recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Esther Gitman** (Sarajevo, 1941), izraelska i američka povjesničarka jugoslavensko—jevreskoj podrijetla koja je privukla pažnju javnosti dosada nepoznatim povijesnim dokumentima koji potvrđuju ustrajnost nadbiskupa Alojzija Stepinca u spašavanju ugroženih Jevreja tijekom Drugog svjetskog rata.

Biografija
----------

Esther Gitman je rođena u Sarajevu 1941 godine, u vrijeme okupacije Kraljevine Jugoslavije. Iste godine je s majkom pred ustašama pobjegla najprije u talijansku zonu na Korčulu, a potom u Italiju. Uspjele su preživjeti Holokaust uz pomoć ljudi koji nisu bili jevreji. Nakon završetka Drugog svjetskog rata Esther se sa majkom vratila u FNR Jugoslaviju i rodni grad zbog majčinih roditelja. Brzo su shvatili da nakon ustaškog ne žele živjeti pod Titovim komunističkim režimom, te je kao osmogodišnja djevojčica zauvijek napustila rodni grad i preselila se u Izrael gdje je Esther kao djevojka 1958 stupila u izraelsku vojsku. 1967 Esther se sa suprugom Israelom i kćerkom Michalom preselila u kanadski Montreal. Iz Montreala se 1978 sa obitelji preselila u New York. Esther je diplomirala povijest i sociologiju na Sveučilištu Carleton u Ottavi, Kanada, te je apsolvirala krivično pravo na Sveučilištu Long Island. Na temelju vlastitih historiografskih istraživanja stekla je doktorat iz povijesnih znanosti 2005 godine na temi "Židovska povijesti".

Kao povjesničar boravila je u Hrvatskoj i susjednim zemljama istražujući dostupnu arhivsku građu. Svoje istraživanje o hrvatsko - židovskoj povijesti Esther je započela 1999 godine disertacijom pod nazivom "Spašavanje židova u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj, 1942 - 1945". 2002 godine primila je Fulbrightovu stipendiju za putovanje u Hrvatsku kako bi nastavila sa znanstvenim radom. 2008 godine, Esther je sudjelovala na konferenciji o nadbiskupu Alojziju Stepincu. Esther je izradila bazu podataka o židovima iz Sarajeva i Zagreba koji su preživjeli Holokaust i otišli u Palestinu.

2011 godine objavila je knjigu "Kad hrabrost prevlada: Spašavanje i opstanak židova u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj 1941 - 1945" sa istoimenom temom, te ulogom kardinala Stepinca u svemu tome. U razgovoru za globalno poznati tjednik "Catholic Weekly" Esther je istakla da nadbiskupa Stepinca smatra svetim zbog dobrih djela koja je učinio spašavajući nedužne Jevreje, ali i pripadnike hrvatskog i srpskog naroda koje su fašisti proganjali. Esther je mišljenja da nisu u pravu povjesničari koji tvrde da je nadbiskup Stepinac, pojavljujući se s Antom Pavelićem, dao legitimitet ustašama. Kao razlog ocrnjivanja nadbiskupa Stepinca za Esther je kriva "*neumoljiva negativna propaganda Titova režima*".

Izbor iz djela
--------------

* *Kad hrabrost prevlada: Spašavanje i opstanak židova u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj 1941 - 1945* (When courage prevailed: The rescue and survival of Jews in the Independent State of Croatia 1941 - 1945), (2011)
**Rosomah** ili **gorska kuna** (latinski: *Gulo gulo*), kog zovu i *žderonja*, *žderavac* ili *tvorasti medvjed* je zvijer iz porodice kuna (*Mustelidae*) koja živi po hladnim sjevernim geografskim širinama, naročito u šumovitim krajevima, širom svijeta.

Izgled i karakteristike
-----------------------

Izgledom liči na malog, zdepastog medvjeda dugog 65 do 90 cm, i to bez repa koji mu je dug od 13 do 26 cm. U ramenima je visok od 36 do 45 cm, a težak je 9 do 30 kg. Ima kratke lagano svijene noge, duge i oštre poluvlačive kandže, kratke uši i jake oštre zube. Prekriven je dugodlakim tamno smeđim krznom, sa svijetlom smeđom trakom po bokovima, koja se proteže vrata do početka repa.

Poznat je po svom neugodnom mirisu, koji izlučuje iz analnih žlijezda.

*Rosomah* je poznat po svojoj snazi​​, lukavosti, neustrašivosti i proždrljivosti. Ima sjajan njuh pa bez problema ulazi i u kuće, točno do prostorija gdje se nalazi hrana, to se da naknadno ustanoviti, ne samo po hrani koja nedostaje, već i po oštrom smradu koji ostaje iza njega.

*Rosomah* je usamljeni noćni lovac, koji lovi na svakojake načine ponajviše glodavce, ali ne oklijeva napasti i veće sisavce od sebe; ovce, jelene ili manje medvjede. Ipak i prije svega *rosomah* je spretni strvinar, jer se veći dio njegove prehrane sastoji od lešina uginulih jelena, sobova i drugih životinja.

Nema prirodnih neprijatelja, osim ljudi koji ga love zbog gustog krzna fine dlake koje je osobito cijenjeno. Živi kao samac tokom većeg dijela godine, osim u kratko vrijeme parenja od februara do marta. Nakon tog ženke nose oko devet mjeseci, i izlegnu od jednog do pet mladunaca.

*Rosomah* u svom prirodnom ambijentu

Rasprostranjenost
-----------------

*Rosomasi* žive po pustim sjevernim predjelima Evroazije i Sjeverne Amerike od staništa po visokim planinama Stjenjaka i Aljaske, do arktičke priobalne tundre. Za život im je potreban veliki prostor od 100 do 600 km²  mužjacima koji su veći od ženki od 25% do 30%, treba veći teren iz kog istjeraju sve druge muške suparnike, ali ne i nekoliko ženki, sa kojima često dijele isti teren.

Izgleda da *rosomahu* najviše odgovaraju hladni krajevi pod dubokim snijegom, do tog otkrića došli su američki naučnici koji su proučavali sjevernoameričke *rosomahe* i primijetili njihov značajni populacijski pad u regijama u kojima je zbog zatopljenja došlo do smanjenja snježnog pokrivača. Oštre zime sa dubokim snijegom osiguravaju im više hrane, zapravo - strvine uginulih jelena, sobova i drugih papkara, koji tad više ugibaju. Uz to oni u tim uvjetima i lakše love glodavce, jer lakše pronalaze njihove tunele ispod dubokog snijega, nego kad ga nema.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Wolverine*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 24. 11. 2013.
2. 1 2  „*Gulo gulo*" (engleski). Smithsonian Institution. Pristupljeno 24. 11. 2013.

Vanjske veze
------------

***Rosomah*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Росомаха* na portalu Sevin Arhivirano 2012-06-09 na Wayback Machine-u ()
* *Wolverine* na portalu Encyclopædia Britannica ()
* *Gulo gulo* na portalu Smithsonian Institution ()
Za istoimeni francuski film iz 2004. godine, vidite članak Agents secrets.

