recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ljubiša Ristić** je jugoslovenski i srpski pozorišni reditelj i nekadašnji predsednik JUL-a.

Rođen je 8. februara 1947. godine u Prištini. Završio je Akademiju dramskih umetnosti u Beogradu (studirao kod Huga Klajna i Vjekoslava Afrića), a diplomirao sa predstavom „Buba u uhu" Žorža Fejdoa, koja se i danas igra u Jugoslovenskom dramskom pozorištu.

Sa Nadom Kokotović 1977. godine osniva KPGT (početna slova od „kazalište, pozorište, gledališče, teatar").

Godine 1974. u Subotici oformljuje svoj rediteljski postupak, gde stvara svoje najbolje predstave. U jesen 1985. godine dolazi u Suboticu i stvara „Kulturni bum", dovodeći velika imena pozorišne umetnosti. U Subotici je stvarao do 1995, kada se odvaja srpska od mađarske drame, i Ristić prelazi u bioskop „Jadran". Njegov boravak, zbog avangardnog pristupa, je bio izložen mnogim kritikama, npr. izbacio je sve stolice iz publike, pa je ista morala da stoji za vreme predstava. Jedna od predstava je izvođena na splavu na jezeru Palić. Splav je tokom predstave bio otisnut od obale te niko nije mogao da napusti predstavu pre kraja. Bilo je i padanja u vodu...

Godine 1996. sa Dankom Lenđel u Beogradu osniva „Međunarodni art centar K.P.G.T.", u staroj Šećerani nadomak Ade Ciganlije na Čukarici.

U Subotici
----------

* Madač komentari (1985)
* Šekspir-fest (1986)
* Molijer-fest (1987)
* Ju-fest (1989), i istoimena knjižara
* Balkanske tragedije (1990)
* Danilo Kiš fest (1991)
* Plesni teatar Nade Kokotović (1991)
* Ju fest - istočno od kraja (1992)
* Ju fest - zlatno doba (1993)
* Ju fest (1994)

Spoljašnje veze
---------------

* Ljubiša Ristić na IMDb-u (`en`)

]
Koordinate: 41° 59′ 60" SGŠ, 21° 18′ 35" IGD

**Ljubin** (mak. *Ljubin*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Ljubin pripada gradskoj opštini Saraj, koja obuhvata zapadna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Ljubin je smešten u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 10 km zapadno.

Naselje Ljubin je na jugozapadu istorijske oblasti Skopsko polje, koja se poklapa sa prostranom Skopskom kotlinom. Pored naselja protiče Vardar. Jugozapadno od naselja izdiže se Suva gora. Nadmorska visina naselja je približno 310 metara.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Ljubin je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 2.044 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Bošnjaci i Albanci.

Većinska veroispovest je islam.

Vidi još
--------

* Grad Skoplje
* Opština Saraj

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.saraj.gov.mk Zvanična stranica opštine Saraj

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Saraj |
| --- |
| **Četvrti Skoplja** (**Saraj**  • Kondovo), **Prigradska naselja** (Arnakija  • Bojane  • Buković  • Glumovo  • Gornje Svilare  • Grčec  • Dvorce  • Donje Svilare  • Kopanica  • Krušopek  • Laskarci  • Ljubin  • Matka  • Paničari  • Raduša  • Raović  • Rašče  • Rudnik Raduša  • Semenište  • Čajlane  • Šiševo) |  |
**Ljubičasti omladinski program** (LjOP) bio je sredinom 1990-ih godina dio programa RTV Visoko, koji je okupio nekoliko mladih ljudi koji su od obične radijske, kasnije i TV-emisije, učinili da Visoko postane po kulturnim zbivanjima (prvenstveno muzičkim) najzanimljiviji grad u BiH, u kome se tada dešavalo najviše muzičkih događaja.

