kokosovih otoka. Za vrijeme drugog svjetskog rata otok su okupirali Japanci. Otoci su predani Australiji godine 1957.

Na otoku danas živi oko 1600 ljudi, od toga 70 % Kineza, 20 % Evropljana i 10 % Malajaca. Po vjeri su 36 % budisti, 25 % muslimani, 18 % kršćani, 15 % taoisti.

Glavna ekonomska aktivnost na otoku je rudnik fosfata, a australska vlada planira na njemu sagraditi lansirni centar za svemirske letjelice. 

Božićni otok je omiljeno odredište ilegalnih imigranata na putu za australsko kopno, zbog čega je australska vlada Johna Howarda godine 2001. odlučila Božićni otok isključiti iz australske migracijske zone.

Literatura
----------

1. ↑  Christmas Island, *The World Factbook*, CIA. pristup 14. april 2009.

***Božićni otok*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Države i teritorije Australije |
| --- |
| Države imatične teritorije | Teritorija glavnog grada Australije • Novi Južni Wales • Sjeverna teritorija • Queensland • Južna Australija • Tasmania • Victoria • Zapadna Australija • Teritorija Jervis Bay | Zastava Australije |
| Vanjske teritorije | Otoci Ashmore i Cartier • Australijska Antarktička Teritorija • Božićni Otok • Kokosovi (Keeling) Otoci • Otoci Koraljnog Mora • Otok Heard i Otoci McDonald • Otok Norfolk  |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 141942963
* LCCN: n84078142
* GND: 4219436-2
* SUDOC: 200702130
* NKC: ge754660

 |
**Bovis** je termin koji se koristi u radiesteziji za opisivanje navodne snage ili životne energije. To je *jedinica* za spiritualnu vibraciju u eteričnom telu bića i objekata koja se meri viskom. Ovaj termin nije naučno prihvaćen, već ima pseudonaučni karakter.

Istorija
--------

Bovis potiče od prezimena francuskog radiesteziste i inovatora Andrea Bovisa, koji je razlikovao najraznovrsnija zemaljska i kosmiča zračenja i pri tome je koristio različita pomagala. Andre Bovis je uspostavio skalu, a merna jedinica se zove Angsrem.

Merenje
-------

Osoba koja vrši merenje koristi visak. Merenje se sastoji u tome što se postavi biometar i koncentriše se na osobu, mesto ili objekat koji se želi izmeriti. Zatim se postavi pitanje koliko ima energije ova osoba, mesto ili objekat.

Vrednosti
---------

Po stanovištu radiestezije, Bovis skala je u rasponu od 0 do beskonačno. Navodno je za ljude 6500 početak ili nula. Najoptimalnija životna energija u bovisima je 8.000 - 10.000 bovisa, ispod 6500 bovisa upućuje na neki poremećaj ili oboljenje. Zemlja navodno sama stvara energiju koja je u rasponu 7.000 - 18.000 bovisa. Voda kao nosilac života u rekama, okeanima, jezerima je ispod 4.700 bovisa, dok voda iz česme ima 2.500 bovisa.

Vidi još
--------

* Ezoterizam
* Orgon
* Radiestezija

Literatura
----------

* Blanche Merz,*Hauts-Lieux Cosmo-Télluriques* (1983)
* Blanche Merz, *Points of Cosmic Energy*, The C.W. Daniel Company Ltd (1987), ISBN 0-85207-194-9.
* Simoneton, André: Radiations des aliments, ondes humaines et santé, Paris (1971)
* Simoneton, André: Radiovitalité des aliments - hypothèses sur la vie et la santé (1949)

Spoljašnje veze
---------------

* Bovisova skala
Branko Cvetković
**Branko Cvetković** je srpski košarkaš, rođen 5. marta 1984. godine u Gračanici. Visok je 200  i igra na poziciji beka ili krila. Trenutno je član grčke ekipe Panionios.

