recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Za ostale upotrebe, v. Pinocchio (razvrstavanje).*

**Pustolovine Pinocchija** (ital. *Le avventure di Pinocchio*) je roman koga je napisao italijanski književnik Carlo Lorenzini, poznatiji pod pseudonimom Carlo Collodi.

Knjiga o Pinokiju se prvobitno zvala „Priča o lutku" ital. *Storia di un burattino*  i izlazila je u nastavcima prvom Italijanskom dečjem časpisu „Žurnal za decu", iako prvobitno nije bila namenjena deci. Danas je u svetu poznata i pod imenom „Pinokio". 
Posle njegove smrti, osnovana je nacionalna fondacija koja je nosila njegovo ime i park posvećen Pinokiu.

Knjiga je prvobitno namenjena odraslima i imala samo prvih 15 glava današnje knjige. Kako se izdavaču nije svideo kraj, koji je po njegovom mišljenju bio surov, uspeva da nagovori Kolodija da ga promeni. Kolodi je, umesto da promeni kraj, nastavio da piše nove glave (od 16 do 36). zahvaljujući kojima od prvobitne zamisli da bude knjiga za odrasle, postaje knjiga za decu.

Crkva je iznela svoje neslaganje sa tekstom, tvrdeći da može da izazove pobunu. Prva skicirana verzija knjige pojavljuje se 1883. godine. 
Crteže je radio Enriko Macanti.
Po ovoj knjizi Volt Dizni je snimio 1940. čuveni crtani film „Pinokio".

Vidi još
--------

* Pinokio
* Pinocchio (1940)
* Carlo Collodi

Vanjske veze
------------

***Le avventure di Pinocchio*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.liberliber.it/biblioteca Arhivirano 2008-04-18 na Wayback Machine-u
* Pinokio-park Arhivirano 2008-02-25 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 312335199
* LCCN: n83121651
* GND: 4288907-8
* SUDOC: 032019858
* BNF: cb123129155 (podaci)
* NLA: 36028364
* NKC: aun2013749239
* BNE: XX3383716

 |
**Vladimir Isaić** (Mostar, 4.11.1930 - Split, 28.12. 2006), dr.sc. povijesnih znanosti, profesor pomorske povijesti i prvi ravnatelj novoga Pomorskog muzeja na Gripama, u Splitu, (1982 -1989). Povijesničar i pisac, kapetan bojnog broda JRM. U mirovini je od 1989. godine.

Biografija
----------

Vladimir Isaić je rođen 4. 11. 1930 godine mostarskoj porodici Dušana i Rozike Isaić. Židovskog je podrijetla. U rodnome je gradu završio osnovnu školu i započeo srednju školu koju je naprasno prekinuo Drugi svjetski rat. U jesen 1942 godine bio je odveden s porodicom u talijansku internaciju na otok Lopud zajedno sa majkom Rozikom, djedom Sigmundom i bakom Malvinom (rođ. Böhm) sa majčine strane, te ostalom širom porodicom. U proljeće 1943 svi zajedno su bili internirani u Koncentracijski logor Rab. Nakon kapitulacije Italije, u septembru 1943, Vladimir je oslobođen iz logora i na oslobođenom teritoriju se pridružio partizanima kao kurir ZAVNOH-a. Sa nepunih 13 godina bio je jedan od najmlađih partizanskih kurira. U Holokaustu je izgubio djeda, baku te dio šire porodice. Po završetku rata vratio se s majkom u Mostar gdje je nastavio i završio prekinuto srednjoškolsko obrazovanje. Nakon srednje škole Vladimir je upisao Vojno-pomorsku akademiju JRM u Divuljama (Split) koju je završio 1953 godine. Za života se kontinuirano bavio izučavanjem vojnopomorske povijesti. Magistar povijesnih znanosti 1975. te 1999. postaje Doktor povijesnih znanosti na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu, sa temom "Jadransko pomorsko bojište u političkoj i vojnoj strategiji Trećeg Reicha (1943-1945)".

Za života je bio suradnik u Pomorskoj enciklopediji (*II izdanje*) i Pomorskom leksikonu. Surađivao je u stranim časopisima "Air Enthusiast" iz Velike Britanije, "Avions" iz Francuske, "Storia militare" iz Italije, te češkim i poljskim časopisima. Sudjelovao je na nizu znastvenih skupova. 1988 (*2001*) godine napisao je knjigu "Pomorski običaji i tradicije".

Sa Predragom Matvejevićem je bio prijatelj još od djetinjstva te rod po tazbini.

Vladimir Isaić umro je u Splitu 2006 godine.

Djela
-----

Napisao je sljedeće knjige:

* *"Pomorski običaji i tradicije"*, Adamić d.o.o. Rijeka, 1988, 2001, - Predgovor Admiral Vid Stipetić (zapovjednik HRM)
* *"Pomoćni brodovi"*, ( zajedno sa D.Magić ), Zadar, 1990
* *"Put prognanih, od Mostara d Raba, 42-43"*, Adamić d.o.o. Split, 2003, ISBN 953-219-134-8 – Predgovor Predrag Matvejević
* *"Pomorsko zrakoplovstvo na istočnoj obali Jadrana, I dio"*, ( zajedno sa D.Frka ), Tko Zna Zna d.o.o. Zagreb, 2010, (knjiga izašla nakon autorove smrti)

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Partizanska spomenica 1941. | Portal NOBSegment isključivo posvećen **Narodnooslobodilačkoj borbi.** |

* Isaić, Vladimir (2003). *Put progananih: Od Mostara do Raba 1942.-1943.*, Split: Adamić d.o.o.. ISBN 953-219-134-8

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 26780147
* LCCN: no2004080942
* ISNI: 0000 0000 4857 1057
* CONOR.SI: 91343459

 |
***Jacob*** je roman norveškog književnika Alexandera Kiellanda, objavljen 1891. godine. Naslovni protagonist je Tørres Snørtevold, siromašni mladić sa sela koji se doseli u grad u vlastitom domišljatošću, spretnošću i upornošću stekne bogatstvo te se nakon toga počinje svetiti svima koji su ga ranije zlostavljali i ponižavali. *Jacob* je predstavljao posljednji roman u Kiellandovoj karijeri, te je u tematskom smislu predstavljao odraz tadašnjih trendova demokratizacije norveškog društva, odnosno sukoba između tradicionalne elite i masa.

1940-ih je ekraniziran čak tri puta u tri različite države. Godine 1940. je u Norveškoj snimljen *Tørres Snørtevold* u režiji Tancreda Ibsena. Godine 1942. je u susjednoj Švedskoj snimljen *Jakobs stege* u režiji Gustafa Mollandera, a iste godine u Danskoj film pod naslovom *Søren Søndervold*. U sva tri slučaja su Kiellandovi nasljednici, nezadovoljni odstupanjem radnje od predloška, tražili da se Kiellandovo ime skine sa špice. Godine 1975. je Egil Monn-Iversen komponirao, a Harald Tusberg napisao istoimeni mjuzikl.