Muzička zbivanja
----------------

Ljudi iz LJOP-a doveli su u BiH, prvi put nakon rata, Ramba Amadeusa, Hladno pivo, Atomsko sklonište, Psihomodo pop, Pips, Chips & Video Clips... Dino Merlin je za svoj album "Vječna vatra" kompletan repertoar uvježbao u Visokom, a grupa "Skroz" je pred ulazak u studio završni izgled svog prvog albuma usvirala u Visokom (što se i vidi iz jedne pjesme u kojoj se kaže: "...tada budi sivi soko pa se vini u Visoko"). Sve je to ostvareno zahvaljujući političkoj podršci, iako se na momenta tadašnja politika protivila stvarima koje nije mogla kontrolisati.

Osoblje
-------

U "Ljubičastom omladinskom programu" radili su: Jasmin Ahić, Eli Ašlama, Alma Beganović, Brutus Besko, Tarik Hodžić, Branislav Mirković, Midhat Mujkić, Kenan Pašić, Mustafa Radončić, Enes Trnčić, itd.

Izvori
------

* Adnan Jasho Jašarević: *Bilo je to dobro vrijeme…*[*mrtav link*]
**Mržnja** je osjećanje intenzivne odbojnosti prema nekome ili nečemu. Kroz istoriju, različiti filozofi su davali različite definicije mržnje i njenih uzroka.

Istorija pojma
--------------

Još je indijski filozof Sidarta Gautama istraživao poreklo mržnje, zaključujući: »Mržnja se nikad ne smiruje mržnjom, već jedino njenim odsustvom. Ovo je večni zakon.«

Rene Dekart je definisao mržnju kao svjesnost da je neko ili nešto loše, u kombinaciji sa jakom potrebom da se od toga udalji. Baruh Spinoza je definisao mržnju kao tip bola čiji uzrok leži u spoljašnjim izvorima. Aristotel je posmatrao mržnju kao želju za uništenjem nečega što je neizlječivo vremenom. Dejvid Hjum je mržnju smatrao osjećanjem koje se ne može umanjiti i koje se uopšte ne može definisati.

U psihologiji, Sigmund Frojd je definisao mržnju kao stanje ega koje želi da uništi izvor svoje nesrećnosti. U nešto modernijem stanovištu, u knjizi *Penguin Dictionary of Psychology* (psihološki riječnik) mržnja se opisuje kao „duboko, trajno, jako osjećanje koje izražava animozitet, ljutnju i neprijateljstvo prema osobi, grupi ili predmetu". Pošto se smatra da je mržnja dugotrajno osjećanje, mnogi psiholozi smatraju da je to više trajni stav osobe nego (privremeno) emocionalno stanje.

Savremena istraživanja
----------------------

Korelacija osjećanja mržnje sa nervnim sistemom je istraživano pomoću metode fMRI. U tom eksperimentu su skenirani mozgovi osoba u isto vrijeme dok su im prikazivane slike stvari koje mrze.  Istraživači su zaključili da postoji poseban šablon u moždanoj aktivnosti kad se osjeća mržnja.

Vidi još
--------

* Govor mržnje
* Zločin iz mržnje

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2009-03-19 na Wayback Machine-u-budizam.com/texts/veljacic/karma\_plod.html Čedomil Veljačić, Karma - plod koji dozreva]
2. ↑  Royzman, E. B. McCauley, C. & Rozin, P. (2005). From Plato to Putnam: Four ways to think about hate. In The Psychology of Hate by Sternberg, R. (Ed.).
3. ↑  Freud, S. (1915). The instincts and their vicissitudes.
4. ↑  Reber, A.S. & Reber, E. (2002). The Penguin dictionary of psychology. New York: Penguin Books.
5. ↑  Zeki, S. and Romaya, J.P. (October 29, 2008) "Neural Correlates of Hate]", PLoS ONE 3(10):e3556 doi:10.1371/journal.pone.0003556.

