recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Serbatana ili puhaljka Huaorani-lovaca iz kišnih šuma bazena Amazone, ekvador. Snažnim puhanjem izbacuje se strelica, obično premazana otrovom kurare, kojega ovi Indijanci proizvode i koriste u lovu.
Boja za bojanje lica.
Puhaljka.
**Huaorani** (Waorani, Wao, Auca), ratoborna skupina američkih Indijanaca nastanjena u bazenu Amazone na istoku Ekvadora u provincijama Napo i Pastaza. Teritorij Huaorana prostire se na oko 20,000 četvornih kilometara kišne šume  gdje se bave poglavito lovom na majmune i ptice. Njihov jezik, huao terero, nesrodan je svim ostalim jezicima pa su klasificirani u samostalnu porodicu sabelan. Na glasu su kao neustrašivi ratnici koji su živjeli u konstantnim ratovima, i koje su Inke nazivali Auca,  *'stanovnici džungle, divljaci'*. Sami sebe oni nazivaju Huaorani, riječ koja označava ljude ili ljudska bića, a sve ostale zovu *cowode*, ili *ne-ljudi*.

Lokalne skupine i populacija
----------------------------

* Provincija Napo, na rijekama Shiripuno (pritoka rijeke Cononaco) i gornja Tigüino, južna granica provincije Napo (populacija prema Laura Rival za 1990. godinu:
	+ a) Kanton Tena.
		- (a) Ñihuari, Quehuere Ono, Shiripuno i pritoke, 105.
		- (b) Tigüino, na istoimenom gornjem toku.
		- (c) Dayuno, gornja río Nushiño, 91.
	+ b) kanton Aguarico, sjeverno od rijeke Cononaco i južno od rijeka Yasuni (pritok Napoa), Nushiño (pritok Coconacoa),
		- (a) Gazarcocha, zapadno od río Yasuní, 65.
		- (b) Quemperi, između rijeka Nashiño i Cononaco 16.
		- (c) Mima, srednji tok rijeke Cononaco. 19
		- (d) Carahue, trijeka Cononaco, istočno od ušća rijeka Shiripuno i Tigüino 23;
* Provincija Pastaza, u istoimenom kantonu:
	+ Toñampari, gornji Curaray. 242
	+ Quenahueno, uzvodno od skupine Toñampari,78
	+ Zapino, istoimena rijeka, nešto prije njenog ušća u Curaray i srednji i donji tok rijeke Nushiño, 72.
	+ Tihueno, gornji tok istoimene rijeke, južno od skupine Quenahueno. 66.
	+ Damuintaro, istočno od skupine Huamono. 62
	+ Quihuaro, na istoimenoj rijeci, jugozapadno od skupine Huamono. 131
	+ Bocaro, zapadno od skupine Quihuaro. 38.
	+ Huamono, na rijeci Nushiño, 52.
	+ Tigüino, gornja Tigüino, sjeverno od skupine Huamono.
	+ Tagaeri, između rijeka Cachiyacu (pritoka Cononano) i Curaraya. 50.

Kultura
-------

Huaorani su otkriveni prije kojih pedesetak godina, a njihova kultura bila je lovačko-sakupljačka. Bili su organizirani po malenim skupinama koje su lutale između rijeka Napo i Curaray, a njihov teritorij bio je 3 puta veći nego danas. odjeća Huaorana sastoji se tek od svežnja ogrlica i uskog pojasa oko donjeg dijela trbuha. Kao lovci koriste se serbatanom, puhaljkom i kopljima dugima 2,5-3 metra, učinjenih od drveta chonta.

Izvori
------

1. ↑  The Huaorani of Ecuador
2. ↑  *Luminita Cuna*, Huaorani Indians: Warriors of the Amazon

Vanjske poveznice
-----------------

* Huaorani
* The Waorani Nation
**Leonid Makarovič Kravčuk** (ukr. *Леонід Макарович Кравчук*; Veliki Žitin, 10. januar 1934 — 10. maj 2022) je bivši ukrajinski političar i prvi predsednik Ukrajine nakon sticanja nezavisnosti 1991. godine.

Biografija
----------

Rođen je 1934. godine u selu Veliki Žitin u seljačkoj porodici. To je područje tada bilo deo Poljske, a nakon Drugog svetskog rata je priključeno Ukrajinskoj SSR. Član Komunističke partije Sovjetskog Saveza postao je 1958, a radio je u Agitpropu. Član Politbiroa KP Ukrajine postao je 1989, a 23. jula 1990. izabran za predsednika Vrhovne rade, čime je postao najuticajniji ukrajinski političar.

Nakon neuspelog Avgustovskog puča u Moskvi 1991, Kravčuk je napustio članstvo u KPSS i proglasio Ukrajinu nezavisnom od Sovjetskog Saveza. Bio je izabran za prvog predsednika nezavisne Ukrajine na predsedničkim izborima u decembru 1991. godine.

### Predsednik

Svoju je političku karijeru jačao izbegavajući sukobe, a odlikovao se lukavošću i diplomatskim pristupom. Kravčuk je tokom svog mandata okrenuo Ukrajinu prema Zapadu i bio jedan od retkih vođa u svetu koji je svoju zemlju očistio od nuklearnog naoružanja. Nije uspeo da se obračuna s korupcijom, koja je bila uzrok loše sprovedenoj privatizaciji državnog vlasništva. Inflacija je u zemlji dostigla astronomske visine između 1992. i 1994, penjući se na hiljade procenata. 

Najveći promašaj tokom Kravčukovog mandata bila je propast Crnomorske parobrodske kompanije u Odesi, dotada najveće trgovačke flote na svetu. Kompanija je tajno prodana u bescenje stranim firmama za sitan novac. Stotine mornara nisu primili plate i ostali da žive na brodovima širom sveta nekoliko narednih godina. Kravčukov sin bio je optužen da je učestvovao u malverzacijama oko prodaje kompanije.

Šokirani propašću privrede i rastom napetosti s Rusijom, ukrajinski birači su na predsedničkim izborima 1994. izabrali Leonida Kučmu, koji je obećao obračun s korupcijom, obnovu privrede i veću saradnju s Rusijom.

### Postpredsednička karijera

Nakon poraza na izborima, Kravčuk se povezao s nekoliko ukrajinskih oligarha i s njima osnovao Socijaldemokratsku partiju Ukrajine (ujedinjenu). Na predsedničkim izborima 2004. godine, Kravčuk je dao podršku Viktoru Janukoviču. U intervjuu 2009. je izjavio da napušta politiku. Na predsedničkim izborima 2010. je dao podršku Juliji Timošenko, okrenuvši se od Janukoviča.