Vanjske veze
------------

* Bibelen i Alexander Kiellands forfatterskap - med en analyse av romanen Jacob[*mrtav link*]
* Omtale av musikalen i Dag og Tid
* Utgaven fra 1891 og 1954 i fulltekst hos Nasjonalbiblioteket
***Le fatiche de Ercole*** (sh. *Herkulovi zadaci*), u međunarodnoj distribuciji poznat i pod naslovom ***Hercules***, je italijanski fantastično-pustolovni film snimljen 1958. u režiji Pietra Francisija. Temelji se na drevnim grčkim mitovima, a naslovni protagonist, čiji lik tumači američki bilder Steve Reeves, je polubog i heroj Heraklo (ital. *Ercole*). Radnja prikazuje kako, u nastojanju da osvoji ruku princeze Jole od Jolka (čiji lik tumači Sylva Kosczina), pristaje na ponudu kralja Pelije (čiji lik tumači Ivo Garrani) da dobavi Zlatno runo, te se u svrhu priključi Argonautima. Scenarij je u mnogo čemu skrenuo s klasičnih mitoloških predložaka, odnosno koristio motive različitih mitova i miješao njihove likove. Publika je, međutim, bila daleko više impresionirana scenama u kojima mišićavi i oskudno odjeveni Reeves u naponu snage sudjeluje u dojmljivim akcijskim scenama. Film je doživio veliki komercijalni uspjeh, uključujući SAD gdje je potakao izdavanje istoimenog stripa u izdanju Dell Comics. Sljedeće je godine snimljen nastavak pod naslovom *Ercole e la regina di Lidia* gdje su Reeves i Koscina ponovili svoje uloge. Uspjeh *Le fatiche de Ercole* je potakao brojne druge italijanske filmaše da počnu snimati niskobudžetne pseudohistorijske i historijske filmove s radnjom smještenom u Stari vijek i grčko-rimski svijet, odnosno pokrenuo specifičan žanr tzv. mačeva i sandala ili *peplum*.

Izvori
------

1. ↑  "1959: Probable Domestic Take", *Variety*, 6 January 1960 p 34

Vanjske veze
------------

***Le fatiche di Ercole*** na Wikimedijinoj ostavi

* *New York Times* Tribute to Steve Reeves Retrieved 29 August 2008.
* *Hercules* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Peplum filmovi o Herkulu |
| --- |
| *Le fatiche di Ercole* • *Ercole e la regina di Lidia* • *Gli amori di Ercole* • *La vendetta di Ercole* • *Ercole alla conquista di Atlantide* • *Maciste contro Ercole nella valle dei guai* • *Ercole al centro della Terra* • *Ulisse contro Ercole* • *La furia di Ercole* • *Ercole sfida Sansone* • *Ercole contro Moloch* • *Ercole l'invincibile* • *Ercole contro Roma* • *Il trionfo di Ercole* • *Ercole contro i figli del sole* • *Ercole, Sansone, Maciste e Ursus gli invincibili* • *Ercole contro i tiranni di Babilonia* • *Il magnifico gladiatore* • *La sfida dei giganti* |
| Steve Reeves • Mark Forest • Reg Park • Brad Harris • Gordon Scott |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* LCCN: no2019116445

 |
***Bitka na Dingjunshanu*** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Dìngjūn Shān*) bio je kineski kratki crno-bijeli nijemi film snimljen 1905. u režiji Ren Jingfenga (任景丰). Producirala je ga pekinška kompanija Fengtai Photography (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ). Temeljio se na motivima znamenitog historijskog romana *Romansa Tri Kraljevstva* Luo Guanzhonga, odnosno prikazivao njegovu scenu koja se bavi bitkom na planini Dingjun, koja je bila čest motiv pekinške opere. U filmu je nastupio Tan Xinpei (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ), koji je ponovio svoju ulogu iz kazališta. Smatra se prvim ostvarenjem u historiji kineske kinematografije. Krajem 1940-ih je posljednji primjerak uništen u požaru te se danas smatra izgubljenim.

Izvori
------

1. ↑  Hu, Jubin (2003). *Projecting a nation: Chinese national cinema before 1949*, Hong Kong University Press, p 39.
2. ↑  Zhang, Yingjin & Xiao, Zhiwei (1998). "The Fifth Generation" in *Encyclopedia of Chinese Film*. Taylor & Francis, p. 128. ISBN 0-415-15168-6.

V. također
----------

* *Shadow Magic* - američko-kineski film iz 2000. godine koji dramatizira snimanje filma; ul. Xia Yu i Jared Harris.

Vanjske veze
------------

* *Bitka na Dingjunshani* na sajtu IMDb
* First Chinese film: *The Battle of Dingjunshan*
**Ibe Palikuća** (1927—1944), učesnica Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Rođena je 1927. godine u Debru. Posle završene osnovne škole, ostala je u kući i bila učena za domaćicu.

Godine 1941. okupaciju zapadne Makedonije izvršili su italijanski fašisti i pripojili ju tzv. Velikoj Albaniji. Njezin brat već je radio za oslobodilački pokret. Ona se takođe priključila pokretu i dobivala zadatke da kao kurir prenosi pisma i provodi ilegalce.

Sa petnaest godina primljena je u Savez komunističke omladine Jugoslavije (SKOJ). Nije imala problema sa vlastima, jer joj je otac bio hodža, pa nisu slutili da pripada Narodnooslobodilačkom pokretu. U njihovoj kući često su se održavali sastanci i svraćali ilegalci. U julu 1943. godine primljena je u Komunističku partiju Jugoslavije.

Bista Ibe Palikuće u Kičevu
Kada je u septembru 1943. godine kapitulirala fašistička Italija, u Debru je organizovana narodna vlast. Ibe je učestovoala na svim sastancima i konferencijama. Za vreme Šeste neprijateljske ofanzive, partizanske snage povukle su se iz Debra, a Ibe odlazi s njima i stupa u jedinicu. Uskoro je partijska organizacija vraća u Debar na pozadinski rad u svojstvu člana Mesnog komiteta KPJ za Debar.

Za vreme svog ilegalnog rada Debru radila je naročito sa ženskom omladinom. Okupacione vlasti su pokušavale da je onemoguće. Da ne bi pala u ruke neprijatelja ili bila ubijena, Mesni komitet je odobrio njen odlazak u partizanske jedinice. 26. avgusta 1944. godine postala je zamenik komesara Čete u Šestoj brigadi narodnooslobodilačke vojske Albanije.

Od formiranja, brigada je stalno bila u borbama s balistima, koje su nemački okupatori pomagali i snabdevali teškim naoružanjem. 20. septembra 1944. godine, u jednoj borbi protiv balista na periferiji Kičeva, dok je štitila odstupnice borcima iz bataljona, Ibe je bila teško ranjena. Posle dva dana podlegla je ranama u selu Šutovu kod Kičeva.

Ukazom predsednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 8. oktobra 1953. godine, proglašena je za narodnog heroja.

Literatura
----------

* **Narodni heroji Jugoslavije**. „Mladost", Beograd 1975. godina.
**Magda Bošković** (rođena: ***Magda Boskowitz***) (Osijek, 3. 11. 1914 - Koncentracijski logor Stara Gradiška, proljeće 1942), jugoslavenski borac za prava žena, članica Komunističke partije Jugoslavije i sudionica Narodnooslobodilačke borbe.