| * p
* r
* u
Emocije |
| --- |
| Bes • Briga • Gađenje • Gnev • Groza • Depresija • Dosada • Ekstaza • Empatija • Zavist • Zadovoljstvo • Zaljubljenost • Zahvalnost • Zbunjenost • Zluradost • Žaljenje • Želja • Iznenađenje • Ispraznost • Kajanje • Krivica • LJubav • LJubomora • Melanholija • Milosrđe • Mržnja • Muka • Nada • Nadahnuće • Naklonost • Neprijateljstvo • Nostalgija • Ogorčenje • Oduševljenje • Ozlojeđenost • Osujećenost • Panika • Patnja • Podeljenost • Požuda • Poniženje • Ponos • Potištenost • Predosećaj • Prezir • Prijateljstvo • Prihvaćenost • Prosvetljenje • Ravnodušnost • Radoznalost • Razočaranje • Samosažaljenje • Saosećanje • Simpatija • Smirenost • Sram • Sreća • Stidljivost • Strast • Strah • Strepnja • Strpljenje • Sumnja • Tuga • Užas • Usamljenost • Ushićenost • Fanatizam • Histerija • Čuđenje |

***Mržnja*** na Wikimedijinoj ostavi
**Msila** (arapski: المسيلة / Masīla) je grad od 132,975 stanovnika u sredini Alžira u Pokrajini Msila u kojoj je i administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Msila se prostire u [[ravnica|ravnici] Hodna na 470 metara nadmorske visine između slanog jezera *Šot el-Hodna* na jugu i planina Hodna (dio Tel Atlasa) na sjeveru. Kroz grad protiče Vadi Ksob koji izvire na planini Hodna i uvire u Šot el-Hodnu. Na planini je podignuta brana 
i veliko akumulaciono jezero koje omogućuje navodnjavanje oranica po dolini.

Od Bordž Bu Areridža je udaljena 60 km, a od Constantina 240 km.

Historija
---------

Msila je nastala za Fatimida u 10. vijeku, ali ju je plemenski savez Banu Hilal razorio u 11. vijeku pa se stanovništvo raselilo.
Ponovno je oživjela za osmanske vlasti.

Francuska vojska zauzela je Msilu tek 1841. jedanaest godina nakon iskrcavanja u Oranu, u tom trenutku to je bilo trgovište od samo 1.500 stanovnika.
Za Francuske kolonijalne uprave prvo je 1841. organiziran kao gradić, a status punopravne općine dobio je 1897.

Početkom 1970-ih postao je pokrajinski administrativni centar, a od 1974. i univerzitetski grad.

Danas *Univerzitet Muhamed Budiaf* ima sedam fakulteta na kojima studira 28.535 studenata.

Privreda i transport
--------------------

Msila je administrativni centar ratarsko - stočarskog kraja, koji živi od uzgoja pšenice, ječma, datulja i polunomadskog stočarstva. Uz to stanovnici se tradicionalno bave i štavljenjem kože.

Od industrije ima veliku termoelektranu (*Centrale Eléctrique de Draâ El Hadja*) snage 880 Mw, cementaru i mljekaru

Grad je cestama i željeznicom povezan sa Bordž Bu Areridžom i Constantinom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*MʾSila, Algeria*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 11.2. 2020.
2. 1 2 3  „*Algeria, People's Democratic Republic of Algeria*" (engleski). City population. Pristupljeno 11.2. 2020.
3. 1 2  „*Transport et accessibilité dans la wilaya de M'sila*" (francuski). Chambre Algérienne de Commerce et d'Industrie. Pristupljeno 11.2. 2020. [*mrtav link*]
4. 1 2 3  „*M’sila, la terre envahie par bien des civilisations*" (francuski). Babzman. Pristupljeno 11.2. 2020.
5. ↑  „*La Wilaya*" (francuski). Wilaya de M'sila. Pristupljeno 10.2. 2020.
6. ↑  „*Industrie dans la wilaya de M'sila*" (francuski). Chambre Algérienne de Commerce et d'Industrie. Arhivirano iz originala na datum 2008-04-11. Pristupljeno 11.2. 2020.

