Slušni sustav uha.
Zvuk se širi u obliku prostornih longitudinalnih valova u zraku.
**Glasnoća** je subjektivna veličina kojom se opisuje fiziološki osjet zvuka. Osim o jakosti zvuka, glasnoća ovisi o osjetljivosti uha za određenu frekvenciju. Glasnoća se izražava brojčanom jedinicom son, a razina glasnoće brojčanom jedinicom fon. 

Kao mjera za fiziološko djelovanje izvora zvuka na uho služi jakost glasa. Jakost glasa ovisi o jakosti zvuka, odnosno o zvučnom tlaku i s ovim se ne smije zamijeniti. Jakost glasa ili glasnoća je fiziološki, a jakost zvuka fizikalni pojam. Tako na primjer jakost glasa 10 motornih vozila nije 10 puta veća od jakosti glasa jednog vozila. Jedinica za jakost glasa je fon. Jakost zvuka od 2,5 ∙ 10-12 W/m2 odgovara jakosti glasa od nula fona. 

Glasnoća zvuka jest osjet jakosti zvuka u ljudskom uhu. Ovisi o jakosti i frekvenciji zvuka. Razina glasnoće izražena u fonima jest, dogovorno, jednaka razini jakosti u decibelima za zvuk frekvencije 1 000 Hz u cijelom području od granice čujnosti do granice bola. Primjeri razine glasnoće različitih složenih zvukova dani su u sljedećoj tablici:

| Vrsta zvuka | Razina glasnoće (fon) |
| --- | --- |
| prag osjeta | 0 |
| šaptanje | 20 |
| tiha glazba | 40 |
| bučan govor | 60 |
| prometna ulica | 80 |
| prolazak brzog vlaka | 100 |
| motor zrakoplova | 120 |
| prag bola | 130 |

Mjerne jedinice
---------------

### Son

*Glavni članak: Son (jedinica)*
**Son** (lat. *sonus*: zvuk) je mjerna jedinica glasnoće, definiran normiranim odnosom glasnoće *N* u sonima i razine glasnoće *L* u fonima (ph) za dva uporišta pri frekvenciji *f* = 1 kHz. 1 son za *L* = 40 ph i 10–3 sona za L = 0 ph. Ukupna glasnoća više zvučnih izvora različitih frekvencija zbroj je glasnoća pojedinih izvora. 

### Fon

*Glavni članak: Fon (jedinica)*
**Fon** (grč. *φωνή*: glas) (oznaka ph) je brojčana jedinica razine glasnoće, određena logaritmom omjera tlakova opaženog zvuka *p* i usporedbenog zvuka *p0* = 2 · 10–5 Pa, to jest razina je tlaka *p* prema usporedbenom tlaku: 

{\displaystyle L=20\cdot \log \_{10}\!\left({\frac {p}{p\_{0}}}\right)\!~\mathrm {ph} }

Osjet zvuka ili osjetljivost uha
--------------------------------

Slušni osjet jakosti zvuka osniva se na fiziološkom djelovanju, to jest na podraživanju slušnih živaca. Zato je potrebno utvrditi kako taj slušni osjet ovisi o jakosti zvuka, odnosno o zvučnom tlaku. Ispitivanje je pokazalo da je za svaki čist ton potreban neki minimalni zvučni tlak da bi ga uho moglo čuti. Taj minimalni tlak kod kojeg se još određeni ton čuje zove se **prag** ili **granica čujnosti**. No zvučni tlak može biti opet tako velik da prouzrokuje bol u ušima pa se zato zove **granica bola**. Granica čujnosti i granica bola ovisne su o frekvenciji, to jest kod različitih frekvencija one su različite. Osjetljivost uha je najveća kod frekvencije oko 2 700 Hz. Ljudsko uho osjeća zvukom izazvanu promjenu tlaka zraka (akustički tlak). Za zvučni val frekvencije 1 kHz i jakosti koja odgovara pragu čujnosti (*I0* = 10–12 W/m²), amplituda pomaka čestice iznosi oko 10–11 m, dok je amplituda akustičkoga tlaka oko 2 · 10–5 Pa. Za zvuk na granici bola pomak je čestice 10–5 m, a akustički tlak 30 Pa.

Jakost zvuka
------------

*Glavni članak: Jakost zvuka*
**Jakost zvuka** (oznaka *I*) je fizikalna mjerna veličina koja opisuje energiju zvučnoga vala u vremenskom razdoblju (intervalu) kroz površinu okomitu na smjer širenja vala. Mjerna je jedinica vat po kvadratnom metru (W/m²).

**Prag čujnosti** je najmanja jakost zvuka koju ljudsko uho može čuti: 

{\displaystyle I\_{0}=1~\mathrm {pW/m^{2}} =0,000\,000\,000\,001~\mathrm {W/m^{2}} .}
**Razina jakosti zvuka** (oznaka *L*) je mjerna veličina prilagođena osjetljivosti ljudskoga uha, deseterostruki logaritam omjera jakosti nekoga zvuka i praga čujnosti, odnosno: 

{\displaystyle L={\frac {1}{2}}\cdot \ln \!\left({\frac {I}{I\_{0}}}\right)\!~\mathrm {Np} =\log \_{10}\!\left({\frac {I}{I\_{0}}}\right)\!~\mathrm {B} =10\cdot \log \_{10}\!\left({\frac {I}{I\_{0}}}\right)\!~\mathrm {dB} }
gdje je:

* *I* - razina jakosti zvuka;
* *I*0 - prag čujnosti;
* Np - neper;
* B - bel;
* dB - decibel.

Valovi zvuka proizvode tlak na tijelo na koje udaraju. Jakost zvuka je količina energije koju isijava izvor zvuka u 1 sekundi kroz površinu od 1 m2 okomito na smjer njegovog širenja i mjeri se u W/m2. Iz izraza za gustoću energije vidimo da je jakost zvuka to veća što je veća gustoća sredstva *ρ* u kojem se zvuk širi i što je veća amplituda *A* vala. Međutim, kod prostornih valova gustoća energije opada s kvadratom udaljenosti, pa je u tom razmjeru i jakost zvuka:

{\displaystyle j={\frac {j\_{0}}{r^{2}}}\ }
gdje je: *j0* - gustoća energije na duljini *r* = 1 metar od njegovog izvora.

Izvori
------

1. ↑   **glasnoća**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
2. ↑   **son**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
3. ↑   **fon**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
4. ↑   Velimir Kruz: "Tehnička fizika za tehničke škole", "Školska knjiga" Zagreb, 1969.
5. ↑   **jakost zvuka**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.