recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
„Prezbiterijanska crkva" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Prezbiterijanska crkva (razvrstavanje).
**Prezbiterijanstvo** ili **prezviterijanstvo** je naziv za različite kršćanske crkve koje se temelje na kalvinističkoj teološkoj tradiciji unutar protestantizma te su organizirane po načelu prezbiterijanske crkvene uprave. Prezbiterijanska teologija u pravilu naglašava suverenitet Boga, autoritet Svetog pisma i nužnost Božje milosti kroz vjeru u Krista.

Prezbiterijanstvo se razvilo uglavnom u Škotskoj te je potvrđeno kao crkvena vlast u Škotskoj Zakonom u Uniji 1707. Većina prezbiterijanaca koji danas žive u Engleskoj su dijelom škotskog porijekla, a prezbiterijanstvo se također proširilo u Sjevernoj Americi zahvaljujući Škotima i škotsko-irskim doseljenicima. Prezbiterijanske denominacije u Škotskoj koriste teologiju Calvina i njegovih neposrednih nasljednika, iako postoji široki raspon teoloških pogleda u suvremenom prezbiterijanstvu.

Moderno prezbiterijanstvo svoje institucionalne korijene vuče od vremena Škotske reformacije. Lokalnim kongregacijama upravljaju sjednice predstavnika kongregacije, a skupštinsko načelo se koristi i na drugim razinama odlučivanja (Prezbiterij, Sinod i Opća skupština). U teoriji, u prezbiterijanstvu ne postoje biskupi (episkopi); neke prezbiterijanske grupe u Istočnoj Evropi, pak, imaju biskupe. Funkcija starješine je još jedna specifičnost prezbiterijanstva: to su posebno zaređeni laici koji sudjeluju u upravljanju parohijama/župama i odlučivanju na svim razinima. Funkcija đakona je, pak, usmjerena prema brizi za članove crkve, njihove porodice i zajednice. U nekim kongregacijama aktivni starješine i đakoni služe mandat od tri godine pa se potom rotiraju. Funkcije pastora, starješine i đakona započinju sa zaređenjem; jednom kada je pastor zaređen, može zadržati titulu do kraja života. Osoba može istovremeno biti i starješina i đakon.

Korijeni prezbiterijanstva su u evropskoj/europskoj Reformaciji u 16. vijeku, gdje je posebno značajan uticaj/utjecaj Calvinove Geneve. Većina reformiranih crkava koje potiču iz Škotske su ili prezbiterijanske ili kongregacionalističke po svojoj organizaciji.

Dio prezbiterijanaca je u 20. vijeku/stoljeću igrao važnu ulogu u ekumenskom pokretu, uključujući Svjetski savez crkava. Mnoge prezbiterijanske denominacije su pronašle načine saradnje/suradnje sa drugim reformiranim crkvama kao i hrišćanima/kršćanima drugih tradicija, posebno kroz Svjetsku zajednicu reformiranih crkava. Neke prezbiterijanske crkve su ušle u uniju sa drugim crkvama, pogotovo kongregacionalističkim, luteranskim, anglikanskim i metodističkim.

Eksterni linkovi
----------------

***Prezbiterijanstvo*** na Wikimedijinoj ostavi

* Presbyterian Heritage and History Center
* Presbyterian & Reformed Publishing
**Sonsonate** (španjolski: *Departamento de Sonsonate*) je jedan od 14 departmana na koji je Salvador administrativno podjeljena.

Karakteristike
--------------

Sonsonate se nalazi na jugozapadu zemlje, udaljen 65 km od glavnog grada San Salvadora.
Sa sjevera graniči sa Departmanom Ahuachapán, sa istoka sa Departmanom La Unión, na jugu sa Departmanom Santa Ana i na zapadu sa Tihim oceanom.

Departman ima površinu od 1,226 km², na kojoj je 2022. živilo 520,778 stanovnika.

Administrativna podjela
-----------------------

Sonsonate je podjeljen na 16 općina (španjolski: *municipalities*), a to su; Acajutla, Armenia, Caluco, Cuisnahuat, Izalco, Juayua, Nahuizalco, Nahulingo, Salcoatitán, San Antonio del Monte, San Julián, Santa Catarina Masahuat, Santa Isabel Ishuatán, Santo Domingo de Guzmán, Sonsonate i Sonzacate.

Administrativni centar departmana je grad Sonsonate koji ima 49,129 stanovnika

Historija
---------

Departman Sonsonate je osnovan u junu 1824.

Izvori
------

1. 1 2  „*Gobernación Departamental de Sonsonate*" (španjolski). Siges. Pristupljeno 22.3.2023.
2. 1 2  „*Sonsonate Department in El Salvador*" (engleski). City population. Pristupljeno 22.3.2023.
3. ↑  „*Sonsonate in Sonsonate*" (engleski). City population. Pristupljeno 22.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Sonsonate (departman)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobernación Departamental de Sonsonate* (`es`)

| * p
* r
* u
Departmani Salvadora |
| --- |
| Zastava SalvadoraZastava Salvadora | 
Ahuachapán • Cabañas • Chalatenango • Cuscatlán • La Libertad • La Paz • La Unión • Morazán • San Miguel • San Salvador • San Vicente • Santa Ana • Sonsonate • Usulután
 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Rædwald** (staroengleski: , "vlast u savjetu"); također **Raedwald** ili**Redwald**, (? - cca. 624) bio je kralj Istočne Anglije, anglosaksonskog kraljevstva na području današnjih engleskih grofovija Norfolk i Suffolk. Bio je sin Tytile i član dinastije Wuffinga (nazvane po djedu Wuffi), osnivaču države). O Rædwaldovoj vladavini postoje oskudni podaci, što se tumači vikinškim prepadima u 8. vijeku, koji su uništili samostane Istočne Anglije gdje su se čuvali službeni dokumenti. Po podacima koji su opstali, vladao je od oko 599. do smrti, ispočetka pod sizerenstvom kralja Aethelberta od Kenta. Godine 616. je sudjelovao u velikoj bitci na rijeci Idle, gdje je porazio Aethelfritha od Nortumbrije te zahvaljujući tome mogao postaviti svog štićenika Edwina za novog kralja Nortumbrije. U bitci su poginuli i Æthelfrith i Rædwalov sin Rægenhere.