Vanjske veze
------------

***Msila*** na Wikimedijinoj ostavi

* *MʾSila, Algeria* (`fr`)
**Liv Kristine Espenæs Krull** (Stavanger, Norveška, 14. veljače 1976.) poznatija kao Liv Kristine, bivši je vokal benda Theatre of Tragedy i trenutačna pjevačica sastava Leaves' Eyes.

Životopis
---------

Glazbeno nadarena od rane dobi, Liv se priključila Theatre of Tragedy kao prateći vokal, ali je ubrzo postala glavni vokal zajedno s Raymondom Istvánom Rohonyiem. Liv se 3. srpnja 2003. g. udala za Alexandera Krullia, pjevača njemačkog benda Atrocity, a u prosincu je rodila njihovog sina, Leona Alexandera. Otpustili su je iz Theatre of Tragedy prije čega je osnovala bend Leaves' Eyes s glazbenicima iz Atrocitya. Izdala je i nekoliko solo albuma.

Njena mlađa sestra, Carmen Elise Espenæs je vokal za Midnattsol.

Diskografija
------------

Liv Kristine nastupa za Leaves' Eyes u Stuttgartu
### S Theatre of Tragedy

* Theatre of Tragedy - Demo (1994)
* Theatre of Tragedy (1995)
* Velvet Darkness They Fear (1996)
* A Rose for the Dead - EP (1997)
* Aégis (1998)
* Musique (2000)
* Closure: Live - Live (2001)
* Inperspective - Compilation EP (2001)
* Assembly (2002)
* Two Originals - Compilation (2003)

### Singlovi

* "Der Tanz der Schatten" (1996)
* "Cassandra" (1998)
* "Image" (2000)
* "Machine" (2001)
* "Let You Down" (2002)
* "Envision" (2002)

### S Leaves' Eyes

* Into Your Light (Single, 2004)
* Lovelorn (2004)
* Elegy (Single, 2005)
* Vinland Saga (2005)
* Legend Land (2006)
**Musem** (arapski: موسم طانطان je tradicijski godišnji festival na kom se okupi tridesetak plemena Saharaca u gradu Tan-Tan na jugozapadu Maroka. To je živo svjedočanstvo kulture Saharaca.

UNESCO je 2008. uvrstio *Musem* na listu Nematerijalne svjetske baštine.

Historija i karakteristike
--------------------------

Orginalno se taj događaj održavao oko mjeseca maja, kao važan događaj nomadskih stočara Sjeverne Afrike. To je bila prilika da vide druge ljude, nešto kupe ili prodaju, razmjene prehrambene i druge proizvode. Odmjere snage u utrkama konja i deva, proslave vjenčanja i čuju savjete iz tradicionalne medicine.
*Musem* je bio prilika da vide i čuju svoje plesače, pjevače i muzičare i djela svoje usmene predaje.

Ta okupljanja poprimila su formu godišnjeg festivala 1963. kad je organiziran prvi *Musem* u Tan-Tanu kako bi promovirao lokalne tradicije. Veliki promotor tog festivala bio je *Mohamed Laghdafom*, poznat kao protivnik francusko-španjolske okupacije.

Iz sigurnosnih razloga (zbog rata sa Polisariom) festival nije organiziran između 1979. i 2004.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Moussem of Tan-Tan*" (engleski). UNESCO. Pristupljeno 4.6. 2020.
2. ↑   „*Tan-Tan* "(francuski). InfosTourismeMaroc. Pristupljeno 4.6. 2020.

Vanjske veze
------------

* *Moussem of Tan-Tan* (na portalu UNESCO) (`en`)

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Maroku |
| --- |
|  | 
Ait Ben Haddou  • Medina Esauira  • Medina Fesa  • Medina Marakeša  • Portugalski grad Mazagan  • Medina Meknesa  • Rabat, moderna prijestolnica i historijski grad  • Medina Tétouana  • Arheološke iskopine Volubilisa 
 | Zastava Maroka |
| **Nematerijalna svjetska baština Maroka**
Mediteranska prehrana1)  • Anualno okupljanje stanovnika Sahare Musem u Tan-Tanu  • Kulturni prostor trga Džemaa el-Fna u Marakešu |
| 
1) Zajednička svjetska baština Italije, Grčke, Španije i Maroka
 |
**Jakov Sedlar** (6. 11. 1952. Split) je hrvatski filmski režiser i producent.

