recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Abd ar-Rahman II** (arapski: عبد الرحمن الثاني‎) (788–852) bio je omejadski emir Córdobe u Al-Andalusu (maurska Iberija) od 822. do smrti.

Bio je sin prethodnog emira Al-Hakama I. Za vrijeme očeve vladavine je kao mladić sudjelovao u tzv. "danu rova", odnosno masakru 700 - 5000 plemića i uglednih građana Toleda koji su se pobunili protiv Al-Hakamove vlasti.

Gotovo cijela vladavina je bila ispunjena borbom protiv kršćanskog asturijskog kralja Alfonsa II, čije je napredovanje na jug nakon dosta napora uspio suzbiti. Godine 837. su protiv njega u Toledu digli veliki ustanak tamošnji kršćani i Jevreji; nastojeći suzbiti slične ustanke u budućnosti, natjerao je prvake lokalne kršćanske Crkve da sazovu sinod na kome je kršćanskim vjernicima izričito zabranjeno da traže mučeništvo.

Godine 844. se suočio sa napadom Vikinga koji su se iskrcali kod Cadiza, zauzeli Sevillu (sa izuzetkom citadele) te napali samu Cordobu. Kako bi se obranio od sličnih napada u budućnosti, započeo je izgradnju ratne mornarice i pomorskog arsenala u Sevilli. 

U vanjskoj politici je pomagao Vilimu od Septimanije u borbi protiv karolinškog franačkog kralja Karla Ćelavog.

Iako je Abd ar-Rahman II bio poznat kao pokrovitelj umjetnosti, jedan od najpoznatijih događaja njegove vladavine je masakr kršćanskih Kordovskih mučenika.

|  |
| --- |
| Abd ar-Rahman II **Banu Umayyah**bočni ogranak od **Banu Quraish** **Umro/la:** 852 |
| Prethodi:**al-Hakam I** | **Emir Cordobe**822–852 | Slijedi:**Muhamed I** |

| * p
* r
* u
Omejadski kalifi |
| --- |
| Porodično stablo • Mediji |
| Kalifi u Damasku(661–750) | Muawiya I • Yazid I • Muawiya II • Marwan I • Abd al-Malik • Al-Walid I • Sulayman • Umar II • Yazid II • Hisham • Al-Walid II • Yazid III • Ibrahim • Marwan II |
| Emiri u Kordobi(756–929) | Abd ar-Rahman I • Hisham I • Al-Hakam I • Abd ar-Rahman II • Muhammad I • Al-Mundhir • Abdullah • Abd-ar-Rahman III |
| Kalifi u Kordoobi(929–1031) | Abd-ar-Rahman III • Al-Hakam II • Hisham II • Muhammad II • Sulayman • Hisham II • Sulayman • *Ali ibn Hammud al-Nasir*[H] • Abd ar-Rahman IV • *Al-Qasim ibn Hammud al-Ma'mun*[H] • *Yahya ibn Ali al-Mu'tali*[H] • *Al-Qasim ibn Hammud al-Ma'mun*[H] • Abd ar-Rahman V • Muhammad III • *Yahya ibn Ali al-Mu'tali*[H] • Hisham III |
| [H] označava hamudidske uzurpatore |

***Abd ar-Rahman II*** na Wikimedijinoj ostavi
| * p
* r
* u
Križarski ratovi |
| --- |
| Rekonkista • Sardinijski • Mahdija 1087. • **Prvi** • Narodni • 1101. • Sjeverni (Vendski • Livonski • Pruski) • Norveški • Balearski • Mletački • **Drugi** • Švedski (Prvi • Drugi • Treći) • **Treći** • 1197. • **Četvrti** • Katarski • Dječji • **Peti** • **Šesti** • Bosanski • Barunski • **Sedmi** • Pastirski 1251. • **Osmi** • **Deveti** • Aragonski • Pastirski 1320. • Smirnski • Aleksandrijski • Savojski • Despenserov • Berberijski • Nikopolje • Husitski • Varna • Otranto

---

**Kategorija** |

Osvajanje Jeruzalema 1099. godine**Osvajanje Jeruzalema 1099. godine**
Prvi križarski rat (1096. - 1099.) vodili su veliki francuski, flandrijski i normandijski velikaši, među kojima se ističu Godfrid Bouillonski i njegov brat Baldovin. Oni su na Istok krenuli u kolovozu 1096. preko Balkana i Bizanta, a već 1097. na vojnom pohodu preko Male Azije izborili su i prvu pobjedu osvojivši Niceju (lipanj 1097.), zatim pobjedivši u bitki kod Dorileja (srpanj 1097.), nakon čega su se domogli Edese i Antiohije (1098). 15. srpnja 1099. osvojili su Jeruzalem, opljačkali ga i počinili velik pokolj stanovništva. Svećenik Rajmund Aguilers napisao je: "U Salomonovom hramu (u Jeruzalemu), gazili smo do koljena u krvi, pa čak i do konjskih uzda, po pravednom i čudesnom Božjem sudu." Oko 40.000 muslimana, zajedno sa Židovima pobijeno je u ta dva dana, i tako je Jeruzalem "očišćen od nevjerničke ruke". Zabilježeno je i da su spalili jednu sinagogu punu Židova. Nakon zauzimanja grada u bazilici Svetoga groba održana je misa zahvale. U njihovim rukama grad je ostao oko 100 godina. Budući da je cilj rata bio ostvaren mnogi su se križari vratili u svoje zemlje. Neki su, međutim, ostali i nastavili se probijati duž istočne sredozemne obale. Oni su na koncu osnovali i četiri križarske države: Jeruzalemsko Kraljevstvo, grofoviju Tripoli, kneževinu Antiohiju te grofoviju Edesu. Središte posljednje osnovane križarske države, Tripoli, križari su osvojili 1109. , nakon 6 godina opsade.

1097. Križari stižu u Konstantinopol (današnji Istambul).  

1098. Francuska i normanska vojska zauzele Edesu i Antiohiju.  

1099. Križari zauzeli Jeruzalem i podijelili obalno područje na četiri kraljevstva.

|  |
| --- |
| **Prvi krstaški rat** |
| Seljački krstaški rat – Nemački krstaški rat – Nikeja – Dorilej – Antiohija – Jerusalim– Askalon – Krstaški rat 1101. |

  


***Prvi križarski rat*** na Wikimedijinoj ostavi
**Prefektura Beotija** ili **Boetija** ili **Viotija** (gr: Νομός Βοιωτία - *Nomos Voiotía*) je oblast u Periferiji Središnja Grčka, susedna prefektura gradu Atini sa severa. Središte prefekture je grad Livadija, a najveći Teba.

Geografske odlike
-----------------

Prefektura Beotija obuhvata oblast između Korintskog zaliva na zapadu i Evripijevog morskog prolaza i koja se ka jugu produžava u poliostrvo Atiku. Sa zapada se Beotija graniči sa sa prefekturom Fokidom, sa severa prefekturom Ftiotidom, sa juga sa prefekturom Atika. Sa istoka se pruga Prefektura Eubeja, odvojena od kopna i Beotije Evripijevim morskim prolazom.

