recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| Iberijsko gorjeSistema Ibérico |
| --- |
| Dio |
| Karta Španjolske sa pozicijom masivaKarta Španjolske sa pozicijom masivaKarta Španjolske sa pozicijom masiva |
| Dužina masiva: | 500> km |
| Širina masiva: | km |
| Površina masiva: | km² |
| Najviši vrh: | Moncayo (2,315  m) |
| Zaštićene oblasti: |  |
| Država: |  Španjolska |

**Iberijsko gorje** (španjolski: *Sistema Ibérico*) je vrlo dugi planinski masiv na sjeveru Španjolske koji se proteže smjeru sjeverozapad- jugoistok i dijeli se na puno manjih masiva. Uobičajeno ga se dijeli na tri sektora: Sjeverozapadni, Centralni i Sjeveroistočni.

Geografske karakteristike
-------------------------

Iberijsko gorje omeđuje centralnu visoravan Mesetu i razdvaja je od doline rijeke Ebro.
Uobičajeno ga se dijeli na tri sektora: Sjeverozapadni, Centralni i Sjeveroistočni.

### Sjeverozapadni sektor

Taj sektor račva se u masive; Urbión, Demanda i Cebollera. Građen je uglavnom od kvarcita, škriljavca i pješčanika, a geološke depresije između njih prekrivene su vapnenačkim stijenama.

Na ovaj dio masiva utjecali su glečeri, što se vidi po glacijalnim kanjonima, morenskim lukovima i drugim geomorfološkim oblicima povezanima sa glacijalnim procesima.

### Centralni sektor

Centralni sektor dijeli se u dvije grane (odnosno u dva masiva): zapadnu kastilijsku i istočnu aragonsku, u kojem leži najviša planina Moncayo 2315 m. Razvaja ih dolina Almazána.

Geološki se sastoji se od serija sinklinalnih i antiklinalnih nabora u smjeru sjever-istok. Vapnenačke stijene iz Mezozoika dominiraju ovim sektorom uz kvarcitne iz paleozoika.

### Sjeveroistočni sektor

Račva se na dvije grane aragonsku i kastilijsku, jer ih razdvaja kotlina rijeke Jiloca. Kastisiljska grana nadovezuje se na masiv Portalrubio-Calanda koji se proteže duž obale. Planine su u najvećoj mjeri građene od vapnenca, koji je u pojedinim zonama 
u vrlo tankom sloju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Sistema Ibérico*" (engleski). Summit Post. Pristupljeno 24. 6. 2018.

Vanjske veze
------------

***Iberijsko gorje*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Sistema Ibérico* (`en`)
**Sveti Ivo od Chartresa** (francuski: ; o. 1040 - 23. decembar 1115) bio je francuski katolički svećenik i biskup Chartresa, poznat kao jedan od najvećih stručnjaka za kanonsko pravo u Evropi svog vremena. 

Rodio se u skromnoj porodici u blizini Chartresa, a prema nekim špekulacijama obrazovao u Opatiji Bec kod Lanfranca. U svakom slučaju, godine 1069. je postao kanonikom Saint-Quentina gdje se istakao svojom žestokom borbom protiv simonije. Dijelom zbog nje, kao i podrške gregorijanskoj reformi ga je godine 1090. papa Urban II imenovao biskupom Chartresa. Dvije godine kasnije je Ivo zbog svoje dosljedne obrane doktrine o svetosti braka došao u sukob sa francuskim kraljem Filipom I koji je oženio za Bertrade de Montfort iako su oboje imali žive supruge. Odbivši dati crkveni blagoslov kraljevom postupku (koji će na kraju 1095. dovesti do ekskomunikacije), Ivo je kraće vrijeme bio utamničen.

Ivo je mnogo poznatiji kao autor brojnih djela na temu kanonskog prava, koja su uticala na kasnije autore kao što su Hugo od sv. Viktora i Alger od Liègea. Njegovi tekstovi se često navode kao jedna od podloga za Konkordat u Wormsu kojim je 1122. konačno završena Borba za investituru. Ivo je poznat i po izuzetno bogatoj korespondenciji sa najznačajnijim ličnostima svog doba, posebno Adelom od Normandije.

Kada je Ivo kanoniziran nije poznato. Prvi zapisi o njegovom slavljenju kao sveca potiču iz 1570.

Vanjske veze
------------

* Ivo of Chartres collection
* Djela čiji je autor ili tema Ivo od Chartresa u bibliotekama (WorldCat katalog)
* Article from the Catholic Encyclopedia
* *Women's Biography: Adela, countess of Blois, Chartres, and Meaux* Arhivirano 2016-12-20 na Wayback Machine-u
**Fergus Mór mac Eirc** (škotski gelski: , također poznat i kao **Fergus I** i **Fergus Veliki**) bio je legendarni kralj države Dál Riata u današnjoj zapadnoj Škotskoj. Bio je sin kralja Erca. Od vremena srednjeg vijeka i renesanse ga nacionalni mit označava kao osnivača škotske države i nacije, a svi kraljevi Škotske od Cináed mac Ailpína do današnjih dana tvrde da od njega vuku porijeklo.

S obzirom da se njegovo ime prvi put spominje u Analima Tigernacha, irskoj kronici iz 11. vijeka, historičari ga ne smatraju osobom čije je postojanje potvrđeno. Prvi vladari Dal Riade čije je postojanje koliko-toliko pouzdano su njegovi unuci Gabrán mac Domangairt i Comgall, odnosno praunuk Áedán mac Gabráin.

V. također
----------

* Porijeklo Kraljevine Alba

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Loarn mac Eirc**  |  **Kralj Dál Riata** unknown | Slijedi: **Domangart mac Ferguso**  |

| * p
* r
* u
Kraljevi Dál Riate |
| --- |
| Fergus Mór • Domangart Réti • Comgall • Gabrán • Conall • Áedán • Eochaid Buide • Connad Cerr • Domnall Brecc • Ferchar • Conall Crandomna • Dúnchad • Domangart • Máel Dúin • Domnall Donn • Ferchar Fota • Eochaid mac Domangairt • Ainbcellach • Fiannamail • Selbach • Dúnchad Bec • Dúngal • Eochaid mac Echdach • Muiredach • Eógan • Interregnum • Áed Find • Fergus • Donncoirce • Interregnum? • Conall mac Taidg • Conall mac Áedáin • Domnall • Áed mac Boanta |
Ovo je članak o bivšim pariškim novinama.  Za suvremeni web portal, v. lepetitjournal.com.  

***Le Petit Journal*** (sh. *Mali dnevnik*) su bile francuske dnevne novine koj su izlazile u Parizu od 1863. do 1944. godine. Osnovao ga je poduzetnik Moïse Polydore Millaud. Od godine 1884. je u njemu izlazio tjedni prilog sa ilustracijama. 1890-ih je Le Petit Journal postao najtiražniji list u Francuskoj, sa oko milion štampanih primjeraka. Također je postao poznat i po sponzoriranju niza sportskih događaja, uključujući prvu automobilsku utrku u historiji 1894. godine. Svi primjerci su danas dostupni u elektronskom obliku na web-stranici Nacionalne biblioteke.

