recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wörthersee** (srpskohrvatski: **Vrbsko jezero**) je alpsko jezero koje se nalazi u austrijskoj pokrajini Koruškoj.

Karakteristike
--------------

Zaleđeno jezero zimi
Jezero je duboko prosječno 42 metara, široko 2, a dugo 19,39 km. Proteže se od glavnog grada Koruške Klagenfurta na istoku do Veldena na zapadu. Na sjeveru i jugu su strme Alpe u podnožju pokrivene gustom šumom. Jezero je prepoznatljivo po plavo-zelenoj boji vode. U ranom devetnaestom stoljeću močvarne obale su dom samo nekoliko siromašnih seljaka. Izgradnjom austrijske Južne željeznice (Südbahn), sredinom devetnaestog stoljeća brzo se Vrbsko jezero pretvorilo u ekskluzivno ljetno odredište bečkog plemstva. Sjeverna obala je gusto izgrađena, autoceste i željezničke pruge zauzimaju uski prostor između strmih brda i obale. Južna obala je manje razvijeni. Otprilike svakih 10 godina jezero zaledi što privlači brojne klizače. Na njemu se nalaze dva otoka Schlangeninsel i Kapuzinerinsel.

Naselja
-------

Veća naselja na jezeru su: Klagenfurt, Velden, Pörtschach, Krumpendorf i Maria Wörth.

Vanjske veze
------------

***Wörthersee*** na Wikimedijinoj ostavi

* Wörthersee - informacije na stranici Wikivoyage
* Informacije iz Koruškog Instituta Limnologija Arhivirano 2012-06-03 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 236841063
* GND: 4108497-4
* NKC: ge369113

 |
**Xenarthra** su nadred viših sisavaca koji obuhvaća red krezubica (*Pilosa*) i pasance (*Cingulata*). Osobitost im je nastavak koji imaju na kralježnici. Ranije su bili vođeni kao zaseban red, no danas su, kao jedan od četiri grupe unutar podrazreda viših sisavaca, svrstani u samostalni nadred. Za razliku od druge tri grupe, bliska međusobna srodnost porodica unutar ovog podrazreda je vrlo sporna.

Nakon odvajanja grupe *Afrotheria* prije oko 105 milijuna godina, ova se grupa prije oko 90 do 102 milijuna godina na području ili Južne Amerike ili, možda, Antarktike koja u to vrijeme nije bila zaleđena, odvojila od preostala dva nadreda viših sisavaca, *Laurasiatheria* i *Euarchontoglires*. Ako *Xenarthra* ne potječu iz Južne Amerike, onda su se na prijelazu od krede u razdoblje tercijara u nju doselili s Antarktike. Iz tog razdoblja potječu i prvi fosili ovih životinja.

Životinje iz ove grupe su ekološki najmanje uspješne. Ova grupa čini samo oko 1,2% raznovrsnosti viših sisavaca i imaju vrlo malu rasprostranjenost. Ako se zanemare pasanci koji žive i na jugu Sjeverne Amerike, njihov je životni prostor ograničen isključivo na Južnu Ameriku. 

U usporedbi s drugim nadredovima viših sisavaca, uočljivi su zanimljivi primjeri konvergentne evolucije. Tako su, na primjer, ješci (*Tachyglossidae*) iz grupe prasisavaca, ljuskavci (*Pholidota*) iz grupe *Laurasiatheria* isto kao i pasanci (*Cingulata*) iz ove grupe kao prilagodbu prehrani insektima i crvima izgubili zube i umjesto toga razvili dugačak jezik.

Sistematizacija
---------------

Ovaj se nadred dijeli na dva reda:

* krezubice (*Pilosa*), koji obuhvaćaju ljenjivce (*Folivora*), mravojede (*Vermilingua*) i
* pasanci (*Cingulata*)
*Za ostala značenja, v. Sif (razvrstavanje).*
Boginja Sif u ilustraciji švedskog prijevoda Edde
**Sif** je nordijska boginja usjeva i plodnosti. 

Opisuje se kao zlatnokosa Thorova žena, kojemu je rodila kćer Thruda. Iz prijašnjeg braka imala je sina Ullera (Ull), boga streljaštva i skijanja.

Legenda o Sif
-------------

Jedne noći Loki je odsjekao njenu zlatnu kosu. Slijedećeg jutra Thor je bio izvan sebe od bijesa zbog Sifine tuge za kosom. Kad se je Loki pobunio da je to bila samo šala, Thor je zahtijevao od njega da sredi situaciju. Loki je rekao kako će tražiti od patuljaka da ispletu periku kao zamjenu. Stoga je Loki molio sinove Ivaldija da naprave zlatnu periku i oni su ju satkali. Bila je tako sjajna i stvarna da se je činilo kako raste na Sifinoj glavi kao magična. Ivaldijevi sinovi su bili vješti u izradi raznih predmeta. Napravili su i brod Skidbladnir za boga Freyra i magično koplje Gungnir za Odina. 

Na svom povratku u Asgard, Loki je sreo patuljke braću Brokka i Eitija. Bili su tako ljubomorni na spretne sinove Ivaldijeve da ih je Loki lako uvjerio da i oni nešto naprave. Rugao im se da ne bi mogli učiniti ništa bolje, a kao okladu je stavio svoju glavu. Kao rezultat braća su napravila magični čekić Mjollnir. Bogovi su bili oduševljeni čekićem koji su Loki i Brokk donijeli. Međutim, Brokk je zahtijevao Lokijevu glavu. Bogovi nisu pristali na to, ali nisu imali ništa protiv toga da Brokk zašije Lokijeva usta sa jezikom dok ga je Thor dovukao natrag kući nakon što je htio odletjeti. Zbog toga je Loki počeo planirati kako će se osvetiti Thoru.

Vanjski linkovi
---------------

  

* Stranica štovatelja boginje Sif

***Sif*** na Wikimedijinoj ostavi
**SimCity** je kompjuterska igrica kompanije Maxis. Spada u grupu menadžerskih simulacija izgradnje grada.

Igra
----

Igru SimCity započinjete na prethodno odabranom praznom polju, sa kojom rečicom, jezercom i planinom u blizini. Na vašem računu se nalazi 100.000 dolara (naravno, troškovi i uopšte novac su srazmerno smanjeni). Tada počinjete da gradite puteve, energetske elektrane, pumpe za vodu, kuće, industrije, škole, parkove, policiju, vojsku, aerodrome... bukvalno sve što jedan grad zahteva.

Prikupljanje novca
------------------

Glavni način sakupljanja novca je preko poreza, koji se može staviti na visinu koju hoćete. Naravno, ako stavite previsok porez ljudi će se početi iseljavati. Sve vreme na ekranu imate razliku u budžetu, odnosno razliku troškova/prihoda. Nikada ne očekujte preterani suficit, a prihode uvek morate ulagati u nove zgrade. 

