recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Murong Zhong** (慕容忠) (? -386) bio je kratkotrajni car kineske/Xianbei države Zapadni Yan. Bio je sin osnivača države Murong Honga, odnosno unuk Murong Juna, cara države Raniji Yan. Na vlast je došao u vrijeme kada su njegovi Xianbei podanici putovali na istok prema svojoj nekadašnjoj postojbini u sjeveroistočnoj Kini; taj je period obilježila velika politička nestabilnost, tako da su u roku od godinu dana njegova četiri prethodnika ubijena u pučevima. Na vlast ga je doveo general Murong Yong, ubivši njegovog rođaka Murong Yaoa. Za vrijeme njhegove vladavine su Xianbei došli u Wenxi (聞喜, današnji Yuncheng u Shanxi) te tamo čuli kako je Murong Zhongov rođak Murong Chui u njihovoj postojbini već osnovao državu po imenu Kasniji Yan. Ne želeći se staviti pod njegovu vlast, odlučili su odustati od daljeg putovanja, te su sagradili grad Yanxi (燕熙) kao privremenu prijestolnicu. Tri mjeseca nakon dolaska na vlast, Murong Zhong je ubijen u puču koga je organizirao general Diao Yun (刁雲), a nakon koga je za novog vladara postavljen Murong Yong.

Izvori
------



|  |
| --- |
| Princ od (Zapadnog) Yana**Kuća Murong** **Umro/la:** 386 |
| Kineska carska porodica |
| Prethodi:**Murong Yao** | **Princ od Yana**386 | Slijedi:**Murong Yong** |
| Pretendirane titule |
| Prethodi:**Murong Yao** | **— TITULARNI —*****car Kine***386Razlog za neuspjeh sukcesije:Šesnaest kraljevstava | Slijedi:**Murong Yong** |
**Murom** (rus. *Му́ром*, stari nord: *Moramar*) je istorijski grad u Vladimirskoj oblasti u Rusiji, koji se smestio duž leve obale reke Oke, nekih 300 kilometara istočno od Moskve. 

Broj stanovnika je 2008. iznaosio 119.433.

Istorija
--------

U 9. veku, grad je označavao najistočnije naselje Istočnih Slovena u zemlji ugro-finskog naroda zvanog Muromi. 

Nestorova hronika spominje ga 862. godine, i stoga ga se smatra jednim od najstarijih gradova u Rusiji.

Od 10. do 14. veka, bio je glavni grad sopstvene kneževine, među čije vladare su spadali sveti Gleb, koji je ubijen 1015. godine, a posvećen 1071, zatim sveti knežević Konstantin Blaženi te sveci Petar i Teuronija, inače junaci opere Rimskog-Korsakova. 

Murom je bio domom najslavljenijeg istočnoslovenskog epskog junaka Ilje Muromeca.

Unatoč brojnim varvarstvima počinjenim za boljševičke vlasti, Murom je zadržao brojne znake starine. 

Manastir sv. Spasitelja, jedan od najstarijih u Rusiji, se prvi put spominje 1096. kad ga je Oleg Černigovski opsedao i ubio sina Vladimira Monomaha, Izjaslava, koji je onde i pokopan. 
1552. godine manastir je posetio Ivan Grozni, koji je tada naredio da se izgradi kamena saborna crkva.

Manastir sv. Trojstva, gdje su izložene moći svetih Petra i Teuronije, ima i sabornu crkvu, (građenu 1642.-43.), Kazanjsku crkvu (iz 1652.), zvonik iz 1652. drvenu crkvu sv. Sergeja i kamene zidove.

Postoji je šatorasta crkva sv. Kuzme i Damjana iz 1565. na obali Oke, podignute u slavu ruskog osvajanja Kazanja.

Poznati Muromljani i Murom(ljan)ke
----------------------------------

* Ilja Muromec, epski junak
* Marija Ivanovna Arbatova, (1957.- ) ruska spisateljica
* Sergej Mihajlovič Prokudin-Gorski (1863.-1944.), "otac" fotografije u boji
* Vladimir Kuzmič Zvorikin (1889.-1982.), "otac" televizije,
* Aleksandr Gavrilovič Šljapnikov (1885.-1937.). poznati ruski komunist

Vanjske veze
------------

***Murom*** na Wikimedijinoj ostavi

* Arhivirano 2008-04-02 na Wayback Machine-u
* 
* Arhivirano 2008-04-02 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Gradovi u Zlatnom prstenu |
| --- |
| 
Aleksandrov •
Bogoljubovo •
Gorohovec •
Gus-Hrustalni •
Ivanovo • 
Jaroslavlj • 
Jurjev-Poljski •
Kaljazin •
Kidekša •
Kostroma • 
Moskva •
Murom •
Paleh •
Pereslavlj-Zalesski • 
Pljos •
Ribinsk •
Rostov •
Sergijev Posad • 
Suzdalj • 
Tutajev •
Uglič •
Vladimir • 
Zavolžsk
 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 236890658
* GND: 4237396-7
* NKC: ge525205

 |
U fiziologiji oka, **adaptacija** je sposobnost oka da se prilagodi različitim razinama tame i svjetlosti.

Ljudsko oko može funkcionirati od jako tamnih do jako svijetlih razina svjetlosti. Njegove senzorne sposobnosti dosežu devet redova magnitude. To znači da je udaljenost između najsvjetlijeg i najtamnijeg svjetlosnog signala faktor od približno tisuću milijuna. Usprkos tome, u svakom trenutku, oko može percipirati samo razliku od jedne tisuće. Ono što onemogućuje veći raspon je to da oko adaptira svoj pojam o tome što je crno. Razina svjetlosti koja se interpretira kao „crno" može se protezati preko šest redova magnitude - faktor od jednog milijuna.

Fuzioniranje signala pomoću rasprostranjenih ganglijskih stanica, isto kao i horizontalnih i amakrinih stanica, dozvoljava kumulativni efekt. To znači da područje stimulacije varira inverzno s intenzitetom, jaki stimulus s više od 100 štapića ili manje je ekvivalentan jednome koji je slab, a iznad 1 000 štapića. Kod dovoljno svijetle svjetlosti, konvergencija je slaba, ali tokom adaptacije u tami, konvergencija signala štapića se pojačava. To se ne može pripisati strukturalnim promjenama, nego mogućem prestanku inhibicije koja zaustavlja konvergenciju podataka pri svjetlijoj svjetlosti. Ako je samo jedno oko otvoreno, zatvoreno oko mora se adaptirati posebno kod otvaranja kako bi se prilagodilo već otvorenom oku. 

Fovea je slijepa za prigušenu svjetlost (zbog samih čunjića) a štapići su više senzitivni, tako se npr. prigušena zvijezda u noći bez mjeseca mora gledati sa strane, kako bi bili stimulirani štapići. To nije vezano uz širinu zjenice pošto umjetna zjenica s fiksiranom širinom daje iste rezultate.