Vanjske veze
------------

***Le Petit Journal*** na Wikimedijinoj ostavi

* Every issue of *Le Petit Journal* from 1863 to 1940, viewable online in Gallica, the digital library of the BnF. (`fr`)
* Issues of *Le Petit Journal illustré* from 1884 to 1920, viewable online in Gallica, the digital library of the BnF. (`fr`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 316931145
* BNF: cb32895690j (podaci)

 |
**Javanski jezik** (ISO 639-3: jav Arhivirano 2008-04-15 na Wayback Machine-u), najvažniji među javanskim jezicima, malajsko-polinezijska porodica, kojim govori 84.608.470 ljudi (Javanci), od čega 84.300.000 u Indoneziji (2000 popis), poglavito na Javi, te na otocima Sulawesi, Maluku, Kalimantan i Sumatri. 300.000 Javanaca govori ga u Malezijskoj državi Sabah (Wurm and Hattori 1981), 800 u Singapuru (1985), i 170 u SAD-u (2000 popis).

Javanski ima brojne dijalekte: jawa halus (jezik vjere), cirebon (tjirebon, cheribon), tegal, indramayu, solo, tembung, pasisir, surabaya, malang-pasuruan, banten, manuk, banten, cirebon, tegal, solo, surabaya i malang-pasuruan. U Sabahu se govori isto nekoliko dijalekata. Javansko pismo.

Javansku podskupinu kojoj daje svoje ime čini sa karipskim javanskim, novokaledonskim javanskim, osing i tenggerskim jezikom.

Izvori
------

1. ↑  Ethnologue (16th)

Eksterni linkovi
----------------

***Javanski jezik*** na Wikimedijinoj ostavi

WikipediaWikipedia
***Javanski jezik*** nа Wikipediji

* Javanese Writing System
* Ethnologue report on Javanese Arhivirano 2008-04-15 na Wayback Machine-u
* Javanese in Suriname strive to preserve origins *The Jakarta Post*
* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
**Karantin**, **karantena** ili **Kontumac**, je jedna od epidemioloških mera kojim se sprečava širenje zaraznih bolesti putem izolacije obolelih ili inficiranih od ostalih zdravih osoba. Karantin je ujedno i lokacija na koju se izdvajaju osobe za koje se sumnja da su obolele od neke zarazne bolesti ili samo postoji opasnost da su oboleli.

Dolazi od italijanske reči *Quarante* (četrdeset), jer je izolacija trajala obično četrdeset dana. 
Naime venecijanske vlasti su 1423. godine ustanovile izolaciju bolesnih ili onih pod sumnjom da su bolesni u trajanju od 40 dana na jednom ostrvu u Venecijanskom zalivu.

Smatralo se da sve zarazne bolesti imaju inkubaciju manju od 40 dana. Ovaj vremenski period nije određen iskustvom već na osnovu biblijskih podataka, jer su i Mojsije i Isus 40 dana živeli u izolaciji pustinje.

Najstariji pisani trag o uvođenju karantene i njezinim postavkama sadržan je u odluci dubrovačkog Velikog vijeća od 27. srpnja1377. godine[1]. Prva karantena u Dubrovačkoj Republici bila je na otoku Mrkanu ili u Cavtatu. Kasnije se preselila na otok Mljet. Poslije su sagrađene i karantene (lazareti) na Dančama, na Lokrumu i u dubrovačkom predgrađu Ploče, koja je sačuvana do danas.

Za karantin se obično bira zgrada u kojoj su potom smešteni oboleli ili potencijalni bolesnici. Ulaz i izlaz, osim medicinskom osoblju, koje je opet podvrgnuto strogim higijenskim i dezinfekcionim postupcima, je zabranjen. Međutim i cela sela ili slične teritorije mogu biti stavljene u karantin.

U osamnaestom, devetnaestom veku normalna pojava na graničnim prelazima je bila zgrada karantina u kojoj bi se smeštali putnici koji su dolazili iz zemlje gde je postojala epidemija neke zarazne bolesti.

U Pančevu je, primera radi, izgrađen Kontumac još 1726. Osnovni razlog je bio nizak nivo higijene u oblastima pod turskom upravom. U pančevačkom kontumacu ljudi su ostajali 10 dana, 21 ili 42 dana, a roba 40 dana. U vreme epidemija su angažovane posebne kordonske jednice sa ciljem da spreče ilegalne prelaske granice i unošenje bolesti. Ovaj karantin je bio u funkciji oko 130 godina. 

Najsvežiji slučaj stavljanja potencijalno obolelih je bio u zimu 2006 kada je zbog sumnje na "ptičiji grip" na nekoliko lokacija u Srbiji, bilo potrebno uspostavljanje karantina.

Karantina u Srbiji je bilo i za vreme epidemije Velikih boginja 1972 godine.

Odeljenja u bolnicama gde su smešteni pacijenti sa zaraznim bolestima imaju tretman koji je predviđen za karantin.

Kao međunarodne karantinske bolesti prema internacionalnim zdravstvenim propisima iz 1974. godine važe: kuga, kolera, žuta groznica i boginje.

Ostala značenja
---------------

Karantin je pojam koji se ponekad koristi u međunarodnom pravu kao sinonim za blokadu.

Takođe se koristi i u informatičkim naukama.

V. također
----------

* lazaret
**Fahrudin Muhamed Razi** (persijski: فخر الدين رازي), rođen je 1149. u iranskom Raju, a umro 1209. godine u Heratu (današnji Avganistan).

Život i dela
------------

Fahrudin Razi je bio ašaritski teolog, poznat po brojnim kritikama koje je izneo protiv filozofa, pa čak i protiv teologa. Autor je mnogih dela u različitim naučnim oblastima. Jedno od njegovih najvažnijih dela u istoriji islamske filozofije je komentar na Ibn Sinin *Išarat*.

Napisao je nekoliko knjiga o filozofskim pitanjima, uglavnom vezana za Ibn Sinina mišljenja, u kojima iznosi najoštrije kritike protiv filozofije.

Za razliku od ostalih teologa u to vreme, Fahrudin Razi kritikuje filozofske ideje pridržavajući se svojih teoloških principa, a neke od tih ideja prihvata i koristi u svojim teološkim raspravama. On u uvodu u svoju knjigu *al-Mabahis al-mašrikije* osuđuje dve grupe mislilaca: one koji slepo slede starogrčku filozofiju i one koji bezobzirno kritikuju sve što je uopšte povezano s filozofijom.

Uprkos verovanju da naučni poduhvati Fahrudina Razija po mnogim osnovama liče na Gazalijeve, ipak treba istaći da postoje tri značajne razlike u pristupima ova dva islamska mislioca.