Otada se Raedwald smatrao najmoćnijim od svih engleskih kraljeva južno od rijeke Humber. Prema historičaru Bedi Uvaženom je bio četvrti kralj koji je držao *imperium* nad južnim anglosaksonskim kraljevstvima; u *Anglosaksonskoj kronici*, napisanoj vijekovima nakon njegove smrti se navodi kao *bretwalda* (staroengleski izraz za 'vladara Britanije'). Poznat je i kao prvi istočnoanglijski kralj koji je bio kršćanin, a do njegovog pokrštenja je došlo na Aethelbertovom dvoru oko 605. godine; usprkos toga, Raedwald je, vjerojatno iz političkih razloga, na dvoru uz kršćanski oltar održavao i stari paganski hram. Njegovo ostajanje u kršćansku vjeru je, pak, omogućilo da se kršćanstvo održi među Anglosaksoncima u periodu apostaze anglosaksonskih vladara Essexa i Kenta. Većina historičara drži da je upravo on bio zakopan u znamenitom brodu-grobnici u Sutton Hoou. Rædwald je umro sredinom 620-ih, najvjerojatnije 624.

| Engleska kraljevska porodica |
| --- |
| Prethodi: **Tyttla**  |  **Kralj Istočne Anglije** 599 – cca. 624 | Slijedi: **Eorpwald**  |
| Prethodi: **Æthelberht od Kenta**  |  **Bretwalda**  | Slijedi: **Edwin od Nortumbrije**  |

| * p
* r
* u
Monarsi Istočne Anglije |
| --- |
| 
Wehha  • Wuffa  • Tytila  • Rædwald  • Eorpwald  • Ricberht  • Sigeberht^  • Ecgric^  • Anna  • Æthelhere  • Æthelwold  • Ealdwulf  • Ælfwald  • Hun^  • Beorna^  • Alberht^  • Æthelred‡  • Æthelberht II  • Offa¶  • Eadwald  • Cœnwulf¶  • Ceolwulf¶  • Béornwulf†  • Æthelstan  • Æthelweard  • Edmund Mučenik  • Oswald‡  • Æthelred II‡  • Guthrum I†  • Eohric†  • Æthelwold‡  • Guthrum II†

 ^ *ko-kraljevi* ¶ *također kralj Kenta i kralj Mercije* † *također kralj Mercije* ‡*pod-kraljevi* †*Danci* |

| * p
* r
* u
Bretwalde |
| --- |
| Ælle od Sussexa • Ceawlin od Wessexa • Æthelberht od Kenta • Rædwald od Istočne Anglije • Edwin od Deire • Oswald od Bernicije • Oswy od Northumbrije • Wulfhere od Mercije† • Æthelred od Mercije† • Ethelbald od Mercije† • Offa od Mercije† • Cœnwulf od Mercije† • Egbert od Wessexa |
| † Ne spominje se u Anglosaksonskoj kronici, ali je imao sličnu ili veću moć. |
**1930-e** su bile izuzetno važan period u historiji televiziji, s obzirom da je ona prvi put počela iz eksperimentalne sfere ulaziti u javnost, a što se odrazilo kroz pojavu prvih televizijskih stanica sa javno dostupnim programom. Na njen razvoj su, sa druge strane, uticale ekonomske okolnosti Velike ekonomske krize, a zbog čega je tržište za nove televizijske aparate bilo ograničeno na izuzetno maleni dio najbolje stojećeg stanovništva, odnosno ograničenost tehnologije zbog koje je televizijski program moglo pratiti isključivo stanovništvo velikih gradova. Usprkos toga, televizija, koja je od elektromehaničkog prešla na "čisti" elektronski format, se kao medij pojavila u nizu zemalja - u SAD, Ujedinjenom Kraljevstvu, Francuskoj, Njemačkoj i SSSR-u - gdje će njen razvoj od ljeta 1939. prekinuti izbijanje Drugog svjetskog rata.

Događaji i trendovi
-------------------

* 22. februar 1932 - BBC prvi put počinje redovno emitirati televizijski program, koristeći elektromehanički standard.
* 1-16. august 1936 - Ljetne olimpijske igre u Berlinu postaju prvi javni događaj koji je redovno prenošen preko televizije zahvaljujući njemačkoj državnoj televiziji Fersehsender Paul Nipkow.
* 4. mart 1939 - Na programu BBC-ja prikazana *Condemned To Be Shot*, prva televizijska drama u historiji.
*Za ostale znamenite građevine u kompleksu Qutb v. Kompleks Qutb.*
Koordinate: 28°31′28″N 77°11′07″E﻿ / ﻿28.524355°N 77.185248°E﻿ / 28.524355; 77.185248

**Qutab Minar** (također poznat i kao *Qutb* ili *Qutub*, Urdu: **قطب منار**), je toranj u Delhiju u Indiji koji s 72,5 m visine predstavlja najviši minaret od opeke na svijetu. Smješten je u kompleksu Qutb, među ruševinama drevnih hinduističkih hramova koji su uništeni kako bi se njihovo kamenje iskoristilo za izgradnju kompleksa, kao i samog minareta.  Izgradnja je započela godine 1193. po naredbi Qutb-ud-din Aibaka, prvog muslimanskog vladara Indije, a najviši kat minareta je godine 1386. dovršen pod vladavinom Firuz Shah Tughluqa. Qutb Minar je poznat kao jedan od najranijih i najimpresivnijih primjera indo-islamske arhitekture. 

Okružen je s nekoliko drevnih i srednjovjekovnih građevina i ruševina, koji se zajedno nazivaju kompleks Qutb. Kompleks se navodi na UNESCO-ovom popisu lokaliteta Svjetske baštine te se smatra najpopularnijom turističkom atrakcijom Delhija.

Kutab Minar, toranj od pješčanika visok 71 m, koji noću obasjava svjetlost reflektora, nije samo najstariji zaštitni znak Delhia već ujedno i simbol jasno suprotstavljenih svjetova. Muslimani su podigli tu građevinu nalik minaretu kao spomenik pobjedi kako bi označili dolazak Delhia pod islamsku vlast 1206. godine. Taj toranj podsjeća hinduiste na posljednjeg hinduskoga kralja Phrithviraja, koji je pao u borbi s muslimanima. Impozantni ostaci prve džamije u Delhiu nalaze se blizu Kutab Minara, koja je prema natpisu na njezinu istočnom portalu, izgrađena od kamena od 27 hramova hinduističkih i džinskih religija koji su uništeni. Ostala vjerska mjesta koja su preživjela to vrijeme bila su konačno sravnjena sa zemljom 1389. kad je mongolski ratnik Timur opljačkao ovaj grad i, prema predaji, ubio 100 000 ljudi.

Eksterni linkovi
----------------

***Qutb Minar*** na Wikimedijinoj ostavi

* Qutb Minar tilting fast - TCN News
* Quwwat Al-Islam Mosque
* Qutb Minar at night Arhivirano 2007-12-22 na Wayback Machine-u
* Qutb Minar from satellite, recognizable by its long shadow
* Qutab Minar Arhivirano 2009-09-18 na Wayback Machine-u
* Downloadable photos Qutab Minar Arhivirano 2010-10-04 na Wayback Machine-u
* 19th century photography by Eugene Clutterbuck Impey Arhivirano 2009-04-03 na Wayback Machine-u
* The self healing Alloy: The unique Qutub Minor Iron Pillar
* Kutub Minar - truth revealed from sky
* Qutb Minar - informacije na stranici Wikivoyage
**Posednutost** ili **opsjednuće** je, prema vjerovanjima nekih religija, stanje u kojem vlast nad čovjekom preuzima demon ili Sotona.