Oku treba prosječno 20-30 minuta kako bi se potpuno adaptiralo od izrazite svjetlosti do potpune tame i postalo deset tisuća do jednog milijuna puta senzitivnije nego u potpunoj svjetlosti. U tom procesu mijenja se također i percepcija oka za boje. Međutim, oku treba samo oko 5 minuta kako bi se adaptiralo potpunoj svjetlosti nakon tame. To se događa zato što čunjići zadržavaju jaču senzitivnost pri ulasku u tamu prvih 5 minuta, a štapići preuzimaju tek nakon pet ili više minuta.

Štapići i čunjići u oku koriste se tokom adaptacije na tamu. Štapići su osjetljiviji na svjetlost i zato im treba dulje kako bi se potpuno prilagodili promjeni u svjetlosti, Štapići, čiji se fotopigmenti sporije regeneriraju, ne dosežu svoju maksimalnu senzitivnost oko pola sata. Čunjićima treba prosječno 9 minuta za prilagodbu tami. 

Senzitivnost prema svjetlu modulira se promjenama u intracelularnim kalcijevim ionima i cikličkim gvanozin-monofosfatom. Inhibicija koju jedan neuron vrši na neki drugi jednako je bitna kao i aktivacija u sinapsama. Zajedno s bijeljenjem pigmenta jednog štapića ili čunjića, fuzioniranje signala na ganglijskim stanicama je inhibirano, smanjujući konvergenciju. Alfa-adaptacija, to jest brza fluktuacija senzitivnosti, odvija se pod živčanom kontrolom.
**Máriapócs** čita se *Marijapoč* je grad na sjeveroistoku Mađarske od 2,153 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

Geografske karakteristike
-------------------------

Máriapócs leži u Alföldu, udaljen 30 km jugoistočno od županijskog
centra Nyíregyháze.

Historija
---------

Mjesto je prvi put dokumentirano 1280. pod imenom *Pócs* (a to je mađarskom - *Petar*). Prefiks *Mária* dodan je u 18. vijeku, zbog istoimene crkve u mjestu. Zna se da je mjesto od 16. vijeka bilo feud porodice Báthory.

Máriapócs je od 18. vijeka postao jedan od centara grkokatolika. koji su 1749. izgradili svoj manastir
Od 1816. mjesto ima status trgovišta, a od 1993. i status grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Szabolcs-Szatmár-Bereg" (engleski). City population. Pristupljeno 9. 06. 2016.

Vanjske veze
------------

***Máriapócs*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Máriapócsa* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
| **Jibe Wang** (濟北王) |
| --- |
| Porodično ime: | Murong (慕容, mù róng) |
| Osobno ime: | Hong (泓, hóng) |
| Posthumno ime: | Nema |
|

**Murong Hong** (慕容泓) (? -384) bio je osnivač kineske/Xianbei države Zapadni Yan. Bio je sin Murong Juna, cara države Raniji Yan i mlađi brat cara Murong Weija. Kada je godine 370. državu Raniji Yan porazila i pokorila država Raniji Qin, kao i niz drugih članova vladarske porodice je prešao u njenu službu. Godine 384. je služio kao sekretar guvernera provincije Beidi (današnji Tongchuan u Shaanxiju); nakon velikog poraza države Raniji Qin u na rijeci Fei prethodne godine se odlučio pobuniti protiv njenog cara Fu Jiāna. Istovremeno je ustanak podigao i njegov mlađi brat Murong Chong koji se kasnije priključio njegovim snagama. Vojska pobunjenih Xianbeija je tada krenula na prijestolnicu Chang'an tražeći od Fu Jiana da pusti njegovog zarobljenog brata Murong Weija. Kada je Fu Jian to odbio, Murong Hong se proglasio novim carem označivši tako stvaranje nove države. Međutim, njegov strateg Gao Gai (高蓋) je držao da Murong Hong nema vladarske sposobnosti te ga je ubio kako bi na vlast doveo Murong Chonga.

Izvori
------



|  |
| --- |
| Princ od Jibeija**Kuća Murong** **Umro/la:** 384 |
| Kineska carska porodica |
| **Novostvoren/a/o** | **Princ od Jibeija**350–370 | **Uspražnjen/na**Titulu preuzeo/la**sam** |
| **Uspražnjen/na**Titulu posljednji imao/la**sam** | **Princ od Jibeijaa**384 | Slijedi:**Murong Chong** |
| Pretendirane titule |
| Prethodi:**Fu Jiān** | **— TITULARNI —*****car Kine***384Razlog za neuspjeh sukcesije:Šesnaest kraljevstava | Slijedi:**Murong Chong** |
**Povjat** (poljski: *powiat*) je administrativna jedinica drugog nivoa lokalne samouprave na koje je Poljska administrativno podjeljena.

Povjati su slični kotarima (srezovima), angloamerikanci i Britanci ih uspoređuju sa countyma i distriktima.

Karakteristike
--------------

Po sadašnjoj administrativnoj podjeli Poljske koja je na snazi od 1. januara 1999. država ima tri nivoa lokalne samouprave, među njima 380 povjata, koji su administrativne jedinice drugog nivoa, ispod vojvodstva.
Jedinice trećeg nivoa su općine (gmini), koji podpadaju pod povjate.

Povjat se može sastojati od svega nekoliko, do nekoliko desetaka povezanih općina, takvih trenutačno ima 314, i kolokvijalno se nazivaju - teritorijalni povjati (powiatem ziemskim). Drugi tip povjata su oni koji se sastoje od jednog grada (gradske općine - *gminy miejskiej*) sa pravima povjata ili od općine koja obavlja zadatke povjata.
U Poljskoj danas ima 66 gradova sa pravima ​​povijata, koje kolokvijalno zovu - *gradski povjati* (powiaty grodzkie).

Uzimajući u obzir broj stanovnika, najveći povjat je glavni grad sa pravom povjata - Varšava, dok je po površini najveći povjat Białystok. Najmanji povjati u pogledu broja stanovnika i površine su; Sejny Poviat i Świętochłowice (grad sa pravom povjata).

Povijeti su ukinuti 1975. ali su vraćeni 1998.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Lista powiatów w Polsce*" (poljski). Polska w liczbac. Pristupljeno 28. 12. 2020.
2. ↑  „*Voivodships of Poland*" (engleski). Statoids. Pristupljeno 28. 12. 2020.

Vanjske veze
------------

***Povjat*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lista powiatów w Polsce* (`es`)
Povratni adijabatski proces: od termodinamičkog stanja (temperatura, tlak i obujam) plina s lijeve strane može se postići termodinamičko stanje plina s desne strane, i obratno, bez izmjene toplinske energije s okolinom.
**Povratni proces**, **obrativi proces** ili **reverzibilni proces** je proces u kojem se energija pretvara iz jednog oblika u drugi bez gubitaka i entropija fizikalnoga sustava ostaje nepromijenjena. Primjerice, takvi su svi procesi pretvaranja električne energije u magnetsku i obrnuto u strujnom krugu sa zavojnicom i kondenzatorom bez omskog električnog otpora, elastične promjene oblika fizikalnog tijela, infinitezimalno spore promjene tlaka i obujma (volumena) idealnog plina i drugo. 