Biografija
----------

Magda Bošković je rođena 3. 11. 1914 u osječkoj židovskoj obitelji Dragutina i Ivanke (Janka) Bošković. Otac joj je radio kao bankovni činovnik, a majka joj je bila kućanica. Bošković je odrasla uz mlađu sestru Maju, poznatu jugoslavensku i hrvatsku akademkinju. Godine 1923 Bošković je s obitelji preselila u Zagreb. U Zagrebu je završila osnovnu školu i gimnaziju. Diplomirala je na Ekonomskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu. Godine 1932 Magda Bošković je bila među osnivačima marksističke grupe na Sveučilištu u Zagrebu. Godine 1934 pristupila je Savezu komunističke omladine Jugoslavije (SKOJ) te je bila izabrana za člana odbora studenskog vijeća "Ženskog pokreta". Magda Bošković je upisivala jugoslavenske dobrovoljce koji su pristupali Međunarodnim brigadama tijekom Španjolskog građanskogi rata. Bila je i urednica tiskovina "Naše novine" i "Ženski svijet". Nakon završenog studija zaposlila se u pilani "Neuschloß, Schmidt und Marchetti" (kasnije "Našička d.d."). Radila je u Đurđenovcu, a kasnije u Zagrebu. Magda Bošković je diljem Hrvatske bila aktivna u "Pokretu za prava žena". Nakon okupacije Kraljevine Jugoslavije, pristupila je narodnooslobodilačkoj borbi. Bila je članica "Ženskog antifaštičkog fronta" u Hrvatskoj i članica vijeća u "Društvu za prosvjetu žena". Godine 1942 Magda Bošković je uhićena i pritvorena u zagrebačkom zatvoru na Savskoj cesti. Kasnije je deportirana u logor Stara Gradiška gdje su je u proljeće 1942 ubile ustaše. Roditelji su joj također stradali za vrijeme Holokausta. Od čitave obitelji rat je jedino preživjela njezina sestra.

Magda Bošković (desno) sa sestrom Majom nešto prije Drugog svjetskog rata.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Partizanska spomenica 1941. | Portal NOBSegment isključivo posvećen **Narodnooslobodilačkoj borbi.** |

* Snješka Knežević, Aleksander Laslo (2011). *Židovski Zagreb*, Zagreb: AGM, Židovska općina Zagreb. ISBN 978-953-174-393-8
* Romano, Jaša (1980). *Jevreji Jugoslavije 1941-1945: žrtve genocida i učesnici narodnooslobodilačkog rata*, Beograd: Jevrejski Istorijski Muzej, Saveza jevrejskih opština Jugoslavije.
* Kraus, Ognjen (1998). *Dva stoljeća povijesti i kulture Židova u Zagrebu i Hrvatskoj*, Zagreb: Židovska općina Zagreb. ISBN 953-96836-2-9
***Djeca doba nevolja*** je kineski crno-bijeli igrani film snimljen 1935. godine u režiji Xu Xingzhija. Smatra se najpoznatijim od nekoliko filmova koji su nastali u produkciji kratkotrajnog šangajskog studija Diantong Film Company, bliskog Komunističkoj partiji; kao i svi oni, imao je snažan politički angažman i patriotski naboj. Nastao je po istoimenoj drami Tian Hana. Protagonisti su dva šangajska mladića koji zbog sumnje da su politički radikali napuštaju grad; jedan započinje ljubavnu vezu sa mladom udovicom u Qingdaou, a drugi se priključuje borbi protiv japanskog okupatora u Mandžuriji. Film je danas najpoznatiji po tome što se u njemu prvi put čula popularna patriotska pjesma *Marš dobrovoljaca*, koja danas služi kao službena himna NR Kine.

Vanjske veze
------------

* *Children of Troubled Times* na Internet Movie Database
* *Children of Trouble[d] Times* Arhivirano 2021-04-20 na Wayback Machine-u at Dianying's Chinese Movie Database
* *Children of Troubled Times* at the Internet Archive
* A short clip with the early version of "March of the Volunteers" na YouTube
**Leksikon Ruđera Boškovića** izdanje je Leksikografskoga zavoda Miroslav Krleža iz 2011. godine koje na pregledan i pristupačan način obuhvaća znanstvena znanja o Boškovićevim radovima iz astronomije, arheologije, optike, matematike, fizike, geodezije, izume, građevinske i hidrotehničke ekspertize, filozofska shvaćanja, književne i popularno znanstvene radove, diplomatska snalaženja, prilike u kojima je djelovao. Pojedine teme obrađene su u sedamdeset enciklopedijskih članaka. Leksikon donosi i više od 300 kratkih životopisa osoba koje se spominju u člancima, uglavnom Boškovićevih suvremenika, bibliografiju djela Ruđera Boškovića po područjima i po godini izdanja te literaturu o njemu.

U izradi članaka sudjelovalo je tridesetak hrvatskih znanstvenika iz Zagreba, Dubrovnika i Splita. Leksikon je uredila Antonijela Bogutovac, a redakciju čine i Bruno Kragić, Mihela Melem Hajdarović i Andrea Holenda. Predgovor je napisao Vlaho Bogišić.

Leksikon je ilustriran je naslovnicama Boškovićevih djela, grafikama i crtežima iz Boškovićevih knjiga, fotografijama Boškovićevih pisama, Boškovićeva kratera na Mjesecu, sudara protona, pijavica i polarne svjetlosti, slikama slikara iz XVIII. stoljeća, a suvremene su ilustracije (Marijana Jelić), karte i fotografije korištene kada su se Boškovićeve teorije uspoređivale sa suvremenima ili objašnjavale na suvremen način.

Nagrade
-------

* 2012. Knjižna nagrada Kiklop za leksikografsko djelo godine

Izvori
------

1. ↑  Leksikon Ruđera Boškovića ISBN 978-953-268-020-1

Vanjske poveznice
-----------------

* - O Leksikonu na stranicama Leksikografskoga zavoda Arhivirano 2013-01-29 na Wayback Machine-u
* - Prva tri članka u Leksikonu Arhivirano 2013-01-29 na Wayback Machine-u
**Energija veze** (*E*) ili **entalpija veze** (*H*) je mjera snage vezanja u hemijskoj vezi. Energiju veze, IUPAC defininira kao prosječnu vrijednost plinske faze disocijacijske energije (obično na temperaturi od 298 K) za sve iste veze unutar iste hemijske vrste. Naprimjer, energija veze ugljik–vodik u metanu *H*(C–H) je naboj entlapije koja je uključena u jednu molekulu metana u ugljikovom atomu i četiri vodikova radikala, podijeljeno sa 4. Tabelarno prikazane energije veza su uglavnom vrijednosti u prosjeku preko broja odabranih tipskih hemijskih vrsta koje sadrže takvu vezu.

Energija veze (*E*) ili entalpija veze (*H*) ne treba miješati sa energijom disocijacije veze. Energija veze je prosjek svih energija disocijacije veza u molekuli i pokazuje različite vrijednosti za datu vezu energije njene disocijacije. To je zato što se energija koja je potrebna da se razgradi jedna veza u određenoj molekuli razlikuje za svaku vezu u toj molekuli. Naprimjer, metan ima četiri C-H veze, a energija disocijacije veze je 435 kJ/mol za *D*(CH3–H), 444 kJ/mol za *D*(CH2–H), 444 kJ/mol for *D*(CH–H) i 339 kJ/mol za *D*(C–H). Njihov prosjek, a time i energija veze, je 414 kJ/mol, iako nije potrebno da ijedna veza, posebno 414 kJ/mol bude razgrađena.