Ova simulacija po pitanju prihoda ima finacijski bug koji su mnogi igrači iskorištavali. U slučaju ako bi porez bio previsok stanovnici bi se počeli iseljavati iz grada, ali u slučaju ako se porez maksimalno podigne u decembru-prosincu, a onda vrati u normalu na januaru-siječnju igrač bi dobio velike prihode, a stanovnici grada bi odmah na to zaboravili, to jest ne bi ga počeli napuštati.

Vanjske veze
------------

***SimCity*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvaničan sajt SimCity 4 Arhivirano 2011-02-02 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
*Sim* igre |
| --- |
| Serija *SimCity* | 

|  |  |
| --- | --- |
| Glavne igre | 
* *SimCity* (1989)
* *SimCity 2000*
* *SimCity 3000*
* *SimCity 4*
	+ *Rush Hour*
* *SimCity* (2013)

 |
| Ostale igre | 
* *SimCity 64*
* *SimCity DS*
* *SimCity Societies*
	+ *Destinations*
* *Snap City*
* *SimCity DS 2*
* *SimCity Creator*
* *SimCity Social*

 |
| Ostalo | 
* *The Card Game*
* *The SimCity Box*

 |

 |  |
| Serija *The Sims* | 

|  |  |
| --- | --- |
| Glavne igre | 
* *The Sims*
	+ Soundtrack
* *The Sims 2*
	+ Stuff packs
* *The Sims 3*
	+ Stuff packs
* *The Sims 4*
* Popis igara

 |
| Ostale igre | 
* *The Sims Online*
* *The Sims Life Stories*
* *The Sims Pet Stories*
* *The Sims Castaway Stories*
* *The Sims Medieval*
* *The Sims Social*

 |
| *MySims* | 
* *MySims*
* *MySims Kingdom*
* *MySims Party*
* *MySims Racing*
* *MySims Agents*
* *MySims SkyHeroes*

 |

 |
| *Spore* | 

|  |  |
| --- | --- |
| Ekspanzije | 
* *Creepy & Cute*
* *Galactic Adventures*

 |
| Spin-offovi | 
* *Creature Creator*
* *Creatures*
* *Origins*
* *Hero*
* *Hero Arena*
* *Darkspore*
* *Creature Keeper*

 |
| Ostalo | 
* Razvoj
* Igre i ekspanzije

 |

 |
| *Sim* igre | 
* *SimEarth*
* *SimAnt*
* *SimLife*
* *SimFarm*
* *SimRefinery*
* *SimTower*
* *SimHealth*
* *SimIsle*
* *SimTown*
* *SimPark*
* *SimGolf*
* *SimTunes*
* *SimCopter*
* *Streets of SimCity*
* *SimSafari*
* *SimsVille*
* *Sid Meier's SimGolf*
* *SimMars*
* *SimAnimals*

 |
| Srodni članci | 
* Electronic Arts
* Maxis
* Simlish
* The Sims Studio
* Will Wright
* Ben Bell
* *A-Train*
* City-building game
	+ *Lincity*
	+ *OpenCity*
	+ *Cities XL*
* *Yoot Tower*
* *The Tower SP*
* Mod The Sims
* SimPrograms
* *The Strangerhood*

 |
| Category **Kategorija** |
***The Elder Scrolls IV: Oblivion***, ili ***Oblivion***, je računalna i video igra za jednog igrača sa temom fantazije i orijentirana na akcijsko igranje. Razvila ju je Bethesda Game Studios i izdao Bethesda Softworks i Take-Two Interactive i to je četvrti nastavak u Elder Scrolls seriji. Puštena u prodaju u ožujku 2006. za Windows, PlayStation 3, and Xbox 360 platformu, prodana je u preko 1,7 milijuna primjeraka do 10. travnja 2006. i preko 3 milijuna primjeraka do 18. siječnja 2007.

Oblivion su kritičari dobro prihvatli, osvojio je mnoge nagrade  s prosječnom ocjenom od 94 %. Verzija za PlayStation 3 je izdana 20. ožujka 2007. u Sjevernoj Americi i 27. travnja 2007. u Velikoj Britaniji. Kasnije su izdana i dva dodatka za igru, Knights of the Nine i Shivering Isles, uz dodatke manjih plug-inova i dodataka za igru, koji su dostupni na stranicama izdavača i na Xbox Live Marketplace. Kompilacija s obje ekstenzije igre ***Oblivion: Game of the Year Edition*** najavljena je 9. srpnja 2007. sa planiranim datumom izlaska u rujnu.

Radnja
------

Priča igre je fokusirana na bivšeg zatvorenika uvučenog u plan gospodara Daedre da pokori zemlju smrtnika. Vrata paklenog svijeta Obliviona/Zaborava(prevedeno) su otvorena, kroz koja mnoga paklena bića ulaze u svijet smrtnika. Igra nastavlja tradiciju prijašnjih nastavaka Elder Scrolls sage, dopuštajući igraču da putuje u bilo koji dio svijeta u igri u bilo koje vrijeme, uključujući opciju ignoriranja ili odgađanja glavnoga zadatka bez vremenskog ograničenja.

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2007-07-05. Pristupljeno 2018-01-03.

| * p
* r
* u
Serija *The Elder Scrolls* |
| --- |
| Video igre | 

|  |  |
| --- | --- |
| Glavna serija | 
* *Arena*
* *II: Daggerfall*
* *III: Morrowind*
	+ *Tribunal*
	+ *Bloodmoon*
* *IV: Oblivion*
	+ *Knights of the Nine*
	+ *Shivering Isles*
	+ Development
	+ ESRB re-rating
* *V: Skyrim*
	+ *Dawnguard*
	+ *Hearthfire*
	+ *Dragonborn*
	+ modovi

 |
| Spin-offsi | 
* *Battlespire*
* *Redguard*
* *Travels*
* *Online*
* *Legends*

 |

 |
| Romani | 
* *The Infernal City*
* *Lord of Souls*

 |
| Srodni članci | 
* Bethesda Game Studios
* Creation Club
* *The Elder Scrolls Renewal Project*
* *Nehrim*
* *Enderal*
* Radiant AI
* Vir2L Studios
* ZeniMax Online Studios

 |
**Crkva svetog Roka u Trebimlјi** je Katolička crkva crkva u Trebinjsko-mrkanskoj biskupiji. Smještena je u opštini Ravno, Bosna i Hercegovina Na sjednici održanoj 11. oktobra 2017, Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika u sastavu: Amir Pašić, Goran Milojević (predsjedavajući) i Radoje Vidović donijela je odluku da se crkva proglasi nacionalnim spomenikom. Nacionalni spomenik čini crkva i groblјe.

Sveti Rok u katoličanstvu se smatra zaštitnikom od kuge, gube, rana, kolere, potom zaštitnikom invalida, hirurga, od bolesti životinja, posebno pasa, te je zaštitnik više od 30 mjesta u Hrvatskoj. Zaštitnik je i Subotice, Berega u Bačkoj, Carigrada i mnogih drugih mjesta. Po svetom Roku nazvan je jedan planinski vrh te tunel Sveti Rok na autoputu Zagreb–Split.