Hrišćansko tumačenje
--------------------

### Simptomi

Egzorcizam
"Đavolsko opsjednuće" prema Crkvi, označava izravno cjelinu psihofizičkih pojava, neobičnih i uznemirujućih, što otkrivaju u osobi nazočnost jedne druge osobe obilježene crtama Sotone. Osoba koja je opsjednuta može pokazivati određene simptome kao što su promjena ličnosti koja se očituje u stanjima krize kada se kod osoba mijenja izraz lica, zvuk i boja glasa. Stanje svijesti najčešće je isključeno i osoba se nakon napada opsjednutosti ničega ne sjeća. Takva osoba pokazuje stanje *agresivnost*i koje je izraženo bijesnim psovkama, neobuzdanim nasiljem i napadima bjesnila koje je često popraćeno besramnim ponašanjem. Svaki spomen svetoga i sakralnoga izaziva strah, odbijanje i prijezir. 

Mogu se pojaviti i druge tegobe koje se obično izražavaju neprestanom mučninom, čestim glavoboljama, malaksalošću i općom nezainteresiranošću. Opsjednuće može biti toliko da pregazi majčinski instinkt i majka može jednostavno odbaciti svoju djecu. Vjeruje se da tako teški slučajevi sotonskog djelovanja kao što je opsjednuće mogu nastati ako je opsjednuti kao dijete proklet, ili su njegovi preci bili u vezi s magijom, ili je pak sam dozvao đavla ili je s đavlom sklopio savez.

### Egzorcizam

U slučajevima opsjednuća Crkva primjenjuje egzorcizam, kao obred što ga vrši svećenik s posebnom dozvolom biskupa, a u cilju osloađanja osobe od utjecaja Zloga.

Opsjednuće i znanost
--------------------

Ne postoje znanstveni dokazi da se radi o natprirodnom događaju. Psihijatrija kao znanost ovakve fenomene klasificira u mentalne poremećaje.

Vidi još
--------

* Egzorcizam

Vanjske poveznice
-----------------

* Opsjednuće Arhivirano 2006-02-13 na Wayback Machine-u

***Posednutost*** na Wikimedijinoj ostavi
**Nosač aviona *Admiral Kuznjecov*** (ruski: *Адмирал Флота Советского Союза Кузнецов)*) je jedini nosač aviona Ruske ratne mornarice i zastavni brod Ruske Sjeverne flote u Barentsovom moru. Ime je dobio po sovjetskom obaveštajcu u okupiranoj Ukrajini i heroju Nikolaju Kuznjecovu.

Karakteristike
--------------

Taj 67.500 tona teški brod ima kapacitet da može nositi do 28 aviona (16 x Jakovljev Jak-141 i 12 x Suhoj Su-27) i 24 helikoptera (Kamov Ka-27).

Poletno sletna staza na palubi ima površinu od 14.700 m², sa nje avioni polijeću uz pompć skakaonice pod uglom od 12 stupnjeva, koja služi kao zamjena za parni
katapult. Staza je opremljena sajlama za zaustavljanje. Dva desna lifta dopremaju avione iz hangara do palube.

Brod ima protubrodski raketni sistem Granit, opremljen sa 12 lansera, protuavionske topove i raketni sistem Klinok sa 24 lansera i 192 raketa brod - zrak.
Taj sistem brani brod protiv protubrodskih raketa, aviona, bespilotnih letjelica i površinskih brodova. Brod je opremljen integriranim protupodmorničkim sistemom Udav-1, sa 60 protu-podmorničkih raketa.

Za razliku od američkih nosač aviona Kuznjecov nema katapult, pa sa njega nemogu polijetati teški borbeni avioni.

Historija
---------

Projekt gradnje novog nosača kodnog naziva 1143.5 započeo je 1978. u lenjingradskom projektnom zavodu.

Nosač aviona Admiral Kuznjecov izgrađen je u Crnomorskom brodogradilištu u Nikolajevu (Ukrajina) za potrebe Sovjetske ratne mornarice.

Njegova gradnja počela je 1. septembra 1982. godine, u more je porinut 1985. godine, ali je tek deset godina kasnije bio potpuno operativan, jer je do ljeta 1989 bio samo 71% dovršen.

*Varjag*, drugi nosač aviona iste klase Kuznjecov, počeo se graditi 1988. nikad nije dovršen, već ga je Ukrajina prodala Narodnoj Republici Kini.

Admiral Kuznjecov je zamjenio prvi nosač aviona Kijev koji je služio u floti od 1976. do 1992. Kuznjecov je tokom 2010-ih prevodio eskadrilu brodova Sjeverne flote u ratnim operacijama u Siriji.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Admiral Kuznetsov the only aircraft carrier in the Russian Navyr*" (engleski). Military Heat. Pristupljeno 28. 02. 2017.
2. ↑  „*Northern Fleet*" (engleski). Federation of American Scientists. Pristupljeno 25. 2. 2017.
3. 1 2 3 4  „*Project 1143.5 Kreml class Aircraft Carrier Cruiser*" (engleski). GlobalSecurity.org. Pristupljeno 28. 02. 2017.
4. 1 2  „*At the Edge of the Kola Land*" (engleski). Russian Navy. Pristupljeno 25. 2. 2017.

Vanjske veze
------------

***Nosač aviona Admiral Kuznjecov*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Project 1143.5 Kreml class Aircraft Carrier Cruiser* (`en`)
**Kijev** (ruski: *Киев — Краснознамённый тяжёлый авианесущий крейсер*) je bio prvi nosač aviona Sovjetske ratne mornarice.

Karakteristike i historija
--------------------------

Kijev, 273 metara dugi i 38.000 tona teški brod, bio je zapravo hibrid između krstarice i nosača aviona, namjenjen za podršku strateškim podmornicama, brodovima i mornaričkoj avijaciji sovjetske flote. Njegova Poletno sletna staza površine 14.700 m², bila je opremljena opremljena sajlama za zaustavljanje i skakaonicom za polijetanje. Ukupno je mogao ponijeti do 22 aviona, od tog najviše Jak-38 sa vertikalnim polijetanjem i do 16 helikoptera (Ka-27) koja su iz hangara do palube dopremana sa dva desna lifta.