Prema utisku koji su ova dva islamska učenjaka ostavila na kasnije mislioce, treba zaključiti da je Fahrudin Razi predstavljao simbol oštrog konfikta između teologa i filozofa. To ipak nije bio slučaj sa Gazalijem. Stiče se utisak da se Gazali u svojim kasnijim delima, usled konstruktivnog sučeljavanja s filozofskim idejama, upušta u sufizam, odnosno u gnostičko saznanje, dok Fahrudin Razi posle svega ostaje klasičan islamski teolog.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  Tehran Halilović, Seid Halilović, Muamer Halilović, *Kratka istorija islamske filozofije* , Centar za religijske nauke „Kom", Beograd, 2014.

Literatura
----------

* Halilović Tehran, Halilović Seid, Halilović Muamer (2014). *Kratka istorija islamske filozofije*. Centar za religijske nauke „Kom". Beograd. str. 77—82.
**Ljeto** (ijek.) ili **leto** (ek.), godišnje doba između proljeća i jeseni, najtoplije od svih četiri godišnjih doba umjerenog pojasa. U sjevernom umjerenom pojasu početak ljeta astronomski je određen sjevernim ili junskim solsticijem (oko 22. juna), a završetak južnim ili septembarskim ekvinocijem (oko 23. septembra) te u tom periodu Sunčeve zrake obasjavaju okomito površinu Zemlje i to sukcesivno na geografskim širinama od sjeverne obratnice (paralela na 23° 26′ 21″ N) do ekvatora. Na sjevernoj hemisferi klimatološko ljeto obuhvaća juni, juli i august. U južnom umjerenom pojasu početak ljeta astronomski je određen južnim ili decembarskim solsticijem (oko 22. decembra), a završetak sjevernim ili martovskim ekvinocijem (oko 21. marta) te u tom periodu Sunčeve zrake obasjavaju okomito površinu Zemlje i to sukcesivno na geografskim širinama od južne obratnice (paralela na 23° 26′ 21″ S) do ekvatora. Na južnoj hemisferi ljeto traje za vrijeme zime na sjevernoj hemisferi i kraće je za nekoliko dana od ljeta na sjevernoj hemisferi jer je u to doba godine Zemlja u perihelu i brže se giba na stazi oko Sunca. Na južnoj hemisferi klimatološko ljeto obuhvaća decembar, januar i februar.

polje u Belgiji tokom ljeta
Za ljetnog solsticija, oko 22. juna na sjevernoj hemisferi i oko 22. decembra na južnoj hemisferi, obdanica je najduža, a noć najkraća, pa se taj dan naziva dugodnevica ili dugodnevnica. Od ljetnog solsticija nadalje dani postaju sve kraći kako ljeto odmiče. Datum početka ljeta zavisi od klime, tradicije i kulture, no kada je na sjevernoj hemisferi ljeto, tada je na južnoj hemisferi zima i obratno.

**godišnja doba**| umjereni pojas |
| --- |
| proljeće |
| ljeto |
| jesen |
| zima |

**godišnja doba**| tropski pojas |
| --- |
| suho godišnje doba |
| vlažno godišnje doba |

Galerija
--------

* dječaci na biciklima tokom ljetadječaci na biciklima tokom ljeta
* bosonogo skijanjebosonogo skijanje
* drvo smokve donosi plod uoči ljetadrvo smokve donosi plod uoči ljeta
* skakanje u vodu dječaka u Sesimbri u Portugaluskakanje u vodu dječaka u Sesimbri u Portugalu

Eksterni linkovi
----------------

***Ljeto*** na Wikimedijinoj ostavi
Irnerije
**Irnerije** (latinski: ; italijanski: ; o. 1050. - iza 1125) bio je italijanski pravni teoretičar, najpoznatiji kao osnivač glosatorske škole srednjovjekovnog rimskog prava na čijim se temeljima izgradio današnji kontinentalni pravni sistem. Irnerije je poznat i kao jedan od prvih nastavnika današnjeg Univerziteta u Bologni, gdje je 1070-ih počeo predavati pravo temeljeno na nedavno dobavljenim kopijama *Corpus iuris civilisa*; na njima je kao vlastite komentare dodavao glose te nastojao stvoriti zaokruženi i logični sistem prava. 

Iako mu je pokroviteljica bila Matilda od Toskane, pristaša papa, na kraju borbe za investituru je stao na stranu cara Heinricha V te se zalagao za valjanost izbora antipape Grgura VIII. Neko vrijeme je radio u Heinrichovoj carskoj kancelariji.

Vanjske veze
------------

***Irnerije*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Catholic Encyclopedia*: Irnerius (`en`)
* Archaeogate: Gianfranco Purpura, "La Littera Florentina", 2001 (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 280733673
* LCCN: no2009043664
* ISNI: 0000 0001 2102 9724
* GND: 118555812
* SUDOC: 028344235
* BNF: cb126674909 (podaci)
* CiNii: DA06768472

 |
**Karatak** (latinski: , (britski *\*Caratācos*, grčki *Καράτακος*; poznat i kao *Caractacus* na latinskom i *Καρτάκης* na grčkom) je bio britski poglavica plemena Katuvelauna, poznat po tome što je vodio otpor rimskoj invaziji 40-ih godina 1. vijeka n.e. Diuo historičara vjeruje kako su mitski velški lik Caradog ap Bran i legendarni britanski kralj Arvirag temeljeni upravo na Karataku.

Prema antičkim izvorima, Karatak je sin katuvelaunskog kralja Kunobelina, a dio historičara vjeruje da je bio štićenik njegovog strica Epatika, koji je proširio katuvelaunsku vlast na teritorije plemena Atrebata. Nakon Epatikove smrti Atrebati su pod Verika|Verikom vratili dio teritorija, ali ih je, po svemu sudeći Karatak, ponovno porazio i natjerao Veriku u progonstvo u Rimu. Tamo je Verika nagovorio cara Klaudija da pokrene invaziju godine 43.

Karatak i njegov brat Tugodumno su pružili otpor osvajačima. Pri tome je Tugodumno, prema nekim izvorima poginuo, a prema drugim pomagao Rimljanima. U svakom slučaju, Karatak je nastavio otpor i kada su ostali britski poglavice bez otpora prihvaćali rimsku vlast. Prema Tacitu je vodio Silure i Ordovike na području današnjeg Walesa. Konačno ga je godine 51. porazio guverner Publije Ostorije Skapula u bitci kod Caer Caradoca. Karatak je pobjegao na sjever u današnji Yorkshire kod Briganata, ali ga zarobila i Rimljanima izručila brigantska kraljica Katrimandua.

Karatak je poslije toga doveden u Rim gdje je izveden pred cara Klaudija. Tamo je, prema Tacitu, održao strastveni govor tvrdeći da mu Rimljani trebaju zahvalni što je pružao tako žestok i dug otpor, s obzirom da je njihovo osvajanje Britanije time postalo daleko značajnije i slavnije dostignuće. Klaudije je time bio toliko impresioniran, da mu je ne samo poštedio život, nego ga pustio na slobodu, te je Karatak ostatak života proveo u Rimu, duboko impresioniran bogatstvom i razvijenošću tog grada.