Historija
---------

Župna crkva u Trebimlјi spominje se u periodu od početka 17. do polovine 18. stolјeća. Znatno je oštećena u velikom zemljotresu 1667. Svodovi su popucali, krovne ploče popadale, tako da je krov prokišnjavao u znatnoj mjeri. Godine 1728. krov i svodovi bili su obrušeni, ostali su samo zidovi.

U izvorima iz 1751. navodi se da je crkvu u Trebimlјi obnovio trebinjsko-mrkanjski biskup Tudisić. Radikalno je obnovljena i 
1825. Najvjerovatnije je da je tada promijenila svog starog zaštitnika i dobila novog, svetog Roka. U ratu u Bosni i Hercegovini bila je oštećena, ali je kasnije restaurirana.

Opis
----

Prema arhitektonskim obilјežjima i prema konceptu prostorne organizacije, pripada tipu jednobrodnih crkava s pravugaonom osnovom i istom takvom apsidom. Krov na lađi je dvovodni i prekriven kamenim pločama. Krov apside također je dvovodni i prekriven kamenim pločama, samo što je mnogo niži u odnosu na krov lađe. Vanjske dimenzije iznose 10,85 × 5,64 m (dužina mjerena s apsidom).

Zidana je od krupnih kamenih blokova visine 30 cm, kvalitetne obrade, vezanih krečnim malterom. Zidovi su s vanjske strane vidlјivi, fugirani, kao i kameni zidovi s unutrašnje strane.

Zvonik na preslicu, kao i zidovi crkve, građen je od pravilno klesanog kamena. Konstruktivno je izveden kao dio ulaznog zida, u jednoj
arkadi na pravougaonom postolјu, s kamenim stupovima jednostavno profiliranih baza i kapitelima. Nad stupovima je izveden polukružni luk, iznad kojeg je postavlјen kameni križ.

Pod crkve, koji je ispod nivoa ulaznih vrata za 30 cm, popločan je kvadratnim kamenim pločama. Unutarašnjost je zasvođena bačvastim svodom, a lađa i apsida, koja je nešto niža, omalterisana je krečnim malterom, bez dekoracije. Osim glavnog, u crkvi su i dva bočna oltara. Oni imaju obzidane kamene podije, na kojima su postavlјene ploče skromnije obrade, na čijoj su sredini urezana manja kvadratna udublјenja. Crkva je osvijetlјena s više prozorskih otvora većih dimenzija.

Literatura
----------

* Marko Dragić, *Sveti Rok u tradicijskoj katoličkoj baštini Hrvata*, izvorni naučni rad, 2013.
**DNK sekvenciranje** obuhvata nekoliko metoda i tehnologija koje se koriste za određivanje redosleda nukleotidnih baza — adenin, guanin, citozin, i timin — u molekulu DNK.

Poznavanje DNK sekvence je postalo neophodno za bazna biološka istraživanja, kao i u brojnim primenjenim poljima kao što je dijagnostika, biotehnologija, forenzika i biološka sistematika. Unapređenje DNK sekvencirana je znatno ubrzalo biološka istraživanja. Velika brzina sekvenciranja koji pruža moderna tehnologija je omogućila sekvenciranje ljudskog genoma u okviru projekta ljudskog genoma. Srodni projekti, često ostvareni putem naučnih kolaboracija širom sveta, su proizveli kompletne DNK sekvence mnogih životinjskih, biljnih, i mikrobnih genoma.

Prve DNK sekvence su dobijene tokom 1970-tih. Njih su proizveli akademski istraživači koristeći tegobne metode bazirane na dvodimenzionoj hromatografiji. Nakon razvoja automatizovanih metoda sekvenciranja baziranih na boji, DNK sekvenciranje je postalo lakše i za nekoliko redova veličine brže.
**Veliškovci** su naselje u Hrvatskoj, regiji Slavoniji u Osječko-baranjskoj županiji i nalaze se u sastavu grada Belišća.

Geografija
----------

Veliškovci se nalazi na 94 metara nadmorske visine u nizini istočnohrvatske ravnice. Selo se nalazi pored državne ceste D34 Valpovo- Donji Miholjac. Susjedna naselja: istočno Belišće i Kitišanci, a sjeverno Gat (granica između ova dva naselja je državna cesta D34), te jugoistočno Tiborjanci. Zapadno Črnkovci i jugozapadno Marijanci naselja u općini Marijanci. Pripadajući poštanski broj je 31554 Belišće, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila OS (Osijek). Površina katastarske jedinice naselja Veliškovci je 10,73 km2.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***

Crkva
-----

U selu se nalazi rimokatolička crkva Sv. Roka koja je i sjedište istoimene župe, a pripada donjomiholjačkom dekanatu Đakovačko-osječke nadbiskupije. Crkveni god (proštenje) ili kirvaj slavi se 16. kolovoza.

Obrazovanje i školstvo
----------------------

U selu nalazi škola do 4. razreda koja radi u sklopu Osnovne škole Ivan Kukuljević Belišće.

Kultura
-------

Kulturno umjetničko društvo "Ante Evetović Miroljub" Veliškovci, Gat i Tiborjanci.

Sport
-----

NK Croatia Veliškovci natječe se u sklopu 2.ŽNL NS Valpovo-Donji Miholjac. Klub je osnovan 1947. godine.

Ostalo
------

U selu djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo Veliškovci, osnovano 1926. godine.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjske veze
------------

***Veliškovci*** na Wikimedijinoj ostavi

* 
* Arhivirano 2014-01-23 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Belišća |
| --- |
| Belišće • Bistrinci • Bocanjevci • Gat • Gorica Valpovačka • Kitišanci • Tiborjanci • Veliškovci • Vinogradci |
Barun **Viktor Gutmann** von Gelse und Belišće (Belišće, 10. 3. 1891 - Zagreb, 17. 2. 1946), jugoslavenski industrijalac kojega su vlasti novoosnovane FNR Jugoslavije osudile na smrt strijeljanjem pod lažnom optužbom da je kao "kapitalist i aristokrata" surađivao sa Nacistima tijekom Drugog svjetskog rata.