Termodinamički se reverzibilni proces (povratni proces) zbiva kada termodinamički sustav od početnoga do konačnoga stanja sporo prolazi kroz više ravnotežnih stanja, a može se odvijati i u suprotnom smjeru.

Izvori
------

1. ↑   **reverzibilni proces (obrativi proces, povratni proces)**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2017.
**Povratimo ulice** (en: *Reclaim the Streets*, skraćeno RTS), je kolektiv koji se prvenstveno bori za oslobođenje ulica od automobila, a deo su šireg pokreta protiv kapitalizma. Zalažu se za javnu kontrolu javnih prostora. 

Kolektiv Povratimo ulice je nastao početkom 1990-ih u Londonu, Velika Britanija, iz protesnih kampova protiv izgradnje auto-puteva. Oni upražnjavaju teoriju privremenih autonomnih zona (TAZ) i organizuju slobodne žurke i druge nenasilne akcije na ulicama Londona kao protest protiv automobila. Prva ulična žurka je organizovana u Londonu 1995. u Camden High ulici. Vremenom, njihove ulične akcije, zbog svoje festivalske atmosfere, neformalnog pristupa i jednakosti svih učesnika, dobijaju sve veću popularnost, a narednih godina su se proširile na sve strane sveta. Njihovi protesti najčešće izgledaju poput pešačke zone, gde ljudi sviraju, žongliraju, voze bicikle, skejtove i rolere, sede svuda okolo, slušaju muziku, pa čak se i deca igraju u pesku, koji je donet za tu priliku. Za razliku od komercijalnih žurki, na akcijama povratimo ulice, se nikad ne zaboravlja socijalna i politička pozadina.

Oni upozoravaju da svakodnevno, samo u Velikoj Britaniji, četrdesetoro ljudi umre od automobila - 25 od njihovog zagađenja i još 15 poginu na putevima. Povratimo ulice dolaze iz radikalnog ekološkog pokreta, i pokušavaju da spreče da se od gradova naprave auto-putevi, a od zelenih površina poslovni prostori. 

*"Bez saobraćaja, gradovi ponovo mogu oživeti. Ogromne raskrsnice u centru grada mogu ponovo postati javni trgovi, sa posađenim drvećem i fontanama koje žubore. Široki auto-putevi, koji presecaju naše gradove na parčadi, mogu postati mesta susreta, povezujući zajednice, radije nego da ih razdvajaju."*
Ovaj pokret je iznedrio "Karneval protiv kapitalizma" čiji su ogranak "srebrne i ružičaste brigade" (en: *Pink and silver brigades*). Reč je o ludističkom pokretu žena i muškaraca obučenih u ružičasto i srebrno, koji "naoružani" fluoroscentnim pajalicama za prašinu u živim bojama, provociraju policijske kordone na demontracijama. 

Povratimo ulice se takođe koristi ne samo kao naziv kolektiva, već i za direktnu akciju privremenog nenasilnog zauzimanja ulica.

Spoljašnje veze
---------------

* Reclaim the Streets
**Povlja** su priobalno mjesto na otoku Braču, u Hrvatskoj. Nalaze se na sjeveroistočnoj bračkoj obali, u dubokom zatonu. Administrativno su u sastavu općine Selca.

Prema popisu stanovnika iz 2001. godine, Povlja imaju 364 stanovnika, koji se bave poljoprivredom, ribarstvom, obradom kamena i turizmom.

Crkva sv. Ivana Krstitelja podignuta je na mjestu ranokršćanske bazilike iz 5. stoljeća. Benediktinski glagoljaški samostan iz 11. stoljeća je poznat po Povaljskoj listini i Povaljskom pragu, dokumentima pisanim na bosančici.

Povijest
--------

U doba opata Martinisa (1632.-1653.) u Povlja su se naseljavali žitelji iz okolnih bračkih naselja, a zatim poljičke izbjeglice i novi stanovnici. Godine 1678. mjesto je brojilo 52 stanovnika, 1702. 70, 1718. oko 80, 1738. 100, a 1760. godine 140 ljudi. Iako su Povlja postupno rasla, još uvijek su zadržavala obilježje ruralne izgradnje i agrikulturne orijentacije. Stari srednjovjekovni kaštel koji se nalazio u sklopu starokršćanske arhitekture obnovio je Tommaseo u 17. stoljeću nakon dopusnice mletačkih vlasti radi što bolje obrane od gusarskih napada u mletačko-turskim ratovima. Oko toga kaštela i nekadašnje benediktinske opatije grupirale su se kućice prvih doseljenika, a onda se mjesto širilo prema moru pa se na Žalu sagradila lučica.

Povlja su u početku potpadala pod župu Gornjega Humca, ali su 1715. godine dobila posebnog dušobrižnika. Međutim, zbog udaljenosti, crkvena se uprava orijentirala prema susjednim Selcima. Tek je 1925. i u Povljima osnovana posebna župa. Muška osnovna škola u mjestu osnovana je 1871. godine. 

Povlja

Literatura
----------

* Brački zbornik br. 6, Dasen Vrsalović-Povijest otoka Brača, Skupština općine Brač, Supetar 1968.

Vanjske poveznice
-----------------

* Braconline.com.hr Arhivirano 2021-03-05 na Wayback Machine-u

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Povlja** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja na Braču |
| --- |
| Grad Supetar (4233) | Supetar (3326) • Mirca (327) • Splitska (398) • Škrip (172) |
| Općina Bol (1693) | Bol (1671) • Murvica (22) |
| Općina Milna (1042) | Bobovišća (70) • Ložišća (139) • Milna (833) |
| Općina Nerežišća (892) | Donji Humac (165) • Dračevica (93) • Nerežišća (634) |
| Općina Postira (1611) | Dol (130) • Postira (1481) |
| Općina Pučišća (2263) | Gornji Humac (275) • Pražnica (377) • Pučišća (1611) |
| Općina Selca (1860) | Novo Selo (153) • Povlja (344) • Selca (872) • Sumartin (491) |
| Općina Sutivan (850) | Sutivan (850) |
*Za drugog Lameka, pogledajte Lamek, Metušalahov sin.*

**Lamek** (hebrejski *לֶמֶךְ*) je lik iz *Biblije*. Spomenut je u *Knjizi Postanka* kao potomak Kajinov.

Etimologija
-----------

Lamekovo ime može značiti "prosjak" ili "Božji sluga"/"svećenik".

U *Bibliji*
-----------

U *Bibliji* se o Lameku kaže sljedeće:

"Kajin pozna svoju ženu te ona zače i rodi Henoka... Henoku se rodio Irad, a od Irada potekao Mehujael; od Mehujaela poteče Metušael, od Metušaela Lamek. Lamek uzme dvije žene. Jedna se zvala Ada, a druga Sila. Ada rodi Jabala, koji je postao praocem onih što pod šatorima žive sa stokom. Bratu mu bijaše ime Jubal. On je praotac svih koji sviraju na liru i sviralu. Sila rodi Tubal-Kajina, praoca onih koji kuju bakar i željezo. Tubal-Kajinovoj sestri bijaše ime Naama."
Lamek je rekao svojim ženama:

"Lamek prozbori svojim ženama: 
'Ada i Sila, glas moj poslušajte! 
Žene Lamekove, čujte mi besjedu: 
Čovjeka sam ubio jer me ranio 
i dijete jer me udarilo.
Ako će Kajin biti osvećen
sedmerostruko, 
Lamek će sedamdeset i sedam
puta!'"
Lamek je bio prvi poligamist spomenut u *Bibliji*. Prema židovskoj tradiciji, Lameku je Sila bila draža od Ade. 