Kijev je bio naorućan protubrodskim raketnim sistemom Bazalt, sa 8 do 12 lansera, protuavionskim topovima i raketnim sistem Klinok sa 24 lansera i 192 raketa brod-zrak. Kijev je izgrađen je u Crnomorskom brodogradilištu u Nikolajevu (Ukrajina) kao prvi brod *Projekta 1143* u sklopu kojeg su izgrađena još tri broda; Minsk, Baku (kasnije preimenovan u Admiral Gorškov) i Novorosijsk, peti brod te klase naručen je 1979. ali se nikad nije ni počeo graditi. Nakon službe od 1975. do 1994. najprije u sovjetskoj a zatim u Ruskoj ratnoj mornarici Kijev je 2000. kupio kineski grad Tianjin za 8,515.980 $ i pretvorio ga u zabavni park, koji je otvoren 1. maja 2004. godine.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Project 1143 Krechyet Kiev class*" (engleski). GlobalSecurity.org. Pristupljeno 28. 2. 2017.

Vanjske veze
------------

***Nosač aviona Kijev*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Project 1143 Krechyet Kiev class* (`en`)
**Postmoderna filozofija** je jedan eklektični pokret, koji se karakteriše po oštroj kritici Zapadne filozofije. Počinje kao kritika kontinentalne filozofije, i pod snažnim uticajem fenomenologije, strukturalizma i egzistencijalizma, uključujući filozofe kao što su Soren Kjerkegor i Martin Hajdiger. Takođe su prisutni uticaji, do određene granice, Ludviga Vitgenštejna, naročito njegovih poznijih kritika analitičke filozofije. 

Velikim dijelom, postmoderna filozofija se bavila stvaranjem obilate literature u kritičkoj teoriji. Druge oblasti djelovanja uključuju dekonstrukciju, kao i više oblasti koje počinju prefiksom "post", kao što su poststrukturalizam, postmarksizam i postfeminizam. 

Postmoderna filozofija se postavlja vrlo skeptično, kada su u pitanju jednostavne binarne suprotnosti, koje su, pretpostavlja se, dominirale Zapadnu metafiziku i humanizam, kao što su očekivanja po kojima filozof mora jasno da izoluje saznanje od ignorancije, društveni napredak od nazadovanja, dominaciju od potčinjenja, ili prezenciju od ausencije. 

Tvrdnja, po kojoj su filozofi iz prošlosti vjerovali da mogu čisto i jasno razdvojiti ove suprotnosti, sigurno ne odgovara stvarnosti. Veliki filozofi su uvijek znali da su, na primjer, napredak i nazadovanje komparativni pojmovi, isto kao dugačko i kratko.

Neki kritičari, smatraju postmoderni skepticizam, vrlo sličnom relativizmu, ili čak nihilizmu. Branioci postmodernizma će reći, da postoje jasne razlike: dok su relativizam i nihilizam, generalno gledajući, viđeni kao *napuštanje* značenja i autoriteta, postmoderna filozofija predstavlja *otvaranje* značenjima i autoritetima, ali sa neočekivanim metodama i načinima, tako da je krajnji izvor autoriteta, ustvari sam predmet "igre" filozofskog diskursa.

***Postmoderna filozofija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Radosav Topalović** (Preljina, Čačak, 1878. — Čačak, 16. decembar 1941.), učesnik Balkanskih ratova i Prvog svjetskog rata, odlikovan sa 12 odlikovanja.

Životopis
---------

### Život i dostignuća u ratovima

Rođen je 1878. godine u Preljini kod Čačka. Roditelji Lazar i majka Anica (rođ. Perišić) bili su zemljoradnici. Osnovnu školu završio je u Preljini, do početka Balkanskih ratova bavi se zemljoradnjom.

Kao kadrovac odlazi u Balkanske ratove. U Drugom balkanskom ratu zarobio je 65 Bugara i pet mitraljeza i za taj podvig dobio Obilićevu medalju. Nosilac je Albanske spomenice jer je sa srpskom vojskom prešao Albaniju početkom 1916. Nosilac je srebrne Karađorđeve zvijezde za zasluge u ratu, na koti 1040 na Solunskom frontu. Godine 1920. kao rezervni poručnik dobija oficirsku Karađorđevu zvezdu sa mačevima četvrtog reda.

Po završetku rata vraća se u Preljinu sa činom rezervnog majora i obnavlja zapušteno domaćinstvo. Izabran je za predsednika Preljinske opštine i postaje predsednik odbora za izgradnju hrama (crkva Svetog Joakima i Ane). Topalović je, iako se zakleo kralju na vjernost posle rata, pripadao Demokratskoj stranci Ljube Davidovića i za nju glasao.

### Smrt i ostavština

Preljina, kao jedno od najvećih čačanskih sela, koje je 1941. većinski bilo uz partizane, nakon pada Užičke republike pada u ruke Nijemcima i kolaboraterskim četničkim odredima.

Decembra 1941. četnici su uhvatili Radosava Topalovića i predali ga Nijemcima zato što ih nije želio da podrži i zato što je imao dvojicu sinova u partizanima. Nijemci ga streljaju 16. decembra 1941. u Čačku u 61. godini života.

Od 12 ordena svi su sačuvani osim jednog koji je nestao prilikom jedne izložbe. Praunuk Radosav Topalović (rođen 1956) iz Preljine se sjeća da je u kući dugo vremena visila cijelokupna uniforma, od koje su danas ostale samo epoletne.
*Za ostale upotrebe, v. Brusnik (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 30′ 39" SGŠ, 22° 12′ 27" IGD

**Brusnik** (mak. *Brusnik*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Brusnik je naselje u okviru opštine Negotino.

Prirodni uslovi
---------------

Brusnik je smešten u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Kavadaraca, naselje je udaljeno 30 kilometara istočno.

Naselje Brusnik se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je smešteno na zapadnim padinama Konečke planine, u istočnom delu Tikveške kotline. Naselje je položeno na približno 320 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Brusnik je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 3 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%). Početkom 20. veka celokupno stanovništvo bili su Turci, koji u većini su posle Prvog svetskog rata iselili u maticu, a na njihovo mesto došli su preci današnjih stanovnika.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* negotino.gov.mk Zvanična stranica opštine Negotino

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Negotino |
| --- |
| **Negotino** • 
Brusnik •
Vešje •
Vojšanci •
Gornji Disan •
Donji Disan •
Dubrovo •
Janoševo •
Kalanjevo •
Krivolak •
Kurija •
Lipa •
Pepelište •
Pešternica •
Timjanik •
Tremnik •
Crveni Bregovi •
Džidimirci •
Šeoba |  |
**Nulji** (? - 458, vl. 417-458) je bio devetnaesti po redu vladar (*maripgan*) države Silla, jednog od Tri kraljevstva Koreje. Bio je sin kralja Naemula i Gospe Boban, koja je pak bila kćer kralja Michua.