Izvori
------

1. ↑  Viktor Medvedchuk’s Crisis Arhivirano 2008-09-06 na Wayback Machine-u, Ukrainska Pravda (26.6. 2007)
2. ↑  Kravchuk left SDP(u) (`uk`)
3. ↑  Kravchuk leaves Social Democratic Party of Ukraine (united) Arhivirano 2012-03-14 na Wayback Machine-u, Interfax-Ukraine (25.9. 2009)
4. ↑  (`ru`) Kravčuk stal doverennыm licom Timošenko na prezidentskih vыborah, Focus (21.10. 2009)

Spoljašnje veze
---------------

***Leonid Kravčuk*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Predsjednici Ukrajine |
| --- |
| 
* Leonid Kravčuk
* Leonid Kučma
* Viktor Juščenko
* Viktor Janukovič
* Oleksandar Turčinov (v. d.)
* Petro Porošenko
* Volodimir Zelenskij

 | Standarta predsednika Ukrajine |
**Enryaku-ji** (延暦寺, *Enryaku-ji*?) je japanski Tendai manastir smješten na planini Hiei u Ōtsuu, iznad Kjota. Osnovan je na početku Heian perioda. Hramski kompleks je podigao Saichō (767–822), također poznatz Dengyō Daishi, koji je iz Kine u Japan doveo mahayana budističku sektu koja će poslije postati poznata kao Tendai. Enryaku-ji je sjedište sekte Tendai i jedan od najvažnijih manastira u japanskoj historiji. Kao takav predstavlja dio UNESCO-vog lokaliteta Svjetske baštine "Historijski spomenici drevnog Kjota (gradovi Kyoto, Uji i Otsu)". Osnivači budističkih sekti Jōdo-shū, Sōtō Zen i Nichiren su proveli neko vrijeme u manastiru. U njemu se također nalazi dom tzv. "redovnika maratonaca."

Izvori
------

1. ↑  Ponsonby-Fane, Richard. (1956). *Kyoto: The Old Capital of Japan, 794-1869,* p. 111.

Literatura
----------

* Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1956). *Kyoto: The Old Capital of Japan, 794-1869.* Kyoto: The Ponsonby Memorial Society.

Vanjske veze
------------

***Enryaku-ji*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official site Arhivirano 2004-10-24 na Wayback Machine-u (English)
* Japan Atlas: Enryaku-Ji Temple
* Photos of Mount Hiei and the three precincts of Enryaku-ji Temple

Koordinate: 35°04′14″N 135°50′28″E﻿ / ﻿35.07056°N 135.84111°E﻿ / 35.07056; 135.84111
„Leonida" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Leonida (razvrstavanje).

**Leonida I** (grčki:  [] – "Sin lava", "Lavlji") je bio kralj Sparte, sedamnaesti iz loze Agijevića. Bio je sin kralja Anaksandride II, Heraklova potomka. Naslijedio je polubrata Kleomena I, vjerojatno 489. ili 488. pne. s čijom se kćeri Gorgo vjenčao.

Efori su 480. pne. poslali Leonidu s 300 vojnika i 4000 saveznika da brani Termopilski klanac, kuda je vodio uski put između planine i mora, iz sjeverne u srednju Grčku. Tu su Grci nastojali zaustaviti Kserksove Perzijance.

Herodot je u svojoj "Povijesti" detaljno opisao bitku. Više anegdota pokazuje lakonsku srčanost koja je proslavila Spartance u to doba. 

Jedan Tračanin prije bitke vidio perzijsku vojsku i Grcima rekao da Perzijanaca ima toliko da mogu strijelama zasjeniti sunce. Leonidin vojnik Dienekes mu je odgovorio: "Još bolje, onda ćemo se boriti u hladu." U krvavom boju koji je potrajao nekoliko dana junački je poginuo Leonida sa svojim ljudima, jer po spartanskom zakonu, najveća sramota Spartanaca bila je da napuste bojno polje. 

Na prvi dan bitke, kad je Kserkso zatražio da mu Grci predaju svoje oružje, Leonida je odvratio *Μολών Λαβέ* ("Dođi i uzmi ga"). Na treći dan bitke rekao je vojnicima da se najedu za doručak jer će večerati u Hadu.

Leonidini su vojnici prva dva dana odbijali frontalne napade, ali kad je Efijalt poveo perzijskog generala Hidarna planinskom stazom do grčkog zaleđa, Leonida je ostatku vojske zapovjedio povlačenje, a sam je ostao u klancu s 300 Spartanaca, 700 Tespijaca i 400 Tebanaca.

Treći dan su svi Spartanci izginuli, a Leonida je pao usred kreševa. Herodot kaže da mu je na Kserksov nalog glava odsječena, a tijelo razapeto. Ipak, perzijski se kralj poslije pokajao zbog tako barbarskog postupka, pa je vratio tijelo Sparti, koja ga je pokopala s počastima.

***Leonida I*** na Wikimedijinoj ostavi
Uspon uz planinu Helikon
**Helikon** (starogrčki: ; novogrčki: ) je planina u oblasti Tespija u grčkoj oblasti Beotiji. Ova planina zauzima istaknuto mesto u drevnoj grčkoj mitologiji. Dostiže visinu od 1.749 metara i nalazi se nedaleko od severne obale Korintskog zaliva, jugoistočno od Livadije.

Grčka mitologija
----------------

U grčkoj mitologiji, dva izvora posvećena Muzama nalazila su se ovde: Aganipa i Hipokrena, od kojih oba u svom imenu sadrže reč "konj" (ἵππος / *hippos*). Prema mitu, Hipokrena je nastala kad je krilati konj Pegaz svojim kopitom tako snažno udario o stenu, da je iz nje potekla voda. Na Helikonu se nalazio i izvor na kome se Narcis opčinio vlastitom lepotom. Kalimah u *Uzrocima* priča kako je usnio da je ponovo mlad i da priča s Muzama na Helikonu. Na Helikonu se nalazilo i svetilište posvećeno Muzama, u kome su se nalazili i njihovi kipovi, a u svojim *Metamorfozama* rimski pesnik Ovidije piše o tome kako Minerva posećuje Muze na Helikonu.

Hipokrena je smatrana izvorom pesničke inspiracije. Hesiod je krajem 7. veka pne. pevao o tome kako je kao mladić napasao ovde na padinama Helikona, gde su Eros i Muze već imali svoja svetilišta. Tu su ga Muze inspirisale da počne opevati poreklo bogova. Tako je Helikon postao simbol pesničke inspiracije, a Kalimah, koji u tome jasno sledi Hesioda, smešta na Helikon jedan mit, u kome je Tiresija ugledao boginju Atenu kako se kupa, pa je zato oslepljen, ali je za uzvrat dobio dar proricanja.

Središte kulta Muza na Helikonu, u Dolini Muza, koja se nalazila blizu Tespija i Askre, posetio je Pausanija u 2. veku pne. Posetio je sveti gaj i izvor Aganipu te ostavio opis stanja koje je zatekao. Video je potret Eufeme, dojilje Muza, "reljefno izrađen u kamenu", kao i potret legendarnog pesnika Lina, "na maloj steni izrađenoj u obliku pećine". U *temenosu* nalazile su se statue Apolona, Dionisa i poznatih pesnika, od kojih su neke bile delo poznatih umetnika. Tu su pokazivali i žrtveni tronožac, koji je Hesiod osvojio na nadmetanju u Halkidi na Eubeji.

Mitski bog ove planine takođe se zvao Helikon.

Literatura
----------

* Hawthorne, Nathaniel (2012). *A Wonder Book: Heroes and Monsters of Greek Mythology*. Courier Dover Publications. str. 116-. ISBN 978-0-486-11135-3.
* Ring, Trudy; Salkin, Robert M.; Boda, Sharon La (1995). *International Dictionary of Historic Places: Southern Europe*. Taylor & Francis. str. 11-. ISBN 978-1-884964-02-2.