Biografija
----------

Barun Viktor Gutmann je rođen 10. 3. 1891 u Belišću u plemičkoj židovskoj porodici Gutmann. Njegov otac je bio barun Alfred Gutmann, a majka Otilija Pollak von Rudin-Gutmann. Stric mu je bio barun Edmund Gutmann, kojemu je kralj Franjo Josip I. dodijelio naslijedni plemički naslov "Barun von Gelse und Belišće". Barun Viktor Gutmann je bio oženjen za Luisu Gutmann sa kojom je imao sina Franju i kćer Neli. Studirao je na Tehnološkom fakultetu u Beču koji je završio sa diplomom inžinjera strojarstva. Nakon diplome služio je u vojsci Austro-Ugarske Monarhije, te sudjelovao u borbama na Istočnom frontu. Barun Gutmann je bio nosilac "Vojne medalje za zasluge", te još nekoliko medalja za iskazanu hrabrost i požrtvovnost tijekom Prvog svjetskog rata. Nakon rata vratio se u Belišće gdje je radio u upravi obiteljskog poduzeća "H.S. Gutmann". Ispočetka je radio pod svojim bratićem barunom Arturom Gutmannom, koji je bio najstariji sin baruna Edmunda Gutmanna. Nakon smrti bratića, barun Viktor Gutmann je sa bratom barunom Ernestom Gutmannom preuzeo vođenje poduzeća. Barun Gutmann je zajedno sa bratom razvio i proširio poduzeće, te također i samo Belišće. Porodica Gutmann je bila izuzetno cjenjena i voljena među belišćanima i uposlenicima poduzeća "H.S. Gutmann". Tijekom Drugog svjetskog rata režim Nezavisne Države Hrvatske (NDH) je nacionalizirao poduzeće baruna Gutmanna. Kao Židove, baruna Gutmanna, suprugu i njihovu djecu su ustaše uhapsile i zatvorile u zatvor na Savskoj cesti u Zagrebu. Uspjeli su međutim nekako preživjeti Holokaust. Brata baruna Gutmanna, Ernesta, ustaše su ubile u Koncentracijskom logoru Jasenovac. Protivno želji svoje supruge koja je htjela napustiti Jugoslaviju za Beč, barun Gutmann se nakon rata kao idealist vratio u Belišće kako bi pomogao u izgradnji FNR Jugoslavije. 1945 godine vlasti novoosnovane FNR Jugoslavije su ga uhapsile i optužile da je kao "kapitalist i aristokrata" surađivao sa nacistima tijekom rata. Barun Gutmann je osuđen na smrti, te je bio pogubljen 1946 godine.
**Viktor Krum** (bugarski: Виктор Крум) je fiktivni lik iz romana o Harry Potteru autorice J. K. Rowling. U filmskim adaptacijama romana glumi ga Stanislav Janevski.

Krum je tragač u bugarskoj metlobojskoj ekipi. Mnogi ga smatraju genijem zato što je sa svega osamnaest godina uspio postati svjetski poznat igrač metloboja u međunarodnoj metlobojskoj ligi. Unatoč svojem uspjehu i slavi, ili možda zbog njih, Krum se čini nesretnim i usamljenim te veoma tihim i rezerviranim, iako Hermiona Granger tvrdi da je zapravo veoma draga osoba.

Krum i neke njegove kolege iz Durmstranga su doputovali u Hogwarts kako bi se takmičili za mogućnost da predstavljaju svoju školu na Tromagijskom turniru. Krum je postao prvak Durmstranga. Drugi ga često promatraju sa sumnjom zbog Durmstrangovog ugleda škole koja podučava crnu magiju, ali i s divljenjem zbog njegovih sportskih uspjeha.

Krumov je štapić napravljen od grabovine, a u jezgri mu se nalazi zmajevsko srčano vlakno. Štapić je dug dvadeset pet i pol centimetara te 'deblji nego što je uobičajeno i prilično krut'.

Na utakmici Svjetskog prvenstva u metloboju za naslov prvaka između Bugarske i Irske je uhvatio zvrčku i tako završio utakmicu koju je ipak dobila Irska i tako osvojila prvenstvo.

Tokom Tromagijskog turnira zabljubio se u Hermionu Granger. Često je posjećivao knjižnicu u Hogwartsu kako bi je mogao gleadati. U drugom zadatku je Krum morao spasiti Hermionu koja je izabrana kao njemu najvažnija osoba. Krumova veza s Hermionom je kod Rona Weasleya, koji je ironično bio Krumov obožavatelj, izazvala ljubomoru.

Na kraju Harry Pottera i Plamenog pehara Durmstrangovim se brodom vraća u svoju školu. Ne pojavljuje se u petoj knjizi, ali Hermiona mu piše barem jedno dugo pismo godišnje, što pokazuje da održavaju kontakt. Unatoč njegovom pozivu, Hermione ga ipak nije posjetila u Bugarskoj. Nakratko, u poglavlju "Treći zadatak", saznaje se nešto i o Krumovim roditeljima. Čini se da je on od majke naslijedio tamnu kosu, a od oca veliki nos.

J. K. Rowling je izjavila da će se Krum pojaviti u sedmoj knjizi.

Njegovo prezime *Krum* je uzeto od poznatog Bugarskog vladara iz 9. vijeka, a ime *Viktor* na latinskom znači pobjednik.

Ostalo
------

* Durmstrang
* Igor Karkaroff

Vanjske veze
------------

* Viktor Krum na vanjskoj Harry Potter Wiki
**Viktor Aleksejevič Zupkov** (rus. *Viktor Alekseevič Zubkov*, 15. septembar 1941, Sverdlovska oblast, Sovjetski Savez) je bio premijer Rusije od 2007. do 2008. Do 12. septembra 2007. bio je predsednik Komiteta za nadzor finansija, kada ga je predsednik Vladimir Putin predložio da zameni premijera Mihaila Fratkova, koji je podneo ostavku dan ranije. Ruska Duma je usvojila predlog 14. septembra 2007. Na mestu premijera ga je zamenio Vladimir Putin 8. maja 2008.

Biografija
----------

Zupkov je diplomirao na ekonomskom odseku Lenjingradskog poljoprivrednog instituta. 1966. je otišao u Sovjetsku armiju na odluženje vojnog roka od 18 meseci. Od 1967. do 1985. radio je na rukovodećim položajima u kolhozima u Lenjingradskoj oblasti. Od 1985. do 1991. je zauzimao nekoliko važnih položaja u Komunističkoj partiji Sovjetskog Saveza, od 1989. do 1991. kao prvi zamenik predsednika Izvršnog komiteta partije u Lenjingradskoj oblasti.

Od januara 1992. do novembra 1993. bio je zamenik predsednika odbora za spoljašnje veze gradonačelnika Sankt Peterburga na čijem je čelu bio Vladimir Putin.

Od 3. novembra 1993. do 30. novembra 1998. Zupkov je bio na čelu poreske inspekcija Sankt Peterburga i zamenik načelnika poreske službe Rusije.

Od decembra 1998, tokom mandata Jegenija Primakova, državna poreska inspekcija je reorganizovana u Ministarstvo za poreze i Zupkovljevo mesto je ukinuto, ali je ponovo imenovan za načelnika sanktpeterburškog odseka ministarstva finansija. 23. jula 1999. Zupkov je imenovan za zamenika ministra finansija u Severozapadnom regionu. 

Dana 12. avgusta 1999. kandidovao se za guvernera Lenjingradske oblasti, uz Borisa Grizlova kao rukovodioca njegove kampanje, ali je izgubio od Valerija Serdjukova, sa 8,64 % osvojenih glasova (četvrto mesto od 16 kanidadata). Dana 5. novembra 1999. napustio je položaj u Ministarstvu za poreze i imenovan je za prvog zamenika ministra finansija Rusije i predsednika Komiteta za finansijski nadzor, čiji je cilj bio da se bori protiv pranja novca.

Nakon ostavke kabineta Mihaila Kasjanova 16. marta, Komitet za finansijski nadzor je preimenovan u Komiteta Ruske Federacije za finansijski nadzor ministarstva finansija, ali je Zupkov zadržao svoj položaj u vladama Mihaila Fratkova.