Filmografija
------------

* U sredini mojih dana, 1988.
* Gospa, 1994.
* Ne zaboravi me, 1996.
* Agonija, 1998.
* Četverored, 1999.
* Sjećanje na Georgiju, 2002.
* Milost mora, 2003.
* Jeruzalemski sindrom, 2004. (hrv. - izr. film)
* The Soccer Academy, 2004. (televizijska serija)
* The Righteous Road of Stepinac (2010.), dokumentarni film
* Jasenovac - istina, 2016. dokumentarni iflm

Kontroverze
-----------

Sedlar se našao na udaru kritika zbog optužbi da u filmovima promovira hrvatski nacionalizam i politiziranje. 5. 4. 2016. premijeru je dočekao njegov dokumentarni film *Jasenovac – istina* koji govori o zločinima komunističkih vlasti u logoru Jasenovac od 1945. do 1951. godine koji su, kako se tvrdi u filmu, bili prešućivani. Međutim, na kraju filma se napušta ta tematika i prelazi na moderno doba, te se spominju razni ljevičarski političari u Hrvatskoj koji navodno "prešućuju komunističke zločine" (Stjepan Mesić, Ivo Josipović, Milorad Pupovac), kao i razni novinari poimenice koji im navodno pomažu (Miljenka Jergovića, Jurice Pavičića, Ante Tomića, Davora Butkovića i drugih), što je ocijenjeno tendencioznim i irelevantnim za navodnu temu filma, kao i svojevrsnim prozivanjem nepodobnih osoba putem filma. Slavko Goldstein je izjavio kako je taj film "pun poluistina, laži i falsifikata", te kako je kraj koji spominje javne ličnosti poimenice "direktna optužnica protiv pojedinaca i tjeralica".

Vladimir Matijanić je za novine *Slobodna Dalmacija* zapisao kako film "ne dokazuje da su nakon oslobođenja partizani u Jasenovcu masovno likvidirali zarobljenike, niti da je pod ustaškom strahovladom logor bio isključivo 'radni i sabirni'". Jedna od teza u filmu je i navodni novinarski naslov *Vjesnika* iz 1945. o leševima koji su uzvodno dospijeli do Zagreba, a koji je naknadnim istraživanjem razotkriven kao falsifikat. Zbog optužbi za falsificiranje, poricanje zločina i govora mržnje protiv novinara, odvjetnik Veljko Miljević je naveo da bi zbog filma Sedlar mogao završiti i u zatvoru.

Izvori
------

1. ↑  „Split: Prikazan dokumentarni film "Jasenovac-istina" Jakova Sedlara". Nacional. 7. 4. 2016.
2. ↑  Mija Pavliša (5. 4. 2016). „Goldstein: Sedlarov film 'Jasenovac - istina' pun je poluistina, laži i falsifikata". tportal.hr.
3. ↑  Vladimir Matijanić (6. 4. 2016). „U Splitu prikazan "Jasenovac-istina", film u kojem se Sedlar i Hitrec obračunavaju s neistomišljenicima". Slobodna Dalmacija.
4. ↑  „OTKRIVAMO - JASENOVAC-FOTOŠOPIRANA ISTINA: Sedlarov udarni argument o plivanju leševa uzvodno je loša montaža". lupiga.com. 7. 4. 2016.
5. ↑  „Jakov Sedlar bi zbog filma ‘Jasenovac – istina’ mogao u zatvor". telegram.hr. 18. 4. 2016.

Eksterni linkovi
----------------

* Jakov Sedlar na IMDb-u (`en`)
**Jakov Vladović** (Zadar, 17. travnja 1983.) je hrvatski profesionalni košarkaš. Visok je 1,85 m i težak 86 kg. Igra na poziciji playmakera, a trenutačno je član KK Zadar.