Beotija spada u izrazito brdovite prefekture Grčke sa vrhovima i preko 2000. Poznata planina Parnas nalazi se na zapadu prefekture. Ova prefektura ima u središnjem, višem delu planinsku klimu, dok s zapadni i istočni delovi, kao primorski, sa sredozemnom klimom.

Istorija
--------

Istorija antičke Beotije vezana je za starogrčke državice Tebu i Beotiju.

Saobraćaj
---------

Beotija je veoma značajan deo Grčke u vezi sa državnim saobraćajnim vezama, jer predstavlja glavnu vezu prestonice Atine sa kopnenim delom Grčke i Evropom. Kroz Beotiju prolaze državni putevi:

* Državni put 1 (Grčka) ka severositoku
* Državni put 3 (Grčka) ka severu
* Državni put 27 (Grčka) ka severozapadu
* Državni put 44 (Grčka) ka istoku
* Državni put 48 (Grčka) ka zapadu

Vidi još
--------

* Livadija
* Periferija Središnja Grčka

| * p
* r
* u
Grčke prefekture |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Atika | SredišnjaGrčka | SredišnjaMakedonija | Krit | Ist. Makedonijai Trakija | Epir | Jonskaostrva | SeverniEgej | Peloponez | JužniEgej | Tesalija | ZapadnaGrčka | ZapadnaMakedonija |
|  |
| 
* Atina
* Istočna Atika
* Pirej
* Zapadna Atika

 | 
* Eubeja
* Evritanija
* Fokis
* Ftiotis
* Boetija

 | 
* Halkidik
* Imatija
* Kukuš
* Pela
* Pijerija
* Ser
* Solun

 | 
* Kanija
* Iraklion
* Lasiti
* Retimno

 | 
* Drama
* Evros
* Kavala
* Rodopi
* Ksanti

 | 
* Arta
* Janjina
* Prevez
* Tesprotija

 | 
* Krf
* Kefalinija
* Lefkada
* Zakintos

 | 
* Hios
* Lezbos
* Samos

 | 
* Arkadija
* Argolis
* Korint
* Lakonija
* Mesinija

 | 
* Kikladi
* Dodekani

 | 
* Kardica
* Larisa
* Magnezija
* Trikala

 | 
* Ahaja
* Etolija Akarnija
* Elis

 | 
* Lerin
* Greben
* Kostur
* Kožani

 |

 |

***Prefektura Boetija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Prvi keltiberski rat** (ili **Španski rat**, odnosno **Hispanijski rat** u rimskim izvorima) je naziv za oružani sukob koji se između 181. pne. i 179. pne. vodio između Rimske Republike na jednoj te domorodačkih, odnosno keltiberskih plemena Hispanije Citerior na drugoj strani. Predstavljao je prvi od keltiberskih ratova, odnosno dio procesa rimskog osvajanja Hispanije.

Rat je izbio kada su se 181. pne. razna plemena u dolini Ebra, prije svega Luzoni, digli protiv tadašnje rimske vlasti. Rimski izvori, prije svih Apijan, navode kako je glavni povod bio nedostatak hrane, odnosno zemljišta. Ustanak se djelomično smirio kada je ustaničku vojsku rastjerao konzul Kvint Fulvije Flak, ali su ustanici pronašli bazu u utvrđenom gradu Complega, odakle su napali Karavis. Godine 179. pne. je protiv ustanika krenuo Tiberije Grakho Stariji koji je oslobodio Karavis opsade, ali je potom isposlovao mirno rješenje sukoba tako što je Luzonima i drugim siromašnim plemenima razdijelio javnu zemlju, omogućivši im bolji život. Grakho je zbog toga stekao veliki ugled kako među Rimljanima, tako i među domorocima.

Izvori
------

* Appian's *History of Rome*. Arhivirano 2015-11-19 na Wayback Machine-u
* Wintle, Justin. *The Rough Guide History of Spain*. Rough Guides: Spain, 2003.
* Encyclopaedia Romana: *The Celtiberian War and Numantia*.
**Prefekt Egipta** (latinski: ) za vrijeme Rimskog Carstva bio je prefekt (guverner) koji je upravljao rimskom provincijom Egiptom na temelju vlasti (*imperium*) koju mu je delegirao rimski car.

Egipat je uspostavljen kao rimska provincija nakon bitke kod Akcija, gdje je Kleopatru kao posljednjeg neovisnog vladara Egipta i njezinog rimskog saveznika Marka Antonija porazio Oktavijan, usvojeni nasljednik ubijenog rimskog diktatora Gaja Julija Cezara. Oktavijan je tada zadobio vrhovnu vlast i za sebe uzeo naslov August (*Augustus*, "Uzvišeni"), završavajući time doba Rimske Republike i postavljajući se za princepsa, tzv. "prvog građanina" Rima, koji je zapravo djelovao kao autokratski vladar. Iako su senatori nastavili služiti kao upravitelji većine drugih provincija (senatorskih provincija), posebno onih koje su Rimu pripojene u doba Republike, uloga Egipta tijekom građanskog rata s Antonijem i njegova strateška i ekonomska važnost potaknuli su Augusta da osigura da nijedan suparnik ne može osigurati Egipat kao svoj posjed. Tako je uspostavio Egipat kao carsku provinciju, kojom će upravljati prefekt kojeg je imenovao među ljudima viteškog staleža.

Prefekt Egipta vršio je dužnost tri ili četiri godine. Vitez imenovan na taj položaj nije prolazio nikakvu specijaliziranu obuku, a čini se da je biran većinom zbog svog vojnog iskustva i poznavanja rimskog prava i uprave. Svako njegovo znanje o Egiptu i o opskurnim tradicijama egipatske politike i birokracije – koje je Filon Aleksandrijski opisao kao "zamršene i raznolike, teško shvatljive čak i onima koji su ih proučavali od najmlađih dana" – bilo je sporedno u odnosu na njegovu službu Rimu i carevu naklonost.
**Prvi hrvatski gardijski zdrug** je jedinica Hrvatske vojske u rangu brigade koja je za vrijeme rata u Hrvatskoj djelovala neposredno pod Glavnim stožerom Hrvatske vojske. 

Formirana je 18. 4. 1994. od Specijalne postrojbe Ministarstva obrane Republike Hrvatske, "Bojne Zrinski", dijela Specijalnih postrojbi Glavnog stožera Hrvatske vojske, bojni: "Frankopan", "Ban Jelačić", "Matija Vlačić", "Ferdo Sučić" i dijelova "Lakojurišne brigade Hrvatske vojske

Nakon osnivanja 1. HGZ je bio najelitnija jedinica Hrvatske vojske. Kao jedina od jedinica HV-a u svom sklopu integrirala raznovrsne vojne formacije: padobransku bojnu (bataljon), oklopno mehanizirane bojne, a, uz Hrvatsko ratno zrakoplovstvo, i vlastite borbene i transportne helikoptere, te vlastitu vojno-obavještajnu bojnu iz koje je kasnije nastala 350.vojno-obavještajna bojna HV-a.