Vanjske veze
------------

***Helikon (planina)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Laka industrija** (ili **prerađivačka**) je termin iz ekonomije za podjelu sekundarne industrije, koju karakterizira manja ulaganja kapitala, ali daleko intenzivniji ljudski rad. Proizvodi koje ona proizvodi namjenjeni su krajnjim potrošačima, a ne drugim industrijama.

Odličan primjer za to je tekstilna industrija čiji su proizvodi poput odjeće namjenjeni isključivo krajnjim potrošačima.

Karakteristika
--------------

Pogoni lake industrije su najčešće daleko manji od onih iz teške industrije, a proizvodi koja ona proizvodi najčešće ne spadaju u kategoriju trajnih dobara.

Radnici mogu biti ili nisko kvalificirani, kao što je to slučaj u tekstilnoj i prehrambenoj industriji, ali i vrlo kvalificirani kao kod proizvodnje potrošačke elektronike i izrade preciznih instrumenta.

Ta grana industrije razvila se krajem 18. vijeka u Velikoj Britaniji nakon izuma parnog stroja i industrijske revolucije.

Iako je i danas važan element privrede, u lakoj industriji razvijenih zemalja radi sve manje radnika zbog automatizacije proizvodnje ili zbog preseljenja tih pogona u države s jeftinijom radnom snagom.

Grane lake industrije su; prehrambena, tekstilna, duhanska, kožarsko obućarska, laka kemijska i Industrija celuloze i papira.

Povezano
--------

* Teška industrija

Izvori
------

1. 1 2  „*What is light industry*" (engleski). BusinessDictionary. Arhivirano iz originala na datum 2016-12-28. Pristupljeno 25. 12. 2016.
2. 1 2  „*Industry*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 12. 2016.
3. 1 2  „*prerađivačka industrija*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 25. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

* *What is light industry* Arhivirano 2016-12-28 na Wayback Machine-u (`en`)
*Tjeranje Heliodora iz Hrama*, slika Gerarda de Lairessea, 1674.
**Heliodor** (2. vijek pne.) je bio ministar na dvoru seleukidskog kralja Seleuka IV Filopatora, poznat i po tome što se spominje u Starom zavjetu. Godine 178. pne. ga je kralj imenovao nadglednikom svih hramova i dao mu zadatak da iz njih prikupi zlato i druga blaga kako bi mogao isplatiti ratnu odštetu Rimljanima na koju je bio vezan mirom u Apameji. Prema Drugoj knjizi o Makabejcima Heliodor je prilikom pokušaja da blago iznese iz jeruzalemskog Hrama bio suočen s "tri utjelovljenja Boga" koji su ga izbičevali, a potom mu rekli da mora svim ljudima govoriti o "veličanstvu Božje moći".

Usprkos toga, Heliodor je ostao na mjestu ministra sve do 175. pne. kada je uspio ubiti kralja i nakratko preuzeti krunu. Ubrzo nakon toga ga je svrgnuo kraljev brat Antioh IV Epifan. Što se dalje dogodilo s Heliodorom nije poznato.

Neki indijski historičari vjeruju da je upravo taj Heliodor bio izaslanik kralja Antialkide koji se spominje kao autor Heliodorovog stupa postavljenog u današnjoj indijskoj državi Madya Pradesh.

Heliodorovo tjeranje iz hrama je kasnije postalo čest motiv u kršćanskoj umjetnosti.

***Heliodor (ministar)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ono** ili **Heliopolis** (kako ga se zvalo u starogrčkim izvorima) je bio nekadašnji glavni grad staroegipatske države. Nalazio se na području današnjeg sjeveroistočnog Kaira, ispod predgrađa Matariye i Ain Shams (inače poznatog i po nalazima obelisaka znanih pod imenom Kleopatrine igle i po Mirjaminom drvu, odmorištu BDM kad je išla iz Izraela u Egipat). Ain Shams na arapskom znači ar. Sunčevo oko. Zemljopisni položaj mu je 30°7'46,3" sjeverne zemljopisne širine i 31°17'20" istočne zemljopisne dužine. Smatra se da je star oko 7 tisuća godina, odnosno da je utemeljen u 5. tisućljeću pr. Kr. Staroegipatska vjerovanja su govorila da se grad Ono nalazi na mjestu nastanka života. Prema mitologiji, tu je rođen bog Sunca (Atum, Ra ili Amun-Ra). 2002. je nađen je crveni granitni obelisk na ovom mjestu. S obzirom na prijašnje nalaze na ovoj lokaciji i pretpostavke da su u ovaj grad dolazili Pitagora, Aristotel i Platon, vjeruje se u moguće nalaze starovjekovnih knjižnica.

***Heliopolis (drevni)*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 316430063
* LCCN: no2007142070
* GND: 4096184-9

 |
**Elektrion** (starogrčki: ) bio je, u grčkoj mitologiji, sin Perseja i Andromede, kralj Tirinta i Mikene u Argolidi.

Mitologija
----------

Supruga Elektrionova bila je ili Anakso, kći njegovog brata Alkeja i sestra Amfitrionova, ili Euridike, kći Pelopova. Supruga mu je rodila kćerku Alkmenu i mnoge sinove ― Stratobata, Gorgofona, Filonoma, Keleneja, Amfimaha, Lisonoma, Hirimaha, Anaktora i Arhelaja. Osim toga, imao je i vanbračnog sina Likimnija, koga mu je rodila Mideja iz Frigije.

Šestorica sinova Pterelaja, kralja Tafljana, koji je poticao od Elektrionovog brata Mestora, došli su u Mikenu i zatražili za sebe deo kraljevstva. Kad je Elektrion odbio taj zahtev, ukrali su mu njegova stada stoke, Elektrionovi su se sinovi tad sukovili s Pterelajevim i u tom su sukobu život izgubili svi osim Likimnija (Elektrionovog sina) i Evereta (Pterelajevog sina). Everet je Elektrionova stada prodao Poliksenu, kralju Elide. Amfitrion, Elektrionov nećak, kome je za ženu bila obećana Alkmena, kupio je tu stoku i vratio je svom ujaku, ali ga je nehotice ubio kad je svoj štap bacio prema jednoj kravi. Nakon Eleketrionove smrti na mikenski presto stupio je njegov brat Stenel, koji je Amfitriona optužio za ubistvo i prognao ga iz zemlje.

Literatura
----------

* Schmitz, Leonhard (1867), „Amphitryon",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, **1**, Boston, pp. 8
* Schmitz, Leonhard (1867), „Electryon",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, **1**, Boston, pp. 8
* Srejović, Dragoslav; Cermanović-Kuzmanović, Aleksandrina (1989). *Rečnik grčke i rimske mitologije*. Beograd: Srpska književna zadruga.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Persej** | **Kralj Mikene** | Slijedi:**Stenel** |
| **Kralj Tirinta** |
Koordinate: 15°25′N 99°14′E﻿ / ﻿15.417°N 99.233°E﻿ / 15.417; 99.233

**Huai Kha Khaeng** (tajlandski: ห้วยขาแข้ง) je rezervat divljine na planinama Tenasserim, u provincijama Kančanaburi, Tak i Uthai Thani, u Tajlandu; na samoj granici s Mjanmarom. On je, zajedno sa susjednim rezervatom divljine Thung Jai Naresuan, upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji jer "sadrži gotovo sve oblike šume jugoistočne kontinentalne Azije, i važan je dom mnogih životinjskih vrsta".