Košarkom je počeo da se bavi u KK Novi Sad za koji je igrao u mlađim kategorijama. Onda je u sezoni 2000/2001 bio član KK Vojvodina, da bi sledećih 4 sezona proveo u ekipi Spartaka iz Subotice. Njegov talenat nije ostao nezapažen rukovodstvu FMP-a u koji prelazi 2004, sa tim što je jednu sezonu bio poslat na kaljenje u Borac iz Čačka. Sa FMP-om je osvojio i dva trofeja u Jadranskoj ligi i Kup Radivoja Koraća. 2007. godine potpisao je špansku ekipu Đirona.

Dobre partije su ga 2006. godine preporučile selektoru Draganu Šakoti, ali ga je povreda sprečila da učestvuje na svetskom prvenstvu u Japanu. Ipak isti poziv je zaslužio i 2007. kod selektora Moke Slavnića, tako da je član tima koji je učestvovao na Evropskom prvenstvu u Španiji.

Đirona se zbog finansijskih problema ugasila, tako da je Cvetković od leta 2008. postao slobodan igrač i angažovao ga je grčki KK Panionios.

***Branko Cvetković*** na Wikimedijinoj ostavi
**Brahmaputra** (bengalski: *Jamuna*) je jedna od najvećih rijeka u Aziji duga 2 900 km.

Hidrografija
------------

Izvor Brahmaputre je ledenjak Chemayungdung koji leži na obroncima Himalaje oko 100 km jugoistočno od Jezera Manasarovar u Tibetu.
Brahmaputra se probija kroz Tibet u Kini, dubokim kanjonima, te prelazi Himalaju, u svom srednjem toku teče kroz Indiju. U svom donjem dijelu, rijeka teče kroz Bangladeš, tu se spaja sa Gangesom. Zajednička rijeka se zove Padma, kod glavnog grada Bangladeše Dhake prima veliku pritoku Meghnu (odatle se rijeka i zove Meghna) i počinje formirati najveću deltu na svijetu – deltu Gangesa, sa kojom utječe u Indijski ocean u Bengalskom zaljevu.

Brahmaputra sa svojim pritokama ima porječje veliko oko 670.000 km², a to je površina gotovo jednaka kao Francuska.

Karta porječja Gangesa i Brahmaputre
Za hinduse je Brahmaputra jedna od svetih rijeka, koja za razliku od većine indijskih i bangladeških rijeka ima muško ime (ostale imaju ženska imena), Brahmaputra u prijevodu znači *Sin Brahme*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Brahmaputra River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 15. 10. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Brahmaputra River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Burning Sea** je ljetni festival heavy metal glazbe, koji se prvi put pod imenom imenom Metalfest Open Air održao u Zadru 2012. godine.

Povijest festivala
------------------

Počeci Metalfesta su iz 2007. godine, kada je održan pod imenom Summer Nights u Strasswalchenu kod Salzburga. Iduće dvije godine održan je u gradiću Mining am Inn, a 2010. mijenja ime u Metalfest Open Air, te je osim u Austriji održan i u Njemačkoj, Švicarskoj, Češkoj i Mađarskoj. U istim državama je održano i 2011. izdanje, a 2012. po prvi put je održan i u Hrvatskoj, Italiji i Poljskoj.

U Hrvatskoj se festival održao 2012. godine u Zadru na Puntamici, čime je postao prvi metal open air festival smješten izravno na morskoj obali. Trajao je četiri dana, te su nastupili od kojih su najpoznatiji Blind Guardian, Kreator, Hypocrisy, Ensiferum, W.A.S.P. Megadeth, In Extremo, Fear Factory, Behemoth, Alestorm, Death Angel, Tryptikon, Vader, Fleshgod Apocalypse i drugi.

Iduće se godine izdvaja iz ostalih Metalfest festivala, te postaje zaseban i mijenja ime u Burning Sea. Za izdanje 2013. godine, kao glavni izvođači najavljivani su King Diamond, Iced Earth i Hatebreed, međutim u ožujku je objavljeno da je festival otkazan, budući da je PDV na ulaznice povećan na 25 % (prije je iznosio 0 %), te su organizatori zbog nedovoljno novčanih sredstava bili prisiljeni otkazati ga.