Izvori
------

Literatura
----------

* Leonard Cottrell, *The Roman Invasion of Britain*, Barnes & Noble. New York, 1992
* Sheppard Frere, *Britannia: a History of Roman Britain*, Pimlico, 1991

Eksterni linkovi
----------------

***Karatak*** na Wikimedijinoj ostavi

* Caractacus at resourcesforhistory.com Arhivirano 2007-02-18 na Wayback Machine-u
* Caratacus at Encyclopaedia Romana
* Caratacus Arhivirano 2005-02-09 na Wayback Machine-u and the Catuvellauni at Roman-Britain.org
F-22 Raptor odozdo
**F-22 Raptor** je američki nevidljivi lovački avion pete generacije. Prvotno je zamišljen kao lovac za zračnu nadmoć, odnosno za borbu protiv sovjetskog ratnog zrakoplovstva, ali je opremljen za zračnu podršku kopnenim trupama, elektronsko ratovanje i signalne obavještajne zadatke. Prototip koji se dugo razvijao je imao oznaku **YF-22** a sam aparat bio poznat kao **F/A-22** u tri godine prije formalnog ulaska u službu američkog ratnog zrakoplostva u decembru 2005. pod nazivom **F-22A**. Lockheed Martin Aeronautics je glavni proizvođač i odgovorna za većinu trupa, sisteme naoružanja i konačno sklapanje F-22. Zajedno s Lockheed Martinom, partner Boeing Integrated Defense Systems gradi krila, krmeni trupi, avionsku integraciju, te 100% sistema za pilote, održavanje i trening.

Eksterni linkovi
----------------

***F-22 Raptor*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official project website
* F-22 Information on f22fighter.com
* F-22 News Archive
* F-22 Raptor Inside Out Arhivirano 2009-03-21 na Wayback Machine-u
* F-22 Raptor at fighter-planes.com Arhivirano 2009-02-10 na Wayback Machine-u Raptor information including comparison between the YF-22 and F-22.
* F-22 Raptor Arhivirano 2007-06-28 na Wayback Machine-u Congressional Research Service report, 5. 1. 2005.
* Lockheed Martin/Boeing F-22A Raptor @ APA
* History of the F-22 program Arhivirano 2007-02-02 na Wayback Machine-u
* Stealth fighter crashes Arhivirano 2009-04-05 na Wayback Machine-u, December 2004 article from the *Las Vegas Review-Journal*
* Interview - F-22 Chief Test Pilot, Paul Metz, 1998
Logo KYW-TV-a
**KYW-TV**, također poznat i kao **Channel 3**, je američka TV stanica u Philadelphiji čiji je vlasnik i operater TV mreža CBS. U formalnom smislu je vlasništvo kompanije CBS Television Stations, koja predstavlja filijalu CBS Corporation; također predstavlja sestrinsku stanicu TV-stanice WPSG (channel 57) koja pripada mreži CW. Obje stanice dijele studije i urede smještene sjeverno od centra Philadephije. Odašiljač KYW je smješten u naselju Roxborough u Philadelphiji.

Predstavlja jednu od najstarijih TV-stanica u SAD i svijetu, s obzirom da je osnovana 1932. godine pod nazivom *W3XE*. Osnivač je bio Philco, filadelfijsko poduzeće za proizvodnju elektronskih uređaja čiji su stručnjaci sagradili studio i proizveli kamere i drugu opremu. Godine 1941. je na eksperimentalnoj bazi, uz pomoć koaksijalnog kabla počela dijeliti program sa WNBT, njujorškom televizijskom stanicom u vlasništvu mreže NBC. 1. jula 1941. je otpočela redovno emitiranje nakon što je, kao treća stanica u SAD i prva izvan New Yorka, dobila licencu od Federalne komisije za komunikacije. Godine 1943. je emitirala simultani prijenos sa WNBT uz pomoć repetitora. Emitiranje, ograničeno i prekidano zbog drugog svjetskog rata, je redovno nastavljeno 1945. Godine 1953. ju je otkupila Westinghouse Corporation da bi dvije godine kasnije bila prodana NBC-u. Odmah je, međutim, došlo do dugog spora, tokom koje je KYW-TV djelovala u Clevelandu. Godine 1995. je prodana CBS-u. 

KYW-TV je poznata po tome što je od kraja 1950-ih popularizirala tzv. *Eyewitnes News*, odnosno model televizijskih vijesti u kojima su nastupali reporteri na licu mjesta umjesto voditelja i spikera u studiju.

Vanjske veze
------------

* CBSPhiladelphia.com - Official website
* W3XE/WPTZ-TV's early history, from the Broadcast Pioneers of Philadelphia
* Another page on W3XE/WPTZ's early history, from the Broadcast Pioneers of Philadelphia
**Lexicon Latinitatis medii aevi Iugoslaviae –– Rječnik srednjovjekovnog latiniteta Jugoslavije** izrada je otpočeta 1930. kada je na sastanku triju jugoslavenskih akademija s Međunarodnom unijom akademija u Briselu potpisan sporazum o izradi nacionalnog rečnika latiniteta. Specimen Rječnika objavljen je u Zagrebu 1939. godine, pošto je obrađena građa slova A, B, C i delomično D, namenjen za sednicu Međunarodne unije akademija. Za tu ga je priliku redigovao M. Kostrenčić, koji je dao i etimone i historijska tumačenja. Iako je posao na izradi dobro otpočet, nije mogao biti nastavljen jer je u toku Drugog svetskog rata skupljena građa izgubljena. Na poticaj JAZU, tek je 1959. obrazovan Međuakademijski odbor Jugoslavenske, Srpske i Slovenačke akademije za izradu toga Rječnika.
Rječnik je u obzir uzeo štampana dela do 1500. (izuzetno i do 1526. godine). Značenja su protumačena na prvom mestu latinski, kako bi Rječnik bio upotrebljiviji stručnjacima koji ne govore srpskohrvatski, potom «hrvatski ili srpski».

*Lexicon Latinitatis medii aevi Iugoslaviae* izašao je u dve knjige u Zagrebu 1973–1978.
***Lex Papia Poppaea*** je bio rimski zakon donesen godine 9. u vrijeme vladavine cara Augusta, a koji je za svrhu imao jačanje institucije braka, odnosno poboljšanje demografske slike u Carstvu. Glavne odredbe su se ticali kazni za preljub, odnosno niza ograničenja za sklapanje braka, odnosno financijskih sankcija za celibat. One su nadopunile odredbe ranijih zakona *Lex Julia de Maritandis Ordinibus* iz 18. pne. i *Lex Iulia de Adulteriis Coercendis* iz 17. pne. a kasniji pravni historičari su često sve te zakone tretirali kao jednu cjelinu. Ime je dobio po suffect konzulima Marku Papiju Mutilu i Kvintu Popeju Sekundu koji prilikom donošenja sami nisu bili oženjeni.

