Karta teritorija samoproglašene SAO Krajine unutar Hrvatske
**Referendum o statusu SAO Krajine** održan je 12. maja 1991. godine sa ciljem da se donese odluka o daljoj sudbini dotadašnje SAO Krajine u sklopu SR Hrvatske. Referendum je održan samo tjedan dana prije referenduma o samostalnosti Hrvatske. 

1. aprila 1991. izvršno vijeće SAO Krajine odobrilo je odluku po kojoj se određuje da se Ustav i zakoni Srbije, kao i pravni sustav SFRJ, primjenjuju na SAO Krajinu. Također je najavljen referendum o pitanju: "*Jeste li za pripajanje SAO Krajine i Republike Srbije 30. aprila?*" Predsjednik Srbije Slobodan Milošević javno se usprotivio referendumu, izjavivši da bi pitanje umjesto toga trebalo biti: "*Jeste li za ostanak SAO Krajine u Jugoslaviji?*" Također je zatražio povlačenje pripajanja SAO Krajine Srbiji. Referendum, prvotno zakazan 30. aprila, potom je pomaknut na 12. maja 1991.

Na referendumu su građani naposljetku odgovarali na sljedeće pitanje: 

 Wikiquote
*„1. Da li ste za prisajedinjenje SAO Krajine Republici Srbiji i da Krajina ostane u Jugoslaviji sa Srbijom, Crnom Gorom i drugima koji žele da očuvaju Jugoslaviju."*
Odaziv na referendum na području SAO Krajine bio je navodno preko 95%, a preko 90% je glasovalo za ostanak u Jugoslaviji. Skupština Krajine potom je donijela odluku da je "teritorij Krajine sastavni dio Srbije".

Hrvatska vlada osudila je referendum i proglasila ga nezakonitim, pozivajući se na svoj teritorijalni integritet i Ustav prema kojemu se granice te republike ne mogu mijenjati lokalno već jedino na državnoj razini odlukom u hrvatskom saboru. Velika većina Zapadnih zemalja (Europska Unija, Sjedinjene Američke Države) odbacile su referendum i izjavili da ne priznaju njegove rezultate. S druge strane SR Srbija ga je branila i pozvala se na presedansko pravo Srba da ostanu u jednoj zajedničkoj državi u slučaju raspada SFRJ.

Nedugo nakon toga, 19. maja 1991. održan je referendum na kojem je Hrvatska glasovala za neovisnost od Jugoslavije. Na referendum je izašlo 83,6% glasača, a 94,17 % glasovalo je potvrdno. Srbi su većinom bojkotirali taj referendum. Wilfried Marxer u knjizi *Direct Democracy and Minorities* je ova oba referenduma opisao kao "oružja usmjerena i protiv ambicija Beograda u Hrvatskoj i protiv ambicija Hrvatske za samostalnosti".

Vidi još
--------

* Referendum o hrvatskoj samostalnosti
* Referendum o nezavisnosti Bosne i Hercegovine

Izvori
------

1. 1 2 3  „The Prosecutor vs. Milan Martic - Judgement (paragraf 127-160)". Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju. 12. juni 2007.. Pristupljeno 11. juli 2017.
2. ↑  Jeffries 2002: str. 535
3. ↑  Bethlehem & Weller (1997), str. xxvii
4. ↑  Hunter 2016: str. 1611
5. ↑  Bert 1997: str. 133
6. ↑  Marxer (2012), str. 68

Literatura
----------

* Bert, W. (1997). *The Reluctant Superpower: United States' Policy in Bosnia, 1991-95*. Springer. ISBN 0230372767.
* Hunter, B. (2016). *The Statesman's Year-Book 1993-94*. Springer. ISBN 0230271227.
* Jeffries, Ian (2002). *Socialist Economies and the Transition to the Market: A Guide*. Routledge. ISBN 113490360X, 9781134903603.
* Wilfried Marxer, ur. (2012). *Direct Democracy and Minorities*. Springer Science & Business Media. ISBN 9783531943046.
* Daniel Bethlehem, Marc Weller, ur. (1997). *The Yugoslav Crisis in International Law*. **5**. Cambridge University Press. ISBN 0521463041, 9780521463041. ISSN 1362-7627.