Pripadnici te visokoprofesionalne elitne jedinice - koja je odgovarala isključivo vrhovnom zapovjedniku RH - sudjelovali u važnim bitkama u završnoj fazi rata u Hrvatskoj, kao i rata u Bosni i Hercegovini.

Nakon 2000. godine Prvi hrvatski gardijski zdrug je uklopljen u ostale postrojbe HV-a.

Vanjske poveznice
-----------------

* Ustroj 1.HGZ unutar OS RH
* Portal Domovinskirat.com o 1.HGZ
* Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u Glas javnosti o 1. HGZ
* Arhivirano 2007-05-05 na Wayback Machine-u Postrojbe za specijalna djelovanja u svijetu
**Abbey Dawn** je linija odjeće koju je dizajnirala kanadaska glazbenica Avril Lavigne, prodava se isključivo u robnoj kući "Kohl" u SADu. Kad je bila mlađa Avril je htijela da je njen otac zove Abbey Dawn, i njeni školski prijatelji su je isto ponekad zvali Abbey, pa je tako došla i do imena za liniju. Opisuje liniju kao "tinejđersku životnu marku, i rekla je da odjeća koja je dizajnirala za liniju, da bi to i ona zaista nosila. Također je rekla da bi cijena trebala biti pristupačna obožavateljima jer se kreće od 24 do 48 dolara.

Maloprodaja
-----------

Abbey Dawn se prodava u robnim kućama: "Kohl" u SADu i "Boathouse" u Kanadi te TK Maxx u Ujedinjenom Kraljevstvu. Abbey Dawn trgovina se otvorila i u Tokiju, Japan.

Dodaci
------

Avril je također dizajnirala nakit za liniju, to uključuje ogrlice, narukvice, naušnice koji imaju lubanju, vijke u obliku munje, srca i zvijezda na sebi. Nakiz je najčešće u ružičastoj, crnoj ili ljubičastoj boji. Još je dizajnirala satove, sunčane naočale i remenje.
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **NK Sesvete**. Za druga značenja, v. NK Croatia Sesvete.* |

**NK Sesvete** je nogometni klub iz zagrebačke gradske četvrti Sesvete. 
Trenutačno se natječe u 2. HNL. 
Već nekoliko godina uspješno surađuje sa zagrebačkim Dinamom, koji im pomaže oko financija, te u klub šalje svoje mlade igrače na kaljenje.

Povijest kluba
--------------

Nogometni klub **Sesvete** osnovan je 1941. pod nazivom **Radnik Sesvete**, a službeno je registriran 1945. godine. U sustavu natjecanja sudjeluje godinama sa seniorskom, juniorskom, pionirskom i veteranskom ekipom s više ili manje uspjeha u ligama Zagrebačkog nogometnog saveza (ZNS-a), sve do trenutka kada se događa eksplozija u vojnom skladištu "Duboki Jarak" u travnju 1994. godine, a koje se nalazilo u neposrednoj blizini igrališta i svlačionica. Uslijed te havarije, cijeli je kompleks pretvoren u zgarište. Izgorjele su svlačionice, a glavno i pomoćno igralište, kao i asfaltno igralište, izgledalo je poput minskog polja – puno eksplozivnih sredstava i naprava. U nemogućnosti daljnjeg natjecanja i provođenja sportskih aktivnosti radi novonastale situacije, te se godine klub i privremeno gasi; prestaje postojati.

Godine 2005. – 11. godina nakon privremene odjave kluba, grupa bivših nogometaša, nogometnih zanesenjaka i entuzijasta, pokreće i ostvaruje ponovno oživljavanje i registraciju **NK Radnik Sesvete**, uz svesrdnu podršku čelnih ljudi ZNS-a, kao i Vijeća gradske četvrti Sesvete.
Krajem godine, sazvana je osnivačka skupština kluba, na kojoj je donesen statut kluba i izabrana su sva tijela upravljanja.

U sezoni 2012./13. **NK Radnik** je po krajnjem stanju na tablici trebao ispasti iz 2. HNL, ali zbog odustanka NK Vinogradara, **NK Radnik** ostaje u drugoligaškom društvu.

8. srpnja 2013. skupština kluba mijenja ime iz **NK Radnik Sesvete** u **NK Sesvete**. 
Stadion je zadržao ime "Sv. Josip Radnik", a prigodom te skupštine, javnosti je predstavljen i novi klupski grb.

Izvori
------

1. ↑  NK Radnik Sesvete Arhivirano 2013-07-11 na Archive.is-u Izvaredna skupština kluba  
"*08.07.2013. održana je izvaredna skupština kluba, kojom je usvojen novi statut kluba. Novim statutom kluba promjenjeno je dosadašnje ime kluba "NK Radnik Sesvete" u "NK Sesvete"*".

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice kluba Arhivirano 2013-07-01 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Druga hrvatska nogometna liga 2019./20. |
| --- |
| 
* BSK
* Cibalia
* Croatia (Zmijavci)
* Dinamo II
* Dubrava
* Dugopolje
* Hajduk II
* Hrvatski dragovoljac
* Kustošija
* Međimurje
* Orijent
* Osijek II
* Rudeš
* Sesvete
* Solin
* Šibenik

 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **NK Sesvete** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**NK Slavonija** je nogometni klub iz Požege. Trenutačno se natječe u 3. HNL - Istok.

Povijest
--------

Klub je osnovan 1946. godine kao **SD Jedinstvo**. Od 1959. godine nosi ime **Zvečevo**, a od 1964. sadašnji naziv.

Uspjesi
-------

Jedan od najvećih uspjeha kluba je nastup u 1.B HNL sredinom devedesetih godina. Za vrijeme bivše države najveći uspjeh kluba je bio ulazak u republičku ligu 1978. godine.

Stadion
-------

Prvo nogometno igralište ne kojem je klub nastupao se nalazilo pokraj ljevaonice sve do 1954. godine, kada se klub seli na igralište kraj Orljave u središtu grada. Na otvorenju istog je gostovala **FK Mačva** iz Šapca.

Navijači
--------

Sredinom devedesetih godina, u vrijeme najvećih uspjeha kluba, NK Slavoniju je pratila navijačka skupina **Tornado s Orljave**.

Vanjske poveznice
-----------------

Službena stranica Arhivirano 2012-04-10 na Wayback Machine-u

Izvori
------

* Tablica 4.HNL - Istok Arhivirano 2010-03-08 na Wayback Machine-u
* Nogometni leksikon
U termodinamici, **adijabatski proces** ili **izokalorični proces** je proces u kojem nema prijenosa topline prema ili iz spoljašnje sredine. Naziv "adijabatski" doslovno označuje odsutnost prijenosa topline. Primjerice, **adijabatska granica** je granica koja je nepropusna za prijenos topline i za sustav se kaže da je adijabatski (ili toplinski) izoliran - izolacijski zid aproksimira adijabatsku granicu. Drugi je primjer temperatura adijabatskog plamena, koja predstavlja temperaturu koju bi dosegao plamen u odsutnosti gubitka topline prema okolini. Adijabatski proces koji je reverzibilan se također zove izentropičkim procesom.