Rezervat divljine Huai Kha Khaeng je osnovan 1972. godine i od 1992. godine ima površinu od od 257.464 hektara. Ovo područje je uglavnom planinsko, sastavljeno od vapnenačkih stijena ispresijecanih granitom, kvarcitom i škriljevcem. Visina u parku varira od 250 do 1.678 metara.

Uglavnom je prekriven tropskim kišnim šumama i zimzelenim šumama. Sveukupno u parku obitava oko 400 vrsta ptica (kao što su Divlja kokoš Zeleni paun (*Pavo muticus*), Sivi paun (*Polyplectron bicalcaratum*) i svih 6 vrsta kljunorožaca koji su zabilježeni u jugoistočnoj Aziji), 96 vrsta reptila i 43 vrste vodozemaca, te 120 vrsta sisavaca (kao što su Azijski mrki medvjed (*Ursus thibetanus*), Malajski medvjed (*Ursus malayanus*), Azijski slon (*Elephas maximus*), Gaur (*Bos gaurus*), Tigar (*Panthera tigris*), Leopard (*Panthera pardus*), Oblačasti leopard (*Neofelis nebulosa*), Giboni (*Hylobates lar*), Indijski sambar (*Rusa unicolor*), Makaki (*Macaca*)) i 113 vrsta riba.

Izvori
------

1. ↑  Huai Kha Kaeng na IUCN-ovim stranicama - povijest i odlike (`en`) Preuzeto 30. lipnja 2011.

* Reiner Buergin, Contested heritages: Disputes on people, forests, and a World Heritage Site in globalizing Thailand, 2001. SEFUT Working Paper 9, ISSN 1616-8062, Freiburg: University of Freiburg. (PDF)

Vanjske veze
------------

***Huai Kha Khaeng*** na Wikimedijinoj ostavi

* Rezervati divljine Tajlanda (taj.)
* Članak o rezervatu divljine Huai Kha Khaeng, Royal Gazette br. 109. 30. 12. 1992. poglavlje 126. (`en`)

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Tajlandu |
| --- |
|  | 
Historijski grad Ajutaja  • Arheološki lokalitet Bančiang  • Šumski kompleks brdskog niza Dong Faja Jen, uključujući nacionalni park Khao Jai  • Historijski grad Sukotaj s pripadajućim lokalitetima Kamfaeng Fet i Si Satčanalaj  • Rezervati životinja Thung Jai Naresuan i Huai Kha Khaeng
 | Zastava Tajlanda |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 315131504

 |
Golfska struja s odvojcima i nastavkom
**Irmingerova struja** je topla morska struja u sjevernom Atlantiku.

Putanja i djelovanje
--------------------

Na putu od Sjeverne Amerike prema Europi, Golfska struja se dijeli na Irmingerovu, Sjevernoatlantsku i Norvešku struju. Ovo dijeljenje događa se na jednom od atlantskih hrbata koji se pruža između Škotske i Islanda. Irmingerovom strujom teče relativno topla struja od oko 5 °C na sjever u područje zapadno od Islanda. Rezultat ove struje su veliko bogatstvo ribom voda kod Islanda.

Ime
---

Ova struja je, kao i Irmingerovo more, ime dobila po danskom kapetanu i kasnijem viceadmiralu *Carlu Ludvigu Irmingeru* (1802.-1888.). On je istraživao morske struje sjevernog Atlantika i kao prvi 1853. opisao ovu granu Golfske struje koja je, 1878. nazvana po njemu.

*vidjeti i*:

* morske struje
* termohalinska cirkulacija

Izvori
------

1. ↑  Kommandør Axel Fiedler: „Om Irminger Havets og Irmingerstrømmens navn". *Søværnsorientering* Nr. **1**, Ožujak 2003. PDF · Google-HTML-Version

Poveznice
---------

* Shematski prikaz važnijih morskih struja
Jabučna kost (u sredini)
**Jabučna kost** (lat. *os zygomaticum*) je parna kost lica, koja prouzrokuje na gornjem delu lica karakteristično ispupčenje zvano jagodica ili jabučica. Pripada tipu nepravilnih kostiju i na njoj se opisuju tri strane, tri ivice i dva nastavka.

*Spoljašnja strana* (lat. *facies lateralis*) je u celosti ispupčena i lokalizovana je neposredno ispod kože. Na njoj se nalazi jednostruki ili dvostruki otvor (lat. *foramen zygomaticofaciale*), kroz koji prolazi grana jabučnog živca. *Zadnja* ili *slepoočna strana* (lat. *facies temporalis*) se zglobljava sa gornjom vilicom i učestvuje u izgradnji slepočne i podslepočne jame. Na njoj se takođe nalazi otvor (lat. *foramen zygomaticotemporale*), kroz koji izlazi istoimena grana jabučnog živca. *Unutrašnja* ili *orbitalna strana* (lat. *facies orbitalis*) je glatka i udubljena, i čini deo zida očne duplje. Na njoj se nalazi zigomatiko-orbitalni otvor (lat. *foramen zygomaticoorbitale*).

*Prednje-gornja ivica* je zaobljena i učestvuje u izgradnji ivice otvora očne duplje. *Zadnje-gornja ivica* ima oblik latiničnog slova *S* i na njoj se pričvršćuje fascija slepoočnog mišića. *Zadnje-donja ivica* je hrapava i na nju se pripaja maseterični mišić. *Zadnje-unutrašnja ivica* je nazupčena i spaja se sa klinastom kosti i gornjom vilicom.

*Čeoni nastavak* jabučne kosti (lat. *processus frontalis*) se zglobljava sa nastavkom čeone kosti, a takođe i sa klinastom kosti. *Slepoočni nastavak* (lat. *processus temporalis*) se spaja sa jabučnim nastavkom slepoočne kosti i tako obrazuje jabučni luk koji je potkožan.

Kroz jabučnu kost prolazi istoimeni kanal (lat. *canalis zygomaticus*), koji ima oblik slova *Y* i kroz njega prolazi jabučni živac. Kanal počinje zigomatiko-orbitalnim otvorom i posle kraćeg puta se deli na dve grane, koje se otvaraju na spoljašnjoj i slepoočnoj strani kosti.

