**Kristjan Raud** (Kirikuküla, 22. listopada 1865. – Tallinn, 19. svibnja 1943.), estonski simbolistički slikar i ilustrator, jedan od osnivača Estonskog nacionalnog muzeja. Raud je u svojim djelima, koja su osim simbolizma evocirala i primitivizam, često koristio folklorne elemente. Njegov brat blizanac, Paul, također je postao uspješan i poznat slikar.

Kristjan i Paul Raud proveli su svoje djetinjstvo u Meriküli, gdje je njihov otac radio kao rendžer. Nakon očeve rane smrti, školovali su se na njemačkom u Rakvereu, a Kristjan je nakon toga pohađao učiteljsku školu u Tartuu, nakon čega je predavao u lokalnim školama. Nezadovoljan svojim poslom, 1892. godine preselio se u Sankt Peterburg, gdje je njegove radove uočio preporoditelj Johann Köler, koji ga je poticao da upiše Carsku umjetničku akademiju. Diplomirao je nakon četiri godine, nakon čega je otišao u Njemačku da izbrusi svoje vještine; tamo je učio kod Petera Janssena i Antona Ažbea.

Nakon povratka u Tartu, Raud je organizirao školu za mlade slikare, pisao za lokalne novine i predavao u lokalnoj gimnaziji. Nakon smrti Jakoba Hurta 1907. godine, Raud je počao zagovarati ideju otvaranja muzeja posvećenog estonskom folkloru. Dvije godine kasnije, postat će jedan od utemeljitelja i voditelja Estonskog nacionalnog muzeja. Sljedeće godine izradio je ilustracije za zbirku poezije Juhana Liiva.

Početkom Prvog svjetskog rata preselio se u Tallinn kako bi živio s bratom. Ponovo se zaposlio kao nastavnik, dok je istovremeno nastavio slikati. Godine 1919. dovršio je svoju poznatu sliku *Djeva s groba*, postao je predsjednik Estonskog muzejskog društva i počeo raditi za Ministarstvo obrazovanja. Ipak, vrhunac njegove karijere dogodio se 1935. godine kada je izdano novo izdanje *Kalevipoega*, estonskog nacionalnog epa, s Raudovim ilustracijama. Prvo izdanje ovog djela tiskano je u za to doba velikih 10,000 primjeraka. U proljeće 1940. godine, netom prije sovjetske invazije, organizirana je izložba njegovih djela te je proglašena "godina Kristjana Rauda". Ipak, rat je utjecao na njegovu prisutnost u javnom životu tako da je do kraja 1960-ih, kada su sovjetske vlasti odobrile podizanje spomenika njemu u čast, bio prilično marginaliziran. Ipak, nastavio je slikati do kraja života te je čak slikao i na samrtnoj postelji dok je ležao u bolnici za vrijeme njemačke okupacije Estonije 1943. godine.

Literatura
----------

* Rasmus Kangro-Pool, *Kristjan Raud, 1865-1943*, Eesti NSV Kunst, 1961
* Lehti Viiroja, *Kristjan Raud 1865 - 1943: looming ja mōtteavaldused*, Eesti NSV Kunst, 1981

Vanjske veze
------------

***Kristjan Raud*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Kristjan Raud House Museum Collection Arhivirano 2017-04-15 na Wayback Machine-u @ Art Museums of Estonia.
* "Building up/on Power: representations of the Estonian national character in the works and words of Kristjan Raud by Elo-Hanna Seljamaa @ the Estonian Institute.
* Kristjan Raud and the Kalevipoeg @ Bifröst Museo

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 68984853
* LCCN: n82148769
* ISNI: 0000 0000 6637 2393
* GND: 11949311X
* SUDOC: 031224512
* BNF: cb12248151q (podaci)
* ULAN: 500120498
* BNE: XX1145651

 |