65°41′23.7″N 171°14′1.2″W﻿ / ﻿65.689917°N 171.233667°W﻿ / 65.689917; -171.233667

 *Za ostale upotrebe, v. Saint Lawrence (zaljev).*
Satelitska slika Beringovog prolaza, na lijevoj strani nalazi se Zaljev svetoga Lovrijenca.
**Zaljev svetoga Lovrijenca** (ru. Залив Лаврентия) je zaljev na istočnoj obali poluotoka Čukotke, na tlu Ruska Federacija i koji izvire na Beringovo more.

Geografija
----------

Lavrentijski zaljev nalazi se na istočnoj obali Čukotskog poluotoka, nekoliko kilometara jugozapadno od Beringovog prolaza, i otvara se prema jugoistoku. Dug je 43 kilometara, širok na ulazu 23 kilometara i sužava se na 1,5 kilometar. Prosječna širina oko 8 kilometara, najveća mu je dubina 42 metara. Obale su vrlo strme, a vegetacija tipična za tundru. Na sjevernom dijelu nalaze se dva mala otoka, gdje se zaljev sužava tvoreći uvalu: otok Balka (остров Балка) i otok Beneta (остров Беннета). Na južnoj obali kod rta Hargilah nalazi se selo Lavrentija. Sljedeće rijeke utječu u zaljev: Kujymatavaam (Куйыматаваам) u malom zaljevu Melkovodnaja (бухта Мелководная), na dnu zaljeva sv. Lovrijenca; te na sjeveroistočnoj obali Jekuljutenvuem (Эккулютэньвуеем) i Nunamavam (Нунамаваам). Stjenoviti rt Krigujgun (мыс Кригуйгун) dijeli na jugu Lovrijencijin zaljev od Mečigmenskog i označava ulaz u zaljev sa rtom Nunjamo (мыс Нунямо), na jugoistoku. Ostali mali rtovi unutar zaljeva su: Hargilah (Харгилах), Verhovskogo (Верховского), Skritji (Скрытый), na jugozapadnoj obali, te Indrenjusa (Индрениуса), Pesčanji (Песчаный), Pavlova (Павлова) i Pnakvij (Пнаквын) na sjeveroistočnoj obali. Na rtu Hargilah nalazi se selo Lavrentija, upravni centar rajona.

Historija
---------

Ruski rudari na čamcu u zaljevu sv. Lovrijenca, oko 1906.
U širem pogledu, Rusi su carstvu oko 1778. godine pripojili Čukotku, da bi se oko 1859./1862. spustili do Vladivostoka iskoristeći Kinesku krizu. No, većina naselja u ovom kraju će biti osnovano poslije Oktobarske revolucije, za vrijeme stvaranja Sovjetskog Saveza i u Staljinovoj eri.

Zaljev je prvi put posjetio Timofej Perevalov sredinom 18. stoljeća. Nekoliko godina kasnije – točnije 10. augusta 1778. na dan svetog Lovre – britanski kapetan James Cook ugledao je zaljev sa broda tijekom svog trećeg putovanja okolo svijeta i dao mu ime po svecu. Prema izvorima, Cook je se iskrcao na nekoliko sati u zaljev i susreo neke od lokalnih Čukča, ali se nije u njemu zadržavao. Ove krajeve su zatim 1791. godine istražili Joseph Billings i Gavril A. Saričev u ekspediciji pod pokroviteljstvom carice Katarine II. Saričev će pri povratku objaviti svoj „Geografski atlas" (1826). Detaljno proučavanje zaljeva je obavio 1828. godine ruski pomorac grof Fjodor Litke.

Povezano
--------

* Lavrentija
* Beringovo more
* Beringov prolaz
* Čukotsko poluostrvo
* Čukotski autonomni okrug

Bilješke
--------

1. ↑  65°46′18″N 171°22′0″W﻿ / ﻿65.77167°N 171.36667°W﻿ / 65.77167; -171.36667
2. ↑  65°45′3″N 171°17′41″W﻿ / ﻿65.75083°N 171.29472°W﻿ / 65.75083; -171.29472
3. ↑  Timofej Perevalov – Тимофей Перевалов.
4. ↑  Fjodor Petrovič Litke – () Фёдор Петрович Литке, 1797-1882), grof, ruski navigator, geograf i istraživač Arktika.

Izvori
------

1. ↑  Cook's visit Arhivirano 2008-07-08 na Wayback Machine-u