Literatura
----------

Dr Danica Obradović, dr Ljilja Mijatov-Ukropina, dr LJubica Stojšić: "Osteologija za studente medicine", Novi Sad 2000. ISBN 86-489-0274-6

| * p
* r
* u
Popis kosti kostura čovjeka |
| --- |
| Lubanja | čeona kost • tjemena kost • sljepoočna kost • zatiljna kost • jagodična kost • gornja čeljust • donja čeljust • nosna kost • klinasta kost • rešetnica • suzna kost • nepčana kost • donja nosna školjka • raonik |
| Srednje uho | čekić • stremen • nakovanj |
| Grlo | Podjezična kost |
| Rameni pojas | ključna kost • lopatica |
| Prsna šupljina | prsna kost • rebra |
| Ruka | nadlaktična kost • lakatna kost • palčana kost |
| Šaka | **Kosti pešća**: Čunasta kost • Polumjesečasta kost • Trokutasta kost • Graškasta kost • Trapezna kost • Trapezoidna kost • Glavičasta kost • Kukasta kost
Kosti zapešća
**Članci prstiju**: proksimalni članak prsta • srednji članak prsta • distalni članak prsta |
| Zdjelična kost | bočna kost • sjedna kost • preponska kost |
| Noga | bedrena kost • iver • goljenična kost • lisna kost |
| Stopalo | **Kosti nožja**: petna kost • gležanjska kost • Čunasta kost • medijalna klinasta kost • srednja klinasta kost • lateralna klinasta kost • kockasta kost
Kosti donožja**Članci prstiju**: proksimalni članak prsta • srednji članak prsta • distalni članak prsta |
**Hatun** ili *Khatun* (خاتون‎) je turska riječ što znači gospođa. U srednjem vrijeku *hatun* je bio naslov za ženu višeg ranga. Turski povijesni dokumenti kada spominju djevojke iz carskog harema koje su rodile nasljednike govore o njima uz naslov *hatun*. Vrlo često su one bile zarobljenice i/ili robovi iz devşirma, tako da su prelazile u islam i dobivale nova imena, često maštovita i koja su naznačivala njihovo mjesto u društvu odnosno na dvoru. Stoga na primjer djevojku koja je rodila sina sultanu Muradu poznajemo pod imenom Gülçiçek Hatun, gdje *Gül çiçek* bi se moglo prevesti »cvijet ruže«. Gülbahar Hatun, jedna od djevojaka Mehmeda II, nosi ime Gülbahar, a *Gül bahar* znači »proljeće ruže«. Mjesto tih djevojaka je bilo uvijek jedne među mnogih a najveći uspjeh je bio roditi sina sultanu i da on naslijedi sultanat. To je često stvaralo žestoke borbe u haremu i podzemne struje na Topkapiju. Prve žene koje dosegle rang europske kraljice su bile u 16. stoljeću Hürrem, Nûrbanû i Safiye, dakle prve žene koje su imale takoreći relativnu ali realnu samostalnost i slobodu odluke. Od sultana Sulejmana nadalje one dobivaju naslov *haseki sultan* (خاصکى سلطان), što ide u smislu »glavna od sultanovih žena«. No, struktura osmanskog društva nije se puno promijenila prema ženi sve do 19. stoljeća i mjesto haremske djevojke je ostalo isto.  

Unatoč tome povijesničar, književnik i službenik ih spominju uvijek imenom *hatun*. Riječ je u tursko-otomanskom obliku bila خاتون‎ (hātun) a dolazi iz farsijskog خاتون‎ (xātūn), što potiče iz turkijske riječ \*xātun, ženski oblik za *khana*. Jedna hatun je dobivala naslov *Valide Hatun* od dana kada njezin sin postane sultan. Neke od njih su bile vrlo utjecajne. Istovrijednica riječi *hatun* je *kadın*, također po turkijskoj etimologiji, mada nešto manje upotrebljivana.  

Ako s jedne strane u haremu je se malo što promijenilo, na dvoru mjesto najmoćnije žene je postepeno dobilo nove nianse i oblike. Svi članovi sultanove porodice su imali naslov *sultan* a oni koji su se ženili s njima su dobivali naslov *damat*. Postepeno su se naslovi razmnožili i postali složeniji, tako da su uz *hatun* žene nosile i titule *efendi*, *kadınefendi*, *hanımefendi*.  

Od 17./18. stoljeća ulazi u upotrebu riječ *hanım* (خانم‎) i potom *hanuma*, pa u 19. i 20. stoljeću potpuno zamjenjuje *hatun* kada bi se na turskom reklo gospođa. Danas na turskom riječ *hatun* podsjeća na staro sultansko doba, pa se upotrebljava u povijesnim tekstovima ili u ironičnom smislu.

Slične istovrijednice u drugim jezicima bi mogle biti:

* *lady* na engleskom, iz staro-engleskog *hlǣfdīġe*;
* *Frau* na njemačkom, iz staronjemačkog *frawjǭ*;
* *madame* na francuskom;
* *dama* ili *señora* na španjolskom;
* *dama* ili *senhora* na portugalskom;
* *signora* na talijanskom, ili *dama* što dolazi iz latinskog *domina*, doslovce gospodarica;
* *pani* na poljskom.

Vidi još
--------

* Lista sultanija Osmanskog carstva
Koordinate: 44° 39′ 29" SGŠ, 18° 04′ 53" IGD

**Jabučić Polje** je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Doboj koja pripada entitetu Republika Srpska.

Geografija
----------

U naselju se nalazi željeznička stanica.

Jabučić Polje prema popisu iz 1991. godine ima 181-og stanovnika i svi su Srbi pravoslavne vjeroispovijesti.

Ova mala mjesna zajednica se nalazi na padinama planine Ozren, na desnoj obali rijeke Bosne. Sa sjevera se graniči sa mjesnom zajednicom Potocani,sa sjeveroistoka sa MZ Striježevica,sa istoka sa MZ Trbuk,sa juga i zapada sa MZ Šije (Federacija Bosne i Hercegovine). Jabučić Polje se nalazi oko 10 kilometara jugoistočno od grada Doboja, a oko 15 kolometara sjeverno od Maglaja(Federacija Bosne i Hercegovine). Kroz ovu MZ prolazi i regionalni put Doboj-Maglaj kao i željeznička pruga sa duplim kolosijekom koja takođe spaja Doboj i Maglaj.
Ovo selo je veoma bogato šumom kao i obradljivim zemljištem a takođe su razvijeni lov i ribolov, tako da mještani sa šireg područja Doboja dolaze ovdje da provode svoje slobodno vrijeme.
Selo ima jednu trgovinu i jednu manju pilanu tako da nije privredno razvijeno a većina mještana radi u Doboju, pa je veoma izražena dnevna migracija stanovništva selo-grad.

Jabučić Polje ima nekoliko zaseoka od kojih je najveći zaseok Marići koji se nalazi na istočnoj strani ovog sela koji je pretežno brdovit dio i koji ima dominantan pogled na na veći dio sela ali i na neka susjedna sela.Naime, u ovom zaseoku se nalazi i osveštani krst koji je podigao Đorđe Marić i koji dominira nad širom okolinom(vidljiv je i sa regionalnog puta iz Trbuka ali i iz sela koja se nalaze u Federaciji Bosne i Hercegovine). Svake godine kod ovog krsta se okupi veliki broj mještana uoči Petrovdana i mašući lile iskazuju stari srpski običaj.

Pored zaseoka Marići, postoje još zaseoci Božanovići,Brezici,Jovići,Mitrovići,Reljići kao i zaseok Bare ili još ga nazivaju Polje.
*Za pomoć pri stvaranju linkova na Wikipediji vidi Wikipedia:Linkovi.*
Primjer hiperlinka s kursorom miša postavljenim iznad njega.
**Hiperlink** (engl. *hyperlink*, od *hyper-*: hiper- + *link*: veza, poveznica), u računarstvu, referencija na podatak koju čitalac može izravno slijediti tako da klikne na nju ili da postavi kursor iznad nje. Naziva se još i *link*, *veza*, *poveznica*, *uputnica* i dr. Hiperlink upućuje na čitav dokument ili na specifičan element unutar dokumenta. Tekst s hiperlinkovima naziva se *hipertekst*. Softverski sistem koji se upotrebljava za prikazivanje i stvaranje hiperteksta zove se hipertekstualni sistem, a stvaranje hiperlinka naziva se *hiperlinkanje* (ili jednostavno *linkanje*). Za korisnika koji slijedi hiperlinkove kaže se da kroz hipertekst *navigira* (engl. *navigating*) ili da hipertekst *pregledava* odn. *prelistava* (engl. *browsing*).