Korelacija distance i energije veze
-----------------------------------

Čvrstoća veze (energija) može biti u direktnoj vezi sa dužinom veze i udaljenošću veza. Stoga se možgu koristiti metalni radijus, ionski radijus ili kovalentni radijus svakog atoma u molekuli da bi se utvrdila veza. Naprimjer, *kovalentni* radijus bora se procjenjuje na 83.0 pm, ali dužina veze B–B u B2Cl4 je 175 pm, što je značajno veća vrijednost. To bi značilo da je veza između dva atoma bora prilično *slaba* jednostruka veza. U drugom primjeru, metalni radijus od renija je 137.5 pm, sa dužinom Re–Re veze od 224 pm u spoju Re2Cl8. Iz ovih podataka, može se zaključiti da je ova veza je vrlo snažna ili četverostruka veza. Ovaj metod određivanja je najkorisniji za kovalentno vezane spojeve.**↑**

Faktori uticaja na energiju ionske veze
---------------------------------------

Postoji nekoliko faktora doprinose energiji ionske veze, ali obično najvažnija je razlika u elektronegativnosti dva povezana atoma.**↑**

Povezano
--------

* Hemijska energija
* Energija vezanja
* Energija ionizacije

Vanjski linkovi
---------------

***Energija veze*** na Wikimedijinoj ostavi

* Table of Bond Energies.
* Table of standard bond energies and bond-dissociation energies.
***Jadnici*** (originalni francuski naziv: ***Les Misérables***; 1862.), roman francuskog pisca Victora Hugoa, koji se smatra najpoznatijim romanom 19. stoljeća. Prati živote i međusobne odnose nekoliko francuskih likova u dvadesetogodišnjem periodu ranog 19. stoljeća, koji uključuje napoleonsku eru i desetljeća nakon nje.

Roman se uglavnom bavi životom i djelima svog protagonista - bivšeg kažnjenika Jeana Valjeana (čitaj: *Žan Valžan*) - koji se nastoji iskupiti, a kroz efekte Valjeanovih djela se nazire i autorov društveni komentar. Roman istražuje prirodu dobra, zla i prava, a također se bavi i poviješću Francuske, arhitekturom Pariza, politikom, moralnom filozofijom, pravom, pravdom, religijom te vrstama i prirodom romantične i obiteljske ljubavi.

Igo je za svoj roman bio inspiriran životom stvarne ličnosti - bivšeg kriminalca i poznatog policajca Françoisa Eugenea Vidocqa, čiji je lik razdvojen na dva glavna lika u romanu. *Les Misérables* je poznat i po brojnim kazališnim i filmskim adaptacijama, od kojih je možda najpoznatiji istoimeni kazališni mjuzikl, ponekad poznat pod nadimcima "*Les Mis*" ili "*Les Miz*" (izgovoreno //).

Eksterni linkovi
----------------

***Les Misérables*** na Wikimedijinoj ostavi

* French text of Les Misérables
* Viktor Igo - Jadnici Arhivirano 2010-06-11 na Wayback Machine-u - roman na hrvatskom jeziku
* *Les Misérables* according to a Bonapartist
* Reflections on *Les Misérables* – discussion of characters and themes.
* Different versions of Les Misérables in the IMDb
* Six other plays based on Les Misérables. Arhivirano 2007-02-06 na Wayback Machine-u
* *Les Misérables - Shoujo Cossette* - The Official Anime Site

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 199740584
* LCCN: no96003851
* GND: 4139746-0
* SUDOC: 027354636
* BNF: cb13516296h (podaci)
* NLA: 35807313
* BNE: XX2025184

 |
***Bob le flambeur*** (sh. *Potpaljivač Bob*), na prostoru bivše Jugoslavije poznat i kao ***Kockar Bob***, je francuski crno-bijeli film snimljen u režiji Jean-Pierrea Melvillea i premijerno prikazan 1956. godine, poznat kao jedno od najuticajnijih ostvarenja u žanru gangsterskog filma.

Naslovni protagonist, čiji lik tumači Roger Duchesne, je ostarjeli profesionalni kockar i bivši zatvorenik koji zbog svojih džentlmenskih manira uživa duboko poštovanje kako u pariškom polusvijetu tako i kod policijskog inspektora Ledrua (čiji lik tumači Guy Decomble) kome je svojevremeno spasio život. Radnja prikazuje njegovo nastojanje da zajedno sa za tu prigodu posebno okupljenim timom kriminalaca opljačka kazino u Deauvilleu, a čijem izvršenju na put staje izdaja, niz nepredviđenih okolnosti, ali i vlastita ovisnost o kocki.

*Bob le flambeur* je nakon premijere izazvao oduševljenje kritičara okupljenih oko uticajnog časopisa *Cahiers du cinema*, pri čemu se posebno isticalo njegovo oslanjanje na ikonografiju američkog film noira, ali uz daleko "opušteniji" pristup radnji, likovima i atmosferi, kao i moderni stil zbog koga će Melville kasnije biti proglašen rodonačelnikom Novog vala. *Bob le flambeur* je poslužio kao inspiracija za američke filmove *Ocean's Eleven* iz 1960. godine i *Hard Eight* iz 1996. godine, a godine 2002. je Neil Jordan režirao remake pod naslovom *The Good Thief*.

Uloge
-----

* Isabelle Corey ... Anne
* Daniel Cauchy ... Paolo
* Roger Duchesne ... Bob Montagné
* Guy Decomble ... Insp. Ledru
* André Garet ... Roger

Vanjske veze
------------

* *Bob le Flambeur* na sajtu IMDb
* *Bob le Flambeur* na AllMovie-u ()
* *Bob le Flambeur* na Metacriticu
* Criterion Collection essay by Luc Sante
* "Bob le Flambeur", *Senses of Cinema*, February 2003, Brian Frye Arhivirano 2009-10-04 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Jean-Pierre Melville |
| --- |
| 
* Le Silence de la mer
* Les Enfants terribles
* Bob le flambeur
* Two Men in Manhattan
* Léon Morin, prêtre
* Le Doulos
* Magnet of Doom
* Le deuxième souffle
* Le Samouraï
* Army of Shadows
* Le Cercle Rouge
* Un flic

 |
Ilustracija Leklanšeovog elementa.
**Leklanšeov element** (baterija) je galvanski element koji je izmislio i patentirao Žorž Leklanše 1866.

Sastav
------

Leklanšeov element sastoji se od cinkanog suda u kome se nalazi šipka od grafita. Grafitna šipka stavljena je u platnenu vrećicu napunjenu mangan-dioksidom (MnO2) i ugljenikom. Kao elektrolit u ovom elementu služi rastvor nišadora (NH4Cl). On je pomešan sa skrobom, tako da obrazuje vlažnu kašu. Cinkani sud u kome se ovo nalazi zaliven je s gornje strane smolom, u kojoj je napravljen vrlo mali otvor kroz koji izlaze gasovi koji se pri radu obrazuju.