Suprotni ekstrem - maksimalnog prijenosa (izmjene) topline s okolinom, uzrokujući konstantno održavanje temperature - je poznat kao izotermalni proces. Budući da je temperatura termodinamički konjugat entropije, izotermalni je proces konjugat adijabatskom procesu za reverzibilne transformacije.

Transformacija termodinamičkog sustava se može smatrati adijabatskom kada je dovoljno brza da značajna količina topline nije izmjenjena između sustava i okoline. Adijabatski proces se također može zvati kvazistatičkim. Kao suprotnost, transformacija termodinamičkog sustava se može smatrati izotermalnom ako je dovoljno spora da temperatura sustava ostane konstantnom izmjenom topline s okolinom.

***Adijabatski proces*** na Wikimedijinoj ostavi
**Prave raže** (lat. *Rajiformes*) su ribe sa hrskavičastim kosturom, kojima je značajka jako spljošteno tijelo u leđno-trbušnom pravcu i proširene prsne peraje koja leže sasvim sa strana tijela čime doprinose da tijelo izgleda još šire. Imaju oblik lista ili ploče u obliku romba pa se često popularno nazivaju morski listovi. Kreću se valovitim pokretima grudnih peraja. Neke vrste su slabo pokretne tako da veći dio vremena provode zakopane u pijesak na morskom dnu. Rep im je jako sužen tako da kod većine vrsta liči na bič, a leđne peraje su postavljene sasvim unazad.

Gornja površina tijela je tamnije pigmentirana i prilagođena boji okoline, dok je donja strana svjetlija jer ne sadrži pigmente. Na gornjoj, leđnoj strani nalaze se oči i spirakulum, a na trbušnoj su usni otvor, nosni otvori i škržni prorezi.

Neke vrste pravih raža na leđima ili na repu imaju otrovnu bodlju koja služi za odbranu. Druge vrste poseduju električni organ koji može izazvati prilično snažan električni udar, što im služi kako za lov, tako i za odbranu.

Pojedine vrste polažu jaja, koja su zaštićena čvstom ljuskom ili druge vrste rađaju žive mladunce koja se iz jaja legu unutar roditelja (ovoviviparnost).

Klasifikacija
-------------

Red pravih raža dijeli se na porodice od kojih su najznačajnije:

* drhtulje (Torpedinidae)
* raže (Rajidae)
* žutulje (Trygonidae)
* morski golubovi (neki autori navode ime golubovke) (Myliobatidae)

Izvori
------

1. ↑

* Ovdje je naveden izvor hrvatskih imena

***Prave raže*** na Wikimedijinoj ostavi
U ovom vijetnamskom imenu, porodično ime je *"Lê"*, ali se često pojednostavljuje u *"Le"* u ne-vijetnamskom tekstu. Prema vijetnamskim običajima, ova ličnost se mora označavati sa osobnim imenom *"Hoàn"*.

**Lê Hoàn** (941–1005), posthumno ime **Lê Đại Hành**, bio je car srednjovjekovne vijetnamske države Đại Cồ Việt (u današnjem sjevernom Vijetnamu) i osnivač Rane dinastije Le, koji je vladao od 980. do smrti. Prije dolasaka na prijestolje je bio oficir u vojsci prvog vijetnamskog cara Đinh Bộ Lĩnha te u njegovoj službi napredovao do zapovjednika vojske. Nakon smrti Dinh Bo Linha, Le Hoan je prvo postao regent njegovog nasljednika, šestogodišnjeg Dinh Toana. Le Hoan je potom svrgnuo dječaka i oženio se za njegovu majku, caricu Duong Van Nga, te se 980. proglasio carem. Zadržao je prijestolnicu u gradu Hoa Lư a tokom vladavine je uspješno odbio pokušaje kineske dinastije Song da povrati vlast nad Vijetnamom. Trajni mir je, međutim, osigurao tek redovnim plaćanjem danka. Nakon njegove smrti dinastija Le je počela slabiti; samo pet godina kasnije je Lý Công Uẩn osnovao dinasiju Ly i prijestolnicu iz Hoa Lu premjestio u današnji Hanoi.

Literatura
----------

* Trấn Bạch Đằng, Lê Vǎn Nǎm, Nguyễn Quang Vinh, *Vua Lê Đại Hành* (Thành Phố Hồ Chí Minh: Nhà Xuất Bản Trẻ, 1998.
* Trấn Bạch Đằng, Lê Vǎn Nǎm, Nguyễn Đức Hòa,  *Cờ Lau Vạn Thắng Vủỏng* (Thành Phố Hồ Chí Minh: Nhà Xuất Bản Trẻ, 2005.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Đinh Phế Đế(dinastija Đinh)**  |  **car Đại Cồ Việta** 980–1005 | Slijedi: **Lê Trung Tông**  |
**Leitha** (mađarski: *Lajta*, starije *Sárviz* ili *Sár*, češki i slovaćki: *Litava*) je 
rijeka u Austriji i Mađarskoj, desna pritoka rijeke Dunava, duga 180 km.

Karakteristike
--------------

Leitha se formira spajanjem rječica Schwarze i Pittena kod Lanzenkirchena (Wiener Neustadt - Land) na nadmorskoj visini od 302 metara.

Od tamo teče u pravcu istoka preko Bečke kotline, preko Wiener Neustadta (265 m), Bruck an der Leitha (157 m), zatim jednim dijelom svog toka formira granicu Donje Austrije i Gradišća (Burgenlanda) da bi sjeverno od Nickelsdorfa (144 m) napustila Austriju i ušla u Mađarsku kao *Lajta*.

U Mađarskoj kod Mosonmagyaróvára uvire u Dunav.

Leitha ima sliv velik 2138 km². 

  

Nakon Austro-ugarske nagodbe 1867 - Leitha je bila granica između Cislajtanije (zemlja s ove strane Lajte - Austrija) i Translajtanije (zemlja preko Lajte - Ugarska).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Leitha*" (njemački). Austria-Forum. Pristupljeno 10. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Leitha*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Leitha* na portalu Austria-Forum (`de`)
**NTV Hayat** je bosanskohercegovačka televizijska stanica osnovana u maju 1991. godine. Datum početka emitiranja programa je 24. februar 1992. Televizija je privatno vlasništvo 4 fizička lica.

Program
-------

Program se emitira 24 sata dnevno. Vlastita produkcija je od 7 do 9 sati, a od toga je program izvan studija 3 - 4 sata, studijski program - 4 - 6 sati. Stranog program se dnevno emitira 7 - 10 sati. Ostatak je reprizni program.

Voditelji
---------

Poznata imena TV-novinarstva Bosne i Hercegovine sudjelovala su i danas sudjeluju u radu Hayat TV-a a među najpoznatijim izdvajaju se Midheta Kurspahić, Tomislav Đurić, Adnan Rondić, Fikret Hodžić, Kenan Ćerimagić, Ana Bavrka, Aida Mahmutović, Džena Zeničanin, Muhamed Bikić, Hana Hadžiavdagić Tabaković, Ammar Švrakić, Šejla Cocalić, Marijana Kršo, Emir Delić, Elma Odobašić, Seid Teftedarija, Dalila Omerović, Emir Habeš, Merima Gosto, Kerim Priganica, Almasa Lazović i Lejla Gežo.