V. također
----------

* Rimsko pravo
* Popis rimskih zakona
* Ius trium liberorum
* Lex Julia

Literatura
----------

* Long, George (1875). „Lex Papia Poppaea". *A Dictionary of Greek and Roman Antiquities*: 691–692.
* Treggiari, S. (1993). *Roman Marriage : Iusti Coniuges from the Time of Cicero to the Time of Ulpian*. Oxford and New York: Clarendon Press .

Eksterni linkovi
----------------

* The Roman Law Library, incl. *Leges*
**Fernando VII**), španjolski kralj od 1813. do 1833. godine.

Rođen je u Madridu (San Lorenzo de El Escorial), 14. listopada 1784. kao najstariji sin kralja Carlosa IV] i Maríje Luise od Parme. Na prijestolje je došao nakon pada Napoleonovog brata Josipa Bonapartea 1813. godine, a vladao je sve do smrti. Umro je u Madridu, 29. rujna 1833. Kako nije imao muškog nasljednika, nasljedila ga je kćer iz četvrtog braka, kraljica Izabela II. što je bio povod za početak karlističkih ratova.

Problem oko nasljednika
-----------------------

Fernando VII ženio se četiri puta: s Maríom Antoniom od Napulja, Izabelom od Portugala, Maríom Josefom Amaliom od Saske, ali iz tih brakova nije imao djece. Godine 1829. oženio se sestričnom Maríom Cristinom. Godine 1830. omogućio je stupanje na snagu *Pragmatičke sankcije*, koju je donio još njegov otac Carlos IV. 1789. ali tada nije stupila na snagu prvenstveno zbog vanjskopolitičkih razloga. Pragmatička sankcija uvela je praksu da ukoliko kralj nema muškog potomka, prijestolje nasljeđuje njegova najstarija kći. Time je praktično Ferdinand onemogućio svom bratu, infantu Don Carlosu Maríi Isidru, dolazak na prijestolje, budući da se nedugo nakon donošenja Pragmatičke sankcije Ferdinandu rodila kći. 

Fernando se 1832. teško razbolio. Pristaše Don Carlosa uzaludno su ga pokušavali nagovoriti ga napiše oporuku u korist brata. Nakon propalog pokušaja da sebi priskrbi prijestolje nakon bratove smrt, Don Carlos bježi u Portugal. U međuvremenu je Maria Cristina, koja je imenovana regenticom za vrijeme teške bolesti supruga (nasljednica Izabela imala je jedva tri godine), inicirala približavanje liberalnoj struji, što će dovesti do radikalnog zaokret prema liberalizmu nakon Ferdinandove smrti.

Fernando je umro 1833. godine bez muškog potomka. Uz Izabelu, imao je još samo jednu kćer, infantu Luisu Fernandu. Infant Don Carlos, zajedno sa svojim pristašama koji su ga smatrali legitimnim nasljednikom, započeli su Prvi karlistički rat s namjerom da zbace regenticu Mariju Cristinu, koja je vladala u ime malodobne Izabele II. Time je otvoren put karlizmu (po Don Carlosu; pristaše se nazivaju karlistima), koji će imati značajnu ulogu u španjolskoj politici u idućih stotinjak godina (karlisti su bili važna sastavnica Francove vojske u Španjolskom građanskom ratu). 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Španjolske**  1813. - 1833. | Nasljednik: |
| **Josip I.** | **Izabela II.** |

| * p
* r
* u
Monarsi Španije |
| --- |
| Spisak |
| Bandera del Rey de España | 
* Carlos I
* Felipe II
* Felipe III
* Felipe IV
* Carlos II
* *nadvojvoda Carlos (III)* (osporavan)
* Felipe V
* Luis I
* Felipe V
* Fernando VI
* Carlos III
* Carlos IV
* Fernando VII
* José I
* Fernando VII
* Isabel II
* Amadeo I
* Alfonso XII
* Alfonso XIII
* Juan Carlos I
* Felipe VI

 | Escudo de armas del monarca de España |

***Fernando VII od Španije*** na Wikimedijinoj ostavi
**KUDRUC** (Kulturno društveni centar) je bio čuveni beogradski skvot u ulici Kralja Milutina 18 na Slaviji, u istom dvorištu kao i kafić DžKC i dečji skvot, naseljen malim Romima pobeglim iz doma za nezbrinutu decu. Nastao je jula 2004. kada je grupica entuzijasta skvotirala napušten i ruiniran prostor u centru grada, bez vrata i prozora, koji su sredili, očistili, postavili vrata i prozore, doneli nameštaj, okrečili zidove i popravili instalacije. 

KUDRUC je bio autonomni prostor omladinske potkulture koji su posećivali metalci, pankeri, rokeri, rastafarijanci, hip-hoperi, resnički škeceri, žongleri, klovnovi, muzičari, radikalni aktivisti, umetnici i mnogi drugi. U njemu su se javile inicijative poput besplatne radnje (poklanjanje i razmena starih stvari), hrane solidarnosti (besplatna vegetarijanska hrana), čajdžinice, čitaonice fanzina, muzičkih sviraonica i mnogobrojnih žurki. Ulaz na sva dešavanja je bio besplatan. U skvotu su često noćili stranci. Jedan od skvotera, Ludist, kaže: *"KUDRUC je bio ostvarena utopija gde su smeštaj, voda, struja i hrana bili besplatni, a marihuana legalizovana."* Ipak, heroin je bio strogo zabranjen pa je dolazilo i do incidentnih situacija sa heroinomanima koji su navraćali, zbog čega je kasnije skvot bio često zaključan. 

Kudruc je tokom svog postojanja privukao znatnu medijsku pažnju, reportaže su izlazile u mnogim dnevnim novinama (Politika, Blic, Kurir…), a emisija o Kudrucu je emitovana i na prvom programu RTS-a. Ekipa iz Kudruca je vodila kampanju za legalizaciju marihuane i učestvovala u prvom srpskom gandža maršu. 

KUDRUC je, posle više od godinu dana postojanja, bez nekog posebnog razloga, napušten. Objekat je sada prazan i napola ruiniran, a ceo kompleks oko skvota je predviđen za rušenje.