Izvori
------

1. ↑  Muzika.hr - Burning Sea otkazan zbog promjene poreznog zakuna Arhivirano 2013-03-23 na Wayback Machine-uPristupljeno: 21.3.2013.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica Arhivirano 2016-09-19 na Wayback Machine-u
**Bosanski starāčac** (lat. *Senecio bosniacus* G. Beck.) je biljka iz porodice
*Asteraceae* (*Compositae*): glavočike. Ova vrsta je opisana svojevremenim izdvajanjem bosanskih populacija vrste *Senecio thapsoides*.

Opis
----

Kao i ostali staračci, i bosanski je trajnica sa dugim valjkastim i odrvenjelim rizomom. Stabljike su mu uspravne, visoke oko 40–70 cm. Sivobijele su i paučinasto-vunasto pustenaste, pri vrhu razgranate, sa većim brojem cvjetnih glavica. Lice cjelovitih listova je tamnozeleno, uz nerve paučinasto-vunasto, a naličje je sivkastobijelo, također paučinasto-vunasto, na rubu plitko nareckano iii sitno zupčasto, Donji su dugi 10–25 cm, a široki 2-4,5 cm. Izduženo su ovalni, pri vrhu zaobljeni ili tupo zašiljeni, a pri dnu se postepeno sužavaju u dugu i široku peteljku. Srednji i gornji listovi na stabljici su u osnovi uholiki i obuhvataju stabljiku.

Cvjeta od juna do septembra. Glavice su valjkaste, duge 15 mm i na relativno dugackoj peteljci. Ovojni (involukralni) listići žutih cvjetova su goli ili gotovo goli, dugi 12–15 mm, a široki 2–3 mm; pri vrhu su zašiljeni i sa čuperkom bijelih dlačica. Obod im je usko prozirno membranozan. Svijetlosmeđe ahenije su duge oko 4–5 mm, a široke oko 0,7-1,0 mm.

Ekologija i rasprostranjenje
----------------------------

Bosanski staračac naseljava karbonatne kamenjare i stijene na nadmorskim visinama od oko 1000 do 2000 m. Na visokim hercegovačkim planinama u slivu srednjeg toka Neretve karakteristicna vrsta en­demske biljne zajednice sa munikom (*Pi­nus leucodermis*)

Vrsta je endem bosanskohercegovačkih Dinarida, do je tipski takson opisan na planinama Grčke i Albanije.

U okviru roda Senecio opisano je nekoliko endemskih vrsta i nižih taksona. Tako je u okviru agregata *S. papposus* (Reichenb.) Less opisan takson S. t. ssp. *kitaibelii* (Jav.) Cuf. en­dem Velebita, a u istočnoj Srbiji i Bugarskoj vrsta *S. pancicii* Degen, koja ima narandžaste cvjetove.

*Locus classicus*: Ova vrsta je opisana na osnovu proučavanja primjeraka iz Bosne.

Povezano
--------

* Endem
* Endemizam
* Asteraceae
|  |
| --- |
| Grb Tvrtka I Kotromanića |
| **Historija Bosne i Hercegovine** |
| Hronološki |
| Do 958
958–1463
(Srednjovjekovna Bosna)
1463–1878
(BiH u Osmanskom Carstvu)
1878–1918
(BiH u Austrougarskoj)
1918–1941
(BiH u Kraljevini Jugoslaviji)
1941–1945
(BiH u Drugom svjetskom ratu)
1945–1992
(BiH u SFR Jugoslaviji)
1992–1995
(Rat u Bosni i Hercegovini)
1995–sadašnjost
(BiH danas) |
| Po temama |
| Vladari
Predsjednici
Privredna historija
Vojna historija
Židovi
Romi |

Bosanski pašalukBosanski pašaluk
**Vilajet Bosna** (do 1865. **Ejalet Bosna**) je ime za važnu provinciju Bosna (odnosno vilajet), u Osmanlijskom carstvu. Bosanski vilajet je bio najzapadnija osmanlijska provincija, koja je obuhvatala priličan dio teritorije današnje države Bosne i Hercegovine. Za osmanlijske vladavine, ovaj vilajet je bio naprije sandžak, poznat kao **Sandžak Bosna**. Poslije 1580, bosanski sandžak je postao dio **bosanskog pašaluka**, koji se sastojao od nekoliko sandžaka, do tada je bio dio rumelijskog ejaleta.