Nulji se oženio za kćer kralja Silseonga, koji je Nuljijevu mlađu braću prognao, odnosno poslao kao taoce u sjevernu državu Goguryeo te u državu Wa (u današnjem Japanu). Silseong je također skovao plan da se Nulji ubije, ali je uz pomoć države Goguryeo Nulji godine 417. ubio Silseonga i stupio na prijestolje.

Prema korejskoj predaji Arhivirano 2004-10-13 na Wayback Machine-u je Nulji godine 418. poslao vjernog slugu po imenu Bak Je-Sang da mu spasi braću iz izgnanstva. Uspio je spasiti brata iz države Goguryeo, ali je prilikom pokušaja da spasi drugog brata u državi Wa uhvaćen. Tamo je odbio služiti kralja države Wa te je umro pod mučenjem.

Nulji je nakon dolaska na vlast nastojao osloboditi Sillu od hegemonije Goguryeoa. U tu je svrhu formalno uspostavio diplomatske veze sa Goguryeom godine 424. te godine 433. sklopio vojni savez sa državom Baekje.

Nulji je također nastavio sa procesom centralizacije vlasti u državi Silla, koji je njegov otac započeo koristeći titulu "maripgan" (마립간, 麻立干), koja označava višu vlast od prethodne titule "isageum" (이사금, 尼師今). Pod Nuljijevom vlašću je konačno uspostavljeno patrilinearno nasljeđivnje prijestolja (Yang, 1999, p.16). Nakon njegove smrti godine 458. ga je umjesto brata naslijedio sin Jabi.

Izvori
------

* Yang, S.C. *The North and South Korean political systems: A comparative analysis.* Seoul: Hollym. ISBN 1-56591-105-9

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi:**Silseong od Sille** | **Kralj države Silla**417 - 458 | Slijedi:**Jabi od Sille** |
**Prvić** (talijanski: *Pervicchio*) je otok u Jadranskom moru u Hrvatskoj, koji administrativno podpada pod Primorsko-goransku županiju.

Karakteristike
--------------

Prvić je jedan od otoka Kvarnerskog arhipelaga. Južno od njega prema Rabu leže Sv. Grgur i Goli.

Otok Prvić leži jugoistočno od otoka Krka, ispod sjevernog Velebita. geološki on je prirodni nastavak najviših brda Krka, od kog je odvojen kanalom Senjska vrata širokim 800 metara.

Prvić se pruža u smjeru sjeverozapad - jugoistok, ukupna površina mu iznosi 12,75 km², a dužina njegove obale 23,118 km.. 

Najsjevernija točka Prvića, ujedno i najbliža otoku Krku je rt Brezonjan na kojem se nalazi svjetionik Stražica. Prema jugoistoku otok završava rtom Šilo koji je najbliži kopnu, od kog je razdvojen Velebitskim kanalom. Centralni dio otoka je zaravan sa nekoliko brda od kojih je najviše - Straža sa svojih 357 metara. 

Građen je od krečnjačkog vapnenca pa gotovo da ima planinske karateristike, s brojnim strmim klifovima, usjeklinama i klisurama. Obale su mu strme, sa stijenama visokim i do 300 metara na pojedim mjestima. Sve to čine ovaj otok gotovo potpuno nepristupačnim, osim na zapadu, gdje ima nekoliko vododerina po kojima se može popesti prema visoravni.

Iako je Kvarner relativno plitak (40-60 m), more oko Prvića duboko je 80-95 metara), a kod rta Šilo na jugoistoku, doseže dubinu od 107 metara.

Historija
---------

Za Antike zvao se *Proteras* (grčki = *prvi*, *prethodnik*), u srednjem vijeku se pojavljuje i hrvatsko ime - *Pervić*, a za mletačke vlasti navodi se kao *Pervicchio*.

Krajem srednjeg vijeka kad su njime vladali krčki Frankopani, zaklonjena jugozapadna strana otoka bila je naseljena. U to vrijeme otok je još bio djelomično pod šumom, koja je kasnije iskrčena.

Od vremena Frankopana, pa sve do danas, otok je nenaseljen. Jedini stanovnici bili su svjetioničari sa svojim porodicama, ali od 1974. više nema ni njih, jer je postavljen automatizirani svjetionik na solarni pogon.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Coastline length and aeras of island...*" (engleski). Geoadria. Pristupljeno 11. 05. 2017.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „ *Atrakcije Prvić*" (hrvatski). Turistička zajednica Grada Malog Lošinja. Arhivirano iz originala na datum 2017-02-02. Pristupljeno 11. 05. 2017.

Vanjske veze
------------

***Prvić (Krk)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Otok Prvić na karti Jadrana* (`sh`)
**Aberacija svjetlosti** je u astronomiji prividna promjena položaja nebeskog tijela koje se javlja kao posljedica rotacije Zemlje oko Sunca i oko svoje osi, kombiniranog s brzinom širenja svjetlosti u medijima različitoga indeksa loma.

Aberacija Sunca
---------------

Prilikom promatranja sa Zemlje, Sunčeva svjetlost ili svjetlost s bilo kojeg drugog nebeskog tijela ima aberaciju. Sunčevoj svjetlosti treba oko 8,3 minuta da stigne do Zemlje. Dok svjetlost putuje, Zemlja se okreće oko Sunca, pa promatraču na Zemlji izgleda da se Sunce pomaklo. Ta prividna promjena položaja Sunca se zove aberacioni kut i iznosi oko 20 lučnih sekundi. Ova vrijednost je nazvana konstantnom aberacije. Aberacija se mijenja u toku godine između svoje najveće vrijednosti od 20"83 (2.siječnja) do svoje najmanje vrijednosti od 20"14 (2.srpnja). Na ovaj način Sunce se nalazi za 8,3 minuta u budućnosti, što je ujedno i vrijeme koje treba svjetlosti da stigne do naših očiju.

Historija
---------

U potrazi za paralaksom zvijezda (zviježđe Zmaj), James Bradley je otkrio pomake zvijezda na nebu koji nastaju zbog gibanja Zemlje oko Sunca i zbog konačne brzine svjetlosti. Pojava se sastoji u tome što pokretni promatrač ne vidi izvor svjetlosti u smjeru u kojemu bi ga vidio kada bi bio u stanju mirovanja. Slično je i u svakodnevnom životu. Kada pada kiša, ako stojimo onda držimo kišobran okomito. Kada se krećemo, naginjemo kišobran prema naprijed u smjeru kretanja, da nam kiša ne smoči noge. 

Zemlja se giba u snopu paralelnih zraka svjetlosti zvijezde (zvijezda je gotovo na beskonačnoj udaljenosti). Zemlja neprestano mijenja svoj smjer kretanja u odnosu na smjer svjetlosti zvijezde. Ako se pogleda primjer sa slike gore, Zemlja se giba prema izvoru svjetlosti u prosincu i odmiče se u smjeru svjetlosti u lipnju, pa nije potrebno naginjati teleskop za promatranje zvijezde. U ožujku i rujnu treba najviše naginjati teleskop (kut aberacije) da bi se zvijezda promatrala. Između ožujka i lipnja, na primjer, treba smanjivati kut naginjanja dalekozora, dok ponovno u lipnju dalekozor treba biti usmjeren direktno u zvijezdu. 