U elementu se odvija hemijski proces razdvajanja naelektrisanja:

NH4Cl → NH4 + Cl,
gde je NH4 sa pozitivnim naelektrisanjem a Cl sa negativnim.

Proces naelektrisanja
---------------------

Joni NH4 se kreću prema grafitnoj šipki, a joni Cl prema cinkanom sudu , usled kojeg se cinkani sud naelektriše negativno, a grafitna šipka pozitivno. Električni napon između polova Leklanšeovog elementa, dakle između grafitne šipke i cinkanog suda, iznosi 1,5 V. Vezivanjem više Leklanšeovih elemenata u bateriju dobija se izvor struje koji ima viši električni napon između polova. U bateriji za džepnu lampu Leklanšeovi elementi su povezani tako što je grafitna šipka prvog elementa spojena sa cinkanim sudom drugog, i grafitna šipka drugog sa cinkanim sudom trećeg elementa.

Mesingane trake, koje su u spoju sa cinkanim sudom prvog i sa grafitnom šipkom trećeg elementa, jesu polovi baterije. Pri proizvodnji baterija, za pozitivan pol se pravi *kraća* a za negativan *duža* traka. Električni napon između polova opisane baterije iznosi 4,5 V.

Korišćenje
----------

Pri radu Leklanšeovog elementa troše se elektrolit i cinkana elektroda. Kad hemijski proces oslabi, napon između polova opada, pa je tada potrebno bateriju zameniti novom. Leklanšeovi elementi koriste se kao izvori struje u tranzistorskim uređajima, telefoniji i telegrafiji, baterijskim lampama itd.

Literatura
----------

* Dr Milan Raspopović, mr Bojana Nikić, dr Dragiša Ivanović, dr Dragomir Krpić, Jezdimir Tomić (2006). *Fizika*. Zavod za udžbenike i nastavna sredstva, Beograd.
***Josef*** je hrvatski ratni film snimljen 2011. u režiji Stanislava Tomića. Premijerno je prikazan na pulskom filmskom festivalu 2011. godine, gdje je izazvao pažnju zbog radnje temeljene na urbanim legendama vezanim uz neke važne ličnosti hrvatske povijesti, ali još više zbog angažmana kontroverznog pjevača Marka Perkovića Thompsona koji je za njega uradio glazbu, te se pojavljuje u jednoj od manjih uloga.

Radnja
------

Istočno bojište, Galicija, 1915. godine. Ruski vojnici i Čerkezi pod zapovjedništvom kapetana Serjože (Dražen Šivak) pljačkaju mrtve austrijske vojnike u napuštenom rovu, ubijajući preživjele. Nakon što su otišli, jedan vojnik koji je bio samo ranjen (Neven Aljinović-Tot), dolazi k svijesti, i na sebe oblači odoru i šinjel jednog mrtvog dočasnika kako bi se ugrijao. Kreće opustošenim krajem prema austrijskim položajima i susreće grupicu uplašenih austrijskih vojnika, Hrvata i Mađara domobrana, te im se priključuje. No nailazi druga grupa austrijskih vojnika, koju predvodi natporučnik Tiffenbach (Alen Liverić), te ih sve zarobljavaju pod optužbom za dezertiranje. Pronašavši u vojnikovom džepu dokumente mrtvog dočasnika, Austrijanci povjeruju da je on ta osoba, tj. zugsführer (vodnik) Josef, prvak u mačevanju, te ga u zadnji tren ne strijeljaju. "Novi Josef" sada bude premješten u zapovjedništvo lokalne jedinice, no ubrzo ga šalju na zadatak, pod zapovjedništvom natporučnika Tiffenbacha, koji sumnja da je Josef zapravo varalica.

Uloge
-----

### Glavne uloge

* Neven Aljinović-Tot - "vodnik Josef" (prva varalica)
* Alen Liverić - natporučnik Tiffenbach (druga varalica)
* Dražen Šivak - kapetan Serjoža (treća varalica)
* Sandra Lončarić - Pelagija

### Sporedne uloge

* Bojan Navojec - Jambrek
* Igor Hamer - Sirađu
* Ivo Gregurević - Muđibar
* Robert Ugrina - desetnik Berket
* Dieter Schaad - pukovnik
* Milan Štrljić - bojnik Watzke
* Vid Balog - Štef
* Draško Zidar - ruski bojnik
* Hana Hegedušić - Johanna
* Viktor Glotz - Pišta
* Božidarka Frajt - vlasnica bordela
* Anne Lise Maxiant - higijeničarka
* Marko Perković Thompson - austrijski vojnik
* Zorana Rajić - prostitutka
* Nino Sorić - zarobljeni dezerter
* Filip Šovagović - dezerter u bijegu
* Tvrtko Jurić - austrijski vojnik u kamionu
* Filip Pobran - ruski kurir
* Miroslav Buhin - lovac na štakore
* Antonio Farkaš - Evgenij
* Šime Zanze - vojnik na mostu
* Tatjana Kandrač - pljačkašica leševa
* Vanja Stojković - ruski vojnik pred zapovjedništvom

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Josef* na sajtu IMDb
***Douro, Faina Fluvial*** (sh. *Douro, riječni rad*) je portugalski kratki nijemi dokumentarni film snimljen 1931. godine u režiji Manoela de Oliveire, kome je to predstavljao režijski debi. U njemu je De Oliveira prikazao svakodnevni život u svom rodnom gradu Portu, odnosno način na koji rijeka Douro utiče na njegovu ekonomiju. Film je premijerno prikazan na Kongresu filmskih kritičara u Lisabonu, i tamo je od strane domaće publike izviždan, ali su ga zato ugledni strani gosti kao Luigi Pirandello i Émile Vuillermoz, pohvalili. De Oliviera je film snimio pod značajnim uticajem njemačkog sineasta Waltera Ruttmana, odnosno njegovog ostvarenja *Berlin – Die Sinfonie der Großstadt*, te se smatra jednim od filmova iz žanra tzv. gradskih simfonija. De Oliveira je godine 1934. svom filmu dodao zvuk, odnosno muzički soundtrack, a 1994. godine je napravio verziju sa novim, modernijim soundtrackom.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Douro, Faina Fluvial* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Manoel de Oliveira |
| --- |
| 
* Douro, Faina Fluvial
* Aniki-Bóbó
* The Artist and the City
* Rite of Spring
* The Hunt
* Past and Present
* Benilde or the Virgin Mother
* Doomed Love
* Francisca
* The Satin Slipper
* My Case
* The Cannibals
* No, or the Vain Glory of Command
* The Divine Comedy
* Day of Despair
* Abraham's Valley
* The Box
* The Convent
* Party
* Voyage to the Beginning of the World
* Anxiety
* The Letter
* Word and Utopia
* I'm Going Home
* Porto of My Childhood
* The Uncertainty Principle
* A Talking Picture
* The Fifth Empire
* Magic Mirror
* Belle Toujours
* Christopher Columbus – The Enigma
* Eccentricities of a Blonde-haired Girl
* The Strange Case of Angelica
* Gebo and the Shadow
* The Old Man of Belem

 |
***Signs*** je američki ZF triler iz 2002. godine u kojem glavne uloge tumače Mel Gibson i Joaquin Phoenix.