Zupkovljeva ćerka je udata za Anatolija Serdjukova, ruskog ministra odbrane.
*Vidi takođe: Sava (razvrstavanje)*

**Sava** je jedna od 22 regije Madagaskara, sa Sambavom kao glavnim gradom. Sve do 2009. Sava je spadala pod provinciju Antsirananu, a od tada je postala samostalna administrativna jedinica.

Ime
---

Ime regije je akronim od inicijalnih slova četiri grada (sjedišta distrikata): Sambave, Antalahe, Vohemara i Andape. Svaki od ta četiri grada tvrdi da je svjetska prijestolnica vanilije, mirodije koja se u ovoj regiji najviše uzgaja, a Madagaskar je najveći proizvođač na svijetu.

Geografija i klima
------------------

Regija Sava nalazi se na sjeveroistoku Madagaskara, na sjeveru graniči s regijom Dianom, na zapadu s regijom Sofijom i na jugu s regijom Analanjirofom. Broj stanovnika procjenjen je 2004. na 805.300, a ukupna površina na 25.518 km². U regiji Savi postoje još predjeli netaknute divljine kao što je Nacionalni park Marojeji.

Regija Sava ima tipičnu tropsku klimu s čestim kišama i visokim temperaturama tokom čitave godine. Najviše kiši od januara do marta, a najugodnije je u septembru i oktobru kad je klima najblaža, odnosno kada je prosječna temperatura 21 – 23 °C.

Administrativna podjela
-----------------------

Regija Sava podjeljena je na četiri distrikta: 

* Sambava,
* Antalaha,
* Vohemar i
* Andapa

Ekonomija
---------

Značenje vanilije na lokalnu ekonomiju je izuzetno, tako je cesta koja povezuje glavne gradove distrikata nakon rekonstrukcije 2005. nazvana Putem vanilije. Ipak, nije sve tako bajno sa vanilijom i njenim uzgajivačima, zbog čestih padova cijena, kao i zbog šteta koje ovoj regiji nanose cikloni s Indijskog oceana. Zbog ovih razloga, mnogi seljaci koji uzgajaju vaniliju su pravi siromasi, a zbog problema idu u ilegalnu sječu šuma, osobito skupocjene ebanovine i palisandra.

Izvori
------

1. 1 2 3  Ralison, Eliane; Goossens, Frans. „*Madagascar: Profil des marchés pour les évaluations d’urgence de la sécurité alimentaire*" (francuski) ( (PDF)). Programme Alimentaire Mondial, Service de l’Evaluation des besoins d’urgence (ODAN). Pristupljeno 14. 10. 2011.
2. ↑  „*Antalaha - Hotels à Antalaha, capitale de la vanille, Madagascar*". madadecouverte. 2010. Pristupljeno 8. 10. 2011.

Vanjske veze
------------

***Sava (regija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice Regije Sava Arhivirano 2011-07-22 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Regije Republike Madagaskar |
| --- |
| 
* Alaotra-Mangoro
* Amoron'i Mania
* Analamanga
* Analanjirofo
* Androi
* Anosi
* Atsimo-Andrefana
* Atsimo-Atsinanana
* Atsinanana
* Betsiboka
* Boeni
* Bongolava
* Diana
* Gornja Matsiatra
* Ihorombe
* Itasi
* Melaki
* Menabe
* Sava
* Sofia
* Vakinankaratra
* Vatovavi-Fitovinani

 |  |
**Cebidae** su porodica primata iz skupine majmuna Novog svijeta (*Platyrrhini*) uvrštene u podred suhonosaca.

Rasprostranjenost
-----------------

Ova porodica primata živi na američkom kontinentu. Unutar kontinenta, područje se kreće od Srednje Amerike (Honduras) pa do središnjeg dijela Južne Amerike (Bolivija, središnji Brazil).

Opis
----

Cebidae majmuni imaju dugačke udove, a na prstima imaju nokte. Krzno im je gusto, uglavnom crno, smeđe ili sivo, a brojne vrste imaju i šare. Dužina tijela kreće im se između 25 i 55 centimetara. Rep im je jednako toliko dug, a teški su od 0,7 do 1,3 kilograma.

Način života
------------

To su dnevne životinje. Izvrsni su penjači i jako dobro skaču. No, iako su živahni, kreću se uglavnom promišljenije od još živahnijih pandžaša.

Hrana
-----

Ovi majmuni su svežderi. Hrane se prije svega voćem i kukcima.

Sistematika
-----------

Ranije su se svi majmuni Novog svijeta koji nisu bili u skupinu pandžaša svrstavali u ovu porodicu. No, rezultati pobližih istraživanja pokazali su, da je to zapravo parafilijska skupina. Hvataši (Atelidae), noćni majmuni (Aotidae) i sakiji (Pitheciidae) smatraju se danas zasebnim porodicama, dok su u porodici Cebidae još samo tri potporodice, Callitrichinae, Cebinae i Saimiriinae, razvrstane u šest rodova.

* **Porodica Cebidae**: marmozeti, tamarini, kapucini i vjeveričji majmuni
	+ Potporodica Callitrichinae
		- Rod *Callithrix*
		- Rod *Leontopithecus*
		- Rod *Saguinus*
		- Rod *Callimico*
	+ Potporodica Cebinae
		- Rod *Cebus*
	+ Potporodica Saimiriinae
		- Rod *Saimiri*

Referenca
---------

* Groves, Colin (16. november 2005.) u Wilson, D. E. and Reeder, D. M. (eds): Mammal Species of the World Arhivirano 2007-04-27 na Wayback Machine-u, treća edicija, Johns Hopkins University Press, 129-139 ISBN 0-801-88221-4

Vanjske poveznice
-----------------

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Cebidae** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Cebidae** |
**Vicko Antić** (1912 — 1999) je bio španski borac, učesnik Narodnooslobodilačke borbe, general-pukovnik JNA, društveno-politički radnik SFRJ i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Rođen je 2. oktobra 1912. godine u Selcu kod Crikvenice. Posle završenog drugog razreda građanske škole, otac ga je zaposlio za zidara. U Beogradu je izučio bravarski zanat i završio tri razreda zanatske škole. U Beogradu je ostao do 1933. godine, kada je otišao u vojsku. Posle vojske, vratio se u rodno mesto, gde je pomagao radu mesne knjižnice i čitaonice.

### Španski građanski rat

Po početku građanskog rata u Španiji, Vicko i njegovi drugovi odlučili su da se prebace u Španiju. Doznali su da se vrše prijave za odlazak na seču šuma u Francuskoj, pa su potpisali ugovor. Avgusta 1937. godine, otputovali su u Francusku i preko Pirineja se prebacili u Španiju. Tamo je bio borac 129. internacionalne brigade. Ubrzo je dobio čin narednika. Krajem 1937, postao je član Komunističke partije Jugoslavije (KPJ).