***Špijunska veza*** je jugoslavenski televizijski film snimljen u produkciji RTV Zagreb i režiji Branka Ivande te prikazan početkom 1980. godine. Scenario je napisao Đorđe Ličina, a radnja prikazuje kako u tadašnju Jugoslaviju pod lažnim identitetom ulazi odbjegli kriminalac (čiji lik tumači Zlatko Vitez) koji, nakon što ga slučajno prepoznaju u vlaku, pokušava pobjeći te bude uhvaćen i teško ranjen u okršaju sa milicijom. Protagonist, koga također glumi Zlatko Vitez, je njegov brat-blizanac koga Služba državne sigurnosti angažira da preuzme njegov identitet i infiltrira se u grupu stranih agenata od kojih je ranjeni brat trebao preuzeti podatke o jugoslavenskoj protuzračnoj obrani. *Špijunska veza* je predstavljala jedno od rijetkih ostvarenja špijunskog žanra u tadašnjoj Jugoslaviji, a također se odlikovala i izuzetnim realizmom, prije svega u kvazidokumnetranim scenama koje demonstriraju aktivnosti tadašnjih slovenskih milicijskih specijalaca. Film je bio u velikoj mjeri inspiriran klasičnim trilerom *Treći čovjek* kome su autori odali eksplicitnu posvetu na odjavnoj špici.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Zvonimir Ferenčić |  |
| Dubravka Gal |  |
| Ilija Ivezić |  |
| Zdenko Jelčić |  |
| Jagoda Kaloper |  |
| Drago Klobučar |  |
| Sven Lasta |  |
| Zvonko Lepetić |  |
| Drago Mitrović |  |

Ostale uloge  ▼


| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Žarko Potočnjak |  |
| Nedim Prohić |  |
| Zvonimir Torjanac |  |
| Zlatko Vitez |  |

Spoljašnje veze
---------------

* *Špijunska veza* na IMDb-u ()

| * p
* r
* u
Filmovi i TV-serije koje je režirao Branko Ivanda |
| --- |
| 
* *Gravitacija ili fantastična mladost činovnika Borisa Horvata* (1968)
* *Drveni sanduk Tomasa Vulfa* (1974) (TV)
* *Slučaj maturanta Wagnera* (1976) (TV)
* *Bombaški proces* (1978) (TV)
* *Prijeki sud* (1978)
* *Zločin u školi* (1982)
* *U logoru* (1983) (TV drama)
* *Noć poslije smrti* (1983)
* *Pet mrtvih adresa* (1984) (TV drama)
* *Poezija i revolucija - studentski štrajk 1971* (2000)
* *Dubrovački škerac* (2001)
* *Konjanik* (2003)
* *Ljubav u zaleđu* (2005) (TV serija)
* *Obični ljudi* (2006) (TV serija)
* *Ponos Ratkajevih* (2007) (TV serija)
* *Lea i Darija* (2011)

 |
Fotografija sa sjednice nacističkog *Volksgerichtshofa*, jednog od najpoznatijih kvazisudova. U sredini se nalazi zloglasni predsjednik suda, Roland Freisler.
**Kvazisud** ili **klokanski sud** (engleski: *kangaroo court*) je naziv za sudište koje ignorira priznate standarde pravde i zakona te na teritoriju svoje jurisdikcije nema službeni status. Ipak, termin se može koristiti i za opisivanje službenog sudsko tijela koje namjerno, često u političke svrhe, zanemaruje pravne i/ili etičke obveze suda. Ovakvi su sudovi izrazito tužiteljski nastrojeni tako da okrivljenici imalo vrlo ograničena prava obrane, uključujući ograničeno (ako ikakvo) pravo na branitelja te pravo na žalbu. Kvazisudovi imaju tendenciju održavati privid pravednosti i zakonitosti postupka, iako je odluka o konačnoj presudi donesena već davno prije početka samog postupka. 

Izvorni engleski termin, *kangaroo court*, dugo je godina pogrešno opisivan kao da je nastao u kontekstu sudišta kazneničkih kolonija u Australiji, međutim *Oxford English Dictionary* navodi kako se termin prvi put pojavio 1853. godine u djelu američkog pisca Philipa Paxtona. Ipak, postoje i primjeri ranijeg korištenja termina u američkim novinama, a postoji teza kako je populariziran tokom kalifornijske zlatne groznice, dio koje su bili brojni australski rudari. Čini se kako je sam termin simbolično označavao "preskakivanje pravde" na štetu okrivljenika (jer su klokani poznati kao životinje koje se kreću skakanjem) u brzim postupcima. Direktni prijevod termina, "klokanski sud", prisutan je u domaćem leksiku, mada se u literaturi preferira termin "kvazisud". U Južnoj Koreji, termin "klokanski sud" prevodi se kao **narodni sud**, a svoje korijene ima u Korejskom ratu, kada je Južna Koreja bila pod okupacijom Sjeverne Koreje.

Jedan od najpoznatijih primjera kvazisuda je Hitlerov *Volksgerichtshof*, odnosno Vrhovni narodni sud koji je bio pravosudni ogranak nacističkog režima, a kojim je predsjedao Roland Freisler. Pred njim su osuđeni brojni protivnici režima, a sudilo se i sudionicima Srpanjske zavjere. Primjer kvazisuda je i Narodni revolucionarni tribunal NR Kampućije, koji je 1979. godine *in absentia* sudio Pol Potu i Iengu Sanu. Kvazisud je 1989. godine sudio i svrgnutom rumunjskom komunističkom diktatoru Nicolaeu Ceaușescuu i njegovoj supruzi Eleni.

Vanjske veze
------------

* Etymology Online
* The Straight Dope: What's the origin of "kangaroo court"?
* What's a Kangaroo Court?
**Altiplano** (što na španjolskom znači *visoravan*) ili **Altiplano andino** ili **Puna** (u Argentini) je visoravan u centru Anda na mjestu gdje je planinski masiv najširi.

To je nakon Tibeta najveća i najviša visoravan na svijetu.

Karakteristike
--------------

Altiplano se prostire od Jezera Titicaca u Peruu u dužinu od nekih 650 km, točnije od 15 do 30 stupnja južne geografske širine u Argentini i Čileu.
On leži na prosječnoj nadmorskoj visini od 3000 metara, a često doseže i do visine od 4.000 metara.
Glavnina Altiplana leži u Boliviji, sjeverni dijelovi leže u Peruu, a južni dijelovi Čileu i Argentini.

To je izuzetno suh kraj, velikih piješčanih površina sa slaništima i obojanim slanim jezerima. Kraj brojnih što ugaslih što aktivnih vulkana.

Panorama AltiplanaPanorama Altiplana

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*O Que?*" (španjolski). Altiplano Andino. Pristupljeno 26. 12. 2020.