Film je režirao M. Night Shyamalan, poznat po filmovima *Šesto čulo* i *Neslomljivi*. Shyamalan je ujedno i autor scenarija, te se pojavljuje u cameo ulozi kao Ray Reddy, veterinar koji je skrivio prometnu nesreću u kojoj je poginula supruga glavnog lika Grahama Hessa, kojeg glumi Mel Gibson.

U Srbiji je prikazivan pod naslovom ***Znaci***, a u Hrvatskoj pod naslovom ***Misteriozni znakovi***.

Radnja
------

Radnja filma se većinom odvija na imanju obitelji Hess u Pennsylvaniji, gdje bivši svećenik Graham Hess živi sa sinom Morganom, kćeri Bo i mlađim bratom Merrillom. Graham je napustio crkvu nakon što mu je supruga poginula u prometnoj nesreći koju je izazvao mjesni veterinar Ray Reddy i sad živi s bratom i djecom u osamljenoj kući okruženoj velikim poljima kukuruza. Jednog dana tajanstveni krug pojavljuje se na jednom od njegovih polja i on prvo pomisli da se radi o neslanoj šali od strane ljudi koji bi mogli imati nešto protiv njega. No, nakon nekoliko dana slični krugovi počinju se pojavljivati u usjevima diljem svijeta. Dok neki ljudi misle da je to dokaz izvanzemaljskog života, drugi su uvjereni da se radi o prijevari koju su kreirali ljudi željni senzacije. Međutim, cijeli slučaj postaje sve ozbiljniji kad se tajanstvena svjetla pojavljuju na nebu iznad Meksika, a uskoro nakon toga na televizijskim vijestima je objavljena amaterska snimka dječje rođendanske zabave na kojoj se jasno vidi izvanzemaljac.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Mel Gibson | sveštenik Grejam Hes |
| Hoakin Finiks | Meril Hes |
| Rori Kalkin | Morgan Hes |
| Abigejl Breslin | Bo Hes |
| Šeri Džouns | policajaka Karolin Paski |
| M. Najt Šamalan | Rej Redi |
| Patriša Kalember | Kolin Hes |
| Ted Saton | narednik prve klase Kaningam |

Izvori
------

1. 1 2  „Signs (2002)". *Box Office Mojo*. Pristupljeno 1. II 2011.

Vanjske veze
------------

* *Signs* na sajtu IMDb
* *Signs* na AllRovi-u
* *Signs* na Rotten Tomatoes-u ()
* *Signs* na Metacriticu
* *Signs* na Box Office Mojo-u

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao M. Night Shyamalan |
| --- |
| 1990-e | 
* *Praying with Anger* (1992)
* *Wide Awake* (1998)
* *The Sixth Sense* (1999)

 |
| 2000-e | 
* *Unbreakable* (2000)
* *Signs* (2002)
* *The Village* (2004)
* *Lady in the Water* (2006)
* *The Happening* (2008)

 |
| 2010-e | 
* *The Last Airbender* (2010)
* *After Earth* (2013)

 |
*Za ostale upotrebe, v. Jud Süß.*
***Jud Süß*** (sh. *Jevrej Süss*) je novela njemačkog književnika Wilhelma Hauffa objavljena 1827. godine. Naslovni lik je njemačko-jevrejski bankar Joseph Süss Oppenheimer, koji je u prvoj polovici 18. vijeka bio siva eminencija na virtemberškom dvoru. Radnja se događa četiri tjedna prije smrti Oppehenimerovog zaštitnika, vojvode Karla Alexandera i prikazuje ljubav između patriotskog Nijemca Gustava Lanbecka i Oppehneimerove sestre Leah.

Hauff je novelu napisao u počast svom djedu Johannu Wolfgangu Hauffu, političaru koji se borio protiv apsolutitičke vladavine Karla Alexandera. S obzirom da Hauff nije mogao neposredno kritizirati vojvodu, kao glavnog negativca je odabrao Süssa, koji je prikazan kao pohlepni pohotnik. Taj je prikaz postao model za antisemitske stereotipove u njemačkoj i evropskoj literaturi, odnosno za zloglasni film *Jud Süß* snimljen u doba Trećeg rajha.

Literatura
----------

* Helmut Mojem: *Heimatdichter Hauff? Jud Süß und die Deutschen.* In: *Jahrbuch der Deutschen Schillergesellschaft.* 2004, ISSN 0070-4318, S. 143–166.
* Anne von der Heiden: *Der Jude als Medium. „Jud Süß".* Edition Diaphanes, Zürich u. a. 2005, ISBN 3-935300-72-7 (Zugleich: Bochum, Univ. Diss. 2003), besonders S. 127–152 (Wilhelm Hauffs „Jud Süß").
* Alexandra Przyrembel, Jörg Schönert (Hrsg): *Jud Süss. Hofjude, literarische Figur, antisemitisches Zerrbild.* Campus-Verlag, Frankfurt am Main 2006, ISBN 3-593-37987-2 (Vgl. \* Jörg Koch: *Joseph Süß Oppenheimer, genannt „Jud Süß". Seine Geschichte in Literatur, Film und Theater.* Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 2011, ISBN 978-3-534-24652-6.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 4759219-9

 |
**Belle Starr**, jedna od napoznatijih ženskih odmetnica Amerike
**Myra Maybelle Shirley** (5. veljače 1848. - 3. veljače 1889.), poznatija kao Belle Starr, bila je američka odmetnica.

Rani život
----------

Rođena je 5. veljače 1848. blizu Carthagea (Missouri) u obitelji farmera. Njena obitelj se u 1860-ima preselila u Carthage i njezin je otac postao vlasnikom jednog gradskog bara. 1864. nakon napada Unije na Carthage, Shirleyjevi se sele u Scyene u Teksasu. Tamo Belle odrasta s najpoznatijom am. bandom odmetnika, s braćom James i Younger, koji su se, također, iz Missourija preselili u Teksas i zajedno s Belleinim bratom Budom služili u *Quantrillovim jahačima*.

Život nakon građanskog rata
---------------------------

Belle se 1866. udala za Jima Reeda, mladića kojeg je poznavala još u Missouriju, a koji se isto preselio u Teksas. Dvije godine kasnije, rodila mu je kćer Rosie Lee (nadimak Pearl). Zbog Jimove sklonosti kriminalu i zbog optužbe za ubojstvo, nova se obitelj seli u Kaliforniju. Tamo Belle, 1871. rađa i drugo dijete, sina Jamesa Edwina (nadimak Eddie). Nakon konačnog povratka u Teksas, Jim surađuje s lokalnim bandama i kriminalcima pa u kolovozu 1874. biva ubijen.

Brak sa Samom Starrom
---------------------

1880. udala se za Cherokee indijanca Sama Starra i naselila, zajedno s njim, na njegovoj obiteljskoj zemlji na indijanskom teritoriju. 1883. oboje su osumnjičeni za krađu konja i sprovedeni na suđenje u Forth Smithu (Arkansas). Proglašeni su krivima. Belle je odslužila 6 mjeseci popravnog zatvora u Detroitu (Michigan). 1886. uspjela je izbjeći osudu zbog nove krađe, no njen muž je ubijen u prosincu.

