**Sveti Marko Križevčanin** (Križevci, 1589.-Košice, 7. rujna 1619.) je bio katolički svećenik, misionar i teolog rodom iz današnje Hrvatske, koji je smrtno stradao za vrijeme vjerskih sukoba koji su koincidirali sa početkom Tridesetogodišnjeg rata, te naknadno stekao status mučenika, sveca i zaštitnika Bjelovarsko-križevačke biskupije.

Životopis
---------

Punim imenom zvao se **Marko Stjepan Krizin**. Rodio se u Križevcima, u biskupiji zagrebačkoj. Studirao je najprije u isusovačkom kolegiju u Grazu, gdje je stupio i u Marijinu kongregaciju. Kao kandidat zagrebačke biskupije bio je primljen u glasoviti rimski kolegij Germanicum et Hungaricum. Svojom je rukom ondje zapisao da je Hrvat, kako se to do danas sačuvalo u arhivu zavoda. Kao student odlikovao se bistrinom uma i krepošću. U Rimu se nalazio od 1611. do 1615. godine.

Postavši svećenik, vratio se u svoju zavičajnu biskupiju u kojoj je djelovao kratko vrijeme. Kardinal Petar Pázmány pozvao ga je u Ugarsku, učinio ga ravnateljem sjemeništa u Trnavi i ostrogonskim kanonikom. Kasnije mu je povjerio i upravu benediktinske opatije Széplak, kod Košica, koja je tada bila vlasništvo ostrogonskoga kaptola.

Košice su u ono doba bile utvrda ugarskoga kalvinizma. Da bi ojačao položaj malobrojnih katolika, gradski je upravitelj, namjesnik kralja Matije II. Andrija Dóczi pozvao u Košice dva isusovca: Stjepana Pongrácza i Melkiora Grodzieckoga. Njihov je dolazak izazvao nezadovoljstvo lokalnih kalvinista.

Oni su 13. srpnja 1619. godine optužili kalviniste da su izazvali požar u gradu. Kada je zapovjednik kalvinističke vojske Juraj Rákóczi, 3. rujna 1619. sa svojim trupama ušao u Košice, trojica katoličkih svećenika, među kojima se našao i Marko Krizin, su uhićeni. Kalvinistički svećenik Alvinczi je Rakoczyju predložio da se svi katolici u gradu pobiju; lokalno stanovništvo se, međutim, tome usprotivilo, smatrajući da se trebaju pogubiti samo katolički svećenici, a što je na kraju i učinjeno.

Tri svećenika, među kojima i Krizin, su tri dana izloženi mučenju, ne dobivši ni hrane ni vode. Rakoczy je Krizinu ponudio ne samo život, nego i crkveno imanje ako se odrekne katoličanstva i preobrati na kalvinizam. Krizin je to odbio te je zajedno sa druga dva svećenika pogubljen odrubljivanjem glave. 

Vijest o pogubljenju se munjevito proširila tadašnjom Ugarskom, izazvavši zgražanje ne samo među katolicima, nego i protestantima. Usprkos toga, tadašnji samozvani ugarski protestantski kralj Gabor Bethlen nije dozvolio da mučenici budu dostojno i s počastima sahranjeni. To je dozvolio tek palatinove žene Kataline Pálffy. 

Relikvije košičkih mučenika, dakle, i našega svetoga Marka, nalaze se u uršulinskoj crkvi u Trnavi.

Kanonizacija ili proglašenje svetima trojice košičkih mučenika: dogodila se 2. srpnja 1995. u Košicama, u Slovačkoj.

Spomendan sv.Marka Križevčanina je 7. rujna.

Vanjske poveznice
-----------------

* Križevci.eu: Sv. Marko Križevčanin Arhivirano 2007-10-21 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Hrvatski sveci i blaženici |
| --- |
| Sveci | Marko Križevčanin • Leopold Mandić • Nikola Tavelić |
| Blaženici | Julijan iz Bala • Augustin Kažotić • Hozana Kotorska • Ivan Merz • Gracija iz Mula • Alojzije Stepinac • Jakov Zadranin |