Vanjske veze
------------

***Altiplano*** na Wikimedijinoj ostavi

* *O Que?* ()
* *Altiplano region, South America* ()

| * p
* r
* u
Regije Južne Amerike |
| --- |
| Istok | 
* Amazonski sliv
* Atlantska šuma
* Caatinga
* Cerrado

 |
| Sjever | 
* Karipska Južna Amerika
* Zapadne Indije
* Llanos
* Gvajane
* Amazonski sliv (Amazonska prašuma)
* Delta Orinoca

 |
| Jug | 
* Ognjena zemlja
* Patagonija
* Pampa
* Pantanal
* Gran Chaco
* Čikitske šume
* Valdés (poluotok)
* Triple Frontera
* La Plata

 |
| Zapad | 
* Ande
	+ Tropske Ande
	+ Vlažne Ande
	+ Suhe Ande
	+ Pariacaca
* Altiplano
* Atacama

 |
Za ostale osobe s istim imenom, v. Zoran Janković (razvrstavanje).

**Zoran Janković** (rođen 1. januara 1953. u Saraorcima kod Smedereva, Srbija) je slovenački ekonomista i političar, koji od 2006. vrši dužnost gradonačelnika Ljubljane. 

Rođen je varošici blizu Smedereva, od oca Srbina i majke Slovenke, ali se porodica seli u Ljubljanu gde Zoran završava gimnaziju i ekonomski fakultet. Postao je poznat kada je 1997. postao predsednik uprave slovenačkog poslovnog sistema Merkator. On je zaslužan za prerastanje Merkatora u najveće preduzeće u Sloveniji sa 15000 zaposlenih i razvijenim poslovima u zemljama regiona Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini i Srbiji. Zbog ostvarenih rezultata dobija prestižno nacionalno priznanje „menadžer godine 2002". Njegova iznenadna smena sa rukovodećeg položaja se dovodi u vezu sa promenama u političkim sferama i netrpeljivosti nove političke elite. 

Posle odlaska sa te funkcije je ostao zapamćen kao uspešan i sposoban čovek što mu je donelo popularnost zahvaljujući kojoj je 22. oktobra 2006. godine ubedljivo, već u prvom krugu, pobedio na izborima za gradonačelnika Ljubljane kao nezavisan kandidat. Janković tvrdi da mu je jedan od uzora Milan Bandić, kontroverzni ali i popularni gradonačelnik Zagreba. Godine 2010. je na izborima uspio osvojiti i drugi mandat.

Pored poslovne karijere je veoma aktivan i na sportskom planu. Od 1984. do 1990. je bio potpredsednik košakaškog kluba Olimpija, između 1992. i 1997. godine predsednik sopstvenog rukometnog kluba Krim Electa, a od 1996. do 2004. godine predsednik rukometnog saveza Slovenije. Za njegovog mandata je Slovenija osvojila srebrnu medalju na Evropskom prvenstvu u rukometu 2004. godine.

Pred parlamentarne izbore 2011. osnovao je vlastitu stranku pod nazivom Lista Zorana Jankovića – Pozitivna Slovenija (LZJ - PS), koja je 4. decembra 2011 godine pobedila na izborima sa 29% glasova. Usprkos toga, nije postao novim premijerom, jer je sastavljena nova koalicija na čelu sa desničarskim premijerom Janezom Janšom. 

***Zoran Janković*** na Wikimedijinoj ostavi
Ministar pravde Poljske Krzysztof Kwiatkowski za vrijeme službene ceremonije obilježavanja Evropskog dana sjećanja na žrtve staljinizma i nacizma po prvi put u Poljskoj, 23. augusta 2011. godine
**Evropski dan sjećanja na žrtve staljinizma i nacizma** (poznat i kao **Dan crne trake** u nekim zemljama), međunarodni dan sjećanja na žrtve totalitarnih ideologija, naročito staljinizma, nacizma i fašizma, koji se obilježava 23. augusta.

Određen je od strane Evropskog parlamenta 2008/2009 kao "dan sjećanja u čitavoj Evropi na žrtve svih totalitarnih i autoritarnih režima, koji će se obilježavati sa dostojanstvom i nepristrasnošću," i obilježava se svake godine od strane tijela Evropske unije od 2009. godine. Odluka Evropskog parlamenta iz 2009. o evropskoj svijesti i totalitarizmu, ko-sponzorirana od strane Evropske narodne partije, Saveza liberala i demokrata za Evropu, Zelenog-evropskog slobodnog saveza i Unije za Evropu nacija, pozvala je na njegovo provođenje u čitavoj Evropi. Uspostavljanje 23. augusta kao međunarodnog dana sjećanja za žrtve totalitarizma također je podržano Vilniuškom deklaracijom Parlamentarne skupštine OSCE-a iz 2009. godine.

23. august odabran je kako bi se podudarao sa potpisivanjem Pakta Molotov-Ribbentrop, pakt o nenapadanju iz 1939. između SSSR-a i Nacističke Njemačke koji je sadržavao protokol o podjeli Rumunije, Poljske, Litvanije, Latvije, Estonije i Finske na utvrđene njemačke i sovjetske sfere utjecaja. Predsjedavajući Evropskog parlamenta, Jerzy Buzek, 2010. je taj sporazum opisao kao "dosluh dva najgora oblika totalitarizma u hisoriji čovječanstva." Dan sjećanja nastao je iz prosvjeda koji su se održali u zapadnim gradovima protiv sovjetskih zločina i okupacije tokom 1980-ih, koje su pokrenuli kanadski izbjeglice iz zemalja pod okupacijom Sovjetskog Saveza i koji su kulminirali Baltičkim putem, velikom demonstracijom tokom revolucija 1989. koja je doprinijela oslobađanju država Baltika.

Svrha Dana sjećanja je očuvanje sjećanja na žrtve masovnih deportacija i istrebljenja, istovremeno ističući demokratske vrijednosti sa ciljem pojačavanja mira i stabilnosti u Evropi.

23. august također je službeno priznat od strane Kanade i Sjedinjenih Država, gdje je poznat kao Dan crne trake.

Vidi još
--------

* Rezolucija Vijeća Europe 1481/2006
**Tarfaya** (arapski: طرفاية‎) je grad na krajnjem jugozapadu Maroka od 8.027 stanovnika. ona je i administrativni centar istoimene provincije.

Geografija
----------

Tarfaya leži duž atlanske obale, kod Rta Juby, udaljena 890 km jugozapadno od Rabata. I danas je mala luka u polupustinjskom kraju, nasuprot Kanarskih otoka koja živi od ribarstva, ali se zbog kilometarskih pješčanih plaža želi razviti kao turistička destinacija, a zbog stalnog vjetra i kao lokacija buduće vjetroelektrane.

Historija
---------

Tu malu ribarsku luku naseljenu Saharcima okupirali su Britanci 1882. i držali pod svojom vlašću sve do 1895. Iz tih vremena ostale su ruševine trgovačke utvrde Casa del Mar.

Od 1912. čitav kraj oko Rta Juby postao je dio Španjolskog protektorata u Maroku poznat pod imenom **Villa Bens**, Maroku je vraćen 1958.

Spomenik Saint-Exupérya ispred njegova muzeja
Slavni pisac Antoine de Saint-Exupéry živio je u Tarfaji između 1927. i 1928. gdje je radio kao pilot za francusku avio poštu Aéropostale. Tu je napisao i svoj prvi roman *Južna pošta* (Courrier sud). Danas je ispred malog aerodroma (IATA: TFY, ICAO: -). podignut muzej posvećen njemu.