Na svom teritorijalnom vrhuncu, sredinom 17. vijeka, Bosanski pašaluk je pokrivao prostor cijele današnje Bosne i Hercegovine, kao i dio Slavonije, Like i Dalmacije, u današnjoj Hrvatskoj. Sastojao se od osam sandžaka i 29 kapetanija:

* Sandžak Požega (2 kapetanije)
* Sandžak Bosna (7 kapetanija)
* Sandžak Bihać (4 kapetanije)
* Sandžak Lika (7 kapetanija)
* Sandžak Klis (4 kapetanije)
* Sandžak Hercegovina (4 kapetanije)
* Sandžak Zvornik
* Sandžak Cernik

Međutim, u istom vijeku, tokom osmanlijskih ratova u Evropi, teritorije ove provincije su se znatno smanjile. Nakon Karlovačkog sporazuma, 1699, provincija se svela na samo četiri sandžaka i dvanaest kapetanija. No u periodu do Požarevačkog sporazuma, potpisanog 1718, stvoreno je još dvadesetosam kapetanija, većinom uzduž Vojne krajine. S druge strane ove granice, bile su austrijske vojne jedinice.

Noel Malcolm smatra da usprkos čestim nemirima u Hercegovini u 18. stoljeću, u bosanskom je ejaletu općenito bila bolja uprava nego u susjednim područjima u Srbiji, i nije bilo toliko razbojničkih prepada.

Povezano
--------

* Historija Bosne i Hercegovine
* Sastavni dijelovi Osmanlijskog carstva
*Za ostale upotrebe, v. Brazda.*

  
Koordinate: 42° 04′ 51" SGŠ, 21° 23′ 55" IGD

**Brazda** (mak. *Бразда*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Brazda je naselje u okviru opštine Čučer-Sandevo, koja obuhvata severna predgrađa Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Brazda je smeštena u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Skoplja, selo je udaljeno 10 kilometara severno.

Selo Brazda se nalazi u istorijskoj oblasti Crnogorje, u južnoj podgorini Skopske Crne gore, na približno 390 metara nadmorske visine. Severno od naselja izdiže se planina, a južno se pruža Skopsko polje.

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Brazda je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 480 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (98%), a ostalo su mahom Srbi.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Čučer-Sandevo

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Makedonija***  |

* http//www.cucersandevo.gov.mk/ Zvanična stranica opštine Čučer-Sandevo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Čučer-Sandevo |
| --- |
| **Čučer-Sandevo** • 
Banjani • 
Blace • 
Brazda • 
Brest • 
Brodec • 
Gluvo • 
Gornjani • 
Kučevište • 
Mirkovce • 
Pobožje • 
Tanuševci |  |
**Bosanskohercegovački dinar** je naziv za novac u BiH od 1992-97 godine. Raspadom Jugoslavije i prijetnjom hiperinflacije, koja je kasnije zadesila Srbiju i Crnu Goru, vlada Republike Bosne i Hercegovine odlučuje se za uvođenje bosanskohercegovačkog dinara.