Za vrijeme za koje svijetlost u ožujku prevaljuje put *c • t* , teleskop se okomito pomakne za put *v • t*. Najveći kut nagiba daje konstantu aberacije:

{\displaystyle \tan(k)={\frac {vt}{ct}}={\frac {v}{c}}}.
gdje je: *k* – konstanta aberacije, *v* – brzina kretanja Zemlje oko Sunca i *c* – brzina svjetlosti. Uzmemo li stvarne vrijednosti: *v* = 29.8 km/s i *c* = 299 792 km/s, dobivamo da je k = 20.5" (lučnih sekundi).

Zbog toga što je aberaciji svjetlosti povod godišnje gibanje Zemlje oko Sunca, ona se naziva još i **godišnjom aberacijom**. **Dnevna aberacija**, koja se javlja zbog Zemljine vrtnje oko vlastite osi, mnogo je manji učinak, ali još ipak mjerljiv.
**Pustinjska lisica** ili **fenek** (lat. *Vulpes zerda*) je mala lisica koja živi u pustinji Sahari i u Sjevernoj Africi. Njezino ime potječe od berberske riječi (fanak )što znači "lisica".

Opis
----

Pustinjska lisica je manji sisavac iz porodice zvijeri težak 1,5 kg. Velika je oko 40 cm. Ima rep dug 25 cm i glavu s ušima koje su velike 15 cm i pomoću kojih izvrsno čuje i koje im služe kao termoregulatori,tj. za regulisanje toplote. Za razliku od ušiju, oči su male i njima se slabo služi i loše vidi pa se najradije oslanja na svoj inače izvrstan sluh. Ima krzno boje pijeska koje zbog svoje boje i teksture odbija toplotu preko dana ,a noću greje i na taj način se dobro prilagođava pustinjskom životu.Također,njihove uši su veoma osetljive i pune krvnih sudova kako bi odlično čule plen ispod peska. 

Može izdržati nekoliko dana bez vode i hrane u pustinji, no ipak joj je voda i hrana prijeko potrebna za život. Uglavnom je aktivna noću te se hrani kukcima, pticama, jajima, pustinjskim gušterima i glodavcima.

Razmnožavanje
-------------

Vrijeme parenja započinje u siječnju ili ožujku. Trudnoća ženke traje 52 dana i na svijet donese 2-5 mladih pustinjskih lisica koje će se hraniti majčinim mlijekom nekoliko mjeseci. Pustinjska lisica može biti i kućni ljubimac i treba joj se dati nešto kukaca, mesa itd. Treba paziti da ne bude previše aktivna jer može izgubiti energiju i ne joj davati previše hrane.

Vansjke poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Pustinjska lisica** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Pustinjskoj lisici** |
**Brut Trojanski** (engleski: *Brutus of Troy*) pisan i kao **Britto**, **Brute** je legendarni pra-praunuk slavnog Eneje trojanskog, poznat u
srednjovjekovnoj engleskoj historiji kao osnivač prvog britanskog kraljevstva.

O njemu u ozbiljnoj historiografiji nema ni rječi, tako da je on plod mašte i želje ranih engleskih književnika da i oni dobiju svog mitološkog osnivača kao i Antički Rim.

Legenda o Brutu
---------------

Po legendi Brut je bio Rimski konzul, o njemu je kao takvom prvi pisao Nenije, a nakon njega i Geoffrey od Monmoutha u svojoj - *Historia Regum Britanniae*.

Brut je kao potomak Eneje i sin nekog *Silviusa*, zbog proročanstva slučajno ubio strelicom svoga oca. Zbog tog čina pobjegao je iz Italije i zajedno sa sljedbenicima otišao u Britaniju, koja se tad zvala - **Albion**. Zajedno sa svojim prijateljima osvojio je Britanijski otok i istrijebio divove koji su prije tog vladali otokom.

Albion je nakon pokrštavanja u čast Bruta postao - Britanija, na sličan su način i Brutova tri sina; - **Camber**, **Locrine** (Locrinus) i **Albanact** - dali su imena Cambriji (Wales), Logresu (Engleska) i Albaniju (Škotska).

Kako se smatralo da je Brut bio osnivač prvog britanskog kraljevstva, zbog tog su brojne kronike i nazvane po njemu, pa tako i Waceov - *Roman de Brut*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Brutus*" (engleski). Nightbringer. Arhivirano iz originala na datum 2017-06-05. Pristupljeno 04. 01. 2018.

Vanjske veze
------------

***Brut Trojanski*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Brutus* na portalu Nightbringer Arhivirano 2017-06-05 na Wayback Machine-u (`en`)
**Nacionalno pomirenje** je naziv za ideološki koncept - najčešće nacionalističkog određenja - odnosno niz praktičnih mjera koje za svoj stvarni ili deklarirani cilj imaju kroz određenu formu kompromisa ili *modus vivendija* trajno ili privremeno obustaviti dugotrajni sukob dviju ideološki ili na neki drugi način oštro suprotstavljenih strana koje pripadaju istoj, najčešće nacionalnoj državi. Sukob koji se nacionalnim pomirenjem želi obustaviti u pravilu ima nasilnu komponentu, bilo kroz ulične nerede, terorizam ili građanski rat. Razlog zbog koga se nastoji ishoditi nacionalno pomirenje je obično spoznaja da bi nastavak sukoba mogao imati dalekosežne negativne posljedice koje bi podjednako pogodile obje strane, odnosno prijetnja od strane vanjskog neprijatelja.

Iako se izraz nacionalno pomirenje tradicionalno vezuje uz moderni koncept nacije, ideje i praksa koje odgovaraju njegovom opisu se mogu naći još u antici. Tako je Gaj Julije Cezar nastojao legitimizirati vlast stečenu u građanskom ratu tako što je proglasio nacionalno pomirenje, odnosno ne samo proglasio amnestiju, nego i vodeće funkcije u rimskoj državi podijelio pripadnicima poražene pompejanske frakcije. Krajem 15. vijeka u Engleskoj, kralj Henry VII je nastojao postići simboličko pomirenje između u Ratovima ruža sukobljenih kuća Lancaster i York tako što je kao svoj simbol uzeo kombinaciju njihovih simbola - crvene i bijele ruže.