Izvori
------

1. 1 2  „*Population légale d'après les résultats du RGPH 2014*" (francuski). Haut-Commissariat au Plan du Maroc. Pristupljeno 26. 11. 2018.
2. 1 2 3 4  „*à propos de Tarfaya*" (francuski). Infos Tourisme Maroc. Arhivirano iz originala na datum 2019-02-04. Pristupljeno 26. 11. 2018.
3. ↑  „*F is for Flooding the Sahara*" (engleski). Sahara Overland. Pristupljeno 26. 11. 2014.
4. ↑  „*Decolonisation*" (engleski). Sahara Online. Pristupljeno 26. 11. 2018.
5. ↑  „*Chef d’escale à Cap Juby (1927 – 1928)*" (francuski). Antoine de Saint Exupery. Pristupljeno 26. 11. 2018.
6. ↑  „*Tarfaya, Morocco*" (engleski). Pristupljeno 26. 11. 2018. 
 |publisher = Great Circle Mapper}}

Vanjske veze
------------

***Tarfaya*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Tarfaya* Arhivirano 2019-02-04 na Wayback Machine-u ()
**Rijeka Vantaa** (finski: *Vantaanjoki*, švedski: *Vanda å*) je rijeka na jugu
Finske duga 101 km.

Geografske karakteristike
-------------------------

Vantaa izvire iz Jezera Erkylänjärvi kod grada Hausjärvi, na nadmorskoj visini od 110 metra. Od tamo teče prema jugozapadu, zatim naglo skreće prema jugu i zatim gotovo pravocrtno teče do ušća u Finski zaljev kod grada Helsinkija

Kokemäenjoki ima prosječni protok od 16 m³/s, a za velikih suša samo 2 m³/s.

Sliv rijeke velik je 1685 km², Vantaa zajedno sa pritokama ima dužinu od 300 km, tu živi 1 100 000 stanovnika.

Vantaa ima brojne slapove i brzake, po jednom od njih - *Helsinginjoki*, oni su grad koji su osnovali 1550. na ušću rijeke u današnjem helsinškom predgrađu - Vanhakaupunki, nazvali **Helsingfors** (fors na švedskom znači *slap*) a to je današni Helsinki, koji se 1640. preselio na sadašnju lokaciju nešto južnije.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Virkisty Vantaanjoella*" (finski). Vantaanjoki. Arhivirano iz originala na datum 2015-10-20. Pristupljeno 21. 09. 2015.

Vanjske veze
------------

***Vantaa (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Virkisty Vantaanjoella* na portalu Vantaanjoki Arhivirano 2015-10-20 na Wayback Machine-u ()
***Rdeči boogie ili Kaj ti je deklica*** (sh. *Crveni boogie, ili što ti jem djevojčice*) je jugoslavenska filmska komedija snimljena na slovenskom jeziku 1982. godine u režiji Karpa Aćimovića Godine, a po scenarijuBranka Somena. Radnja se događa u razdoblju neposredno nakon Drugog svjetskog rata kada komunističke vlasti nastoje provesti program obnove i ubrzane industrijalizacije zemlje. Protagonisti su grupa muzičara koja je dobila zadatak zabavljati radnike i pripadnike omladinskih radnih brigada, ali čija sklonost jazzu i boogieju umjesto narodnoj muzici izaziva neprijateljstvo partijskih čelnika.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Ivo Ban | Jan |
| Boris Kavaca | Maks |
| Jožef Roposa | Jožef |
| Peter Mlakar | Peter |
| Marko Derganc | Dergi |
| Zvonko Čoh | Zvone |
| Zoran Predin | Zoran |

Ostale uloge ▼


| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Edi Stefančić | Edi |
| Ursula Rebek | Milena |
| Rolf Beker | Kurt |
| Žarko Petan | Menadžer |

Spoljašnje veze
---------------

* *Crveni bugi* na IMDb-u ()
* *Crveni bugi*  na stranici Slovenskoga filmskog centra ()
*Za ostala značenja, vidi Tukidid (razvrstavanje).*
**Θουκυδίδης**
**Tukidid** (grč. **Θουκυδίδης**; oko 460. pne. - oko 395. pne.) bio je starogrčki povjesničar koji je opisao Peloponeski rat.

Tukidid je i sam sudjelovao u ratu kao jedan od atenskih vojskovođa, ali su ga Atenjani ubrzo prognali. Zatim se skrasio na jednom otoku i tamo napisao svoje djelo „Povijest Peloponeskog rata".

Stil
----

Za razliku od Tukidida, poznati je povjesničar Herodot prisan, povjerava se čitatelju, prepričava mitove, bajke i sumnjive anegdote. Tukidid nema ništa od toga. Njegov stil je štur, ponekad i monoton, a jedini su književni ukras povremeni govori sudionika rata kroz koje autor iznosi svoja razmišljanja o ratovanju. Zašto je onda Tukidid tako slavan? Dva su razloga. 

Prvo, Tukidid je pouzdan. Ništa ne izmišlja, traži pouzdana svjedočanstva i strogo slaže događaje po godinama. To je suprotnost Herodotu, kojeg dugo vremena nisu zvali samo "otac povijesti", nego i "otac laži". Mogli bismo reći da je Tukidid prvi povijesni znanstvenik.

Drugo, Tukidid razmišlja o uzrocima događaja. Dok Herodot objašnjava sve ratove po načelu akcija-reakcija, Tukidid zaključuje da je do Peloponeskog rata došlo zbog ambicija Atene da postane svjetsko carstvo. Tako je začeo težnju povijesne znanosti da traži dublja kretanja iza kaosa povijesti.

Djela
-----

* Povijest Peloponeskih ratova (engl. jezik)

  


***Tukidid*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  |

**Vicekraljevstvo Río de la Plata** (španjolski: *Virreinato del Río de la Plata*) zvano i **Vicekraljevstvo Buenos Aires** bila je kolonija Španjolskog Imperija koja je egzistirala od 
1776. do 1824.

To je bilo posljednje od četiri vicekraljevstva koja je Španjolska osnovala tokom kolonijalne ere u Centralnoj i Južnoj Americi.

Historija
---------

To novo vicekraljevstvo (osnovano 1776.) kontroliralo je krajeve koji su prije tog bili pod upravom Vicekraljevstva Peru, a to su teritoriji današnje; Argentine, 
Urugvaja, Paragvaja i Bolivije.

Odluka da se osnuje rezultat je nastojanja kralja Carlosa III da decentralizira vladavinu u svom španjolsko-američkom imperiju i saznanja da krajevi južno od Brazila zahtjevaju veću vojnu prisutnost i jaču obranu, zbog portugalskih pritisaka na sjeverne obale Río de la Plate.

Španjolska je također željela smanjiti šverc iz Portugalskog Brazila u Buenos Aires.
Pored tog 1760-ih je postalo jasno, da Britanci žele zauzeti Falklandski (Malvinski) arhipelag, sa kog ih je Španjolska 1770. privremeno istjerala.

Prvi vicekralj nove kolonije Pedro Antonio de Cevallos]], uplovio je u Montevideo 1776. sa svom silom brodova i vojnika, pa je brzo potisnuo Portugalce i organizirao novu administraciju u Buenos Airesu. Svega nekoliko mjeseci nakon preuzimanja dužnosti, zamijenio ga je drugi vicekralj - Juan José de Vértiz y Salcedo (1778–84).