Prva serija
-----------

1. jula 1992. godine izlaze iz tiska apoeni od 10, 25, 50, 100, 500 i 1000 dinara. Na naličju se naizmjenično nalazi Stari most u Mostaru kao i modificirani grba Hrvoja Vukčića Hrvatinića. Nazivi su ispisani latinicom i ćirilicom.

| Nominalnavrijednost | Prednjastrana | Stražnjastrana | Veličina | Prvoizdanje | Kat.broj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 Din |  |  | 145 mm × 72 mm | 1. juli 1992. | # 10 |
| 25 Din |  |  | 145 mm × 72 mm | 1. juli 1992. | # 11 |
| 50 Din |  |  | 145 mm × 72 mm | 1. juli 1992. | # 12 |
| 100 Din |  |  | 145 mm × 72 mm | 1. juli 1992. | # 13 |
| 500 Din |  |  | 145 mm × 72 mm | 1. juli 1992. | # 14 |
| 1000 Din |  |  | 145 mm × 72 mm | 1. juli 1992- | # 15 |
|

Prva serija sa dodatnim žigom
-----------------------------

No bosanskohercegovački je dinar bio u opticaju uglavnom u području pod kontrolom Armije BiH (Sarajevo...), tako da značaj ove valute nije nikad bio na čitavom području BiH i u nekim su se područjima upotrebljavali jugoslavenski dinari sa raznim žigovima, kao i bosanskohercegovački dinari koji su bili specifični po tome da su vrijedili samo u nekim područjima (Travnik). 

| Nominalnavrijednost | Prednjastrana | Stražnjastrana | Veličina | Prvoizdanje | Kat.broj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100.000 Din | Bosanskohercegovački dinar sa nominalnom vrijednošću od 10 dinara i dodatnim žigom u vrijednosti od 100.000 Din. U upotrebi u području Travnika. |  | 145 mm × 72 mm | 10. novembar 1992. | # 34 A |
|

Druga serija
------------

Od 1992-1994. godine vrijede apoeni, koji su zamijenjeni 1994. godine sa apoenima tzv. *novog dinara* po odnosu 10.000 starih dinara = 1 dinar. Ove novčanice na poleđini imaju tadašnji grb sa ljiljanima, kao i stari most u Mostaru. Svi su apoeni roza boje na bijelom papiru iste veličine. 

| Nominalnavrijednost | Prednjastrana | Stražnjastrana | Veličina | Prvoizdanje | Kat.broj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 Din |  |  | 119 mm × 64 mm | 15. august 1994. |  |
| 20 Din |  |  | 119 mm × 64 mm | 15. august 1994. |  |
| 50 Din |  |  | 119 mm × 64 mm | 15. august 1994. |  |
| 100 Din |  |  | 119 mm × 64 mm | 15. august 1994. |  |
| 500 Din |  |  | 119 mm × 64 mm | 15. august 1994. |  |
|

Odnos je bio da je 100 tzv. *novih dinara* odgovaralo jednoj njemačkoj marki (DEM) koja je praktički potisnula dinar iz opticaja. Uvođenjem dinara u odnosu 100 BHD = 1 DEM. odnos ostaje nepromjenjen sve do uvođenja konvertibilne marke 1997. godine

U to vrijeme se u dijelu BiH koji je većinski naseljen Hrvatima koristi hrvatski dinar, a u području Republike Srpske dinar Republike Srpske, koji je kasnije zamjenjen jugoslavenskim dinarom.

Povezano
--------

* Dinar
* Jugoslavenski dinar
* Hrvatski dinar
* Dinar Republike Srpske
Brazilski karneval
**Brazilski karneval** (portugalski: *Carnaval*) je tradicionalni pokladni festival, koji se održava 40 dana uoči Uskrsa, prije početka korizmenog posta. U Brazilu postoje brojne regionalne inačice karnevala.

Karneval u Rio de Janeiru
-------------------------

Karneval u Riju.
Glavni događaj karnevalskih proslava u Rio de Janeiru su parade škola sambe. Škole sambe su skupine građana, obično stanovnika gradske četvrti, koji zajednički pripremaju nastup.

Dvanaest najboljih škola paradira na Sambodromu u dva dana (nedjelja i ponedjeljak). Svaka škola ima oko 3,000-5,000 sudionika u paradi. Sudionici su bogato kostimirani te imaju svoju temu nastupa, pjesmu za tu godinu, kao i određen broj pokretnih scenografija - alegorija. Poseban žiri ocjenjuje nastupe u više kategorija i priopćava svoje rezultate u srijedu, poslije karnevala. Najboljih šest škola paradira i u subotu na paradi prvaka.