Koncept nacionalnog pomirenja je bio karakterističan i za neke od republika bivše SFRJ, prije svega za Hrvatsku gdje je jedan od temelja *državotvorne* ideologije Franje Tuđmana bilo pomirenje u drugom svjetskom ratu sukobljenih ustaša i hrvatskih partizana, a u svrhu stvaranja nezavisne hrvatske države i obrane od Velike Srbije.

U Srbiji je godine 2008. predsjednik Boris Tadić nacionalno pomirenje između *patriotske* i *izdajničke* Srbije koristio kako bi opravdao koaliciju svoje Demokratske stranke sa socijalistima bivšeg predsjednika Slobodana Miloševića.
*Ovo je članak o muzeju, za historiju same kuće u kojoj je smješten v. Villa Giulia.*

*Sarcofago degli Sposi**: sarkofag bračnog para*
**Nacionalni etrurski muzej** (ital. *Museo Nazionale Etrusco*) je muzej etrurske civilizacije smješten u Villa Giuliji u rimskom Parku Villa Borghese.

Historija
---------

Vila je sagrađena za pape te je ostala u njihovom vlasništvu sve do 1870. godine, kada je poslije Risorgimenta i propasti Papske države postala vlasništvo Kraljevine Italije. Muzej je osnovan godine 1889. kao izraz nacionalističkog pokreta koji je nastojao prikupiti sve pred-rimske antikvitete Lacija, južne Etrurije i Umbrije a koje su pripadale etrurskoj i faliskanskog civilizaciji.

Zbirke
------

Najpoznatije blago muzeja je grobni spomenik od terakote poznat pod nazivom *Muž i žena* (takozvani *Sarcofago degli Sposi*) koji izgledaju kao da su zajedno na gozbi.

Ostali eksponati su:

* Etrursko-feničanske Pyrgi tablice.
* Apolon iz Veja.
* Cista Ficoroni.
* Rekostruirani friz koji prikazuje Kreugasa kako jede mozak svog neprijatelja.

Vanjske veze
------------

***Nacionalni etrurski muzej*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`it`) Museo Nazionale Etrusco information Arhivirano 2006-12-06 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 138196945
* LCCN: n50054635
* ISNI: 0000 0001 2167 6753
* GND: 4135619-6
* SUDOC: 032014341
* BNF: cb123124749 (podaci)
* ULAN: 500311294
* NLA: 35309727

 |
**Nacionalni arheološki muzej Atene** (grčki: ) u Ateni je mjesto gdje se nalaze neki od najvažnijih artefakata s arheoloških lokaliteta širom Grčke, a koji datiraju od prahistorije do kasne antike. Smatra se jednim od najvećih muzeja na svijetu i sadrži najveću kolekciju grčkih antičkih artefakata na svijetu. Smješten je u području Exarhia u središtu Atene između ulica Epirus, Bouboulina i Tositsas, a ulaz mu se nalazi uz Aveniju Patission odmah uz historijski važnu Atensku politehničku školu.

Izvori
------

1. ↑  „Hellenic Ministry of Culture | National Archaeological Museum". Arhivirano iz originala na datum 2007-06-22. Pristupljeno 2009-04-13.

Eksterni linkovi
----------------

***Nacionalni arheološki muzej Atene*** na Wikimedijinoj ostavi

* National Archaeological Museum of Athens Arhivirano 2007-06-22 na Wayback Machine-u on the website of the Hellenic Ministry of Culture of Greece.
* Artifacts in the National Museum of Archaeology Photographs of Richard Speaker Greece, 2000 Arhivirano 2009-06-11 na Wayback Machine-u

Koordinate: 37°59′21″N 23°43′57″E﻿ / ﻿37.98917°N 23.73250°E﻿ / 37.98917; 23.73250
Glavna zgrada CENESEX-a
Interijer zgrade CENESEX-a
**Nacionalni centar za seksualno obrazovanje** (španski: , **CENESEX**) tijelo je koje financira vlada osnovano 1989. godine na Kubi. Centar je najpoznatiji po zagovaranju tolerancije prema LGBT pitanjima na otoku. CENESEX naglašava prihvaćanje seksualne raznolikosti i posljednjih je godina privukao međunarodnu pozornost svojim kampanjama za prava transrodnih osoba, uključujući priznavanje rodnog identiteta pojedinaca bez obzira koji im je spol određen po rođenju, te pružanje operacija promjene spola koje financira država. Voditeljica centra je Mariela Castro, kći bivšeg kubanskog predsjednika Raúla Castra (koji je najzad brat dugogodišnjeg bivšeg vođe Fidela Castra).

Historija
---------

Od Kubanske revolucije postoje različiti nacionalni programi seksualnog odgoja koje koordiniraju Federacija kubanskih žena i Ministarstvo javnog zdravstva Kube. Godine 1972. osnovana je Nacionalna radna skupina za seksualno obrazovanje (španski: ) kao vlastiti entitet za razvoj i koordinaciju ovih vrsta aktivnosti u kubanskim institucijama i društvu. Od 1977. dobiva i zadaće osposobljavanja seksualnih terapeuta i edukatora, specijalizirane skrbi za transseksualne osobe te savjetovanja i terapije seksualnih disfunkcija. Godine 1989. kao nasljednik spomenute radne skupine, osnovan je Nacionalni centar za seksualno obrazovanje, koji je povećao svoj rad na istraživanju i osposobljavanju kvalificiranih stručnjaka u području seksualnosti.

Misija
------

Misija CENESEX-a je pridonijeti "razvoju kulture seksualnosti koja je potpuna, ugodna i odgovorna, kao i promicati potpuno ostvarivanje seksualnih prava." CENESEX igra primarnu ulogu u edukaciji o kontracepciji i AIDS-u.

Državno financirana promjena spola
----------------------------------

CENESEX se zalagao za donošenje zakona koji bi transrodnim osobama omogućio besplatnu operaciju promjene spola i nadomjesnu hormonalnu terapiju uz dodjelu novih pravnih identifikacijskih dokumenata s promijenjenim spolom. Nacrt zakona predstavljen je kubanskom parlamentu 2005. godine. Prije nego što je odobren, sugerirano je da bi ovaj zakon Kubu učinio najprogresivnijoj nacijom u Latinskoj Americi po rodnim pitanjima. Mjera je usvojena u junu 2008. godine.

Vidi još
--------

* Položaj LGBT osoba na Kubi
* Edukacija na Kubi
* Zdravstvo na Kubi

Izvori
------

1. ↑  Anderson, Tim (2009). „HIV/AIDS in Cuba: A rights-based analysis". *Health and Human Rights* **11** (1): 93-104.
2. ↑  „CENESEX - Quiénes somos". Arhivirano iz originala na datum 25 July 2015. Pristupljeno 19 July 2022.
3. ↑  Israel, Esteban, "Castro's niece fights for new revolution" Arhivirano 2006-08-22 na Wayback Machine-u, *Reuters*, 2006-07-03
4. ↑  „Cuba approves sex change operations". Reuters. June 6, 2008.
5. ↑  „HEALTH-CUBA: Free Sex Change Operations Approved". Inter Press Service. June 6, 2008. Arhivirano iz originala na datum 2010-06-12.