Eksterni linkovi
----------------

***KUDRUC*** na Wikimedijinoj ostavi

* Stari sajt Kudruca
* Članak o Kudrucu iz Politike Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* Vest o Kudrucu na skvot netu Arhivirano 2007-08-17 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Skvotovi |
| --- |
| 
ABC No Rio • 
AKC Akcija • 
ASCII • 
Anatopija • 
Blauwe Aanslag • 
Bussana Vecchia • 
Can Masdeu • 
Can Pasqual • 
Centro Popolare Autogestito • 
Cine Princesa • 
DžKC • 
Ernst-Kirchweger-Haus • 
ELF eksperiment • 
Ex-Steffi • 
Elektromadonna • 
EuroDusnie • 
Grande Hotel Beira • 
Hafenstrasse • 
Köpi • 
KTS (Freiburg) • 
KUDRUC • 
Karlo Rojc • 
Kristijanija • 
Kulturzentrum Reithalle • 
Kunsthaus Tacheles • 
Leonkavalo • 
Londonski socijalni centar • 
Metelkova mesto • 
Molino • 
NDSM • 
Navalkejigo • 
Prestes Maia • 
Rampart socijalni centar • 
Rebel House • 
Rote Fabrik • 
Rote Flora • 
Slaakhuys • 
St. Agnes Place • 
Ungdomshuset • 
Univerzalna ambasada • 
Užupis • 
Villa Amalia • 
Vila Kiseljak • 
Villaggio Globale
 |  |
**Jean-Pierre Dupoux**, ponekad krivo pisan **Dupoix** (Rio de Janeiro, 16. kolovoza 1991.), brazilsko-francuski rukometaš koji igra kao lijevo krilo. Dupoux je reprezentativac Brazila, iako ima dvojno državljanstvo. 

Jean-Pierre i njegov brat blizanac, André, rođeni su 1991. godine u Riju de Janeiru; njihova je majka Brazilka, a otac Francuz. Zbog poslovnih obveza njihovog oca, po struci geofizičara, obitelj se već nakon jedne godine preselila u Saudijsku Arabiju (četiri godine), a onda u Maroko (četiri godine), gdje je Jean-Pierre igrao nogomet. Kada su s 11 godina došli u Bondoufle, blizanci su se okušali u rukometu. Jean-Pierre je 2009. godine prešao iz lokalnog kluba u susjedni Pontault-Combault, gdje mu se godinu dana kasnije pridružio i brat. 

Jean-Pierre Dupoux postao je profesionalac 2010. godine. Pontault-Combault je u to vrijeme igrao u drugoj ligi, ali je 2018. godine uspio izboriti promociju u prvu ligu, gdje su se, ipak, zadržali samo jednu sezonu, nakon koje su se ponovo vratili u drugu ligu. 

U ožujku 2022. godine debitirao je za reprezentaciju Brazila te je sa samo tri prethodna nastupa dobio mjesto u sastavu reprezentacije za IHF Svjetsko rukometno prvenstvo 2023. godine u Poljskoj i Švedskoj. Mediji su ga proglasili jednim od otkrića turnira, a uz to je bio i najbolji strijelac Brazila na turniru na kojem je reprezentacija ispala u drugom krugu.
**Kliment Voroshilov 1** ili skraćeno **KV-1** je bio sovjetski tenk tijekom drugog svjetskog rata

### Nastanak

Polovicom tridesetih godina zapovjedništvu Crvene armije postaje očita zastarjelost njihovog teškog i skupog tenka T-35. Kako bi se utvrdilo koji će od tri ponuđena modela ( SMK, T-100 i KV ) biti najefikasniji u budućem ratu donešena je odluka da se naprave prototipi sva tri modela koji će kasnije dobiti vatreno krštenje u ratu protiv Finske. Kako se u borbama kao najefikasniji iskazao KV on ubrzo ulazi u proizvodnju pod imenom KV-1.

Do trenutka obustave proizvodnje u 1943. godini proizvedeno je oko 2500 primjeraka ovog tenka.

### Ratna upotreba

Ono što je susret protivnika s njemačkim kraljevskim tigrom bio 1945. godine to je 1941. godine bio susret s KV-1. Njemci u to doba jednostavno nisu imali terensko oružje dovoljno moćno da uništi KV-1. Tijekom invazije sovjetskog saveza cijela jedna Njemačka mehanizirana jedinica je bila zadržana dva dana od jednog jedinog KV-1 kojeg nije mogla svladat.

Prvih 12 mjeseci rata je zlatno doba ovoga tenka koje traje do trenutka ugradnje u protivničke tenkove topova kalibra 75 mm. Tada nastaje krizno razdoblje koje dovodi gotovo do ukidanja projetka KV-1 koji za tadašnje bojište zbog veličine svog oklopa i slabosti motora postaje prespor, preskup i jednostavno neefikasan.

### Ratna upotreba

Osnovno naoružanje ovog tenka je činio top od 76 mm koji po procjeni zapovjedništva postaje preslab za teški tenk kada ga se uspjeva ugraditi u puno jeftiniji T-34. Oklop od 90 mm koji on ima početkom rata se vremenom povećava što dovodi do smanjenja pokretljivosti. Kako taj problem nije riješen niti ugradnjom jačeg motora polovicom 1943. godine se donosi odluka o obustavi njegove gradnje. Kao nekakvo međurješenje tada starta gradnja KV-85 čiji zadatak je borba s njemačkim tigrom i panterom do izlaska iz tvornica nove serije tenkova čiji prvi primjerak je IS-1 .

### Prenamjene

Od prvobitnog dizajna KV nastao je i njegov bratski projekt KV-2 koji pošto je također tenk ima svoju samostalnu stranicu na wikipediji. S druge strane u trenutku pojave prvih tenkova Tigar Crvena armija izdaje naređenje za izgradnju oklopnog vozila koje bi ga moglo uništiti. Iz tog naređenja nastaje SU-152 koji se gradi na osnovu KV-1. Njihove jedina, ali upečatljiva razlika je top kalibra 152 mm što dava novom modelu ime. U vrijeme pojave na ratištu SU-152 je jedino sovjetsko oklopno vozilo s mogućnošću uništenja svih protivničkih tenkovskih modela. Kako su Njemci svojim tenkovima davali imena životinja vojnici crvene armije krste Su-152 imenom ubojica zvijeri.

***KV-1*** na Wikimedijinoj ostavi
**Jak** (*Bos grunniens*) je vrsta krupnog goveda, koja može uključujući grbu na leđima da dostigne visinu od 1.8 m, a težinu od 1000 kg. Telo mu je pokriveno dugom, gustom dlakom, koja viseći resasto sa boka seže do članaka. Živi na visoravnima Tibeta i Sečuana (Kina) i u Indiji, na nadmorskim visinama od preko 4000 m. Staništa vrste su planine, travna vegetacija, tundra, jezera i jezerski ekosistemi i pustinje.

Ugroženost
----------

Ova vrsta se smatra ranjivom u pogledu ugroženosti vrste od izumiranja.

Domaći jak
----------

Jak je odomaćen već vekovima, mada još uvek u zabačenim, nepristupačnim oblastima žive divlji primerci. Iako postoje bitne razlike u veličini između domaće i divlje pasmine, nema nikakvih poteškoća u njihovom uzajamnom parenju. Domaći jak se koristi za jahanje i kao tegleća životinja. Od njega se dobija koža, mleko i meso; od dugih dlaka se prave konopci, a od isušenog đubreta ogrev.