Nakon pada Republike, borci Internacionalnih brigada prebacili su se u Francusku, gde su ih vlasti smestile u logore. Antić je bio u logorima „Sen Siprijen", „Žir" i „Aržele".

### Narodnooslobodilačka borba

U NOBu je od 1941.. U toku rata imao je nekoliko komandnih funkcija. Bio je komandant Psunjskog NOPO-a, 12. slavonske (proleterske) brigade, 28 i 13. divizije i 1. divizije KNOJ-a.

### Posleratna karijera

Posle rata bio je načelnik Komande tenkovskih i motorizovanih jedinica JNA, načelnik štaba armije, zamenik komandanta za pozadinu Jugoslovenskog ratnog vazduhoplovstva i protivvazdušne odbrane i potpredsednik SUBNOR-a Jugoslavije.

Završio je Vojnu akademiju „Mihail Vasiljevič Frunze" u SSSR-u i Školu operatike Više vojne akademije JNA.

Litertura
---------


|  |  |
| --- | --- |
| Partizanska spomenica 1941. | Portal NOBSegment isključivo posvećen **Narodnooslobodilačkoj borbi.** |

* *Narodni heroji Jugoslavije*. „Mladost", Beograd 1975. godina.
* *Enciklopedija Jugoslavije* „JLZ" Zagreb 1980, tom 1. str.155.

| * p
* r
* u
Orden narodnog heroja |
| --- |
| Članci vezani za Orden narodnog heroja i spisak Narodnih heroja Jugoslavije |
| Članci | 
* Orden
* Narodni heroji
* Žene narodni heroji
* Stranci narodni heroji
* Gradovi heroji
* Vojne jedinice

 |  |
| Spisak | 
* A
* B
* C
* Č
* Ć
* D
* Dž i Đ
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L i Lj
* M
* N i Nj
* O
* P
* R
* S
* Š
* T
* U
* V
* Z
* Ž

 |
**Vesna Dovniković** (rođena **Gjurin**; Zagreb, 22. XII. 1950) hrvatska je organizatorica manifestacija posvećenih animiranom filmu i funkcionerka u organizacijama koje se bave animiranim filmom. Od 2000. godine je glavna tajnica ASIFA-e (Međunarodne asocijacije animiranog filma) u pet trogodišnjih mandata, a od 2003. predsjednica ASIFA-e Hrvatske.

Životopis
---------

Diplomirala je filozofiju i germanistiku na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. U filmskoj animaciji aktivna je od 1980. godine. Od tada pa do 1992. te od 1999. do 2000. radila je u organizaciji Svjetskog festivala animiranog filma u Zagrebu.

Sudjelovala je na brojnim međunarodnim konferencijama, filmskim festivalima i forumima u Evropi, Aziji, Americi i Africi te bila članica međunarodnih žirija na festivalima animacije u Neumu (Bosna i Hercegovina), Kairu (Egipat), Sirosu (Grčka), Genzanu di Roma (Italija), Hangzhouu (Kina), Espinhu (Portugal), Jekaterinburgu (Rusija), Birminghamu (Alabama, SAD), Madridu (Španjolska) i Bradfordu (Velika Britanija).

Aktivnosti
----------

* Od 2003. godine organizira godišnju filmsku manifestaciju "Dan hrvatske animacije".
* 2006. imenovana je gostujućim profesorom na Jilin College of Art and Design kineske provincije Jilin.
* 2009. izabrana je za dopredsjednicu Vijeća Svjetskog festivala animiranog filma u Zagrebu.
* 2010. kao umjetnička ravnateljica organizirala je prvi nacionalni festival animiranog filma u Hrvatskoj – u Zagrebu, 20. i 21. veljače.
* 2013. ponovo je izabrana za glavnu tajnicu ASIFA-e, na peti trogodišnji mandat.

Privatni život
--------------

Od 1973. u braku je sa svjetski poznatim autorom animiranih filmova Borivojem Dovnikovićem – Bordom, s kojim uspješno i profesionalno surađuje.

Izvori
------

* NAFF : 2010 Neum Animated Film Festival
**RN „Energija"** je višenamenska raketa-nosač super-teške klase nosivosti do 105 tona, kriogene tehnologije. Porodica **Energija M,1,2,3** (*Uragan i Vulkan*) univerzalnih raketa, trebala je da pokrije nosivost od 35-175 tona, na Nisku Zemljinu orbitu iz Bajkonura. Projektovala ju je Raketno-kosmička korporacija Energija Sergeja Koroljova, a izrađivao samarski „Progres". Ekološki je čista, a kao gorivo koristi tečni vodonik i kiseonik.

Projektovanje i razvoj
----------------------

„Polus"- kosmički aparat na RN „Energija"
Ukidanje neuspele N1 rakete posle 1974. godine, sovjetska svemirska agencija započinje program „Energija-Buran", kao što NASA Spejs-šatl program zamenjuje Saturn 5. Istraživanje predlaže projekat Energija-M, raketni modul centralnog dela, dizajniranog za zamenu rakete-nosača Proton, nosivosti 30-35 tona. Osnovna „Energija" je dizajnirana da nosi Orbitalni avion Buran, koji je zahtevao mnogo energije na strani, a ne na vrhu rakete. Zato je pojačana sa još četiri bočna bustera. Međutim, „Energija" može da obavlja isti broj misija lansiranja teških satelita i za prvo lansiranje nosi eksperimentalnu kosmičku letelicu „Polus" .

Eksploatacija
-------------

U 20:30, 15. maja 1987. godine, izvedeno je prvo lansiranje na kosmodromu ,,Lenjinski" u Bajkonuru. Eksperimentalna kosmička letelica "Polus", sa „Skif-DM" orbitalnom laserskom laboratorijom, uspešno je poletela na „Energiji". Međutim, pri ponovnom ulazku u atmosferu „Polus" se raspao. Drugo lansiranje potpuno uspešno se obavlja 15. novembra 1988. godine sa orbitalnom letelicom „Buran" na bortu.

Godine 1990. program se naprasno obustavlja, dok u postrojenjima kosmodroma u Bajkonuru, do 1993. godine, ostaje najmanje pet raketa-nosača „Energija", u različitim stadijumima montaže. 

Nasleđe programa je raketni motor RD-170 i serija motora daljeg razvoja RD-180 i RD-190, kao i pokretanje programa „Zenit", čiji se osnovni modul i Energijin buster praktično ne razlikuju. Glavni motor RD-171 je još uvek u upotrebi na raketi Zenit. RD-180 je osnovni pogon raketa-nosača Atlas V, dok projekt Angara koristi drugi derivat RD-191.

Varijante
---------

Postoje uglavnom tri vrste iz porodice raketa „Energija", pored osnovne:

### Energija M

Energija M je koristi najmanji broj motora, 2-4 modifikovana Zenit bustera, samo jedan motor RD-0120 u središnjem modulu. Ovaj raketni nosač, dizajniran da zameni Proton-K je izgubio tender 1995. od konkurentske porodice Angara.

### Energija-2 (Uragan)

Energija-2, koju još nazivaju Uragan, je planirana kao raketa za višekratnu upotrebu. Središnji modul može izvesti ponovni ulazak klizećim sletanjem. Busteri su se sakupljali i ponovno koristili i na osnovnoj „Energiji".