Vanjske veze
------------

* Službena web-stranica
*Za ostale upotrebe, v. Bitka kod Fontenay-le-Comtea.*

**Prva bitka kod Fontenay-le-Comtea** se odigrala na zapadu Francuske 16. maja 1793. godine za vrijeme Rata u Vendéeu između snaga republikanske vlade na jednoj, i vandejskih kontrarevolucionarnih pobunjenika na drugoj strani. Do nje je došlo tri dana nakon što su pobunjenici kod La Châtaigneraiea, prije svega koristeći svoju brojčanu nadmoć, na povlačenje natejerali jednu diviziju republikanske vojske; njihov sljedeći cilj je bio mjesto Fontenay-le-Comte (sh. *Fontenay Grof*), koje su pristaše Republike preimneovale u u Fontenay-le-Peuple (sh. *Fontenay Narod*). Pobunjenička vojska je prema nekim izvorima brojala oko 10.000 ljudi, ali je relativno veliki broj, nakon dva tjedna stalnih borbi, počeo samostalno odlaziti svojim kućama; zbog toga se pobunjenički vođa Cathelineau predložio da se odustane od daljih napada na republikanske položaje te vojska reorganizira i odmori u Vandeji; međutim, drugi pobunjenički vođe kao d'Elbée i Stofflet su inzistirali na napadu i njihovo je mišljenje prevagnulo na ratnom vijeću. Kada je Fontenay-le-Comte napadnut, njega je branilo oko 6000 republikanskih vojnika pod generalom Chalbosom; iako su pobunjenici raspolagali sa značajnim snagama, uključujući dotada neuobičajeno snažnu artiljeriju, ispostavilo se da otvorena ravnica preko koje su morali napredovati daje prednost bolje izvježbanim i discipliniranim braniteljima. Ključni trenutak bitke se odgodilo kada je Chalbos poslao grupu žandara na konjima da zaobiđe pobunjeničke linije i udari im u pozadinu, što je stvorilo konfuziju u pobunjeničkim redovima. Tokom bitke je republikancima stiglo pojačanje od oko 3000 vojnika iz Luçona, pa su se pobunjenici, shvativši da ne mogu pobijediti, povukli sa bojišta ostavivši republikancima najveći broj svojih topova. Na istoj lokaciji je nakon desetak dana došlo do nove bitke u kojoj su, pak, pobunjenici uspjeli odnijeti pobjedu.

Izvori
------

1. ↑  Ernest Colon : Cartes de lieux de batailles durant la guerre de Vendée

Literatura
----------

* Émile Gabory (2009). Robert Laffont. , p.161-163
* Charles-Louis Chassin, *La Vendée Patriote (1793-1800)*, Tome I, édition Paul Dupont, 1893-1895, p.345.
* Yves Gras, *La Guerre de Vendée*, éditions Economica, 1994, p.44.
* Jean Tabeur, *Paris contre la Province, les guerres de l'Ouest*, éditions Economica, 2008, p.83.

Vanjske veze
------------

* Ernest Colon : Cartes de lieux de batailles durant la guerre de Vendée
**Prva bitka za Sables-d'Olonne** se odigrala 24. marta 1793. godine, na početku Rata u Vandeji, između snaga francuske republikanske vlade na jednoj, i vandejskih kontrarevolucionarnih pobunjenika na drugoj strani. Do nje je došlo kada je vojska od oko 6000 pobunjenih seljaka, na čelu sa Jean-Baptisteom Jolyjem, bivšim narednikom u kraljevskoj vojsci pokušala zauzeti Les Sables-d'Olonne, grad na obali Atlantika koji je branio garnizon pod zapovjedništvom lokalnog republikanskog političara Joseph-Marie Gaudina. Iako mu je vojska bila uglavnom naoružana poljoprivrednim alatima, Joly je bio uvjeren u svoju brojčanu nadmoć te poslao Gaudinu izaslanika sa ultimatom o predaji. Gaudin je, međutim, ne samo ultimatum odbio, nego izaslanika dao uhapsiti te sa vojskom izašao izvan gradskih zidina. Međutim, brzo se pokazalo kako seljaci previše brojni, te je Gaudin naredio povlačenje. Joly je na to odlučio pokrenuti napad, pri čemu mu je podršku trebalo pružiti i nekoliko topova. Branitelji su, međutim, raspolagali sa brojnijom artiljerijom te počeli napadačima nanositi ozbiljne gubitke. To je bilo dovoljno da kod seljaka stvori demoralizaciju, te je veliki broj njih počeo samoinicijativno napuštati bojište i vraćati se kućama, a zbog čega je i sam Joly na kraju morao odustati od napada. Pet dana kasnije će Jolyjev novi pokušaj osvajanja grada dovesti do druge bitke za Sables-d'Olonne.

Literatura
----------

* Émile Gabory (2009). *Les Guerres de Vendée*. Robert Laffont. , p.122-123.
* C. Merland, « Joseph-Marie Gaudin », *Annales*, Société académique de Nantes et du département de la Loire-Inférieure, tome 39, 1868, p. 165-208.
*Za ostale upotrebe, v. Brđani (razvrstavanje).*

**Brđani Cesta** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Sunja, Sisačko-moslavačka županija.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 249 stanovnika.  te 99 obiteljskih kućanstava.Prvi doseljenici koji su formirali selo bili su Srbi poreklom iz Crne Gore i Bosne koji su cinilu prvu liniju odbrane od Turaka, u sklopu Vojne Krajine formirane od strane Austrougarske monarhije. Sve do 1995.godine Srbi su činili većinski dio stanovništva koji je proteran u vojnoj akciji Oluja.  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr]</ref>

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** Do 1948. iskazivano pod imenom Brđani Krajiški, a od 1953. do 1981. Brđani-Cesta.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Brđani Cesta** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Sunja |
| --- |
| Bestrma • Bistrač • Blinjska Greda • Bobovac • Brđani Cesta • Brđani Kosa • Crkveni Bok • Čapljani • Četvrtkovac • Donja Letina • Donji Hrastovac • Drljača • Gornja Letina • Gradusa Posavska • Greda Sunjska • Ivanjski Bok • Jasenovčani • Kinjačka • Kladari • Kostreši Šaški • Krivaj Sunjski • Mala Gradusa • Mala Paukova • Novoselci • Papići • Petrinjci • Pobrđani • Radonja Luka • Selišće Sunjsko • Sjeverovac • Slovinci • Staza • Strmen • Sunja • Šaš • Timarci • Vedro Polje • Velika Gradusa • Vukoševac • Žreme |