Hiperlink ima *anchor* (engl.: sidro; u kôdu označeno s `<a>` i `</a>`), što je lokacija unutar određenog tipa dokumenta s koje se hiperlink može slijediti samo s početne stranice. Dokument koji sadrži hiperlink, naziva se dokument s *izvornim kodom*. Na primjer, u mrežnom referentnom djelu kao što je Wikipedia mnoge su riječi i termini u tekstu hiperlinkani s definicijama ovih termina. Hiperlinkovi se često upotrebljavaju za implementiranje referentnih mehanizama, npr. sadržajâ, fusnotâ, bibliografijâ, indeksâ (kazalâ), pisama i glosarâ.

U nekim hipertekstovima hiperlinkovi mogu biti dvosmjerni: mogu se slijediti u dvama smjerovima tako da oba kraja djeluju kao sidra (engl. *anchors*) i mete odn. ciljevi (engl. *targets*). Postoje i složeniji aranžmani kao što su linkovi od mnogo na mnogo.

Efekt slijeđenja hiperlinka može se razlikovati među hipertekstualnim sistemima, a katkad može ovisiti i o samom linku; na primjer, na World Wide Webu većina hiperlinkova uzrokuje da se ciljani dokument zamijeni prikazanim dokumentom, iako ima nekih koji su označeni tako da uzrokuju da se ciljani dokument otvori u novom prozoru. Druga mogućnost je transkluzija, pri čemu cilj linka predstavlja fragment dokumenta koji zamjenjuje sidro linka unutar izvornog dokumenta. Hiperlinkove ne slijede samo osobe koje pregledavaju dokumente nego ih mogu automatski slijediti i programi. Program koji prelazi kroz hipertekst, slijedeći svaki hiperlink i prikupljajući sve zatražene dokumente, naziva se *web spider* ili *crawler*.

Vidi još
--------

* backlink
* identifikator fragmenta
* interni link
* metode linkanja websitea
* mrtvi link
* objektno hiperlinkanje
* PageRank
* svijest o linkovima
* Xenu's Link Sleuth
**Laka pješadija** je izraz koji se tradicionalno koristi za one pješadijske vojne jedinice koji sa sobom nose lakše oružje, oklop ili opremu od obične pješadije.

Izraz je kroz historiju opisivao jedinice čiji je zadatak bio biti prethodnica ili izvidnica glavnog dijela vojske, odnosno ometati ili zaustaviti napredovanje neprijatelja prije početka glavne bitke. Za takve jedinice se ponekad koristio izraz čarkaši.

Laka pješadija se u staro doba uglavnom koristila oružjem na daljinu te su je činili praćkaši, strijelci, odnosno posebno izvježbani bacači koplja kao što su grčki peltasti i rimski veliti. 

Kasnije, dolaskom vatrenog oružja, su status lake pješadije dobile jedinice opremljene puškama-žljebušama, odnosno čija se taktika umjesto ispaljivanja plotuna sastojala od pojedinačnog gađanja (snajpiranja) ciljeva, te time razlikovala od linijske taktike.

Napuštanjem linijske taktike, odnosno pretvaranjem svih pješadinaca u pojedinačne strijelce, izraz laka pješadija se prvenstveno počeo koristiti za pješadince koji zbog posebnih okolnosti nemaju opremu i oružje kao redovna pješadija. Danas se pod lakom pješadijom podrazumijeva:

* zračno-desantna pješadija;
* mornaričko-desantna pješadija;
* specijalne jedinice;
* brdska pješadija;
* paravojne formacije koje obavljaju policijske i zadatke unutrašnje sigurnosti;
* gerilske i protugerilske formacije;
* milicija
**Endogamija**, (od grč. *endon* – unutra i *gamein* – sklapati brak), pojava uspostavljanja polnih (i bračnih) odnosa unutar neke društvene grupe. U prvim razdobljima ljudske istorije endogamija je bila opšta praksa, naročito u fazi promiskuiteta u hordi i u tzv. braku krvnog srodstva u prvim materinskim rodovima. 

Endogamija može biti *vertikalna* i *horizontalna*. Vertikalna endogamija označava uspostavljanje polnih odnosa između predaka i potomaka, a horizontalna endogamija označava takve odnose između pripadnika iste generacije, uključujući i rođenu braću i sestre. Odbacivanje promiskuiteta zapravo je dokrajčenje vertikalne endogamije. 

Pretpostavlja se da su naši preci iskustvenim putem dolazili do saznanja o posledicama polnih dodira i o štetnim posledicama polnih veza unutar rodovske grupe (tj. među krvnim srodnicima) i da je napokon došlo do zabrane endogamije. Ono što se u literaturi naziva brakom krvnog srodstva trajalo je manje od celokupnog trajanja strukture srednjeg stupnja divljaštva. Horizontalna endogamija karakteriše okončavajuće razdoblje neandertalca i nešto duži vek homo sapiensa fosilisa. 

Grupni brak više nije endogaman. U režimu grupnog braka (punalua) polne odnose mogu uspostavljati samo pripadnici različitih rodova. Endogamne tendencije u civilizovanim zemljama pojavljuju se kao rezultat nastojanja da se zadrži kompaktnost bogatstva ili da se ono takvim brakom još i uveća.
**Harvardska arhitektura** (za razliku od Fon Nojmanove) podrazumeva postojanje dva zasebna memorijska prostora. Memoriju za smeštanje podataka, tj. memoriju podataka i memoriju za smeštanje programa, tj. programsku memoriju. Obe memorije poseduju zasebne magistrale tj. razlikujemo magistralu podataka i programsku magistralu. 

Preko programske magistrale instrukcije programa dospevaju do upravljačke jedinice gde se dekodiraju. Na osnovu dekodirane instrukcije (adrese operanda), preko magistrale podataka, doprema se zahtevani operand.

Razdvajanje memorije na dva zasebna memorijska prostora je učinjeno radi povećanja brzine obrade podataka, jer se mogu istovremeno dopremati instrukcije i operandi. Ova arhitektura se najčešće sreće u DSP-ovima (Digitalni signal procesori) od kojih se zahteva brza obrada podataka i rad u realnom vremenu.

Pored Harvardske arhitekture razvijena je i Poboljšana Harvard arhitektura kod koje je memorija podataka podeljena na A i B deo koji takođe poseduju zasebne magistrale kako bi se u jednom taktu mogla dopremiti dva operanda procesoru.
Građa zida arterije
**Endotelske ćelije (endotel)** su mezodermalnog porekla. Obrazuju jednoslojan pločast epitel kapilara i održavaju osnovni metabolizam organizma. Preko njih se razmenjuju različite materije i gasovi između krvi i ćelija tkiva koja se nalaze oko kapilara. Pružaju se paralelno pravcu pružanja kapilara. Kapilari su prisutni unutar svih organa i pored toga što obezbeđuju razmenu materija oni predstavljaju i rezervoar krvi kao i mesto u kome se odvijaju procesi metabolizama.