### Vulkan - Herkules

Vulkan - Herkules (Energija-3) je najveći broj modula, nazvan po dva ruska programa, koristeći osam Zenit bustera. Upotrebom „Energija-M" kao sekundarnog nivoa, može se ostvariti korisna nosivost od 175 tona izbacivanjem na NZO.
**Sima Liang** (司馬亮) (? -291), kurtoazno ime **Ziyi** (子翼), formalno **Princ Wencheng od Ru'nana** (汝南文成王), je bio kineski princ iz dinastije Jin i kratkotrajni regent za vladavine cara Huija. Tradicionalno se navodi kao prvi od osam prinčeva vezanih uz Rat osam prinčeva.

Sima Liang je bio peti sin praosnivača dinastije Sima Yija i njegove konkubine Gospe Fu. Za vrijeme države Cao Wei i regentstva njegove starije braće Sima Shija i Sima Zhaoa je bio srednje rangirani službenik. Napredovati je počeo nakon što je Sima Yan preuzeo carsko prijestolje i proglasio novu dinastiju Jin. Istakao se kao vrijedan i sposoban službenik, te ga je Wu 277. pozvao u Luoyang da služi kao njegov osobni savjetnik. Kada se Wu 289. razbolio, odlučio je regentstvo za svog mentalnog retardiranog sina Sima Zhonga (budući car Hui) zajednički povjeriti Sima Liangu i Yang Junu. Yang Jun je međutim nakon careve smrti krivotvorio oporuku i temeljem nje sam preuzeo regenstvo. Brzo je stekao ogromnu nepopularnost te su Sima Liangu mnogi predlagali da poduzme državni udar, što je on stalno odbijao.

U proljeće 291. mu je isto predložila carica Jia Nanfeng; Sima Liang je odbio, ali je Jia pronašla saveznika u princu Sima Weiju, koji je svrgnuo i likvidirao Yang Juna. Za nove regente su zajednički proglašeni Sima Liang i Wei Guan. U ljeto iste godine se Jia okrenula i protiv njih, te organizirala još jedan dvorski udar - oba regenta su uhapšeni i pogubljeni. Poslije je carica tvrdila da je Sima Wei djelovao na svoju ruku te iskoristila kao izgovor za njegovu likvidaciju.
„Seljačka buna" preusmjerava ovdje. Za događaj iz 1573. godine, v. Hrvatsko-slovenski seljački ustanak.  Za roman Augusta Šenoe, v. Seljačka buna (roman).  Za film i TV-seriju, v. Seljačka buna (film).
John Ball predvodi seljake ustanike u Engleskoj 1381. godine.
**Seljački ustanak**, **seljačka pobuna**, **seljačka buna** ili **seljački rat** (njemački: ) je naziv kojim se u najširem značenju označavaju svi ustanci u kojima se kao glavnina učesnika pojavljuju seljaci. U užem smislu se pod time podrazumijevaju ustanci seljaka čiji su glavni motivi socio-ekonomske prirode. U još užem smislu se pod time podrazumijevaju ustanci seljaka u feudalnoj Evropi od 14. do 18. vijeka.

Seljački ustanci su globalni fenomen koji se pojavljuje u gotovo svim zemljama i kulturama i u najvećem dijelu pisane historije, s obzirom da su sve do najnovijeg doba većinu svjetskog stanovništva činili upravo seljaci. Oni su imali posebno važnu ulogu u historiji Kine; iako nijedan od njih nije uspio, samo njihovo izbijanje je predstavljalo svojevrsni katalizator za dalekosežne političke promjene, odnosno smjenu velikih carskih dinastija. 

Do kraja XIV veka, pobune seljaka protiv zemljoposednika postale su endemske, masovnije i često oružane. Do početka XV veka, sukobi između seljaka i plemstva pretvorili su se u prave ratove, kao što je bio "remesnas" u Španiji, koji je trajao od 1462. do 1486. godine. Godine 1476. u Nemačkoj počinje ciklus „seljačkih ratova", zaverom koju je predvodio Hans Behajm iz Niklashauzena, poznat i kao „Hans Frulaš". To je eskaliralo u četiri krvave pobune, pod vođstvom Bundschuch („Seljačkog saveza"), između 1493. i 1517, a kulminiralo velikim ratom, koji je trajao od 1522. do 1525. i zahvatio četiri zemlje.

Ipak, do kraja XV veka, kontrarevolucija je zahvatila sve nivoe društvenog i političkog života u Evropi. Iako su širom Evrope veliki socijalni pokreti i pobune protiv feudalizma nosili su sa sobom obećanje novog, egalitarnog društva, do 1525, njihov najsnažniji izraz, „Seljački ratovi" u Nemačkoj, bio je skršen. U odmazdi je masakrirano skoro sto hiljada pobunjenika. Zatim, 1535, „Novi Jerusalim", pokušaj anabaptista iz Minstera da carstvo božije ostvare na zemlji, takođe završava krvoprolićem. S tim porazima, praćenim širenjem lova na veštice i posledicama kolonijalne ekspanzije, završava se revolucionarni proces u Evropi.

Istovremeno je započela promena društvenog sistema sa feudalizma na kapitalizam.

Primjeri seljačkih ustanaka
---------------------------

* Ustanak Žutih turbana (184)
* Žakerija (1358)
* Seljački ustanak Wata Tylera (1381)
* Dozsin ustanak (1515)
* Hrvatsko-slovenski seljački ustanak (1573)
* Ustanak Stjenjke Razina (1670)
* Pugačovljev ustanak (1773 - 1775)
* Tajpinški ustanak (1851 - 1864)

Povezano
--------

* Revolucija

Izvori
------

1. 1 2 3  Silvija Federiči, Kaliban i veštica
**Ermengol** (**Armengol**) **I** (974. – 1010.), zvani *el de Córdoba*, bio je grof Urgella od 992. do smrti, poznat po svom učešću u Reconquisti.

Bio je drugi sin Borella II od Barcelone i njegove prve supruge Letgarde. Uživao je reputaciju učenog vladara, te je dva puta (998. i 1001.) putovao u Rim kako bi se obrazovao, a često je hodočastio u Santiago de Compostela i Le Puy. Vladavinu mu je obilježila i žestoka borba protiv Kordopskog Kalifata i vezira Abd al-Malik al-Muzaffara. Maure je zajedno s drugim kršćanskim vladarima uspio poraziti. 1002. je zarobljen, ali pušten nakon dvije godine. Nastavio je voditi pohode protiv Maura, a umro je na pohodu na Cordobu.

Naslijedio ga je sin Ermengol II.