Eksterni linkovi
----------------

* Službena web stranica Arhivirano 2004-08-04 na Wayback Machine-u
|  |
| --- |
| **Ekonomija** |
|  |
|   **Ekonomija po regijama** 
Afrika  •  Sjeverna Amerika
Južna Amerika  •  Azija
Evropa  •  Okeanija
 |
| Generalni aspekti |
| 
Razvoj ekonomske misli
Mikroekonomija • Makroekonomija |
| Metodologija |
| 
Bihejvioristička  •  Komputacijska
Ekonometrija  •  Evoluciona
Eksperimentalna •  Teorija igre
Matematička  •  Društvena psihologija |
| Polja i podjele |
| 
Razvoj • Rast • Historija
Međunarodna trgovina • Rad
Ekonomija bogatstva • Finansijska
Monetarna teorija • Javni sektor
Industrijska organizacija • Zakon
Ekološka • Ekonomski sistemi 
Prirodni resursi • Poljoprivreda
Okruženje • Regionalna nauka
Gradska • Kultura • Zdravlje |
| **Kategorija:Ekonomija** |
| Časopisi • Publikacije
Kategorija:Ekonomija • Teme • Ekonomisti |
| **Ekonomske ideologije** 
Anarhistička •  Kapitalistička
Komunistička • Korporativna
Fašistička • Džordžijska
Islamska • Slobodna trgovina
Tržišna socijalistička • Merkantilistička
Protekcionistička •  Socijalistička
Sindikalistička • Treći put
 |
| Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

**Protekcionizmom** (lat. *protegere* = *zaštita*) se označavaju ekonomske mjere, kojima jedna država pokušava ograničiti plasiranje stranih proizvoda na domaćem tržištu. Te mjere se nalaze u domenu strateške trgovinske politike i njihov cilj je po pravilu, poboljšavanje plasmana domaćih produkata, unapređenje i poboljšavanje razvoja pojedinih privrednih grana kao i privrede u cjelini. Takve mjere strateške trgovinske politike pomažu razvoj pojedinih zemalja u razvoju u tolikoj mjeri, da su neke od njih već prerasle u industrijske velesile (npr. Kina).

Protivnici protekcionizma argumentuju time, da svaki protekcionizam izaziva i recipročne mjere potencijalnih trgovinskih partnera i da je na kraju ipak domaća privreda najviše pogođena takvim mjerama. Oni zahtijevaju globalnu i slobodnu trgovinu i zagovaraju prepuštanje upotrebe svih ekonomskih instrumenata samom tržištu.

Posebnu formu protekcionizma predstavljaju kulturni protekcionizam kao i protekcionizam u sportu. Takvim mjerama se štite pojedine države ili regioni od kulturnih uticaja iz inostranstva odnosno, štite domaće tržište sportista. U tom kontekstu su poznata ranija ograničenja broja stranih igrača u klubovima nekih zapadnoevropskih zemalja.

Povezano
--------

* Makroekonomija
* Globalizacija
**Država Mérida** (španjolski: *Estado Mérida*) je jedna od 23 savezne države Venecuele, koja se nalazi na zapadu zemlje.

Karakteristike
--------------

U Méridi živi 828,592 stanovnika na površini od 11,300 km²-

Mérida graniči sa slijedećim saveznim državama; Zuliom i Trujillom sa sjevera, Táchirom sa zapada i Barinasom sa juga i istoka.

Osim uskog jezička koji se proteže prema sjeverozapadu do obala Jezero Maracaibo, većina teritorija leži potpuno unutar onog dijela Anda poznatog kao Cordillera de Mérida. Taj planinski masiv koji se uzdiže do 5.007 metara nadmorske visine kod vrha Pico Bolívar (najviša točka u Venezueli), proteže se od sjeveroistoka do jugozapada i rijeke Chama.

U plodnoj dolini Chame leži većina naselja te države, uključujući i glavni grad Méridu.

Iako je prvenstveno poznata po poljoprivrednim proizvodima, jer je prvi venecuelski proizvođač salate, celera, krumpira, [[karfiol, mrkve, češnjaka, repe, kupusa, graška i banana. I stočarstvo (goveda i koze) je dobro razvijeno, država također ima i ruda, Nafta je otkrivena u i oko Jezera Maracaibo, a iskapaju se i tinjci, zlato i smaragd. Mliječna industrija je dobro razvijena, tako da je Mérida treća među proizvođačima mlijeka u zemlji.

Za ekonomiju Méride važni su i turizam i ribogojstvo (uzgoj pastrva). Država je mjesto najveće i najduže [[žičara|žičare na svijetu, koja je duga 12,5 km i penje se do visine od 4,765 metara nadmorske visine.

Panamerički autoput prolazi državom od sjeveroistoka prema jugozapadu, dok jedan drugi autoput prolazi dolinom Chame, za razliku od tog istok i zapad države su loše povezani.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Mérida*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 28. 09. 2017.

Vanjske veze
------------

***Mérida (savezna država)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Estado Mérida* na portalu Venezuelatuya (`es`)
* *Mérida* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)

| * p
* r
* u
Administrativna podjela Venezuele |
| --- |
| Savezne države | 
* Amazonas
* Anzoátegui
* Apure
* Aragua
* Barinas
* Bolívar
* Carabobo
* Cojedes
* Delta Amacuro
* Falcón
* Guárico
* Lara
* Mérida
* Miranda
* Monagas
* Nueva Esparta
* Portuguesa
* Sucre
* Táchira
* Trujillo
* Vargas
* Yaracuy
* Zulia

 |  |
| Teritoriji posebne uprave | 
* Savezni teritoriji
* Distrikt glavnog grada

 |
Pogled na Nacionalni park Manuel Antonio.
**Nacionalni park Manuel Antonio** (španjolski: **Parque Nacional Manuel Antonio** ) je nacionalni park na pacifičkoj obali Kostarike. Nacionalni park se nalazi južno od gradova Quepos i Puntarenas i 132 km od glavnog grada Kostarike San Joséa. Osnovan je 1972. godine sa površinom od 16,24 km2 te je najmanji kostarikanski nacionalni park, godišnje ga posjeti 150.000 posjetitelja, a poznat je po svojim prekrasnim plažama i pješačkim stazama. Magazin Forbes ga je 2011. stavio na popis 12 svjetskih najljepših nacionalnih parkova.

Četiri plaže nalaze se unutar granica parka: Manuel Antonio, Espadilla Sur, Teldoro i Playita. Sa svojim velikim svijetlim pijeskom privlače posjetitelje svih uzrasta. 

Iako je Manuel Antonio najmanji kostarikanski nacionalni park ima veliku raznolikost biljnog i životinjskog svijeta u parku obitava 109 vrsta sisavaca i 184 vrste ptica.