Nakon njega izredali su se; Nicolás del Campo (1784-89) i Nicolás de Arredondo ([[1789–95) koji su dobro su upravljali kolonijom, kao i četvorica drugih koji su kratko vladali između 1795. i 1804.

To je bio prosperitetni period Vicekraljevstva Rio de la Plata, a naročito za grad Buenos Aires, koji je postao prekomorski dragulj Španjolskog Imperija. 
Srebro iz rudnika u Potosíju koje se prije tog izvozilo iz Vicekraljevstva Peru, sada se transportirao iz luke Buenos Airesa.

Prosperitetu je doprinjela i velika potražnja za usoljenom govedinom, naročito u Kubi i Brazilu gdje su vlasnici latifundija njom hranili svoje robove. Zbog tog je procvjetalo stočarstvo u Pampi i prerada kože.

*Rafael de Sobremonte* koji je postavljen za vicekralja 1804. nije bio na visini zadatka, Za njegova mandata Britanci su dva puta (1806, 1807) upali u Río de la Platu i napali Buenos Aires a on je dvaput pobjegao, pa je zbog tog i smjenjen.

Kreolsko stanovništvo je preuzelo odbranu i istjeralo Britansku mornaricu, Kreoli očvrsli u borbama postali su svjesni vlastite snage, pa su 1810. osnovali privremenu huntu i protjerali posljednjeg vicekralja na Kanare. To je bio kraj Vicekraljevstva Río de la Plata i početak procesa stvaranja nezavisnih država Argentine, Urugvaja, Paragvaja i Bolivije.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   „Viceroyalty of the Río de la Plata historical area, South America" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 11.12. 2020.

Vanjske veze
------------

***Vicekraljevstvo Río de la Plata*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Viceroyalty of the Río de la Plata historical area, South America* (na portalu Encyclopaedia Britannica) ()
**Arhuaco** (Arhuacoa, Aroaco, Aruac, Aruak), skupina plemena amenričkih Indijanaca nastanjenih u području planina Sierra Nevada de Santa Marta u Kolumbiji. Arhuaco plemena govore nekoliko jezika is rodnih dijalekata koja po jednoj kalsifikaciji čine posebnu skupinu chibchanskih jezika, to su: Atánque ili Atánke, Buntigwa, Bintucua, Cágaba (ili Kogi, Kogui, Koghi, Köggaba), Guamaca (Guamaqua), Ica (ili Ijca, Ika) i Sanha. U 20. stoljeću ima ih preko 10,000.

Arhuacoe su uzgajivači slatke manioke (yuca), kukuruza, krumpira, arracache, šećerne trske i plantaina (vrsta banane za kuhanje). Kod Ika i Buntigwa bave se i uzgojem domaćih životinja, uključujući kokoši, purane, svinje i ovce. 

Današnje nastambe Arhuacoa su ili četvrtaste ili okrugle, sagrađene od zemlje i prekrivene slamom ili travom. Naselja uz crkvu imaju i kuću za muškarce. Odjeća je od pamuka, sastoji se od duge tunike i uskih hlača, šešira i torbe koja se nosi preko ramena. Žene nose haljine pričvrščene oko jednog ramena i široki pojas. I muškarci i žene hodaju bosi.

Arhuaci su prakticirali razne običaje vezane uz pubertet, odnosno obrede inicijacija nad dječacima i djevojčicama. Danas ovaj običaj se vrši jedino nad dječacima. Neki od Arhuaca primili su rimokatoličku vjeru, a neki još imaju svoja vlastita svetišta i plemenske svećenike.

Podjela
-------

Arhuaco ili Aruak danas se jezično klasificiraju na:

a. Malayo: Guamaca, Sanha. Imena plemena Guamaca i Sanha postali su sininim za jezik malayo. 3,225 (1993 Organización Gonawindu Tayrona).
b. Arhuaco: Ika i Buntigwa. Imena plemena Ika i Buntigwa postali su sininim za jezik ika ili arhuaco. 5,272 (1985 census).
c. Kogui ili Kogi. 4,000 do 6,000 (1996 SIL).

Vanjske poveznice
-----------------

* Slika: Kogi Indijanci
* Arhuaco Indians in Columbia Arhivirano 2006-11-02 na Wayback Machine-u
*Za ostala značenja, vidi Eurovizija (razvrstavanje).*
Ovaj znak i karakteristična melodija su godinama najavljivali direktan prenos značajnih međunarodnih događaja
**Evrovizija** je Savez nacionalnih televizija Evrope odnosno naziv za mrežu koju su osnovale nacionalne radiodifuzne organizacije (pretežno) evropskih država okupljene u Evropsku radiodifuznu uniju. Prvenstveno je osnovan radi organizovanja televizijskih prenosa međunarodno značajnih događaja. Tako su svi prenosi Novogodišnjeg koncerta iz Beča, takmičenja "Četiri skakaonice", međunarodnih fudbalskih utakmica počinjale špicom Evrovizije.
Organizovanje Evrovizije nema veze sa Evropskom unijom i počinje još 1950. godine. Trenutno članstvo obuhvata 52 stalna člana i 29 pridruženih članova unije.

Zemlje istočne Evrope su imale svoju paralelnu organizaciju pod imenom Intervizija.

Kada se kaže Evrovizija često se misli na najpoznatiji zajednički projekat, a to je Pesma Evrovizije.

***Eurovizija (mreža)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Stenografija** (od grč. *στενός* — usko/zatvoreno i grč. *γραφή* — pisanje) skraćeno je pisanje koje povećava brzinu i jednostavnost pisanja u poređenju sa uobičajenim načinom pisanja jezika, što može uključivati jednostavne skraćenice, ali i posebne simbole.

**Stenograf** je osoba koja je, koristeći posebno pismo gde jedan znak predstavlja reč ili celu rečenicu, u stanju da zapisuje govore u skupštini, na sudu i na drugim mestima gde je to potrebno.

Zanimanje je bilo veoma cenjeno ali pojavom magnetofona i drugih pomagala za evidentiranje izgovorene reči: gubilo je u značaju.

U Americi, stenografi, koji još uvek rade u sudovima, imaju posebne pisaće mašine uz pomoć kojih evidentiraju izgovorene reči.

**Stenogram** (opisno: transkript, fonogram, tonski zapis, audiozapis, transkript razgovora) predstavlja ono što je napisano stenografski, tekst napisan stenografijom.