Lamek je sličan svom pretku Kajinu, prvom ubojici, jer je i Lamek nekoga ubio. Zanimljivo, Lamek je jednog svog sina nazvao po Kajinu.
*Ukoliko ste tražili grad u Grčkoj, v. Lamija (grad).*
Herbert Draper: Lamija, 1909.
John William Waterhouse: Lamija i vojnik, 1905.
**Lamija** (grč. Λάμια [*Lámia*]) ili **Sibarida** (Σύβαρις [*Súbaris*]) u grčkoj mitologiji bila je polužena i poluzmija koja je plašila djecu i naivne ljude, kao i njezina kći Skila.

Karakteristike
--------------

Lamijin je gornji dio tijela bilo ljudski, a donji zmijski. Imala je kanibalski tek za djecu koji se mogao protumačiti kao erotski tek za muškarce.

Mitologija
----------

Diodor Sicilski za Lamiju govori da je kći Posejdona i Libije, personifikacije istoimene zemlje, koju je Zeus volio. Hera ju je ili pretvorila u čudovište, ako već nije bila Hekatin potomak, ili je Hera ubila svu Lamijunu djecu osim Skile pa ju je tuga pretvorila u čudovište.

Na Lamiju je ljubomorna Hera bacila kletvu - nije mogla zatvoriti oči tako da je uvijek bila opsjednuta prizorom svoje mrtve djece. Zeus joj je dao dar da može izvaditi svoje oči da bi se odmorila, a potom ih poslije vratiti. Lamija je bila ljubomorna na ostale majke te je pojela njihovu djecu.

Folklor
-------

U modernoj grčkoj narodnoj tradiciji, Lamija živi sa svojim atributima. Suvremena grčka izreka της Λάμιας τα σαρώματα = "Lamija mete" označava neurednost, a ό παιδί τό 'πνιξε η Λάμια = "Lamija je zadavila dijete" objašanjava iznenadnu smrt mlade djece.

U modernim grčkim pričama slična je Babi Jagi. Živi u udaljenoj kući ili tornju, a hrani se ljudskim mesom te ima magične moći, posjeduje magične predmete ili zna podatke nužne junaku priče na putovanju. Junak je mora izbjeći, prevariti ili steći njezinu naklonost da bi dobio ono što treba. U nekim pričama Lamija ima kćer koja je također čarobnica i pomaže junaku te se na posljetku u nj zaljubi.

U bugarskoj i baskijskoj tradiciji te u grčkoj, Lamija se povezuje s pećinama i vlažnim, tamnim mjestima.

Eksterni linkovi
----------------

***Lamija (mitologija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Lamija u klasičnoj literaturi i umjetnosti (`en`)
* Lamija korintska, vampirica (`en`)
* Lamije, vampirice (`en`)
**Porporela** je najpoznatiji i najopjevaniji dio dubrovačkog starog grada i omiljeno kupalište.

Naziv
-----

Naziv Porporela izvedenica je latinske riječi *purpure*, što prevedeno na hrvatski znači umjetni niz grebena, školjića, stijena ili obala građena od niza grebena. Prvi se put spominje u venecijanskim izvorima 26. siječnja 1281. a u Dubrovniku se 1367. spominje pod nazivom *porporaria*. Iz te je riječi nastala izvedenica i današnji naziv *Porporela*.

Povijest
--------

**Natpis na stijeni izbačenoj olujnim nevremenom**
Po nalogu pomorsko-lučke uprave iz Trsta (Italija), koja je u tom razdoblju bila pod vlašću austro-ugarske vlade, godine 1873. započinju radovi na lukobranu Porporela.

Godine 1879. jako je olujno nevrijeme praćeno velikim valovima na Porporelu izbacilo kamen mase 3159 kilograma, koji je potom ugrađen u lukobran, a danas predstavlja svojevrsnu atrakciju.

Porporela danas
---------------

Porporela u prosincu
Danas je Porporela omiljeno okupljalište mladih Dubrovčana i gostiju Dubrovnika. Na Porporeli se organiziraju koncerti, razne pučke zabave i sportska natjecanja.

Najpoznatije sportsko natjecanje je vaterpolska Divlja liga, u kojoj nastupaju amaterski klubovi dubrovačkih plaža i kupališta, a VK Porporela je pobjednik natjecanja u sezoni 2007. godine.

Najpoznatija pučka zabava je "Noć Porporele", a sav prihod sa zabave namijenjen je u humanitarne svrhe.

Porporela danas ima svoju udrugu, Republiku i kneza na čelu Republike. Donedavni knez Mladen Beš smijenjen je, a titulu novog kneza ponio je Milan Čejović.

Sport
-----

* VK Porporela - amaterski vaterpolo-klub, sudionik Divlje lige, pobjednik u sezoni 2007. godine.
* VK Uvalica - amaterski vaterpolo-klub, sudionik Divlje lige.
* VK Porat Profundis - amaterski vaterpolo-klub, sudionik Divlje lige.

Izvori
------

1. ↑  Antun Ničetić - Pronicanje u prošlost: Neke nove spoznaje o valobranu Kaše i Porporeli (Originalni znanstveni rad)
2. ↑  Bego-Urban, Melita, Škrinja uspomena (Dubrovački jezični pabirci), 1. izd. Humanitarno društvo Župe dubrovačke, Zagreb, 2010. ISBN 978-953-99329-5-2, str. 296.

Vanjske poveznice
-----------------

Službene stranice udruge Porporela Arhivirano 2007-11-28 na Wayback Machine-u
Koordinate: 41° 08′ 55" SGŠ, 21° 49′ 22" IGD

**Polčište** (mak. *Полчиште*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Polčište pripada opštini Prilep.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Polčište je smešteno u južnom delu Republike Makedonije, na 10 km od državne granice sa Grčkom (ka jugu). Od najbližeg većeg grada, Prilepa, naselje je udaljeno 50 km južno (putem).

Polčište se nalazi u središnjem delu visokoplaninske oblasti Marijovo, kao jedno od najzabačenijih, ali i etnički najčistijih delova pravoslavnog slovenskog življa na tlu Makedonije. Naselje je položeno na visoravni. Severno je klisura Crne reke. Istočno od sela izdiže planina Kozjak, a južno planina Nidže. Nadmorska visina naselja je približno 930 metara.