Vanjske poveznice
-----------------

* Nacionalni park Manuel Antonio

Izvor
-----

1. ↑  Jane Levere (2011-08-29). „The World's Most Beautiful National Parks". *Forbes*. Pristupljeno 2011-10-04.
2. ↑  „Manuel Antonio National Park". Arhivirano iz originala na datum 2013-05-22. Pristupljeno 2008-02-25.
**Pridnjestarska rublja** je valuta koja se koristi u Pridnjestrovlju, separatističkoj oblasti Moldavije. S obzirom da Pridnjestrovlje nije međunarodno priznata država, ni njena valuta nema međunarodni kod niti se može koristiti izvan Pridnjestrovlja. Lokalna skraćenica je ‘*r.*’. Jedna rublja se deli na 100 kopejki.

Novac izdaje Pridnjestarska republička banka. Inflacija u 2005. je iznosila 10.83%

Papirne novčanice se izdaju u apoenima od 50, 100, 200 i 500 rubalja a kovani novac u apoenima od 1, 5, 10, 25 i 50 kopejki.

Prvi put je uvedena 1994. Uglavnom se sastojala od pečatiranih sovjetskih i ruskih novčanica. U avgustu 1994. uvedena je druga rublja koja je usled hiperinflacije brzo izgubila vrednost. Nova rublja je uvedena 2000. godine u vrednosti od milion starih rubalja.

Vidi još
--------

* Spisak valuta

Spoljašnje veze
---------------

* Pridnjestarska republička banka

| * p
* r
* u
Valute Evrope |
| --- |
| Afrika • Azija • Južna i Sjeverna Amerika • Oceanija |
| Evropska unija | 
* bugarski lev
* češka kruna
* danska kruna
* euro
* mađarska forinta
* poljski zlot
* rumunski lej
* švedska kruna

 |
| Istočna Evropa | 
* armenski dram
* azerbejdžanski manat
* bjeloruska rublja
* gruzijski lari
* moldavski lej
* kazaški tenge
* ruska rublja
* *pridnjestarska rublja*
* ukrajinska grivnja

 |
| Južna Evropa | 
* albanski lek
* bosanskohercegovačka konvertibilna marka
* makedonski denar
* *malteški scudo*
* srpski dinar
* turska lira

 |
| Sjeverozapadna Evropa | 
* britanska funta
* farska kruna
* gibraltarska funta
* gernzijska funta
* islandska kruna
* džerzijska funta
* manska funta
* norveška kruna
* švicarski franak

 |

***Pridnjestarska rublja*** na Wikimedijinoj ostavi
| Historija KineHistorija Kine **Historija Kine** |
| --- |
| **DREVNA** |
| **3 Suverena & 5 Careva** |
| **Dinastija Xia** 2100–1600 pne. |
| **Dinastija Shang** 1600–1046 pne. |
| **Dinastija Zhou** 1045–256 pne. |
|  **Zapadni Zhou** |
|  **Istočni Zhou** |
|    Period Proljeća i Jeseni |
|    Period Zaraćenih država |
| **CARSKA** |
| **Dinastija Qin** 221 pne.–206 pne. |
| **Dinastija Han** 206 pne.–220 n.e. |
|   **Zapadni Han** |
|   **Dinastija Xin** |
|   **Istočni Han** |
| **Tri kraljevstva** 220–280 |
|   **Wei, Shu & Wu** |
| **Dinastija Jin** 265–420 |
|   **Zapadni Jin** | **16 kraljevstava**304–439 |
|   **Istočni Jin** |
| **Južne & Sjeverne dinastije**420–589 |
| **Dinastija Sui** 581–618 |
| **Dinastija Tang** 618–907 |
|   (  **Drugi Zhou** 690–705 ) |
| **5 dinastija & 10 kraljevstava**907–960 | **Dinastija Liao**907–1125 |
| **Dinastija Song**960–1279 |  |
|   **Sjeverni Song** |  | **Z. Xia** |
|   **Južni Song** | **Jin** |  |
| **Dinastija Yuan** 1271–1368 |
| **Dinastija Ming** 1368–1644 |
| **Dinastija Qing** 1644–1911 |
| **MODERNA** |
| **Republika Kina** 1912–1949 |
| **Narodna RepublikaKina** 1949– | **RepublikaKina (Tajvan)**1945– |
| 
**Srodni članci** 

Kineska historiografija
Kronologija kineske historije
Dinastije u kineskoj historiji
Lingvistička historija
Historija umjetnosti
Ekonomska historija
Historija obrazovanja
Historija nauke i tehnologije
Pravna historija KineMedijska historija
Vojna historijaPomorska historija
 |
| This box: * prikaži
* razgovor
* uredi
 |

**Rana carska Kina** ili **Rano Kinesko Carstvo** je izraz kojim se označava historija Kine u periodu od 221. pne. do 220. n.e. a koji je karakteriziralo postojanje Kine kao unitarna unitarne, odnosno centralizirane države pod carevima iz dinastije Qin i Han, uključujući i kratki period dinastije Xin. Period je započeo nakon što je Qin Shi Huang, vladar države Qin godine 221. pne. uspio osvojiti sve sebi suparničke feudalne države području Kine i ujedinio ih kao apsolutni monarh, često koristeći brutalne mjere da standardizira mjere, pismo i jezik. Iako je njegova dinastija Qin brzo svrgnuta, vladari nove dinastije Han su brzo prihvatili Qinove tekovine u obliku novog sistema uprave poznatog kao Tri gospodara i devet ministara uspostavivši konfucijanizam kao državnu ideologiju, te je u tim okolnostima došla do perioda dugotrajnog mira i relativnog blagostanja, odnosno procvata kineske kulture, dok se Kina zahvaljujući efikasnoj vojnoj sili uspješno širila na druga područja, postavši supersilom istočne Azije. Taj je period završio kada je sama dinastija Han svrgnuta 220. a na njeno mjesto došle suparnički klanovi i vojskovođe koji su se borili za prevlast u periodu Šest dinastija, koji će biti okončan ponovnim ujedinjenjem tek usponom dinastije Sui godine 589.
**Nacionalni park Sigatoka Sand Dunes** (srpskohratski: Pješčane dine Sigatoke) je nacionalni park na Fidžiju, koji se nalazi na ušću rijeke Sigatoke, na otoku Viti Levu. Nacionalni park i dine nalaze se otprilike tri kilometra od grada Sigatoke. 

Dine su nastale kao posljedica erozije u zaobalju i obalnih procesa formiranja dina. Ekstenzivni sustav dina obuhvaća površinu od 650 hektara i obuhvaća seriju paraboličnih pješčanih dina. Visina dina kreće se od 20 do 60 metara, a nastajale su u periodu od 1,000 godina. 

Područje je 1988. godine postalo prvi i zasad jedini nacionalni park na Fidžiju, a u narednom je periodu došao pod upravu Fidžijskog nacionalnog trusta, koji se skrbi i za druga zaštićena područja na arhipelagu. Od 1999. godine nalazi se na popisu kandidata za UNESCO-vu Svjetsku baštinu u kategoriji kulturnog dobra.

Osim za kulturu i turizam, pješčane dine Sigatoke značajne su i za arheologe. Na području parka pronađeni su lončarski predmeti stari oko 2,600 godina, kao i jedno od najvećih pokapališta na Pacifiku. Uz to, postoje i brojni drugi arheološki ostaci i spomenici koji govore o povijesnim prilikama na ovom području.