Povezano
--------

* Tironove bilješke
* bs:Sjednica Vrhovne komande OS SFRJ mart 1991.#Posljedice

Eksterni linkovi
----------------

* Wikimedia Commons ima još multimedijalnih datoteka vezanih za: ***Stenografija***
*Za ostala značenja, vidi Sacco i Vanzetti (razvrstavanje).*
Bartolomeo Vanzetti (lijevo) i Nicola Sacco (desno) u lisicama
 **Nicola Sacco** (22. april 1891 – 23. august 1927) i **Bartolomeo Vanzetti** (11. jun 1888 – 23. august 1927) bili su dva radikalna italijanska anarhista koji su osuđeni za ubistvo dva čovjeka prilikom oružane pljačke tvornice cipela u američkom gradu South Braintree 1920. godine. Njihovo suđenje i višegodišnji žalbeni postupak, prilikom koga su tvrdili da su nedužne žrtve političkog progona, je izazvalo veliku pažnju u američkoj i međunarodnoj javnosti, postavši cause celebre i jedan od najkontroverznijih kriminalističkih slučajeva u historiji SAD. Nakon što su pogubljeni na električnoj stolici 1927. godine, stekli su status mučenika među američkom i svjetskom ljevicom. Njihov slučaj dan-danas izaziva rasprave među historičarima oko toga da li su obojica ili barem jedan od njih bili uistinu odgovorni za zločin zbog koga su pogubljeni.

V. također
----------

* Prva crvena panika

Vanjske veze
------------

***Sacco i Vanzetti*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Sacco-Vanzetti case at the Kate Sharpley Library
* Sacco and Vanzetti Documentary Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u
* The Sacco-Vanzetti Case: An Account Arhivirano 2007-02-20 na Wayback Machine-u, "Famous American Trials." - Overview of case by Professor Douglas O. Linder, UMKC School of Law
* Carol Vanderveer, "American Writers and the Sacco-Vanzetti Case," 2001 Arhivirano 2013-12-10 na Wayback Machine-u
* The Sacco and Vanzetti Commemoration Society
**Dingwall** (škotsko-gelski *Inbhir Pheofharain*, škotski: *Dingwal*) je nekadašnji 
kraljevski grad na sjeveroistoku Škotske od 
5,491 stanovnika.

Dingwall administrativno podpada pod Područno vijeće (council area) - 
Highland, a nekada je bio administrativni centar historijskog countya Ross i Cromarty.

Geografske karakteristike
-------------------------

Dingwall leži u Easter Rossu pored rijeke Conan i zaljeva Cromarty Firth, 16 km sjeverozapadno od
Invernessa.

Historija
---------

Njegovo nordijsko ime Dingwall - koje znači **parlament u dolini** jasno ukazuje da su ga osnovali 
norveški Vikinzi u ranom Srednjem vijeku, kao i to da je bio važan trgovački centar. 

Dingwall je dobio status kraljevskog grada - 1226. od 1265. postao je 
administrativni centar šerifata Ross (Sheriffdom of Ross) a nakon toga i countya Ross i Cromarty. A između 
1975. - 1996. bio je administrativni centar distrikta Ross i Cromarty u regiji Highlands.

Tokom čitave svoje historije Dingwall je bio je poprište klanovskih borbi za vlast nad njime, jedan od najutjecajnih klanova - Ross, 
domogao se titule earla. Oni su još za Srednjeg vijeka podigli - Zamak Tulloch, koji je bio njigova snažna 
utvrda, kasnije su ga zamijenjeli dvorcem kog su podigli u tadašnjoj luci. 
Još od samog starta industrijske revolucije u 18. vijeku grad je imao tekstilnu manufakturu, 100 godina kasnije Dingwall se razvio kao cestovno i željezničko čvorište i centar trgovine stokom.

Kako se luka počela zatrpavati nanosima Rijeke Conan - 1817. prokopan je kanal, da bi se mogli primiti i veći brodovi dubljeg gaza, ali se on 
ubrzo pokazao premalim pa je zapušten.

Razvojem ekspoatacije nafte iz Sjevernog mora 1970-ih. povećao se u samo deset godina broj stanovnika pa je grad narastao na 5.000 ljudi.

Znamenitosti i atrakcije
------------------------

Najveće znamenitosti grada uz Zamak Tulloch, su Gradska vijećnica i crkva sv. Klementa iz 1801.

Dingwall ima gradski muzej, a poznat je i po svom tradicionalnom muzičkom festivalu koji se održava u ljetnim mjesecima, istovremeno sa Hajlanskim igrama.

Nedaleko od grada u pravcu sjeveroistoku, leži Zamak Foulis, nekadašnja utvrda glavara klana Munro.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Dingwall (Highland)" (engleski). City population. Pristupljeno 20. 01. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Dingwall*" (engleski). The Gazetteer for Scotland. Pristupljeno 20. 1. 2015.
3. ↑  „*A Bríef History of Dingwall*" (engleski). Dingwall. Arhivirano iz originala na datum 2012-12-24. Pristupljeno 20. 1. 2015.

Vanjske veze
------------

***Dingwall*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Dingwall* Arhivirano 2015-03-15 na Wayback Machine-u ()
*Za ostale upotrebe, v. Izgubljene godine.*
***Kaybolan Yıllar*** (sh. ***Izgubljene godine***) je turska TV serija koja se originalno emituje od 2006. godine. Radnja prikazuje živote troje dece razdvojenih u detinjstvu koji tokom decenija kreću različitim životnim putevima.

U Srbiji se od 2011. godine prikazivala na programu Happy TV.

Radnja
------

Esmer i Ali su jedne kišovite noći pronašli bebu ispred sirotišta,to je ćerka Sedamnaestogodišnje Bugarke(Rose) koja je ostala trudna,kad ju je njen očuh silovao.On je bio vrlo uticajan čovek,pa nije mogao podneti skandal u porodici,pa je Rosu poslao u Istanbul,i rekao joj da je njeno dete po rođenju umrlo.Kada su je Esmer i Ali uzeli,devojčica je prestala plakati u njihovim rukama.Deca su već postala nerazdvojna,ali ubrzo će jedna bogata porodica usvojiti Ajlin(tako se zvala ta devojčica) i odvešće je zauvek iz sirotišta...

Uloge
-----

* Yesim Buber (Ajlin\Ezo);
* Saruhan Hunel (Esmer);
* Burak Haki (Ali);
* Semra Dincer (Rosa);
* Fikret Hakan (Sulejman).

Vanjske veze
------------

* *Izgubljene godine* na IMDb-u ()
* Promotivni spot na YouTube na Happy TV
**Univerzitet A&M u Texasu** (engleski: , španski: ) je javni istraživački univerzitet u College Stationu u američkoj saveznoj državi Texas. Najveći je univerzitet u saveznoj državi i četvrti najveću u SAD-u po broju studenata. Po primljenim resursima za istraživanja, institucija ulazi među 20 univerziteta sa najvećim sredstvima u zemlji. Institucija je dala značajne doprinose u oblastima kao što su istraživanje kloniranja životinja i istraživanju naftnih resursa. Ideja i zakonodavna odluka o osnivanju prve javne visokoobrazovne institucije u saveznoj državi donijeta je 1871. godine, dok su prva predavanja započela 1876. godine. Originalni naziv institucije bio je *Poljoprivredni i mehanički koledž Texsasa*. Unatoč nazivu, koledž nije podučavao kolegije u oblasti poljoprivrede, već u oblasti klasičnih studija, jezika, književnosti i primjenjene matematike. U 1960-im godinama koledž je napokon otvorio svoja vrata i studenticama, a ukinut je i preduslov služenja u studentskoj vojnoj organizaciji. 1963. godine univerzitet je dobio današnji naziv. Univerzitetski kampus prostire se na 21 kilometar2 i jedan je od najvećih u SAD-u. U njegovom okviru nalazi se i *Biblioteka i muzej George H. W. Busha*, 41. predsjednika SAD-a. Oko jedne petine studenata živi u okviru kampusa za vrijeme studija i na instituciji postoji oko 1,000 registriranih studentskih organizacija.