Sličan sustav škola sambe i parada na Sambodromu postoji i u São Paulu.

Manje neformalne grupe sudionika karnevala se nazivaju *blokos*. Oni paradiraju gradskim ulicama i također imaju temu nastupa. Njihovi nastupi nisu natjecateljskog karaktera. U Riju postoji oko 30 *blokosa*. Glazbene grupe koje sviraju ulicama grada nazivaju se *bandas*.

Karneval u Salvadoru
--------------------

Za karnevalske proslave u Salvadoru da Bahiji karakteristični su veliki kamioni, pod imenom *"trio-elétrico"*, na kojima je jako ozvučenje i pozornica. Tu nastupaju glazbenici svirajući lokalne glazbene žanrove poput: akse, samba-reggae i pagode glazbe, ali i suvremeni pop. Kamioni kruže gradskim ulicama, dok ih prate mase veselih i raspjevanih ljudi, uglavnom mladih. Ovaj koncept proslave započeli su glazbenici tokom 1950-ih.

Karneval u Pernambucu
---------------------

Karneval u Recifeu.
Najznačajnija proslava karnevala u brazilskoj državi Pernambuco je u gradu Recife i obližnjem povijesnom gradu Olinda. Karakteristična glazba ovog dijela Brazila su: frevo i marakatu. Velike karnevalske grupe se vesele i plešu jedna pored druge. Za razliku od Rija i Salvadora, ovdje ne postoji natjecanje.

Karneval u Minas Geraisu
------------------------

U brazilskoj državi Minas Gerais najpoznatije karnevalske proslave su u povijesnim baroknim gradovima: Ouro Preto, Mariana i Diamantina. Njihove parade se sastoje iz karnevalskih blokova (*blocos carnavalescos*) koji reprezentiraju različite teme, a po pravilu su praćeni glazbom fanfara.

U posljednje vrijeme, vidljiv je utjecaj karnevala u Riju kroz osnivanje škola sambe, kao i glazbeni utjecaj karnevala u Salvadoru.
Getúlio Vargas (sredina) u društvu svojih sljedbenika na fotografiji Clara Janssona dok je kratko boravio u Itararéu na putu za Rio de Janeiro nakon uspješne vojne kampanje.
**Brazilska revolucija 1930. godine** (portugalski: *Revolução de 1930*) je bio vojni pokret kojeg su započele federalne države Minas Gerais, Paraíba i Rio Grande do Sul, a koji je kulminirao pučem u kojem je svrgnuta Prva Brazilska Republika. Prva Republika je godinama patila zbog državne *café com leite* politike temeljem kojem su gospodarski dominantne države São Paulo i Minas Gerais krojile državnu politiku na oligarhijskom načelu. Godine 1929. *paulisti* su dokinuli dogovor s *mineirosima* tako što su podržali svog kandidata, Júlija Prestesa, za kandidata na izborima 1930. godine. Reakcija guvernera Minas Geraisa, Antônija Carlosa Ribeira de Andrade, bila je da na izborima podrži opozicijskog kandidata Getúlija Vargasa. 

Izbori su održani 1. ožujka 1930. godine i, očekivano, pobjedu je odnio Prestes, kojega je podržavao i tadašnji predsjednik Washington Luís, također *paulist*. Situacija nakon izbora se postepeno pogoršavala te je 3. listopada, u 17:25, došlo do početka revolucije u državi Rio Grande do Sul. Revolucija se brzo proširila te je došlo do svrgavanja čak osam federalnih vlada u vrlo kratkom vremenu. Izabrani predsjednik Prestes je protjeran iz zemlje, a 24. listopada je došlo do svrgavanja predsjednika Luísa. Vlast je preuzela Privremena vojna junta, a Prva Brazilska Republika je došla do svog kraja. 