Literatura
----------

***Jak*** na Wikimedijinoj ostavi

* Arhivirano 2012-07-13 na Wayback Machine-u
Jean Chardin
**Jean Chardin** (16. novembar 1643. - 5. januar 1713) bio je francuski draguljar i svjetski putnik čije se djelo *Putovanja Johna Chardina* (*The Travels of Sir John Chardin*) od deset svezaka smatra jednim od najboljih ranih radova na temu Perzije i Bliskog istoka. Chardin je rođen u francuskoj protestantskoj obitelji, a njegov otac priuštio mu je dobro školovanje i obuku za draguljara. Unatoč obiteljskom biznisu, mladi Chardin upoznaje Antoine Raisina, trgovca iz Lyona, te 1664. godine kreće na put u Perziju i Indiju. Na šestogodišnjem putovanju bio je pod patronatom samog perzijskog vladara Abasa II. a u svome djelu *Le Couronnement de Soleïmaan* opisao je krunidbu novog perzijskog kralja Sulejmana I. Vrativši se u Francusku shvaća ga zbog njegove protestantske vjere neće doživjeti veći ugled, pa kreće na novo putovanje Perzijom i Indijom koje se pokazalo mnogo uzbudljivijim od prvoga. Njegov putopis *Voyages du Chevalier Chardin en Perse, et autres lieux de l’Orient* smatra se najboljim zapadnjačkim osvrtom na safavidsku Perziju. Zbog progona nad protestantima koje je provodio francuski kralj Luj XIV, Chardin je na koncu života živio u Nizozemskoj, a zatim u Engleskoj u kojoj umire u Londonu 1713. godine.

Izvori
------

1. ↑  Jean Chardin (Brittanica enciklopedija)

Vanjske veze
------------

***Jean Chardin*** na Wikimedijinoj ostavi

* Brittanica enciklopedija: Jean Chardin
* Persians: Kind, hospitable, tolerant, flattering cheats?

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 49223162
* LCCN: n82080215
* ISNI: 0000 0001 0898 3265
* GND: 119384086
* SUDOC: 026779285
* BNF: cb11896128n (podaci)
* BIBSYS: 2034414
* NLA: 35027406
* NDL: 00538843
* NKC: mzk2009532869
* BNE: XX1627518
* RKD: 434518

 |
**Košarkaški klub Željezničar** je hrvatski košarkaški klub iz Karlovca.

Povijest
--------

Zahvaljujući Željezničaru grad je Karlovac od 1959. do 1974. godine bio poznat kao "grad košarke".

Na 9. prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1954. bili su 10. na ljestvici, a najbolji hrvatski klub bila je zagrebačka Mladost.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1959. bili su 3. na ljestvici i najbolji hrvatski klub.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1960. bili su 5. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1961. bili su 7. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1962. bili su posljednji 7. na ljestvici, a najbolji hrvatski klub bio je Zadar.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1963. bili su 4. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1964. bili su 5. na ljestvici.

Te je 1964. godine u lipnju Željezničar ugostio selekciju američkih profesionalnih košarkaških zvijezda, s tadašnjim velikim zvijezdama poput Billa Russella, Oscara Robertsona, Boba Cousyja, Jerryja Lucasa i dr. Nastupili su kao momčad svih zvijezda ("All stars"). Prijateljsku su utakmicu odigrali Hrvatske, pobijedivši 110:65 (50:31). Od reprezentativaca iz Karlovca nastupili su Križan, Kolaković, Kasun, Kiseljak i Ledić.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1965. bili su 7. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1966. bili su 6. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1967. bili su 5. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1967./68. bili su 8. na ljestvici.

U ovom se je razdoblju skupina koja se nije slagala izdvojila i osnovala KK Karlovac 67.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1968./69. bili su 9. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1969./70. bili su 10. na ljestvici.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1970./71. bili su 12. na ljestvici i ispali iz 1. lige.

Na prvenstvu socijalističke Jugoslavije 1972./73. bili su 14. na ljestvici i ispali iz 1. lige.

Poznati igrači
--------------

Poznati igrači su:

* Boris Križan, drž. reprezentativac
* Slobodan Kolaković, drž. reprezentativac
* Živko Kasun, drž. reprezentativac
* Zlatko Kiseljak, drž. reprezentativac
* Ledić, drž. reprezentativac
* Ivan Jelinčić
* Vladimir Diklić
* Berislav Radišić
* Slavko Cvitković
**Žan Dibife** (fr. *Jean Dubuffet;* Avr, 1901—Pariz, 1985) je bio francuski slikar, grafičar i vajar *Art bruta*.

Jean Dubuffet, 1960.
Umetnost je studirao kratko u Parizu 1918. godine. Više puta je prekidao stvaralaštvo. Tek od 1942. isključivo se posvećuje umetnosti. Odbacuje zapadnjačku umetničku tradiciju. Kao spontani vid umetničkog izražavanja prihvata umetnost dece i psihički obolelih. Inspirisan ovim stvara maske i figure u vidu prividno naivnih, nažvrljanih crteža. Koristio je mnoštvo različitih materijala. Površine svojih slika dekorisao je gipsom, lepkom, asfaltom a dalju inspiraciju nalazio je u njihovim teksturama. Tokom takozvane *Hourloupe* faze od 1962. do 1974. godine njegove slike predstavljale su međusobno upletene linije. Njegovo delo izvršilo je snažan uticaj na umetnost nakon 1945. godine.

Delo Dibifea

Izvori
------

1. ↑  tuchman, dunow, maurice, esti (2002). *the impart of chaim soutine (1893-1943): de Kooning, Pollock, Dubuffet, Bacon*. Cologne, Germany: Hatje Cantz Publishers. ISBN 3-7757-9103-5.

Eksterni linkovi
----------------

***Jean Dubuffet*** na Wikimedijinoj ostavi

* Fondation Dubuffet Arhivirano 2009-07-09 na Wayback Machine-u
* The Pace Gallery
* Dubuffet at the Tate Gallery Arhivirano 2008-06-21 na Wayback Machine-u
* The Collection de l'Art Brut in Lausanne
* Dubuffet at Brain-Juice
* Music By Dubuffet
* (`fr`) Jean Dubuffet
**Indianapolis Colts** je naziv za profesionalni tim američkog fudbala sa sjedištem u Indianapolisu u američkoj državi Indiana. Klub trenutno drži titulu prvaka Američke fudbalske konferencije (AFC) i Nacionalne fudbalske lige (NFL).

Tim je počeo igrati godine 1953. pod nazivom **Baltimore Colts**. Raniji klub pod imenom **Baltimore Colts** je igrao između 1947. i 1950. Prvotni tim *Coltsa* je počeo igrati godine 1946. pod nazivom *Miami Seahawks*, kao član novostvorene lige All-America Football Conference. Premjestili su se Baltimore pod nazivom Colsti 1947, te se priključili NFL-u godine 1950. nakon što se AAFC spojio sa starijom ligom. Međutim, klub je prestao s radom nakon samo jedne sezone. Nakon što se navijači u Baltimoreu bunili, NFL je stvorila još jedan tim pod nazivom *Colts* od ostataka propalih *Dallas Texansa* za sezonu 1953. Dok je bio u Baltimoreu, klub je osvojio četiri prvenstava NFL, uključujući Super Bowl V. 