Vanjske veze
------------

* UNESCO World Heritage Centre – tentative list
**Besplatni festival na Altamontskom trkalištu** (engleski: ), poznatiji pod skraćenim naslovom **Altamontski besplatni koncert** (engleski: ) je bio veliki rock koncert održan 6. decembra 1969. na trkalištu Altamont Speedway u sjevernoj Kaliforniji, između gradova Tracy i Livermore. Organizirao ga je britanski rock bend *The Rolling Stones* kao veliko finale svoje turneje, a na njemu su iz njih nastupili i Santana, The Flying Burrito Brothers, The Jefferson Airplane i Crosby, Stills, Nash & Young. Zamišljen je kao svojevrsni "zapadni Woodstock" i predstavljao je treći masovni rock-događaj u SAD 1969. godine (nakon Montereya i Woodstocka). Na njemu se okupilo oko 300.000 gledatelja, ali je, za razliku od Woodstocka, ostao upamćen kao tragični fijasko. Tome je doprinijela loša organizacija (nedostatak zahoda), ali i niz nasilnih incidenata, uključujući ubistvo jednog gledatelja, koje se tradicionalno pripisuje odluci Stonesa da kao zaštitare koriste bikersku grupu Paklenih anđela. Zbog tih je događaja bend *Grateful Dead* odustao od nastupa. Zbivanja na koncertu su zabilježena u znamenitom dokumentarnom filmu *Gimme Shelter*. Za Altamontski koncert se često navodi da su na njemu simbolično "umrle 1960-e", odnosno da je kaos i krvoproliće, potpuno u neskladu s idealima kontrakulture, konačno uvjerio baby boomere da prihvate "stvarni svijet".
**Nochpeem**.- Pleme Indijanaca konfederacije Wappinger, porodica Algonquian, nastanjeno uranom 17 stoljeću na sjeveru okruga Putnam i jugu okruga Dutchess u New Yorku. Četiri njihova sela nalazila su se u dolini rijeke Hudson, to su bila: *Canopus*, u Canopus Hollowsu, Putnam County; *Keskistkonk*, možda na Hudson Riveru, u okrugu Putnam County; *Nochpeem*, na jugu okruga Dutchess County ; i *Pasquasheck*, možda na obali Hudson Rivera u okrugu Dutchess County. Četiri sela ovog plemena činila su 'sachemdom' Nochpem. Njihovo ime prvi puta se spominje 1644. u ugovoru koji je uslijedio nakon dvogodišnjeg ratnog perioda *Kieft's War*a, što se vodio između Nizozemaca i plemena Wappinger iz Hudson Valleya, u kojemu su Nochpeemi igrali aktivnu ulogu. Glavno selo bilo im je u Canopus Hollowsu i uz ostala tri bila su označavana na Janssonius-Visscherovom zemljovidu (*Janssonius-Visscher Map of Nova Belgica and/or Nieu Nederlandt*), prvi put tiskana 1650. godine, što prikazuje područje od Cape Coda (Cape Malabare) pa do Delaware capesa. Uvozne europske bolesti, kao što su boginje, decimirale su ovdašnje domaće stanovništvo. Cook (1976) procjenjuje da su po 600 osoba brojala plemena Nochpeem i Tankiteke. Od godine 1700. populacija cijele konfederacije Wappinger spala je na 1,000, a 1774. tek 300 na obje strane Hudsona.

Vanjske poveznice
-----------------

* Native Americans Of Putnam County Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
Skulptura Nok od terakote, izložena u Louvreu
**Civilizacija Nok** se pojavila u Nigeriji oko 1000. pne. i misteriozno iščezla krajem prvog milenijuma n.e. vjerojatno zbog bolesti ili gladi. Danas se smatra da je društveni sistem te civilizacije bio prilično napredan te predstavljao kraj neolitskog (kamenog) doba i početak željeznog doba u sub-saharskoj Africi. Neke teorije tvrde da je civilizacija Nok direktni nasljednik egipatske civilizacije. Civilizacija Nok se smatrala najvećim subsaharskim proizvođačem terakote. Skulpture od terakote koje je proizvela kltura Nok se smatraju glavnim dokazom postojanja pred-kolonijalne civilizacije u subsaharskoj Africi, te postoje teorije kako je s vremeneom evoluirala u kasnije Yoruba kraljevstvo Ifea. Prema nekim teorijama, temeljenoj na sličnosti ranih umjetničkih formi Yoruba i umjetničkih formi Noka, suvremeni narod Yoruba potječe od Noka. Kasnije brončane i terakota skulpture kultura Ife i Benin pokazuju značajne sličnosti s civilizacijom Nok.

V. također
----------

* Nok figure od terakote

***Nok*** na Wikimedijinoj ostavi
Kuća u izgradnji od adobe nepečene opeke u Kirgistanu
**Adobe** (arapski: الطّوب, at-tub = opeka od blata) je naziv za nepečenu opeku (ćerpič) sušen na suncu, nekad uobičajen za izgradnju kuća, koje su imale i do 11 katova u Hadramautu - Šibam. 

Nepečena cigla je najstariji građevni materijal, raširen po cijelom svijetu, od Azije, Afrike, Evrope do Amerike (indijanci Arizone, Novog Meksika i Meksika). Adobe opeke proizvodile su se miješanjem gline i vode uz dodavanje pijeska i organskih materijala kao armature slame, i sličnih materijala, nakon čega su ostavljane na suncu da se osuše, prije ugradnje u objekt. 

Građevine od adobe opeke su nevjerojatno izdržljive, i njihovi primjerci su jedni od najstarijih građevina na svijetu. Zgrade od adobe opeke imaju odličnu termičku prilagodljivost, - za velikih vrućina u njima je ugodno hladno, kod velikih hladnoća lakše ih je zagrijati, a zbog debljine 
zida duže drže toplinu. One su otporne na potrese, jer su elastične i ne ruše se tako lako, kao građevine od čvrstih materijala.

Porijeklo imena
---------------

Riječ adobe ima porijeklo u srednjoegipatskoj riječi dj-b-t = *blato* (u značenju na suncu sušena opeka), ona se u koptskom pretvorila u *tobe*. Nju su preuzeli Arapi i postala je at-tub (الطّوب ) , preko arapskog ušla je u španjolski kao *adobe*, a preko španjolskog u engleski, kao naziv za oblik nepečene opeke.

Najveća građevina napravljena od adobe opeka je citadela Arg-é Bam u Iranu iz 500. pne.. 

Citadela Arg-é Bam u Iranu, najveća građevina od adobe opeka, iz 500. pne.Citadela Arg-é Bam u Iranu, najveća građevina od adobe opeka, iz 500. pne.