Klima u naselju je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine, Polčište je imalo 31 stanovnika. Početkom 20. veka tu je živelo blizu 700 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest u naselju je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Prilep

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Polčište*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.prilep.gov.mk Zvanična stranica opštine Prilep

  


| * p
* r
* u
Naselja opštine Prilep |
| --- |
| 
* Alinci
* Belovodica
* Berovci
* Bešište
* Bonče
* Carević
* Čanište
* Čepigovo
* Čumovo
* Dabnica
* Dren
* Dunje
* Erekovci
* Galičani
* Golem Radobilj
* Golemi Konjari
* Guđakovo
* Kadino Selo
* Kalen
* Kanatlarci
* Klepač
* Kokre
* Krstec
* Kruševica
* Lenište
* Lopatica
* Mažučište
* Mali Konjari
* Mali Radobilj
* Mali Ruvci
* Manastir
* Marulj
* Nikodin
* Novo Lagovo
* Oreovec
* Peštani
* Pletvar
* Podmol
* Polčište
* **Prilep**
* Prilepec
* Prisad
* Raklje
* Selce
* Smoljani
* Staro Lagovo
* Šeleverci
* Štavica
* Toplica
* Topolčani
* Trojaci
* Trojkrsti
* Veprčani
* Veselčani
* Vitolište
* Volkovo
* Vrpsko
* Zagorani
* Živovo

 |  |
„Teenager" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Teenager (razvrstavanje).
Tipični tinejdžerski parovi u današnjim SAD
**Adolescencija** se u savremenim koncepcijama razvoja ličnosti shvata kao specifična faza u razvoju, praćena izrazito burnim psihičkim, emocionalnim i moralnim krizama, previranjima i lutanjima. Tretira se i kao prelazni period iz detinjstva u zrelost. Uzrast se aproksimativno određuje u rasponu od 12 do 20 godina kada se kod mladih dešavaju značajne telesne i psihičke promene praćene specifičnim promenama u socijalnoj sferi života. Razlikuje se pet faza: predadolescencija, rana, srednja („prava"), kasna adolescencija i postadolescencija. Svaka izaziva određene krize, među kojima su najznačajnije: normativna, kriza (konfuzija) identiteta, kriza autoriteta, asketizam, hipohondrija i kriza seksualnosti.

**Adolescentske grupe** su neformalne grupe mladih ljudi, približno istih godina (vršnjaka), sličnih ili istih osnovnih životnih stavova, interesovanja i pogleda na svet.

Pojam tinejdžer
---------------

Tinejdžer (engl. *Teenager*) je engleski naziv za osobe u fazi adolescencije koji se u 20. vijeku proširio i u druge jezike, uključujući srpskohrvatski. Riječ *teenager* temelji se na slogu "-teen" u engleskim nazivima brojeva od 13 do 19 ("thir-teen", "four-teen" itd).

Ovaj članak, ili jedan njegov deo, je izvorno preuzet iz knjige Ivana Vidanovića „Rečnik socijalnog rada" uz odobrenje autora.

Vanjske veze
------------

***Adolescencija*** na Wikimedijinoj ostavi

* Podrška adolescentima: cake za roditelje Arhivirano 2006-04-21 na Wayback Machine-u
* Kreativne tehnike u grupnom radu sa adolescentima
* Pro youth Arhivirano 2006-10-12 na Wayback Machine-u
Prikaz prostate i susjednih organa
**Prostata** (grč. *prostátēs*) ili **predstojna žlijezda**, je muška spolna žlijezda koja se nalazi između mokraćnog mjehura i ravnog crijeva (lat. rectum), a okružuje mokraćnu cijev koja provodi mokraću iz mjehura kroz penis.

Građa
-----

Oblikom podsijeća na kesten. Sastoji se od glatkih mišićnih stanica i žlijezdanog epitelnog tkiva, okruženog gustom fibroznom kapsulom. Žlijezdano tkivo proizvodi mliječnu tekućinu, sjemenu plazmu. 

U njoj se nalaze mnoge aktivne tvari koje čija je svrha da štite spermije, održavajući ih pokretnima i omogućuje im preživljavanje. 

Pri rođenju, prostata je velika otprilike kao zrno graha. Raste lagano do puberteta, kada se naglo poveća, postižući svoju normalnu veličinu i oblik.
Normalna prostata odraslog muškarca teži oko 20 grama, a promjera je tri i pol centimetra. Tu veličinu zadržava do sredine četrdesetih godina života, kada se ponovno počne povećavati zbog umnožavanja stanica, koje se naziva adenom, benigna hiperplazija ili doborćudno povećanje prostate.

Dijagnostičke metode kod bolesti i poremećaja prostate
------------------------------------------------------

* Iscrpan razgovor s liječnikom (urologom).
* Digitalni rektalni pregled
* Određivanje antigena specifičnog za prostatu
* Urodinamika
* Tansabdominalni ultrazvuk
* Infuzijska urografija
* Cistoskopija

Bolesti i poremećaji prostate
-----------------------------

### Benigna hiperplazija prostate

Benigna hiperplazija prostate, odnosno dobroćudno povećanje prostate ne nosi povećan rizik od raka prostate. Razlog je što se razvijaju na različitim mjestima u prostati, dobroćudno povećanje u unutrašnjosti, a rak na vanjskom dijelu žlijezde.

### Prostatitis

* Akutni prostatitis
* Kronični bakterijski prostatitis
* Nebakterijski prostatitis

### Prostatodinija

### Hiperemija

Hiperemija se može razviti učestalim spolnim odnosima (npr. dva spolna odnosa dnevno tijekom više godina), jer nije osiguran potreban odmor krvnim žilama i mišićima što sudjeluju u snošaju, zbog čega ne mogu uspostaviti prijašnji tonus. Premorene krvne žile i mišići ne mogu izbaciti svu krv i sav sekret, pa dio zaostaje u prostati i čitavom spolnom sustavu. Na mjestima gdje su krv i izlučine zaostale, s vremenom se razvija aseptična upala koja stalno podražuje osjetne živčane završetke, da bi na kraju razorila i sama osjetna tjelešca, zbog čega se potpuno prekinu spolni refleksi, a živčana središta počnu bolesno reagirati. Te promjene vode nakon nekog vremena ubrzanoj, pa i prijevremenoj ejakulaciji, a zatim i izostanku erekcije.

### Rak prostate

*Glavni članak: Rak prostate*
Rak prostate je najčešća zloćudna bolest kod muškaraca.

Liječenje bolesti i poremećaja prostate
---------------------------------------

* Lijekovi
	+ Alfa-blokatori
	+ Antiandrogeni
* Operativni zahvati

Vanjske veze
------------

***Prostata*** na Wikimedijinoj ostavi

* Anatomija prostate
* Plivazdravlje; Prostata Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
**Muzil** (**Musil**, **Mužilj**) je poluotok i gradska četvrt u Puli. Administrativno pripada Mjesnom odboru Stoja. Proteže se na površini od 180 ha. Poluotok je poznat po tome što je bio neprekidno militariziran duže od 150 godina. Stoga ovo mjesto sadrži sve slojeve kultura koje su prošle Pulom i jedini je neoskvrnuti dokaz novije pulske povijesti.