Izvori
------

1. ↑  „Welcome to Aggieland, Mr. Young: Board of Regents tabs Washington president to lead Texas A&M". the batt. February 3, 2015. Arhivirano iz originala na datum 2015-02-11. Pristupljeno February 11, 2015.
2. ↑  „Watson named A&M provost". The Bryan-College Station Eagle. March 9, 2011. Arhivirano iz originala na datum 2011-03-11. Pristupljeno March 22, 2011.
3. ↑  „Office of the Provost and Executive Vice President for Academics". Texas A&M University. Pristupljeno August 26, 2008.
4. ↑  „Brand Colors". *Texas A&M University Brand Guide*. Texas A&M University Marketing & Communications. October 17, 2015. Arhivirano iz originala na datum 2015-10-24. Pristupljeno October 17, 2015.

Vanjske veze
------------

* 

* Medijski sadržaji Texas A&M University na Wikicommonsu.
* Službene stranice‍ Uredi na Wikidati
**Guano** ili *gvano* (od kečuanskog *huanu* = izmet) je ime za nakupine oksidiranog izmeta i strvina ptica, šišmiša i tuljana koji se koristi kao gnojivo.

Karakteristike
--------------

Najveća nalazišta guana nalaze se duž obala Južne Amerike, Peru, Čileali i u meksičkoj saveznoj državi Donja Kalifornija i Africi. Uglavnom na mjestima gdje se skupljaju 
velika jata oceanskih ptica; poput kormorana i pelikana.
Guano se zbog svog bogatog mineralnog sastava i danas korist kao je gnojivo, iako više ne toliko odkad su u modu ušla umjetna gnojiva.

Guana od šišmiša, može se naći u spiljama širom svijeta, a naslage tuljanskog na velikim dubinama pored otoka na sjeverozapadu Perua.

Iako treba reći da guano od šišmiša i tuljana nije toliko kvalitetno gnojivo kao ptičji guano, koji sadrži oko 11 do 16 % dušika, 8 do 12 % fosforne kiseline i 2 do 3 % 
potaše.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Guano*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 11.09.2018.
2. 1 2 3 4  „*Guano*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 11.09.2018.

Vanjske veze
------------

***Guano*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Guano* ()
* *Guano* ()
**100 Days** (hind.: 100 दिन) je indijski igrani film snimljen 1991. na hindiju.

Radnja
------

Devi ima ekstrasenzornu percepciju. Jedan dan uviđa joj se vizija dok je igrala tenis sa prijateljicom, što je šokira. U viziji vidi svoju sestru Ramu koja se sprema za izlazak, i dok češlja kosu, nepoznati čovek u crnom mantilu joj se prikrada iza leđa, napada je, i na kraju ubije. Rama se posle ovoga veoma zabrinula i odmah poziva svoju sestru, koja joj govori da je sa njom sve u redu i da je sasvim dobro. Nakon nekoliko dana, Rama odjednom nestaje, a policija nije u mogućnosti da pronađe ikakav trag ili dobije neke informacije o njoj. Pet godina je prošlo, ali ona još uvek nije pronađena. Nakon toga, Devi gubi sve nade u njen mogući povratak. Jednoga dana upoznaje bogatog biznismena, Rama Kumara. On se odmah zaljubljuje u Devi, i pokušava na sve načine da je osvoji. Na kraju u tome i uspeva, a oni se venčaju.

Nakon što se preselila kod muža, Devi sa svojim prijateljem Sunilom odlučuje da ode do Ramovog bungalova, sumnjajući da se nešto krije unutar njega. Tamo pronalazi kosti svoje sestre. Devi shvata da će istina biti razotkrivena samo kada pronađe kasetu pod nazivom 1oo dana. Ali Jagmohan uspijeva ubiti, baš kao što je Devi vidio. Kasnije, zbog nekih posljednjih promjena, tjedni časopis 'Priya' ispisuje problem s konjima na naslovnici. Devi uskoro shvaća da je Parvati ubijen. Otišla je u video knjižnicu i dohvatila video kasetu. Jagmohan ga pokušava ubiti, ali njezina sreća prevladava i ona pobjegne. Vraća se u ljetnikovac, gdje dobiva viziju o sebi u ozlijeđenom stanju i slomljenom zrcalu u vili. Ona kaže Ramu o razvoju i sjedi s njim gledati video kasetu. Ram nema pojma o sadržaju kasete.

Uloge
-----

* Madhuri Dixit ... Devi
* Jackie Shroff ... Ram Kumar
* Moon Moon Sen ... Rama, Devina sestra
* Javed Jaffrey ... Sunil
* Ajit Vachani ... Devi's uncle
* Jai Kalgutkar ... Jagmohan
* Vijay Arora ... Doktor
* Neelam Mehra ... Parvati
* Laxmikant Berde ... Baalam
* Shivaji Satam ... inspektor

Izvori
------

1. ↑  Madhuri Dixit Having Extra-Sensory Perception

Vanjske veze
------------

* *100 Days* na IMDb-u ()


  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **filmu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Lucije Tarkvinije Kolatin** (*Lucius Tarquinius Collatinus*) (kraj 6. vijeka pne.) je prema tradiciji bio jedan od dvojice prvih konzula Rimske Republike, zajedno s Lucijem Junijem Brutom.

Lucije Tarkvinije je bio sin Egerija, i unuk Arunsa, koji je, pak, bio brat kralj Tarkvinija Priska. Kolatin je svoj cognomen dobio po gradu *Collatia*, koga je bio osvojio Egerije i u kome se najvjerojatnije i rodio. 

Lucije Tarkvinije je bio oženjen za plemkinju Lukreciju, sestru Lucija Junija Bruta. Godine 510. pne. nju je silovao Sekst Tarkvinije, sin kralja Tarkvinija Oholog. Lukrecija je poslije toga okupila porodicu, rekla što se dogodilo i izvršila samoubistvo. Brut i Kolatin su narodu pokazali njeno tijelo i pozvali da se oružjem osveti zločin. Tarkvinije i njegov sin su prognani, a Rim je postao republika.

Brut i Kolatin su postali prvi konzuli. Prema Liviju, Rimljanima je brzo postalo neugodno da javnu dužnost obavlja ličnost iz omraženog klana Tarkvinijevih. Brut i ostali plemići su zato nagovorili Kolatina da podnese ostavku, te se povuče na seosko imanje u Lavinij. Na njegovo mjesto je izabran Publije Valerije Poplikola

Eksterni linkovi
----------------

* ((it))Collatinus on pbmstoria.it
* Collatinus in **William Smith**: *Dictionary of Greek and Roman Antiquities* (1870) Arhivirano 2012-12-08 na Archive.is-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lucius Tarquinius Superbus kao Kralj Rimljana**  |  **Konzul Rimske Republike** *s Lucijem Junijem Brutom* 509. pne. | Slijedi: **Publius Lucretius Tricipitinus i Publius Valerius Publicola**  |
***Ambulocetus natans*** je bio jedan rani kit koji je mogao i hodati i plivati. Jedina je vrsta unutar roda ***Ambulocetus***. Zajedno sa ostalim pripadnicima porodice Ambulocetidae ona je prijelazni fosil, koji pokazuje kako su kitovi evoluirali od kopnenih sisara.