Građa i osobine endotelske ćelije
---------------------------------

Karakteristično za ove ćelije jeste:

* tanak sloj citoplazme sa organelama, koji gradi zid kapilara.
* jedro elipsoidnog oblika, svetlo (euhromatinsko), pokriveno je citoplazmom i štrči u šupljinu kapilara.

U perifernom delu citoplazme nalaze se organele kao što su:

* Goldžijev aparat;
* mali broj sitnih mitohondrija;
* malobrojne cisterne hrapavog endoplazmatičnog retikuluma;
* slobodni ribozomi;
* veliki broj

U centralnom delu citoplazme nalaze se intermedijerni filamenti, elementi citoskeleta, dok u drugim delovima ima i aktinskih filamenata.

Endotelske ćelije imaju sposobnost mitotičkih deoba na račun čega kapilari rastu (angiogeneza) ili se obnavljaju posle oštećenja. Na umnožavanje (proliferaciju) ovih ćelija utiču makrofagi, verovatno izlučivanjem nekog faktora koji stimuliše deobu ovih ćelija.

Tipovi kapilara
---------------

Diskontinuirani kapilari u jetri
Prema morfologiji, odnosno, karakteristikama citoplazme kapilari se klasifikuju u dva tipa:

* kontinuirani, sa neprekidnim slojem citoplazme
* diskontinuirani, kod kojih je na pojedinim mestima kontinuitet prekinut prisustvom pora nazvanih fenestri (*prozorčići*), kroz koje je ubrzana razmena materije između krvi i tkivnih ćelija.

Kontinuirani kapilari karakteristični su za:

* mišićno tkivo;
* nervno tkivo;
* pluća;
* limfne organe;
* egzokrine žlezde;
* masno tkivo.

Diskontinuirani kapilari nalaze se u:

* tkivu jetre;
* tkivo slezine;
* kori nadbubrežne žlezde.

Literatura
----------

* Milin J. i saradnici: Embriologija, Univerzitet u Novom Sadu, 1997.
* *Pantić, V:Biologija ćelije, Univerzitet u Beogradu, Beograd, 1997.*
* *Pantić, V: Embriologija, Naučna knjiga, Beograd, 1989.*
* *Popović S: Embriologija čoveka, Dečje novine, Beograd, 1990.*
* *Trpinac, D: Histologija, Kuća štampe, Beograd, 2001.*
* *Šerban, M, Nada: Pokretne i nepokretne ćelije - uvod u histologiju, Savremena administracija, Beograd, 1995.*
* *Šerban, M, Nada:Ćelija-strukture i oblici, ZUNS, Beograd, 2001.*

Spoljašnje veze
---------------

* Endothelium
**Hiperid** (grčki Ὑπερείδης; cca. 390 – 322. pne.) bio je logograf (pisac govora) u Antičkoj Grčkoj, jedan od desetorice znamenitih atičkih oratora po "Aleksandrijskom kanonu" te istaknuti pripadnik, a na kraju i vođa patriotske, odnosno anti-makedonske stranke u Ateni.

Hiperid je popularnost stekao govorima u kojima je mnoge istaknute građane Atene optuživao za korupciju i izdajništvo. Bio je istomišljenik Demostena i zalagao se za suprotstavljanje Filipu Makedonskom i njegovim planovima za hegemoniju nad Grčkom. Godine 324. pne. je, usprkos toga, glasao za osudu Demostena, smatrajući da je pronevjerio novac koji je u grad donio Harpal, izbjegli rizničar Aleksandra Velikog. Nakon toga je Hiperid postao vođom anti-makedonske stranke, a nakon Aleksandrove smrti godine 323. pne. postao glavni zagovornik ustanka protiv makedonske vlasti. Taj je ustanak doveo do lamijskog rata u kome su ustanici 322. pne. poraženi. Zbog toga su ga pro-makedonski političari u Ateni osudili na smrt. Hiperid je pobjegao na Egina|Eginu gdje je uhvaćen u Posejdonovom hramu. Nakon pogubljenja je njegovo truplo pokazano makedonskom regentu Antipateru.

U antičko doba je bilo poznato 77 Hiperidovih govora, ali se do modernog doba očuvao tek manji broj.

Napomene
--------



| * p
* r
* u
Atički oratori |
| --- |
| 

Antifon | 
Andokid | 
Lizija | 
Izokrat | 
Isej | 
Eshin | 
Likurg | 
Demosten | 
Hiperid | 
Dinarh
 |
**Lavamünd** čita se *Levamind* (slovenski: *Labot*) je trgovište na jugu Austrije od 3,012 stanovnika, koje administrativno podpada pod Okrug Wolfsberg.

Geografske karakteristike
-------------------------

Lavamünd leži na jugu Koruške nedaleko od slovenske granice, na ušću rijeke Lavant u Dravu.

U Lavamündu se nalazi carinski ured, a u prigradskom naselju *Leifling* je sve donedavno bio granični prijelaz.

Historija
---------

Lavamünd je prvi put dokumentiran 1091.

Znamenitosti
------------

Od znamenitosti Lavamünd ima gotičku parohijsku crkvu iz 15. vijeka, i baroknu crkvu Kalvariju iz 1690. dograđenu oko 1725.

Privreda
--------

Najviše zaposlenih radi u enerrgetskom sektoru, pored grada su podignute dvije hidroelektrane; *Schwabeck* - 1942. snage 72 MW i *Lavamünd* - 1944. snage 28 MW, pored tog ima i par velikih trafo-stanica.
Dosta ljudi radi na carini, održavanju cesta i u par većih pilana.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Kärnten" (engleski). City population. Pristupljeno 24. 02. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Lavamünd*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 24. 02. 2016.

Vanjske veze
------------

***Lavamünd*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Lavamünda* (`de`)
**Hereward Budni** (engleski: ; cca. 1035 - 1072?), također poznat i kao **Hereward Odmetnik** (engleski:  i **Hereward Izgnanik** (engleski: ) bio je anglosaksonski (engleski) plemić i vojskovođa, poznat po tome što je, koristeći kao bazu područje Isle of Elyja, pružao otpor Normanima nekoliko godina nakon njihovog osvajanja Engleske.

Kao simbol otpora stranim zavojevačima, ušao je engleski folklor i bio čest motiv popularne kulture. Prema njemu je nazvan britanski razarač HMS Hereward koji je sudjelovao u drugom svetskom ratu, a služi i kao nadimak za RAF-ovu eskadrilu br. 2.

Vanjske veze
------------

* *Hereward the Wake* — English translation of *Gesta Herewardi* at River Campus Libraries, University of Rochester
* Charles Kingsley, *Hereward, the Last of the English*, 1865, at *Project Gutenburg*
* David Roffe, *Hereward 'the Wake' and the Barony of Bourne: a Reassessment of a Fenland Legend*, an academic article, pub. 1994
* Geoff Boxell "Hereward the Wake"
* BBC documentary on Hereward (streaming audio)
**F. W. Woolworth Company** (često navođena kao "Woolworth's") je bila kompanija za maloprodaju poznata kao jedna od prvotnih američkih trgovina s istom cijenom sve robe. Prva Woolworth'sova trgovina je otvorena godine 1878. od strane Franka Winfielda Woolwortha. Iako je s vrmeneom narasla u jedan od najvećih maloprodajnih lanaca na svijetu i takva ostala kroz veći dio 20. vijeka, snažna konkurencija je dovela do pada koji je počeo 1980-ih. Godine 1997. F. W. Woolworth Company se preorijentirala na prodaju sportske obuće i odjeće, zatvorivši sve preostale trgovine koje su operirale pod nazivom "Woolworth's" i promijenivši ime u Venator Group. Godine 2001. firma se u potpunosti posvetila tržištu sportskih predmeta, te promijenila ime u današnji Foot Locker Inc (NYSE: FL).