Iako se nalazi unutar grada, Muzil je oduvijek predstavljao zagonetku za većinu Puljana. Godine 1859. Austrija određuje Pulu za svoju glavnu ratnu luku. Od tada pa sve do 2007. godine Muzil je bio zatvoren za javnost. Tu su se smjenjivale vojske Austrije, Italije, Jugoslavije i Hrvatske. Zadnja aktivna vojna ustanova na Muzilu bilo je Središte za obuku pješaštva "Muzil" Hrvatske vojske.

Na Muzilu se nalazi kamenolom, par fortifikacijskih objekata izgrađenih za vrijeme Austro-Ugarske Monarhije, te brojne topovske baterije izdubljene u živoj stijeni. Sa sjeverne obale s rta Kumpar polazi u smjeru otoka Sv. Jerolima lukobran duljine 1.210 m. Budući da su brojne vojske tijekom svog boravka sagradile ogroman labirint podzemnih tunela pod Pulom, tako se i za Muzil veže urbana legenda koja govori kako je jedna muzilska vojna utvrda podmorskim tunelom povezana s Brijunima.

Bez obzira na legende nastale među lokalnim stanovništvom, Muzil više ne ugošćuje vojnike, a Ministarstvo obrane predalo je čitavo područje Puli, koja je tek nakon 150 godina postala vlasnikom područja koje joj prirodno pripada.

Vlada Republike Hrvatske i Istarska županija osnovali su 2003. godine tvrtku Brijuni rivijera d.o.o. s ciljem stvaranja elitnog turističkog odredišta, često pod oštrom kritikom lokalnog stanovništva. U suradnji s jedinicama lokalne samouprave kao koordinatorima projekta dogovoreno je da će se na Muzilu nalaziti hotel, luksuzne vile i apartmani s ukupno 2.500 postelja, a predviđena je i izgradnja golf igrališta, no još nije definirano hoće li teren imati devet ili 18 rupa. Na tom je području predviđena i izgradnja dviju marina s ukupno 550 vezova u moru, dok bi se na suhom trebalo naći 800 vezova.
**Proteinska izoforma** je jedna od nekoliko različitih formi istog proteina. Različite forme proteina mogu biti proizvedene srodnim genima, ili iz istog gena putem alternativnog splajsovanja. Veliki broj izoformi je izazvan pojedinačnim nukleotidnim polimorfizmima (engl.  - SNP), malim genetskim razlikama između alela istog gena. One se javljaju na specifičnim individualnim pozicijama gena.

Otkriće izoformi delimično objašnjava naizgled mali broj kodirajućih regiona (gena) ustanovljenih projektom ljudskog genoma: sposobnost stvaranja kategorički različitih proteina iz istog gena povećava raznovrsnost proteoma. Izoforme se lako otkrivaju i opisuju putem studija DNK mikro čipovima i cDNK biblioteka.

Glikoforme
----------

**Glikoforme** su izoforme proteina koje se razlikuju samo u pogledu broja i tipa vezanih glikana. Glikoproteini se ćesto sastoje od brojnih glikoformi, za koje su vezani različiti saharidi ili oligosaharidi. Te modifikacije mogu da budu posledica biosinteznih razlika tokom procesa glikozilacije, ili usled akcije glikozidaza ili glikoziltransferaza. Glikoforme se mogu detektovati detaljnom hemijskom analizom razdvojenih glikoformi, ali ih je jednostavnije otkriti putem diferencijalnih reakcija sa lektinima, i.e. korišćenjem lektinske afinitetne hromatografije i elektroforeze. Tipični primeri glikoproteina koji sadrže glikoforme su krvni proteini: orosomukoid, antitripsin, i haptoglobin. Jedna neobična glikoformna varijacija je primećena kod adhezionih molekula neuronskih ćelija (NCAM) gde je za proteine vezana polisijalinska kiselina.

Literatura
----------

* Lewin, Benjamin (2008). *Genes IX*. Boston: Jones and Bartlett Publishers. ISBN 0-7637-4063-2.

Spoljašnje veze
---------------

* MeSH
* Definicije izofromi
**PubChem** je baza podataka hemijskih molekula. Ovaj sistem odražava NCBI, koji je komponenta SAD Nacionalne Medicinske Biblioteke, koja je deo NIH-a. PubChem je slobodno dostupan na Internetu. Milioni struktura jedinjenja i opisnih podataka se mogu preuzeti. PubChem sadrži opise supstanci i malih molekula sa manje od 1000 atoma i 1000 veza. Američko Hemijsko Društvo je tražilo os SAD kongresa da ograniči PubChem operacije, jer konkuriše njihovoj Službi hemijskih abstrakta (CAS).. Više od 80 snabdevača baza podataka (kataloga hemijskih jedinjenja i njihovih osobina) doprinosi rastu PubChem baze podataka.

Vidi još
--------

* Hemijske baze podataka
	+ Baza podataka komparativne toksikogenomike
	+ Chemexper
	+ ChemSpider
	+ eMolecules
	+ DrugBank
	+ Moltable
* NCBI
* Entrez
* PubMed
* GenBank

Literatura
----------

1. ↑  „PubChem Download Facility". NCBI.
2. ↑  „The American Chemical Society and NIH's PubChem". University of California.
3. ↑  „PubChem Substance Data Source Information".

Spoljašnje veze
---------------

* PubChem
* PubChem upiti
* PubChem česta pitanja
* PubChem pomoć
**Administrativna zona 3** jedna od pet zona regije Afar u Etiopiji; nijedna od zona Afara nema imena. Ova zona na jugu graniči s regijom Oromia, na jugozapadu s regijom Amhara, na zapadu s posebnom woredom Argobba i administrativnom zonom 5, a na sjeveru s Administrativnom zonom 1, a na istoku s regijom Somali.

Gradovi u Zoni 3 su Awash i Gewane. 

Prema podacima Centralne statističke agencija za 2005. godinu, ova je zona imala procijenjeno stanovništvo od 194.635, od čega su 106.531 bili muškarci, a 88.104 žene; 54.172 ili 27,8% su urbani stanovnici. Gustoća stanovništva ove zone nije poznata.

Rijeka Awash povremeno plavi ovu Zonu za vrijeme kišne sezone od juna do septembra. Godine 1996. rijeka je poplavila dijelove woreda Bure Mudaytu i Gewane, ali tim UNDP-a nije našao značajniju štetu. Awash je ponovno izašla iz korita 16.8. 2006, ostavivši bez doma 15.000 ljudi i oštetivši 400 hektara nasada pamuka, kukuruza, luka i sezama.

Worede
------

* Amibara
* Awash Fentale
* Bure Mudaytu
* Dulecha
* Gewane
**Admiralty Arch** (prevedeno Admiralski slavoluk) je zapravo uredska zgrada koja se nalazi u srcu londonskog
Westminstera, nedaleko od Trafalgar Squara.

Ispod slavoluka u sredini polukružne palače prolazi Ulica Mall koja vodi od Trafalgar Squara do Buckinghamske palače.