Literatura
----------

* Lewis, Archibald R. *The Development of Southern French and Catalan Society, 718–1050*. University of Texas Press: Austin, 1965.
* Aurell i Cardona, Martin. "Jalons pour une enquête sur les stratégies matrimoniales des comtes catalans (IXe-XIe s.)" *Symposium Internacional sobre els Origens de catalunya (Segles VIII-XI)*, 2 vol, Barcelona 1991–2; vol 1, pp 282–364.
* Stasser, Thierry. "Origine familiale de trois comtesses de Pallars." *Anuario de Estudios Medievales*, 26/1, 1996, pp 3–16.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Borrell II, grof od Barcelone** | **grof Urgella**992–1011 | Slijedi:**Ermengol II** |
Koordinate: 42° 09′ 02" SGŠ, 22° 01′ 56" IGD

**Stracin** (mak. *Stracin*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Stracin je u okviru opštine Kratovo.

U Stracinu se nalazi važno putno čvorište u Republici Makedoniji, gde se put Skoplje - Sofija ukršta sa putem ka jugu (doline Bregalnice i Strumice).

Prirodni uslovi
---------------

Dokument seoske opštine Stracin 1918. godine
Stracin je smešten u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kumanova, selo je udaljeno 30 kilometara istočno.

Selo Stracin se nalazi u istorijskoj oblasti Sredorek. Naselje je položeno u dolini Krive reke, na približno 680 metara nadmorske visine.

Mesna klima je umereno kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Stracin je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 185 stanovnika. Od toga ogromnu većinu čine etnički Makedonci (99%), a ostatak su Srbi.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Stracin*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.opstinakratovo.gov.mk Zvanična stranica opštine Kratovo[*mrtav link*]

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Kratovo |
| --- |
| **Kratovo** • 
Blizanci • 
Vakuf • 
Gornje Kratovo • 
Dimonce • 
Emirica • 
Železnica • 
Živaljevo • 
Kavrak • 
Ketenovo • 
Kneževo • 
Kojkovo • 
Konjuh • 
Krilatica • 
Kuklica • 
Kunovo • 
Lukovo • 
Muškovo • 
Nežilovo • 
Pendak • 
Prikovci • 
Sekulica • 
Stracin • 
Talašmance • 
Tatomir • 
Topolović • 
Trnovac • 
Turalevo • 
Filipovci • 
Šlegovo • 
Šopsko Rudare  |  |
**Savez Anjala** (švedski: *Anjalaförbundet*) bio je pokret u švedskoj vojci grupe oficira 
uglavnom finske nacionalnosti, koji su nezadovoljni razvojem Rusko-švedskg rata 1788. 
organizirali zavjeru protiv inicijatora tog rata kralja Gustava III.

Historija
---------

Ubrzo nakon izbijanja rata 1788. - 113 oficira razmještenih u finskom garnizonu Anjala (današnja Kouvola) sastavili su dokument  *Deklaraciju Anjalskih konfederalista* i dostavili ga ruskoj carici Katarini Velikoj.

Ona je od potpisivanja Aboskog mira formalno bila i *Velika vojvotkinja Finske*, pa su je oni kao suvladara pozvali na sklapanje mira i povratak stanju iz 1743. kad je finsko plemstvo za ruske okupacije imalo veća prava nego za vladavine apsolutistički nastrojeg Gustava III. U drugom dokumentu koji su sastavili *Uvjetima finske armije*, zatražili u abdikaciju Gustava III.

Kad je kralj Gustav III saznao za te dokumente, zatražio je od oficira da ih odbace u zamjenu za pomilovanje. Oni su to odbili, i odgovorili da je taj rat - nepravedan, pa se zbog tog švedska vojska ne bori kako treba, usput su odbacili kvalifakacije da je to izdajnički čin.

Nezadovoljan tim objašnjenjem Gustav III je kaznio zavjerenike iz Anjala, ali tek 1789: i to nakon što je izveo prvi uspješan kontranapad na zapadnom frontu protiv Danaca:

Samo jedan od njih pukovnik Johan Henrik Hästesko (1741. - 1790.) je pogubljen, a većina ostalih osuđena na dugotrajne zatvorske kazne.

Izvor
-----

1. 1 2 3   „*The Swedish-Russian War of 1788-1790*" (engleski). World History at KMLA. Pristupljeno 18. 09. 2015.
2. 1 2 3 4 5   „*Anjala League*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 09. 2015.

Vanjske veze
------------

* *Anjala League* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
Za ostrogotskog kralja, v. Teja.
**Teja** (grčki *Θεία*, *Theía*; *Θέα*, *Théa*; *Αἴθρα*, *Aíthra*) je grčka božica Titanida. U starorimskoj mitologiji je štovana pod imenom Aethra.

Opis
----

Teja je Titanida prve generacije. Njezini su roditelji Uran i Geja. Nadimak joj je *Eurifesa* ("sjajna"). Božica je vida i neba, sjaja i dragulja. Njezin brat Hiperion, bog svjetla, joj je i muž, a djeca su im Helios (Sunce), Selena (Mjesec) i Eja (Zora). Heziod o njoj govori: "Teja popusti Hiperionovoj ljubavi i rodi velikog Heliosa, i svijetlu Selenu i Eju, koji nose svjetlo svim podzemljarima i besmrtnim bogovima, vladarima širokog neba." Tejine sestre su božice proricanja. Teja je prisustvovala rođenju Artemide i Apolona na otoku Delu. U znanosti je po Teji nazvan hipotetski planet koji je udario u Zemlju i stvorio Mjesec.

Vanjske poveznice
-----------------

* Teja u klasičnoj literaturi (`en`)

Titani i Titanide
Prvi naraštaj: 
Feba |
Kej | 
Krij | 
Kron | 
Hiperion | 
Mnemozina | 
Japet |
Okean |
Reja |
Teja | 
Temida | 
Tetija

Drugi naraštaj:
Asterija |
Astrej |
Astreja | 
Atlant |
Eja |
Epimetej |
Helije |
Leta |
Menetije |
Metida |
Palant |
Prometej |
Selena
**Tabernarija** (lat. *fabula tabernaria*, doslovno "dućandžijska drama" od *taberna* = daščara, dućan) naziv je za vrstu drevne rimske komedije, koja je nakratko procvetala krajem 2. i početkom 1. veka pne. koja se bavila životom nižih društvenih slojeva i čija se radnja odvijala u nekom malom italskom gradu, obično pred radionicama, "udžericama" *(tabernae)* italskih zanatlija. Najverovatnije se radilo o podvrsti togate, komedije koja je obrađivala rimsku tematiku, za razliku od palijate, koja je, po uzoru na novu atičku komediju, prikazivala grčki život. To bi značilo da su glavni pisci togate istovremeno i predstavnici rimske tabernarije, tj. Titinije, Tit Kvinkcije Ata i Lucije Afranije, te da je kasnija trabeata (= "viteška komedija", prema odeći rimskih vitezova) predstavljala pokušaj da se togata uzdigne "na višu društvenu razinu".

Literatura
----------

* Budimir, Milan; Flašar, Miron (1991). *Pregled rimske književnosti*. Beograd.
* Hornblower, Simon; Spawforth, Antony (2003). *The Oxford Classical Dictionary*. Oxford.
* Vratović, Vladimir (1977). *"Rimska književnost", Povijest svjetske književnosti, knj. 2*. Zagreb.