Za nagradu nazvanu po ovom književniku, v. Grigor Vitez (nagrada).
**Grigorije "Grigor" Vitez** (Kosovac kraj Nove Gradiške, 15. veljače 1911. - Zagreb, 23. studenog 1966.), je bio hrvatski pjesnik, dječji pisac i prevoditelj srpskog porijekla.

Biografija
----------

Grigor Vitez se rodio u srpskoj obitelji  na području Kraljevstva Hrvatska i Slavonija u sklopu Austro-Ugarske. Pet razreda osnovne škole pohađao je u Okučanima, dok je u Novoj Gradiški završio Državnu realnu gimnaziju. Nakon toga završio je Državnu učiteljsku školu, takozvanu preparandiju u Pakracu. Nakon sticanja zvanja učitelja dobio je prvi posao učitelja u mjestu Slobodna Vlast pokraj Đakova. Sljedeće radno mjesto učitelja mu je bilo u Voćinu, gdje je upoznao svoju buduću suprugu Elizabetu Perlik, podrijetlom Čehinju. Njezin otac bio je vlasnik pilane i mlina. Vjenčali su se u Voćinu, a 1940. godine rodila im se kćerka Olga. Početkom Drugog svjetskog rata je dobio premještaj u Gornji Vakuf, a ostatak obitelji je ostao u Slavoniji. Ubrzo je dobio novo radno mjesto, u Golince pokraj Donjeg Miholjca.

Partizanima se porodica pridružila u području Ljutoča na Papuku. Žena i ćerka su zatim prešli u mjesto Pištanu, gdje je bilo sigurnije i tamo su ostale do kraja rata. U partizanima je vodio učiteljske kurseve.

Još u gimnazijskim danima je započeo bilježiti narodne pjesme svoga kraja, većinom lirske ili epsko-lirske pjesme koje se obično pjevaju u kolu. Iako je stvorio poveću zbirku ona je izgubljena. Sam je počeo pisati stihove u četvrtom razredu gimnazije, kada je napisao svoje prve dvije pjesme, a u trećem razredu učiteljske škole štampana mu je prva pjesma pod naslovom *Vedar dan*. Od 1933. počinje pisati prozu. Te je godine, kao simaptizer KPJ, poslao jednu novelu za almanah mladih naprednih pisaca *Prodor* iz Zagreba, no žandarmerija je razotkrila štampariju u kojoj se almanah štampao i uništila je pripremljen slog. Godine 1939. napisao je pjesmu *Proljeće 1939* koja je objavljena u sarajevskom *Pregledu*. U partizanima Vitez je ponovno zapisivao narodne pjesme sa Papuka, no jednom je prilikom prelazeći preko nabujale rijeke Sunje izgubio kaput u kojem se nalazio blok s njegovim pjesmama.

Poslije rata radio je u Ministarstvu prosvjete i kao urednik u zagrebačkoj izdavačkoj kući Mladost u kojoj je pokrenuo i uređivao biblioteke *Vjeverica* i *Jelen* koje su bile namijenjene djeci. Prvu pjesmu za djecu napisao je tek 1945, no dječje pripovjetke je pisao i ranije. Tek nakon što je počeo izlaziti list Radost Vitez počinje konstantno pisati pjesme za djecu. Tako su nastale zbirke pjesama za djecu. Prva zbirka pjesama *Prepelica* (1956) bila je posvećena njegovoj ćerki Olgi. Zatim su objavljene *Sto vukova* (1957), *Kad bi drveće hodalo* (1959), *Jednog jutra u gaju*, izbor (1961), *Iza brda plava*, izbor (1961), *Hvatajte lopova* (1964), *Gdje priče rastu* (1965) i *Igra se nastavlja*, posmrtno (1967). Prevodio je dječju poeziju sa ruskog, francuskog i slovenačkog jezika i priredio izbor iz strane poezije za djecu pod nazivom *Pjesme četiri vjetra* (1968).

Njegovom poezijom dominiraju jednostavne i neposredne lirske slike u tradiciji poetskog izraza Dobriše Cesarića.[*nedostaje referenca*] Skladnih i melodičnih stihova u pjesmama duhovitih poanti osvojio je široki krug čitalaca. Objavio je nekoliko poetskih zbirki među kojima se ističu: *Pjesme*, *Naoružane ruže*, *Poverenje života* i *Kao lišće i trava*.

Umro je u Zagrebu, a pokopan je u rodnome mjestu. Godinu dana nakon njegove smrti akademski kipar Lujo Lozica je prema Vitezovoj pjesmi „Tulipani" izradio nadgrobni spomenik.

Velik broj vrtića i osnovnih škola u Hrvatskoj nosi njegovo ime.

Djela
-----

* *„San boraca u zoru"*, Nakl. Navod Hrvatske, Zagreb, 1948.
* *„Pjesme"*, „Zora" - državno izdavačko poduzeće Hrvatske, Zagreb, 1950.
* *„Narodni heroj Nikola Miljanović Karaula"* - Likovi narodnih heroja Hrvatske, tom 7, „27 Srpanj", Zagreb, 1952.
* *„Po šumama i gorama: pjesme boraca narodnooslobodilačkog rata"*, urednik, „27 Srpanj", Zagreb, 1952.
* *„Naoružane ruže"*, „Kultura", Zagreb, 1955.
* *Vesele zamke*, „Mladost", Zagreb, 1955.
* *Prepelica*, „Prosvjeta", Zagreb, 1956.
* *„Lirika o Slavoniji"*, urednik, „Slavonija danas", Osijek, 1956.
* *„Povjerenje životu"*, „Narodna prosvjeta", Sarajevo, 1957.
* *„Sto vukova, i druge pjesme za djecu"*, „Svjetlost", Sarajevo, 1957.
* *„Perzijske bajke"*, „Mladost", Zagreb, 1958.
* *„Kad bi drveće hodalo"*, „Mladost", Zagreb, 1959.
* *„Kao lišće i trava: pjesme"*, „Matica hrvatska", Zagreb, 1960.
* *„Maksimir"*, „Mladost", Zagreb, 1960.
* *„Iza brda plava: izbor pjesama za djecu"*, „Matica hrvatska", Zagreb, 1961.
* *„Hvatajte lopova"*, „Svjetlost", Sarajevo, 1964.
* *„Gdje priče rastu"*, „Mladost", Zagreb, 1965.
* *„Zekina kuća"*, Mladost, Zagreb, 1965.
* *„Igra se nastavlja"*, Biblioteka Vjeverica, „Mladost", Zagreb, 1967.

*Nagrada Grigor Vitez*
----------------------

Po Grigoru Vitezu nazvana je nagrada koja se od 1967. dodjeljuje književnicima i likovnim umjetnicima koji žive i djeluju na tlu Hrvatske, za njihova autorska dostignuća u knjigama za djecu, objavljenim u jednoj izdavačkoj godini. Ujedno je i najstarija nagrada takve vrste u Hrvatskoj čiji je osnivač Savez društava Naša djeca Hrvatske.

Vanjske veze
------------

* Zemunović, Rašeljka (2016). „Nagovorili smo kćer Grigora Viteza da prvi put u životu javno ispriča intimnu priču o svom velikom tati". *Telegram*.
* Zaboravljeni Grigor Vitez („Politika", 9. mart 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 51282488
* LCCN: no96029482
* ISNI: 0000 0001 0971 143X
* GND: 119425076
* BNF: cb102954778 (podaci)
* BIBSYS: 90638478
* NKC: xx0109985
* CONOR.SI: 12311651

 |