Junta je bila na vlasti jako kratko, do 3. studnog iste godine, kada je vlast preuzeo Getúlio Vargas. Taj se datum smatra službenim krajem revolucije i Prve Republike, odnosno početkom perioda koji će dobiti naziv Vargasova era (odnosno od 1937. godine *Estado Novo*). 

***Brazilska revolucija 1930.*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85016573

 |
Koordinate: 50°50′47″N 4°21′06″E﻿ / ﻿50.8465°N 4.3518°E﻿ / 50.8465; 4.3518

**Gradska vijećnica** (francuski: *Hôtel de Ville*, nizozemski: O ovom zvuku *Stadhuis*?/i) Bruxellesa je gotička zgrada sagrađena u srednjem vijeku i smještena na znamenitom trgu Grand Place u glavnom gradu Belgije.

Najstariji dio zgrade je sagrađen između 1402. i 1420. pod vodstvom Jacoba van Thienena. Sredinom 15. vijeka je zgrada proširena, što je uključilo i 96 m visok toranj. 

Zgrada je godine 1695. bila zapaljena za vrijeme francuskog bombardiranja Bruxellesa pri čemu je izgorjela cjelokupna gradska arhiva te zbirka umjetničkih djela. Nakon tog događaja je početkom 17. vijeka unutrašnjost obnovljena, a zgrada dograđena. Godine 1830. se za vrijeme belgijske revolucije u njoj sastajala belgijska privremena vlada.

Vanjske veze
------------

***Briselska gradska vijećnica*** na Wikimedijinoj ostavi

* Brussels Town Hall - Belgian Monarchy
* Brussels Town Hall - trabel.com
* Town hall and belfry, Brussels - Belgiumview

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 167278653
* NKC: mzk2009490552

 |
**Buffalo** (afrikaans: *Buffelsrivier*) je jedna od većih rijeka u južnoafričkoj provinciji Eastern Cape koja utječe kod grada East London u Indijski ocean.

Hidrografija
------------

Rijeka Buffalo duga je ukupno 133 km, i ima sliv koje obuhvaća površinu od 1 279 km².

Rijeka izvire na na padinama Masiva Amatola na nadmorskoj visini od 1200 m. Od svog izvora, rijeka teče kroz šumoviti kraj u kanjonu dubokom do 120 m, urezanom u brda. Nakon samo 7 km, rijeka nailazi na svoju prvu branu Maden, izgrađenu prije jednog vijeka. Nakon 4 km nizvodno od Brane Maden, na Buffalu je izgrađena puno veća brana Rooikrants s akomulacionim jezerom u koje stane oko pet milijuna m3, za opskrbu grada King William's Town i okolnih naselja. Dvadeset kilometara od izvora, na nadmorskoj visini od 450 metara, Buffalo prima dvije pritoke sa sjeveroistoka, Cwengcwe i Izele. Odavde rijeka teče kroz valovitu ravnicu.

Dvije glavne zapadne pritoke Buffala; Mgqakwebe i Ngqokweni, uviru u rijeku u njenom srednjem dijelu kod grada King William's Town. Velika sjeverna pritoka Buffala, rijeka Yellowwoods, danas utječe u rijeku kod akomulacionog jezera Laing. To veliko akomulaciono jezero pokriva površinu od 203 hektara i sadrži 20 milijuna m3 vode. Od akomulacionog jezera Laing, Buffalo teče prema istoku 40 kilometara, sve do brane Drift i svog najvećeg akomulacionog jezera koje ima kapacitet od 101 milijuna m3 vode. Zatim rijeka teče još dvadesetak kilometara kroz obalne šume, prije uvira u Indijski ocean kod grada East London.

Buffalo je jedina plovna rijeka Južnoafričke Republike i to samo kod svog ušća, tako da je njen estuarij ujedno i luka grada East London.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Buffalo Catchment*" (engleski). Department of Environmental Affairs and Tourism (SAR). Arhivirano iz originala na datum 2006-10-08. Pristupljeno 14. 03. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Buffalo Catchment* na portalu South African Estuarine Land-cover Arhivirano 2006-10-08 na Wayback Machine-u (`en`)