Admiralitet Arch je na neki način nastavak odavanja počasti pomorskoj tradiciji koja dominira Trafalgarom. Ime je dobio po susjednoj zgradi Admiraliteta koja leži nešto južnije.

Historija
---------

Njenu gradnju naručio je kralj Edward VII u spomen na svoju majku, kraljicu Viktoriju. Na njenom vrhu uklesan je latinski natpis: ANNO DECIMO EDWARDI SEPTIMI REGIS VICTORIÆ REGINÆ CIVES 
GRATISSIMI MDCCCCX, koji u prijevodu glasi: *U desetoj godini vladavine Edwarda Sedmog kraljici Viktoriji zahvalni građani 1910*.

Neobaroknu palaču od 1906. do 1911. podigao je arhitekt Aston Webb kao svečani ulaz u Buckinghamsku palaču i spomenik kraljici Viktoriji.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Admiralty Arch*" (engleski). London Drum. Pristupljeno 11. 2. 2017.
2. ↑  „*Admiralty Arch*" (engleski). Historic England. Pristupljeno 11. 2. 2017.

Vanjske veze
------------

***Admiralty Arch*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Admiralty Arch* (`en`)
Универзитет Привредна академија (пун назив: *Привредна академија – самостални и недржавни универзитет у Новом Саду*) први је приватни универзитет у Војводини и први приватни акредитовани универзитет у Војводини.

Настанак и развој
-----------------

Универзитет Привредна академија, основао је истакнути Проф. др Славко Царић 2000. године, у време отварања Србије према Европи и јасног наговештаја да ће знање и образовање поново добити кључно место на лествици друштвених вредности, и да је за даљи раст квалитета образовања неопходна конкуренција државних и приватних високошколских установа. 
Универзитет Привредна академија основан је као заједница три факултета: Правног, Спољнотрговинског (данас ФИМЕК) и Факултета за руководеће кадрове. Основна идеја оснивања Универзитета била је да се формира високошколска институција која ће образовати врхунске стручњаке из области права, економије и менаџмента способне да, на бази стеченог знања решавају сложене проблеме у привреди и правосуђу.

Привредна академија – самостални и недржавни универзитет у Новом Саду данас
---------------------------------------------------------------------------

Десету годишњицу постојања Привредне академије, обележила је акредитација Универзитета.
Универзитет у свом саставу има три акредитована научна поља на сва три нивоа студија: 

* друштвено-хуманистичко
* техничко-технолошко
* медицинско поље

  

### Организација Универзитета

Тренутно, функцију Ректора Универзитета обавља проф. др Маријана Царић, а председника Савета Универзитета, проф. др Ђока Малешевић.

Факултети у саставу 

* Правни факултет за привреду и правосуђе у Новом Саду
* Факултет за економију и инжењерски менаџмент у Новом Саду - ФИМЕК
* Стоматолошки факултет у Панчеву
* Факултет за образовање дипломираних правника и дипломираних економиста за руководеће кадрова – ФОРКУП
* Факултет за менаџмент малих и средњих предузећа

Извори
------

* званичан сајт Привредне академије
* Интервју: Проф. др Маријана Царић, Ректор Универзитета привредна академија Arhivirano 2010-08-16 na Wayback Machine-u

Спољашње везе
-------------

* званичан сајт Привредне академије
* Правни факултет за привреду и правосуђе у Новом Саду
* Факултет за економију и инжењерски менаџмент у Новом Саду - ФИМЕК Arhivirano 2010-06-13 na Wayback Machine-u
* Стоматолошки факултет у Панчеву Arhivirano 2010-05-09 na Wayback Machine-u
* Факултет за образовање дипломираних правника и дипломираних економиста за руководеће кадрова – ФОРКУП
* Факултет за менаџмент малих и средњих предузећа
**Lennox, Picton i Nueva** (španjolski: *Islas Picton, Nueva y Lennox*) su tri otoka u Ahipelagu Ognjena zemlja, na jugu Južne Amerike.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ti otoci administrativno podpadaju pod Čileansku regiju Magallanes (Provincija Antartica Chilena).

Lennox, Picton i Nueva nalaze se istočno od Otoka Navarino na ulazu u Kanal Beagle, udaljeni oko 300 km od južnoameričkog kontinenta.

Lennox ima površinu od 170.4 km², Picton 105.4 km² i Nueva 120.0 km², relativno su niski, najviši Lennox ima brdo visoko 488 metara, a najniži Picton 244 m.

Okruženi su brojnim manjim otočićima i hridima, i iako mali bili su predmet dugogodišnjeg spora između Argentine i Čilea. 
Krajem 1978. te dvije zemlje bile su na rubu rata, posredovanjem Vatikana - 1984. sklopljen je Ugovor o miru i prijateljstvu između dviju država (ratificiran 1985.), kojim je okončan sukob i definitivno utvrđene južne granice između Argentine i Čilea.

Povezano
--------

* Ognjena zemlja

Izvori
------

1. 1 2 3  „*El Archipiélago de Tierra de Fuego y la navegación*" (španjolski). Navegar. Pristupljeno 23.10.2020.
2. 1 2  „*Islands of Chile* "(engleski). UN System Wide-Earthwatch. Arhivirano iz originala na datum 2020-02-22. Pristupljeno 23.10.2020.

Vanjske veze
------------

* *Karta otoka* (na portalu Mapcarta) (`en`)
Lakunarni infarkti mozgovine kod multi-infarktne demencije (leukoarajoza) - prikaz magnetskom rezonancijom (T2)
**Leukoarajoza** je neuroradiološki koncept koji označava oštećenje bijele moždane tvari u području oko moždanih komora, što imaju karakterističan prikaz na MR i CT snimkama mozga. U osnovi ovih promjena je oštećenje bijele moždane tvari u obliku demijelinizacije te gubitka aksona i oligodendrocita praćenog gliozom.

Osnovni faktori rizika za leukoarajozu su starenje i arterijska hipertenzija. Naime, leukoarajoza nastaje usljed oštećenja malih krvnih žila uzrokovanog najčešće ishemijom, ali i drugim uzrocima kao što su razne virusne i autoimune bolesti, te Alzheimerova bolest.

Leukoarajoza je indikator ozbiljne bolesti malih krvnih žila mozga te ukazuje na povećani rizik od moždanog udara i razvoja vaskularne demencije. Valja znati da leukoarajoza sama po sebi ne znači automatski i razvoj demencije.

Liječenje je usmjereno na poboljšanje moždane cirkulacije i metabolizma, te poboljšanje kognitivnih funkcija, socijalne aktivnosti i opće kvalitete života pacijenta.

***Leukoarajoza*** na Wikimedijinoj ostavi
**Publije Servilije Vacija Izaurik** (***Publius Servilius Vatia Isauricus***, 1. vijek pne.) je bio rimski političar iz doba kasne Republike.

Bio je sin istoimenog konzula koji je dužnost obavljao 79. pne. Karijeru je započeo kao pristaša optimata, ali je na početku građanskog rata prešao Cezaru i popularima.