*Ambulocetus natans* je živio tokom perioda ranog eocena (prije 50 do 48 miliona godina) na području današnjeg Pakistana. Dok je ta životinja još postojala, Pakistan je bio obalna regija Indije, koja je tada bila veliko ostrvo u Indijskom okeanu.

Opis
----

Skelet vrste *Ambulocetus natans*
Usporedba veličine *Ambulocetusa* i čovjeka
Po izgledu je podsjećao na 3 metra dugog sisara-krokodila i očito je bio vodozemna životinje, a zadnje noge su mu bile bolje prilagođene plivanju nego hodanju. Vjerovatno je plivao vertikalno savijajući svoje tijelo, slično kao vidre i kitovi. Nagađa se da su ambulocetidi lovili kao krokodili, skrivajući se u plićaku kako bi ulovili neoprezne životinje. Hemijska analiza njegovih zuba pokazala je da je mogao živjeti i u slanoj i u slatkoj vodi. *Ambulocetus* nije imao vanjske uši. Moguće je da je plijen nalazio tako što bi spustio glavu na tlo i osjećao vibracije u okolini.

Naučnici smatraju da je *Ambulocetus* bio rani kit zato što sa njima dijeli prilagodbe životu u vodi: imao je adaptaciju u nosu koja mu je omogućavala da guta pod vodom, a njegova periotička kost je imala strukturu kao kod kitova, što mu je omogućavalo da čuje pod vodom. Uz to, njegovi zubi su imali izgled kao kod ranih kitova.

Otkriće
-------

Johannes G.M. Thewissen i Sayed Taseer Hussain su 1993. u gornjoj formaciji Kuldana (Pakistan) otkrili ostatke vrste *Ambulocetus natans*. 1994. su je opisali Thewissen, Hussain i Mohammad Arif. Vjeruje se da skelet potiče iz perioda kasnog ipresa do ranog luteta (rani do srednji eocen, prije između 50 i 48 miliona godina).

Taksonomija
-----------

*Ambulocetus* se klasificira u monofiletičnu porodicu Ambulocetidae. Za tu se porodicu vjeruje da se odvojila od porodice Pakicetidae, čiji su pripadnici bili više nastrojeni kopnu. Vjeruje se i da su Protocetidae i možda Remingtonocetidae potekle od svog zajedničkog pretka sa ambulocetidima. Zajedno sa porodicom Basilosauridae, tih pet porodica klasificira se u podred Archaeoceti.

U popularnoj kulturi
--------------------

*Ambulocetus* je prikazan u britanskoj seriji *Šetnja sa zvijerima*. U prvom poglavlju navedeno je da je plivao uzvodno od obale, što objašnjava kako se nalazi na području Njemačke, a ne na području današnjeg Pakistana. Prikazan je sa udovima postavljenim sa strane, kao kod krokodila, mada je zapravo imao usprave udove.

U romanu *Ice Hunt* američkog pisca Jamesa Rollinsa ljudi pronađu žive *Ambulocetuse* (nazvane "grendeli") unutar arktičkog ledenjaka.

Pojavio se u emisiji *National Geographic Evolutions: The Walking Whale*.

Vidjeti i
---------

* *Pakicetus*
* *Rodhocetus*
* *Takracetus*

Vanjske veze
------------

* BBC Online

***Ambulocetus*** na Wikimedijinoj ostavi
**Sly 3: Honor Among Thieves** je video igra, treća u seriji o Sly Cooperu. Igra je izdana 27. rujna 2005. Pretpostavlja se da je to poslijednja igra o Sly Cooperu, no mogle bi izaći druge igre sa različitim načinom igranja (jedan od primjera *Jak X: Combat Racing*)

Nove varijecije igre i drugi likovi osim Slya, Murraya i Bentleyasu dostupni za igru. Inspektor Carmelita Fox biti će dostupna za igru (na zahtjev fanova) u nekim mini-igrama i igrama. Tu će biti i novi likovi koji će biti dostupni za igru, šaman po imenom Guru, mišica Penelope koji se prije nisu pojavili, i neki već poznati kao Dimitri iz Sly 2: Band of Thieves i Panda King iz Sly Cooper and the Thievius Raccoonus.

Igra sadrži i 3D sekcije, neočekivano poboljšanje. 3D naočale se prodaju u svakoj igri i biti će po izboru u nekim djelovima igre. Tako je u tim djelvoima može prebaciti iz 3D u 2D. Neki leveli će biti u 3Du iz početka, neki se neće moči otvoriti bez 3Da, a neki će se moći vidjeti samo u 3Du. 3D je baziran na nekim objektima, a ne na likoima što omogućuje da se igra možei i igrati bez 3D naočala jer će efekt crveno-plavih linija biti smanjen.

Taođer će biti i offline za dva igrača u različitim načinima igre kao "Cops and Robbers," "Dogfighting," "Hacking," i "Pirate Battle."

Početna radnja
--------------

Sly Cooper otkriva još jedan dio svog obiteljskog nasljedstva. Saznaje za Cooper sef koji se nalazi na jednom otoku. No Dr. M, jedan o bivših partnera njegovog oca zavladao je otokom i pretvorio ga u tvrđavu. Sly sakuplja grupu najvećih svjetskih kriminalaca da bi se domogao sefa.

Likovi dostupni za igru
-----------------------

* Sly Cooper
* Bentley the Turtle
* Murray the Hippo
* Carmelita Fox
* Guru
* Penelope
* Panda King
* Dimitri

Svjetovi iz igre
----------------

* Prelude: The Beginning of the End
* Episode 1: An Opera of Fear
* Episode 2: Rumble Down Under
* Episode 3: Flight of Fancy
* Episode 4: A Cold Alliance
* Episode 5: Dead Men Tell No Tales
* Episode 6: Honor Among Thieves

Bosovi iz igre
--------------

* Don Octavio (Venecija)
* Mask of Dark Earth Dingo (Out Back)
* Mask of Dark Earth Carmelita (Out Back)
* Muggshot the Bulldog (Nizozemska)
* Muggshot the Bulldog (Nizozemska )
* Black Baron (Nizozemska)
* Panda King (Flash Back Boss)
* General Tsao (Enchanted Forest)
* Sly Cooper (Tsao Fortress)
* Tsao Dragon (Tsao Stronghold)
* Gusari (Mutiple Mini-Bosses) (Blood Bath Bay)
* Captain LeFwee (Blood Bath Bay)
* Dr. M's Monster (Kaine Island)
* Dr. M's Sea Monster (Kaine Island)
* Dr. M's Whale-Fly (Kaine Island)
* Dr. M (Kaine Island)

Povezano
--------

* Sly Cooper
* Sly Cooper and the Thievius Raccoonus
* Sly 2: Band of Thieves