**Adam Dragosavljević**
**Adam S. Dragosavljević** (Beremend /Bremen/, 1. III. 1800. - Opatovac, 28. VI. 1862.), filolog, pedagog, leksikograf i leksikolog.

U teškim materijalnim prilikama neredovito se školovao. Srpsku osnovnu školu učio u raznim mjestima (Beremend, Kišvalud /Branjina/, Medina, Kačfalu /Jagodnjak/), a mađarsku u (H)aršanju. Završivši osnovnu školu služio kod spahije i šegrtovao. Kako je od malena naučio crkveno pojanje, u 16. godini postao je crkveni zvonar-pojac, a godinu dana kasnije i učitelj, prvo u Bezedeku (Mađarska, 1815-16), pa u Monoštoru (Beli Manastir, 1816-1817). U jesen 1817. upisao se u učiteljsku školu u Somboru i ovu završio 1819. Kao učenik te škole iznenadio svoje profesore školskom disertacijom *"O dijalektu srpskog jezika"* (1818-19). Poslije završene preparandije, najviše da bi ovladao latinskim i njemačkim jezikom, položio je u Novom Sadu 2. razred, a u Vinkovcima 3. i 4. razred latinske gimnazije. Poslije je opet radio kao učitelj u Vinkovcima 1822-23, Šiklošu 1823-27, Mohaču 1827-30, Vukovaru 1830-38. i Šidu (1840). Učiteljevanje prekidao nekoliko puta pa bio opštinski bilježnik u Šidu, Gibarcu i Opatovcu, sekretar *Primiritelnog suda* u Beogradu i upravitelj osnovnih škola u Šidu.

Dopisni član Društva srpske slovesnosti u Beogradu od 1842. jedan od prvih pristalica Karadžićevih jezičkih reformi, neumoran i uman prosvjetni i književni radnik, široke kulture i akcije. Radove o jeziku, narodnim pjesmama i srbuljama objavljivao u *"Letopisu Matice srpske"* (7, 1826; 10, 1827; 25-26, 1831; 30-31, 1832; 32-35, 1833; 95-96, 1857; 98, 1858) i Arnotovom *"Magazinu"* (23, 39, 1838). Prikupljao narodne pjesme i riječi (oko 3000) iz Baranje i Srema i slao ih Vuku. Skupljao historijske starine (srbulje, oktoihe, molitvenike, itd.). Kao učitelj u Šiklošu počeo raditi po Vukovom pravopisu i obrađivao srpsku gramatiku, za što je bio oštro osuđen od školske uprave. Godine 1825. u *"Letopisu Matice srpske"* objavio više članaka pod naslovom *"O pismenosti srpskoj"*. Vatreno se zalagao za uvođenje narodnog jezika u književnost i škole i za usvajanje savremenog pravopisa. Vukovoj pravopisnoj reformi dodao je svoje slovo *I* mjesto *И*.

U rukopisu ostavio udžbenike za osnovnu školu: *"Mali bukvar srpski"* (1825), *"Mali katihizis"* (1828) i *"Računica"*. Nije ih uspio štampati jer su bili pisani Vukovim pravopisom i narodnim jezikom. *"Mali bukvar srpski"* napisan je dvije godine prije Vukovog štampanog *"Bukvara"* i bio je prvi bukvar na srpskom jeziku. Objavio je *"Nemačku gramatiku"* (I, 1833. u Pešti; II, 1843. u Novom Sadu; 1853. u Beogradu).

Prepisku s Vukom, Šafarikom, kneževskim namjesnikom Jovanom Gavrilovićem, hrvatskim publicistom i ilircem Bogoslavom Šulekom, Danilom Medakovićem i dr. između 1824. i 1839. ostavio u rukopisu pod naslovom *"Protokoli od različiti pismeni i književni sočinjenija i poslova"*. U sačuvanim Vukovim rukopisima nalazi se oko 30 Dragosavljevićevih pisama (*"Vukova prepiska"*, V, Beograd, 1910). Njegova oda episkopu Stefanu Stankoviću druga je knjiga štampana Vukovim pravopisom (1829). Svojim vidnim učešćem u dugoj i znamenitoj borbi za srpski književni jezik i pravopis Dragosavljević je ostao izuzetna figura kulturne historije Vukovog doba.

**Bibliografija:** *"Oda G. Stef. Stankoviću Epis. Budimsk."*, Budim 1829. - *"Preosveštenomu gospodinu Stefanu Stankoviću pravoslavnom skoropostavljenom episkopu budimskom pripevka /od učitelja Muačkog/"*, Budim 1829. - *"Postanak' slavenski slova ili pismenost' kakva je i kakva treba da je u srbskom' jezyku"*, Beograd 1840. - *"Nemačka gramatika za decu s'rpsku. Parče drugo"*, Novi Sad, 1843. - *"Nemačka gramatika : za decu i za svakoga, koji je rad nemački jezik iz knjîga da nauči"*, Pešta, 1851. - *"Školovanje Adama Dragosavljevića"*, priredio Slavko Gavrilović, *"Zbornik Matice srpske za književnost i jezik"*, [11], 11 (1963), str. 201-214.

**Prevodi:** *"Prevod Psaltira : kao prva proba na srpskom jeziku"*, Beč, 1833.

Literatura
----------

* *"Leksikon pisaca Jugoslavije", I. A-Dž*, Novi Sad, 1972.
* (Radivoj Brnjevarac): *"Slavni Baranjci - učitelj Adam Dragosavljević : Borac za srpski jezik"*, *"Baranjska reč"*, I, 3, 7 - Beli Manastir, 19. VIII. 1996.
* mr Drago Njegovan: *"Znameniti Srbi iz Baranje (od početka XVI. do sredine XX. veka)"*, u: *"Međunarodni naučni skup Srbi u istočnoj Hrvatskoj"*, Osijek, 2003, str. 129-140
* Dušan Sp. Vojvodić: *"Znameniti Srbi vinkovačkog kraja"*, Novi Sad, 2004.
* Elektronski katalog Biblioteke Matice srpske.

Izvori
------

1. ↑  Kašić, Jovan (1989). „Adam Dragosavljević kao leksikograf i leksikolog". *Hrvatski dijalektološki zbornik* **8**: 55–60. Pristupljeno 2019-07-31.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 313492882
* LCCN: nb2014028497
* ISNI: 0000 0004 4535 5710
* GND: 1067065792
* SUDOC: 188814396
* NKC: js2016919613

 |