Nakon povratka iz Hispanije 49. pne. Cezar je isposlovao sebi konzulski mandat, a Vaciji konzulski mandat za 48. pne. Početkom te godine je Cezar otišao na Balkan u pohod na Pompeja, a kada je nešto kasnije Cezaru u pomoć krenuo i njegov glavni pomoćnik Marko Antonije, Vacija je preostao kao *de facto* glavni upravljač Rima. Izauriku je, međutim, nedostajalo autoriteta da vodi cezarovsku stranku, pa je odmah došao u sukob sa Kvintom Celijem Rufom, plebejskim tribunom i radikalnim popularom koji je tešku ekonomsku situaciju izazvanu ratom nastojao riješiti zakonom o oprostu svih dugova. Sukob, koji je dobio i fizičke značajke, i prilikom koga je Izaurik razbio Celijevu magistratsku stolicu, prerastao je u ustanak protiv Izaurika kome se priključio Tit Anije Milon, i koji je ugušen iste godine.

Nakon Cezarovog ubistva je Vacija u mutinskom ratu podržavao Senat protiv Marka Antonija, a istovremeno je njegova kćer Servilija bila zaručena za mladog Oktavijana. Kada su, međutim, Oktavijan i Antonije sklopili Drugi trijumvirat, zaruke su razvrgnute kako bi se Oktavijan mogao oženiti za Antonijevu pokćerku Klaudiju, ali je Vacija ostao vjeran Oktavijanu. Nastojeći mu se odužiti, Oktavijan je isposlovao da Vacija dobije još jedan konzulski mandat za 41. pne.

V. također
----------

* Servilia (gens)


| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **Lucius Cornelius Lentulus Crus i Gaius Claudius Marcellus Maior**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno sa Gajem Julijem Cezarom*48. pne. | Slijedi: **Quintus Fufius Calenus Publius Vatinius**  |
| Prethodi: **Marcus Aemilius Lepidus i Lucius Munatius Plancus**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno sa Lucijem Antonijem*41. pne. | Slijedi: **Gaius Asinius Pollio i Gnaeus Domitius Calvinus**  |
**Publije Ostorije Skapula** (*Publius Ostorius Scapula*, ? - 52) bio je rimski vojskovođa iz doba Julijevsko-Klaudijevske dinastije, poznat kao drugi po redu rimski guverner Britanije.

O njegovom ranom životu se ne zna gotovo ništa. Na dužnost ga je godine 47. postavio car Klaudije, te je zamijenio Aula Plaucija, koji je četiri godine vodio uspješnu invaziju na otok. Kada je Skapula stupio na dužnost Rimljani su pod neposrednom vlašću imali samo krajnji jugoistočni dio Britanije, dok su granična područja i dalje držala britska klijentska kraljevstva upitne lojalnosti prema Rimu. Već krajem 47. su Briti započeli s pljačkaškim upadima na rimske teritorije, očekujući da rimska vojska neće poduzimati kaznene ekspedicije usred zime, kada se u Britaniji tradicionalno nije ratovalo. Skapula je ih tada iznenadio svojom reakcijom i porazio, ali je istovremeno svim Britima na rimskim i susjednim teritorijama postavio zahtjev da se razoružaju, što je uključivalo i pro-rimske Icene. Oni su se tom zahtjevu oduprli oružjem te ih Skapula pokorio; vjeruje se da je tada za njihovog kralja postavljen Prasutag kao nešto pouzdaniji kadar.

Skapula je sljedeće godine vodio pohod protiv Deceangla na području današnjeg sjevernog Walesa, a poslije je ratovao protiv Briganta na sjeveru. 49. godine je postavio prvu rimsku koloniju u Kamoludunumu (današnji Colchester), a potom Verulamium (današnji St. Albans).

U međuvremenu je Karatak, bivši katuvelanski kralj i vođa otpora protiv rimske invazije, stao na čelu plemena Silura u jugoistočnom Walesu i počeo voditi gerilski rat protiv Rimljana. Skapula je protiv njega vodio pohod i konačno ga uspio poraziti godine 51. Karatak se sklonio kod Briganta, ali ga je Rimljanima izručila kraljica Kartimandua.

Sljedeće godine je Skapula iznenada umro, prema Tacitovim navodima, "od velike brige". To su koristili Siluri, koji su ponovno otpočeli rat, sve dok ih nije pacificirao Skapulin nasljednik Aulo Didije Gal.

Eksterni linkovi
----------------

* Publius Ostorius Scapula at Roman-Britain.org
**Publije Mucije Scevola** (*Publius Mucius Scaevola*, ? - 115. pne.) bio je rimski političar i pravnik. Bio je brat vojskovođe i političara Krasa Mucijana. Godine 141. pne. je izabran za tribuna, godine 136. pne. za pretora i godine 133. pne. za konzula zajedno sa Scipionom Serapionom. Njihov mandat je koincidirao s eskalacijom sukoba reformatorske braće Grakho i konzervativaca u Senatu. Kada se Tiberije Grakho, kršeći ranije presedane, kandidirao za tribuna drugi put, Scevola se, za razliku od svog konzervativnog kolege, tome nije usprotivio, držeći da se treba poštovati volja naroda. Međutim, kada je Serapion na čelu rulje ubio Tiberija, Scevola to nije osudio.

Nakon bratove smrti 131. pne. Scevola je preuzeo dužnost pontifex maximusa i držao je do smrti. Bio je posljednji pontifex maximus koji Annales maximi, službeni popis važnih događaja.

  



| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi: **Gaius Fulvius Flaccus i Publije Kornelije Scipion Emilijan Afrikanac**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajednmo s Lucijem Kalpurnijem Pizonom Frugijem* 133. pne. | Slijedi: **Publius Popillius Laenas i Publius Rupilius**  |
**Poslovni centar Strojarska** je poslovno stambeni centar koji se gradi u neposrednoj blizini Autobusnog kolodvora u Zagrebu. Projekt se sastoji od šest zgrada, od čega su dvije stambene i četiri poslovne namjene. U sklopu centra se nalaze i dva nebodera, zasad neimenovana **Zgrada A** visine 13 katova i 54 m. Dominantna građevina je neimenovani neboder poznat samo kao **Zgrada B** sa 25 katova i 96,15 metara visine.

Sve građevine su dovršene 2015. godine. Neboder od 25 katova useljen je krajem 2014. dok su ostale gradevine useljene već ranije. 

Pogled na neboder u izgradnji u sklopu Poslovnog centra Strojarska
Poslovni centar Strojarska ima garaže na četiri podzemne etaže za 850 automobila. Projekt je vrijedan oko 750 milijuna kuna. Na dijelu zemljišta između zgrada i Autobusnog kolodvora uredit će se javni park i dječje igralište.

Izvori
------

1. ↑  Časopis "Građevinar", broj 66
2. ↑  Časopis "Građevinar", broj 66
3. ↑  Večernji list, članak objavljen 24. siječnja 2014.

Vanjske veze
------------

***Poslovni centar Strojarska*** na Wikimedijinoj ostavi

* Članak u Večernjem listu
* Zavirite i doznajte kakav će biti život u kvadratima od 2350 eura, Večernji list