Prije početka sezone 1984. Coltsi su se premjestili iz Baltimorea u Indianapolis, što je ovjekovječeno u neslavnom incidentu kada su upakirali sve svoje stvari u kamione Mayflower Transita usred snježne noći 29.3.. Premještaj je razbjesnio mnoge navijače u Baltimoreu, isto kao i bivše igrače, tako da su se potpuno odrekli premještenog tima u Indianapolisu. Od premještaja u Indianapolis, *Coltsi* su nastupili u deset doigravanja te osvojili Super Bowl XLI 4.2. 2007.

Coltsi imaju ljetni kamp Rose-Hulman Institute of Technology u gradu Terre Haute.

Eksterni linkovi
----------------

***Indianapolis Colts*** na Wikimedijinoj ostavi

* Indianapolis Colts official web site
* Sports E-Cyclopedia.com

| * p
* r
* u
National Football League (2015) |
| --- |
| AFC | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Istok | Sjever | Jug | Zapad |
|  |
| 
Buffalo Bills
Miami Dolphins
New England Patriots
New York Jets
 | 
Baltimore Ravens
Cincinnati Bengals
Cleveland Browns
Pittsburgh Steelers
 | 
Houston Texans
Indianapolis Colts
Jacksonville Jaguars
Tennessee Titans
 | 
Denver Broncos
Kansas City Chiefs
Oakland Raiders
Los Angeles Chargers
 |

 |

 |
| NFC | 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Istok | Sjever | Jug | Zapad |
|  |
| 
Dallas Cowboys
New York Giants
Philadelphia Eagles
Washington Redskins
 | 
Chicago Bears
Detroit Lions
Green Bay Packers
Minnesota Vikings
 | 
Atlanta Falcons
Carolina Panthers
New Orleans Saints
Tampa Bay Buccaneers
 | 
Arizona Cardinals
Los Angeles Rams
San Francisco 49ers
Seattle Seahawks
 |

 |

 |
**Košarkaški klub Radnički VA** je košarkaški klub iz Valjeva.

Od kada je izgrađen, betonski košarkaški teren na Petom Puku bio je mesto okupljanja zaljubljenika u igru pod obručima. Već decenijama "klinci iz kraja" igraju ulični basket na tim koševima, a vremenom se pojavila ideja da se sve to digne na viši nivo i oblikuje u KK Radnički. Ta ideja je realizovana i u prošlosti, a tribune su uvek bile pune kada je tadašnji KK Radnički igrao svoje mečeve. Ipak, spletom okolosti, taj klub odavno ne postoji, a prateći tradiciju, sadašnje generacije su rešile da svoj entuzijazam i ljubav prema ovom sportu osvedoče kroz sopstveni košarkaški klub. Upravo sa mesta odakle je prvi put odzvanjao zvuk odbijanja košarkaške lopte o beton, u ovom delu grada, će novoosnovani KK Radički krenuti na svoj put ka pobedama. Veoma skromno, ali sa ljubavlju i velikom željom, kreće se iz najnižeg ranga, ali sa visokim ciljevima.

Ekipa Radnički VA se osvajanjem prvog mesta u Drugoj muskoj regionalnoj ligi Zapad u sezoni 2016/2017 plasirala u viši rang, i od sezone 2017/2018 nastupa u Prvoj muškoj regionalnoj ligi Zapad.

Eksterni linkovi
----------------

* Zvanična stranica KK Radnički VA Arhivirano 2014-03-03 na Wayback Machine-u
**Lavirintov bilten**, informativni list Enigmatskog kluba "Lavirint" Maglaj. Prvi broj, na 4 šapirografirane stranice, izašao je 25. IV. 1983. godina, a 2. broj, na dvije šapirografirane stranice, 15. VI. iste godine, oba u tiražu od 50 primjeraka. Odgovorni urednik bio je: Aladin Mahmutović. Bilten je pokrenut s namjerom da se pojavljuje jednom mjesečno i da ga članovi kluba dobivaju besplatno.

U ta dva broja biltena nalazi se niz faktografskih podataka vezanih za početak i prvih pola godine rada kluba: inicijativa za formiranje kluba u Maglaju, osnivačka konferencija EK "Lavirint", programske aktivnosti kluba, nekoliko informacija o saradnji s Radio-Maglajem, listom "Natron", časopisom Kviz, enigmatskim klubovima u Zenici, Zvorniku i Bjelovaru, potom informacije o radovima članova kluba objavljenim u enigmatskim listovima i o člancima o klubu objavljenim u sarajevskom Oslobođenju i Zagonetaču.

"Lavirintov bilten" je bio prvi pokušaj informiranja članova jednog enigmatskog kluba u Bosni i Hercegovini.

Izvori
------

* Stjepan Horvat: *"Informativno glasilo 'Lavirinta'"*,  *Zagonetač*, XIV, 295 (4), 14 - Bjelovar, VI. 1983.
* (Aladin Mahmutović): (Svi tekstovi), "Lavirintov bilten", I, 1, 1-4 - Maglaj, 25. IV. 1983.
* (Aladin Mahmutović): (Svi tekstovi), "Lavirintov bilten", I, 2, 1-2 - Maglaj, 15. VI. 1983.
Tradicionalni izviđački simbol
**Izviđači** ili **skauti** su pokret za djecu i mladež, a u ostvarivanju ciljeva i programa im pomažu odrasli članovi organizacije. Izviđači se pretežno bave upoznavanjem prirode, druženjem (socijalizacijom djece) i učenjem korisnih vještina koje im mogu pomoći u budućem životu kako u civiliziranom svijetu, tako i u divljini.

Važnija znanja koja izviđači usvajaju su: orijentacija na karti i u prirodi, topografija, upoznavanje biljnog i životinjskog svijeta, čvorovi, putni znakovi, izviđačke pjesme, društvene igre u prirodi i zatvorenom prostoru, pionirstvo, signalizacija, prva pomoć, sportovi (npr. izviđački sportovi kao što su: otimanje marame, scoutball, tronogo trčanje) i drugo. Postoje i otvorena takmičenja orjentacijskog tipa i sa tkz. olimpijskim disciplinama.

Historija izviđača
------------------

Robert Baden Powell je prvi pokrenuo izviđački pokret 1907. u Velikoj Britaniji. Njegovo iskustvo časnika za vrijeme Burskog rata u Južnoafričkoj republici pokazalo mu je koja znanja su potrebna tadašnjem mladom čovjeku, kako bi se lakše snašao u divljini i svakodnevnom životu. Ubrzo je ideja o takvom odgoju mladih zaživjela i u drugim državama svijeta.

Eksterni linkovi
----------------

***Izviđači*** na Wikimedijinoj ostavi

* Svjetska organizacija izviđačkog pokreta