Izvori
------

1. ↑  Hans Helfritz: Land without shade, Journal of the Royal Central Asian Society, april 1937. str. 16. (`en`)
2. ↑  Marchand, Trevor. *The Masons of Djenne*. Bloomington: University of Indiana Press, 2009.(`en`)
3. ↑  Collyns, Dan (15. 08. 2009.). „Peru rebuilds two years on from quake". news.bbc.co.uk. Pristupljeno 24. 08. 2009.  Cases where adobe structures were widely damaged during earthquakes include the 1976 Guatemala earthquakeand the 2003 Bam earthquake.(`en`)

Vanjske veze
------------

***Adobe*** na Wikimedijinoj ostavi

* Authentic Adobe Brick Construction (`en`)
* Earth Architecture (`en`)
**Prvi japansko-kineski rat** se vodio od 1. augusta 1894. do 17. aprila 1895. između Japanskog Carstva na jednoj i carske Kine pod dinastijom Qing na drugoj strani. Uzrok rata bila je kontrola nad Korejom koja je u to vrijeme, pod vlašću dinastije Joseon nominalno bila tributarna država Kineskog Carstva, ali u kojoj je godinama trajala borba između dvije frakcije - konzervativnih tradicionalista koji su se oslanjali na Kinu i reformista koji su nastojali uvesti zapadnu tehnologiju i institucije po uzoru na Japan u vrijeme Meiji revolucije. Neposredni povod je bio seljački Donghak ustanak zbog čijeg gušenja je korejska vlada pozvala kineske trupe u pomoć, a na što je Japan poslao svoje trupe. Na početku sukoba, koji je počeo bez formalne objave, brojčana prednost je bila na kineskoj strani, ali su japanske snage bile bolje naoružane, opremljene, i što je još važnije, obučene zahvaljujući intenzivnom programu modernizacije u prethodnim decenijama. To je najviše došlo do izražaja na moru, pa je tako japanska carska mornarica u odlučujućoj bitci kod ušća rijeke Yalu 17. septembra 1894. nanijela odlučujući poraz brojčano jačoj kineskoj Beiyanškoj floti. S tako stvorenom prednošću na moru, japanske snage su zauzele cijelu Koreju i prodrle duboko u Mandžuriju, zauzele Peskadorske Otoke te se iskcrale na obalu Kine. Ti su porazi natjerali kinesku vladu da sklopi Mir u Shimonosekiju kojim je Japanu predala Tajvan, Peskadore i poluotok Liaodong te priznala Koreju kao dio japanske interesne sfere. Kratkotrajni trijumfalni rat je imao dalekosežne posljedice, učinivši od Japana velesilu, dok je u Kini sramotan poraz izazvao duboko nezadovoljstvo vladavinom dinastije Qing te potakao Bokserski ustanak, a potom i Xinhai revoluciju kojom će ona biti zbačena nepune dvije decenije kasnije.

Vanjske veze
------------

***Prvi japansko-kineski rat*** na Wikimedijinoj ostavi

* 程映虹︰從"版畫事件"到《中國向西行進》Peter Perdue 濮德培和中國當代民族主義 Arhivirano 2010-11-26 na Wayback Machine-u (`zh`)
* *Detailed account of the naval Battle of the Yalu River* by Philo Norton McGiffen
* Besplatna e-knjiga: *Under the Dragon Flag — My Experiences in the Chino-Japanese War* by James Allan na Projektu Gutenberg
* Print exhibition at MIT
* The Sinking of the *Kowshing* – Captain Galsworthy's Report Arhivirano 2008-03-11 na Wayback Machine-u
* SinoJapaneseWar.com A detailed account of the Sino-Japanese War
* The Sino-Japanese War of 1894-1895: as seen in prints and archives (British Library/Japan Center for Asian Historical Records)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85024296
* BNF: cb13736005k (podaci)
* NDL: 00568553
* NKC: ph656392
* BNE: XX4416833

 |
**Prvi indokineski rat** (poznat i kao **Francusko-indokineski rat**) je trajao od 1946. do 1954. u jugoistočnoj Aziji između Francuske i pokreta otpora Vijetmin pod vođstvom Ho Ši Mina.

Pozadina
--------

Početak dvadesetog veka Vijetnam je dočekao kao kolonija Republike Francuske (takozvana Francuska Indokina). Francuska je pored svog jezika i kulture donela i katoličku religiju, koja se kasnije ispostavila kao veliki problem. Tokom četrdesetih godina dvadesetog veka Japan je zauzeo Vijetnam, proterao Francuze ali i zaveo još veći teror nad Vijetnamcima. U tom periodu je osnovan pokret otpora koji je predvodio Ho Ši Min, šef Komunističke partije Vijetnama. Paradoksalno, Vijetkongu su oružje i opremu dopremali Amerikanci. Nakon poraza Japanske carevine, 2. septembra 1945. Vijetnam je proglasio nezavisnost ali ga je Francuska ponovo okupirala. Novembra 1946, Ho Ši Min je otišao u Pariz na razgovore o francuskom povlačenju iz Vijetnama, ali je Francuska odbila bilo kakvo povlačenje, tako da je počeo rat.

Rat
---

U prvo vreme Vijetmin je vršio sabotaže i organizovao štrajkove koji su onemogućavali normalan život okupatorima iz Evrope. Nakon pobede kineske revolucije 1949. uz podršku koju je pružio Mao Ce Dung, stvorili su se uslovi za nesmetano snabdevanje oružjem iz zemalja socijalističkog sveta tako da je Vijet Min postao prava vojska koja je 1952. u decembru zauzela dolinu Dijen Bijen Fu, čime se francuska vojska u Vijetnamu našla odsečena od ostatka svojih trupa u Indokini. Francuzi su bez većih problema vratili dolinu u svoje ruke i izgradili tamo bazu. Time su Francuzi upali u klopku jer je Vijet Min u decembru 1952. pripremio a 13. marta 1953. započeo akciju uništavanja francuske baze. Borbe koje su tom prilikom vođene su poznate pod imenom bitka za Dijen Bijen Fu. Do 17. marta u bazi je poginiulo 2.500 Francuza. Aerodrom u dolini potpuno je onesposobljen 28. marta 1953. a 30. marta baza je ostala bez veza sa spoljašnjim svetom. 7. maja u 17:30 baza Dijen Bijen Fu je pala u ruke Vijet Mina. Ovaj poraz je imao snažan uticaj na Francuze, koji su se na kraju povukli iz Indokine.

Nezavisnost Vijetnama
---------------------

U takvim uslovima omogućeno je i potpuno osamostaljenje pa je Ho Ši Min 11. oktobra 1954. godine u Hanoju proglasio Demokratsku Republiku Vijetnam a na jugu je iste godine proglašena Republika Vijetnam. Ovo je dovelo do građanskog rata u koji su se opet umešali spoljni faktori što je dovelo do prisilne deobe zemlje. 8. maja 1957. dogovorom između Sjedinjenih Američkih Država, Velike Britanije, Francuske i Sovjetskog Saveza Vijetnam je podeljen 17. paralelom na Severni i Južni Vijetnam. Predsednik Južnog Vijetnama se iste godine susreo sa američkim predsednikom Dvajtom Ajzenhauerom tražeći zaštitu i grancije SAD da će režim u Sajgonu opstati.

Povezano
--------

* Indokineski ratovi

Spoljašnje veze
---------------

***Prvi indokineski rat*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`fr`) VIÊTNAM: La première Guerre 1945-1954 (1) dokumentarni film
* (`fr`) VIÊTNAM: La première Guerre 1945-1954 (2) dokumentarni film