Lanci s Woolworthovim imenom još uvijek postoje u Ujedinjenom Kraljevstvu, Njemačkoj, Austriji, Meksiku i Južnoj Africi. Slično nazvani Woolworth*s* supermarketi u Australiji i Novom Zelandu su u vlasništvu Woolworths Limited, posebne tvrtke koja nema nikakve historijske veze s F. W. Woolworth Company.

V. također
----------

* Foot Locker, Inc.
* Woolworth's

Eksterni linkovi
----------------

* Woolworths Virtual Museum

***F. W. Woolworth Company*** na Wikimedijinoj ostavi
**Laodika I** (3. vijek pne.) je bila helenistička princeza, a kasnije i supruga seleukidskog kralja Antioha II. Prema Euzebiju, bila je kći princa Aheja, odnosno unuka kralja Seleuka, te tako i Antiohova rođaka. Njen drugi rođak je bio Atal I, kralj Pergama.

Oko godine 250. pne. se Antioh od nje razveo i razbaštinio joj djecu, uključujući sina Seleuka, kako bi se mogao vjenčati za egipatsku princezu Bereniku, kći kralja Ptolemeja II, i tako okončao drugi sirijski rat. Antioh je kasnije svog najstarijeg sina sa Berenikom proglasio prijestonasljednikom.

Oko godine 246. pne. Ptolemej II je umro, što je Antioh iskoristio kako bi se pomirio s Laodikom. Međutim, ubrzo nakon toga je umro, pri čemu neki izvori tvrde da je to bio rezultat Laodikinog trovanja. Laodika je potom objavila kako je Antioh na samrtnoj postelji Seleuka proglasio svojim nasljednikom, a nju regentom. Kako bi osigurala prijestolje, dala je otrovati Bereniku i njenog sina.

To je Berenikin brat, egipatski kralj Ptolemej III Eurget, iskoristio kao povod da bi protiv Laodike i njenog sina Seleuka započeo treći sirijski ili Laodikejski rat. Dok je on trajao, Seleukov mlađi i ambiciozni brat Antioh Hijeraks je, uz podršku majke, sebe proglasio nezavisnim vladarom u Maloj Aziji. Zahvaljujući tome je Antioh na kraju izgubio rat s Egipćanima.

Što se na kraju dogodilo s Laodikom nije poznato, ali se pretpostavlja da je umrla prije 236. pne.
***Cadaveri eccellenti*** (sh. *Izuzetni leševi*) je italijansko-francuski kriminalistički film snimljen 1976. godine u režiji Francesca Rosija. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Leonarda Scascije. Protagonist, čiji lik tumači Lino Ventura, je policijski inspektor koji istražuje seriju ubistava sudaca, tužilaca i drugih pravosudnih funkcionara na jugu Italije za koje je uvjeren da su počinili pripadnici mafije. Radnja prikazuje kako mu pretpostavljeni, pak, sugeriraju da istragu usmjeri prema radikalno lijevim teroristima povezanim uz opozicijsku Komunističku partiju, a što on odbija učiniti, ne znajući da je time poremetio planove zavjere koja uključuje njegove pretpostavljene, i da je tako i njegov život došao u opasnost.

*Cadaveri eccellenti* je napravljen u vrijeme kada se tadašnja Italija našla u dubokoj ekonomskoj i političkoj krizi, a što se odrazilo i kroz niz spektakularnih terorističkih akcija koje će označiti period poznat kao olovne godine. Nesposobnost i nevoljkost tadašnjih vlasti da nasilju stane na put, kao i široko uvriježeno mišljenje da je vladajuća Demokršćanska stranka čvrsto povezana kako sa organiziranim kriminalom i neofašističkom desnicom, su stvorile teoriju zavjere koje će kasnije postati poznata kao strategija tenzije; *Cadaveri eccellenti* je nju iskoristila na dotada najeksplicitniji način, stvorivši izuzetno mračan i uznemirujući film koji je također svojom temom bio blizak tadašnjim hollywoodskim filmovima političke paranoje inspiriranih aferom Watergate. Film je ostavio snažan uticaj na publiku, a u samoj Italiji je izraz *izuzetni leševi* ušao u rječnik kako bi opisao žrtve mafijaških atentata i likvidacija koje pripadaju državnoj upravi ili javnim ličnostima, za razliku od običnih građana ili kriminalaca.

Uloge
-----

* Lino Ventura: inspektor Amerigo Rogas
* Tino Carraro: šef policije
* Marcel Bozzuffi: lijeni
* Paolo Bonacelli: doktor Maxia
* Alain Cuny: sudac Rasto
* Maria Carta: gospođa Cres
* Luigi Pistilli: Cusan, novinar, komunist
* Tina Aumont: prostitutka
* Renato Salvatori: policijski komesar
* Paolo Graziosi: Galano
* Anna Proclemer: gospođa Nocio
* Fernando Rey: ministar bezbednosti
* Max von Sydow: predsjednik Vrhovnog suda Riches
* Charles Vanel: tužilac Varga
* Claudio Nicastro: general
* Carlo Tamberlani: sveštenik
* Alfonso Gatto: Nocio

Vanjske veze
------------

* *Izuzetni leševi* na IMDb-u (`en`)
* *Cadavres exquis* na AlloCiné (`fr`)
**Hrvati pravoslavci**, **pravoslavni Hrvati** ili **Hrvati pravoslavne vjere** je izraz kojim se označavaju osobe koje se u etničkom/nacionalnom smislu izjašnjavaju kao pripadnici hrvatskog naroda, dok se istovremeno u religijskom smislu određuju kao pravoslavni kršćanski vjernici. Prema popisu iz 2011. godine u Hrvatskoj živi 16.647 osoba koja se smatraju Hrvatima pravoslavne vjere. 

Koncept Hrvata pravoslavne vjere, pa i samo korištenje izraza, se u određenim krugovima smatra kontroverznim zbog njegove vezanosti uz srpsko-hrvatski sukob, odnosno različita shvaćanja nacionalnog identiteta i etnogeneze stanovništva na područjima današnje Hrvatske i BiH. Njega u današnjoj Hrvatskoj nastoji promicati Udruga hrvatskih pravoslavnih vjernika, koja se zalaže za stvaranje, odnosno obnovu autokefalne Hrvatske pravoslavne crkve koja bi trebala okupljati pravoslavne vjernike u današnjoj Hrvatskoj.

V. također
----------

* Kroatizacija
* Srbi katolici
* Bošnjaci katolici
* Hrvati muslimani

Izvori
------

1. ↑  www.dzs.hr, "4. STANOVNIŠTVO PREMA NARODNOSTI I VJERI, POPIS 2011.", pristupljeno 14. jula 2013.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica Udruge hrvatskih pravoslavnih vjernika