Misterij smrti
--------------

Nakon muževljeve smrti, preudala se za njegova rođaka Jima Starra. Kasnije, 1889. navodno se ubila. Iako je istraga brzo završena, slučaj se smatra neriješenim.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 813212
* LCCN: n81110229
* ISNI: 0000 0000 2201 4834
* GND: 119036398
* SUDOC: 254614191

 |
***Junebug*** je američki igrani film snimljen 2005. godine u režiji Fila Morisona u kojoj nastupaju Embet Dejvids, Alesandro Nivola, Ejmi Adams i Bendžamin Makenzi.

Radnja prati Madlen koja iz Čikaga putuje za Severnoj Karolini kako bi ubedila lokalnog umetnika da izloži slike u njenoj galeriji i posetila porodicu svog supruga.

Film je premijerno prikazan na Filmskom festivalu Sandens gde je naišao na dobre reakcije i osvojio nagradu žirija za najbolju glumicu u sporednoj ulozi (Ejmi Adams). Nakon bioskopske premijere filma, Adamsova je bila nominovana za brojne druge nagrade, uključujući Oskara, Spirit i Nagradu Udruženja filmskih glumaca.

U Srbiji je prikazan pod naslovom ***Pridošlica***.

Radnja
------

Novopečena mlada Madlen, vlasnica galerije u Čikagu, putuje za Severnoj Karolini, kako bu ubedila lokalnog samoukog umetnika (Frenk Hojt Tejlor) da izloži svoja dela u njenoj galeriji i koristi ovu priliku da poseti porodicu svog supruga Džordža (Alesandro Nivola), čija se kuća nalazi u blizini.

Tamo se susreće sa njegovom zlovoljnom majkom Peg (Silija Veston), uzdržanim ocem Judžinom (Skot Vilson), ozlojeđenim bratom Džonijem (Bendžamin Makenzi), koji i dalje živi u porodičnom domu sa svojom ženom Ešli (Ejmi Adams), koju je oženio pre zavreštka srednje škole. Odnosi između njih dvoje su nategnuti, i dok Džoni uči za diplomu i istovremeno radi u prodavnici Replacements Ltd, trudna Ešli se nada da će dete rešiti njihove bračne probleme.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Embet Dejvids | Madlen Džonsten |
| Alesandro Nivola | Džordž Džonsten |
| Ejmi Adams | Ešli Džonsten |
| Bendžamin Makenzi | Džoni Džonsten |
| Silija Veston | Peg Džonsten |
| Skot Vilson | Judžin Džonsten |
| Frenk Hojt Tejlor | Dejvid Vork |
|

Izvori
------

1. ↑  «Junebug» *Box Office Mojo*
2. ↑  Naslov se odnosi na cotinis nitida, vrstu bube koja obitava na Jugoistoku SAD

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* *Junebug* na sajtu IMDb
* *Junebug* na Rotten Tomatoes-u ()
***Junge Adler*** (sh. *Mladi orao*) je njemački crno-bijeli igrani film snimljen 1944. u režiji Alfreda Weidenmanna. Napravljen je u jeku Drugog svjetskog rata pod nacističkim režimom, i imao je snažan propagandni naboj. Protagonist, čiji lik tumači Dietmar Schönherr je mladi i arogantni sin direktora tvornice aviona (čiji lik tumači Herbert Hübner) koga otac zbog problema u ponašanju nevoljko šalje u vlastitu tvornicu da stekne iskustva koja bi ga trebala izvesti na pravi put. Radnja prikazuje kako se ispočetka prema svojim novim drugovima ponaša jednako arogantno, ali kako ga jedan incident na kraju uvjeri da je kolektiv važniji od pojedinca. *Junge Adler* nije imao uspjeha u kino-dvoranama, a što je tadašnji nacistički ministar propagande Joseph Goebbels protumačio time što je njegova poruka bila previše eksplicitna, odnosno što je publiku previše podsjećao na rat koji se tada okretao protiv Njemačke. Nakon rata i njemačkog poraza su ga savezničke vlasti zabranile, a dozvolu za prikazivanje je ponovno dobio u Zapadnoj Njemačkoj 1960. godine. Današnjim historičarima je poznat prije svega toga što je u mladoj glumačkoj ekipi okupio imena koja će kasnije postati domaće i međunarodne zvijezde, a među kojima se ističe Eberhard Krüger, kasnije poznat kao Hardy Kruger.

Literatura
----------

* Lexikon des internationalen Films; RoRoRo 1987 (Im Lexikon ist ein Fehler: Hier wird Hardy Krüger zum Hauptdarsteller gemacht)

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Junge Adler* na sajtu IMDb
* "Junge Adler" mit Inhaltsangabe und 5 Standphotos bei filmportal.de
* "Junge Adler" bei archive.org

| * p
* r
* u
Alfred Weidenmann |
| --- |
| 
* Hände hoch!
* Junge Adler
* Die Schenke zur ewigen Liebe (unvollendet)
* Wir bummeln um die Welt
* Ich und Du
* Canaris
* Der Himmel ist nie ausverkauft
* Alibi
* Kitty und die große Welt
* Der Stern von Afrika
* Scampolo
* Solange das Herz schlägt
* Buddenbrooks (zweiteilig)
* Bumerang
* An heiligen Wassern
* Julia, Du bist zauberhaft
* Ich bin auch nur eine Frau
* Das große Liebesspiel
* Verdammt zur Sünde
* Schüsse im 3/4 Takt
* Die Herren – 5. Episode: Die Bürger
* Das Liebeskarussell – 3. Episode: Dorothea
* Ich suche einen Mann
* Maigret und sein größter Fall
* Unter den Dächern von St. Pauli
* Das Freudenhaus
* …aber Jonny!
* Der Schimmelreiter

 |


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 192613368
* GND: 7533636-4

 |
*Za ostala značenja, vidi Liliom (razvrstavanje).*

Liliom (Joseph Schildkraut) pokušava dati ukradenu zvijezdu Louise (Evelyn Chard). Fotografija iz predstave održane u njujorškom Theatre Guild 1921.
***Liliom*** (na mađarskom "ljiljan") je kazališni komad iz 1909. koji je napisao mađarski književnik Ferenc Molnar. Glavni junak je Liliom, mladi najavljivač u luna-parku koji, kada mu djevojka Julie ostane trudna, pristaje sudjelovati u pljački kako bi pribavio novac za dijete; pljačka ne uspije, Liliom izvrši samoubistvo, ali nakon šesnaest godina u čistilištu dobije priliku da se na jedan dan vrati na zemlju kako bi učinio dobro djelo za svoju kćer Louise.

Predstava je bila neuspješna prilikom mađarske premijere, ali je kasnije stekla izuzetnu popularnost na pozornicama Evrope i SAD u međuratnom periodu. Nekoliko puta je ekranizirana u obliku igranog filma, od čega je najpoznatija francuska verzija u režiji Fritza Langa. Godine 1939. ju je Orson Welles adaptirao u radio-dramu; iza drugog svjetskog rata su postavljene TV-drame u Njemačkoj i Austriji, a 2011. je postavljena baletna verzija na muziku Michela Legranda.

Ipak, najpoznatiju od svih ekranizacija je predstavljao *Carousel*, brodvejski mjuzikl znamenitog tandema Rodgers i Hammerstein postavljen 1945. godine, a 1955. adaptiran u istoimeni film.
*Za ostala značenja, vidi Sin Vergüenza.*

***Sin vergüenza*** je kolumbijska-američka telenovela produkcijske kuće Telemundo, snimana tokom 2007. godine. U Srbiji se tokom 2007. i 2008. emitovala na Televiziji Avala pod nazivom ***Život bez stida***.

Sinopsis
--------

Ovo je priča o ljubavi, senzualnosti, buntovnosti i strasti.

Četiri prijateljice – Majte, Renata, Fernanda i Paloma – uprkos svojim razlikama, zajedno će proživeti ljubavi i prevare, istine i laži, kao i mnogobrojne avanture. Bez obzira na svoje osobine i mnoštvo karakternih razlika, one su spojene iz dva razloga: s jedne strane zbog rukovođenja zajedničkom radnjom koja se bavi prodajom veša, i s druge strane zbog najiskrenijeg prijateljstva koje ih godinama unazad povezuje.

Renata je asistent u uticajnoj firmi, u vezi je sa Rajmundom, njenim šefom koji je pored toga i oženjen čovek.

Paloma je domaćica. Na prvi pogled je uravnotežena, ali u suštini se često premišlja između preferiranja Rafaela, svog novog ljubavnika, i svog zabavnog bivšeg muža Hulijana, oca njenih dvoje dece.

Majte je nezrela majka koja se svakodnevno bori između ljubavi sa Kikeom, muškarcem dosta mlađim od nje, i osećanja da treba da nauči da bude jaka majka s obzirom da joj jedanaestogodisnji sin ima učestale probleme sa zdravljem.

Fernanda je stidljiva i konzervativna žena prema kojoj, gledano sa strane, suprug Esteban, odnosi kao prema trofeju zajedno i sa njihovo dvoje kćerki, ali u suštini nije baš tako. Esteban ima problema sa impotencijom te je njihov seksualni život sveden na minimum. U jednom trenutku se u Fernandin život, igrom slučajeva, vraća Kristobal, njen prijatelj iz srednje škole, čija toplina i razumevanje bude u Fernandi požude, koju joj je i samoj teško prihvatiti i razumeti, te dolazi do još veće krize u njenom bračnom životu. Njih četiri žive život bez stida.

Uloge
-----

| Glumac: | Uloga: |
| --- | --- |
| Gabi Espino | Renata |
| Ivon Montero | Majte |
| Margarita Ortega | Fernanda |
| Paola Tojos | Paloma |
| Havijer Gomez | Rajmundo |
| Salvador del Solar | Hulio |
| Natalia Giraldo | Tereza |
| Dijana Kihano | Meme |
| Alehandro de la Madrid | Rafael |
| Luis Ernesto Franko | Kike |
| Kristobal Lander | Kristobal |
| Alfredo Anert | Maks |
| Hose Hulijan Gaviria | Visente |
| Horhe Aravena | Esteban |

Eksterni linkovi
----------------

* Citytv
* Sin vergüenza Online
„Dobar dan tugo" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Dobar dan tugo (razvrstavanje).

***Bonjour Tristesse*** (sh. '**Dobar dan, tugo'**) je debitanski roman francuske književnice Françoise Sagan objavljen 1954. godine. Protagonistica je Cecile, 17-godišnja djevojka koja sa živi sa svojim bogatim ocem Raymondom, potpuno prilagođena njegovom plejbojevskom životnom stilu koji uključuje kratke veze sa nizom mladih žena koje se izmjenjuju u porodičnoj vili na Azurnoj obali. Radnja prikazuje kako se sve promijeni kada Raymonda posjeti Anne, 42-godišnja porodična prijateljica u koju se Raymond iskreno zaljubi i želi sklopiti brak, a što kod Cecile izaziva ljubomoru te spletke koje će dovesti do tragičnih posljedica. *Bonjour Tristesse* je prilikom objavljivanja izazvao senzaciju, velikim dijelom zbog toga što je autorica, poput protagonistice, bila tinejdžer, te je tako stekla reputaciju francuskog književnog vunderkinda.

Roman je 1958. u Hollywoodu adaptiran u istoimeni igrani film u režiji Otta Premingera.

1999. godine je ušao u izbor Le Mondeovih 100 knjiga vijeka.

Izvori
------
***Besatzung Dora*** (sh. *Posada Dore*) je njemački crno-bijeli ratni film snimljen 1943. u režiji Karla Rittera. Radnja se događa za vrijeme tada aktualnog drugog svjetskog rata i prati nekoliko pripadnika Luftwaffe - posade bombardera Junkers Ju 88 - odnosno njihove doživljaje na zapadnom, istočnom i sjevernoafričkom bojištu, kao i ljubavne zgode i nezgode. Film je bio napravljen u propagandne svrhe, ali se vrijeme njegove produkcije poklopilo s velikim porazima Osovine koje su ih prisilili na povlačenje s mnogih mjesta koja se spominju u filmu. Zbog svega toga, a najviše zbog scena u kojima se najavljuje predstojeća kolonizacija na Istoku, film je službeno zabranjen u novembru 1943. godine. Skraćena verzija je bila pripremljena za zatvorene projekcije pripadnicima Luftwaffe početlom 1945. godine. Nakon rata su ga savezničke vlasti zabranile, a danas se u Njemačkoj može vidjeti tek uz posebnu dozvolu.

Vanjske veze
------------

* *Besatzung Dora* na sajtu IMDb
* *Besatzung Dora* na filmportal.de ()
* *Besatzung Dora* bei Murnau Stiftung
***Sinuhe Egipćanin*** (finski: ) je historijski roman finskog pisca Mike Waltarija objavljen 1945. godine. Protagonist, koji je ime dobio po junaku staroegipatskog epa *Priča o Sinuheu* sa početka 2. milenijuma pne. je Sinuhe, kraljevski ljekar na dvoru faraona Ehnatona. Radnja, smještena u doba Osamnaeste dinastije prikazuje Sinuheove pustolovine tokom kojih će putovati drevnim Egiptom i Bliskim istokom te upoznati brojne historijske ličnosti i svjedočiti borbi za prevlast između Egipta i Hetitskog Carstva na čelu sa tiranskim kraljem Šupilulijumom I. 

Waltari, na čiji je opus duboko uticala njegova kršćanska vjera, bio je dugo vremena fasciniran Ehnatonom i njegovim nastojanjem da egipatsku mnogobožačku religiju zamijeni kultom boga Atona, koji se često navodi kao jedna od prvih monoteističkih religija u historiji. Waltari je Ehnatonu već bio posvetio jednu dramu izvedenu 1938. godine. Na roman je, međutim, veliki uticaj imao i Drugi svjetski rat, te je u mnogo čemu prožet autorovim pesimizmom i atmosferom apokaliptičkog sukoba među velesilama. Iako je u nekim detaljima koristio fikciju i odstupao od historijskih činjenica, *Sinuhe* je u najvećem dijelu bio autentičan, te je dobio brojne pohvale egiptologa.

Nekoliko godina nakon Finske je objavljen u nizu drugih država te je sa vremenom postao jedan od najprevođenijih romana finske književnosti. Godine 1954. je po njemu u Hollywoodu snimljen igrani film pod naslovom *The Egyptian*.