Karijera
--------

Karijeru je započeo u KK Zadru. Ondje je proveo 6 sezona, te je osvojio Regionalnu ligu, Prvenstvo Hrvatske i četiri puta Kup Krešimira Ćosića. U ljeto 2007. odlazi u KK Zagreb. U prvoj sezoni u Trnskom, još jednom osvaja Hrvatski kup. Tijekom sezone 2008./09. imao mnogo zdravstvenih problema, zbog čega je i propustio značajan broj utakmica. U NLB ligi odigrao je stoga tek 11 utakmica uz prosjek od 10.8 poena, dvije asistencije i 2.3 skoka za 24:42 minute, dok mu skupna statistika iz nastupa u svim natjecanjima iznosi 9.0 poena, 1.7 asistencija i 1.9 skokova za 22:47 minute. Na kraju sezone napusto je KK Zagreb i dogovorio jednogodišnju suradnju s ruskim prvoligašem Lokomotiv Rostovom.

Hrvatska reprezentacija
-----------------------

Bio je član hrvatske B reprezentacije koja je na Mediteranskim igrama u Pescari 2009. godine osvojila zlatnu medalju.

Izvori
------

1. ↑  Jakob Vladović pojačao košarkaše Zagreba[*mrtav link*]
2. ↑  Vladović odlazi u Rusiju[*mrtav link*]
3. ↑  „Košarkašima zlato na Mediteranskim igrama!". Arhivirano iz originala na datum 2009-08-11. Pristupljeno 2014-07-26.
**Jakov (mlađi) Alfejev** jedan je od Isusovih dvanaest apostola.

Njega se naziva Jakov mlađi, da bi ga se razlikovalo od Jakova Zebedejeva (starijeg), također apostola. U Novom zavjetu spominje se u popisu apostola: "ovo su imena dvanaestorice: Šimun, zvani Petar, i njegov brat Andrija; Jakov Zebedejev (stariji) i brat mu Ivan; Filip i Bartolomej; Toma i Matej, carinik; Jakov (mlađi) Alfejev i Juda Tadej; Šimun Kanaanac (Kananej) i Juda Iskariotski (Iškanotski), koji ga izdade" (Mt 10,2-4). U Novom zavjetu tri puta se spominje i Jakov Mlađi (Mk 15,40; 16,1; Mt 27,56). Moguće je, da se radi o istoj osobi, ali se ne zna točno. Sveti Pavao u Poslanici Galaćanima spominje ga kao jednu od najuglednijih ličnosti prve Crkve, dok se u Djelima apostolskim ističe kao jeruzalemski biskup .

Prema tradiciji umro je mučeničkom smrću u Egiptu ili u Jeruzalemu pribijanjem na križ, nakon što je naviještao Evanđelje. Njegov simbol na slikama je pila, jer se smatra da mu je nakon smrti tijelo prepiljeno. Spomendan mu je 3. svibnja zajedno sa sv. Filipom. U Hrvatskoj postoji mjesto Sveti Filip i Jakov, u kojem se nalazila istoimena crkva iz 13. stoljeća.

Neki ga poistovećuju sa Jakovom Pravednim.

Vidi još
--------

* Jakov Pravedni

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2010-12-18. Pristupljeno 2010-09-14.

| * p
* r
* u
Isusovi apostoli |
| --- |
| Pisci evanđelja | Ivan / Jovan • Matej • Marko • Luka |
| Ostali | Petar • Andrija • Jakov • Filip • Bartolomej • Toma • Jakov Alfejev • Šimun Zelot • Tadej • Juda |

***Jakov Alfejev*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mirovni ugovor** ili **mirovni sporazum** je sporazum između dvije zaraćene strane, najčešće države ili vlade, kojim se formalno završava rat ili oružani sukob. Razlikuje se od primirja koje je sporazum o obustavljanju neprijateljstava, kao i od predaje kojom jedna od oružanih formacija pristaje položiti oružje.

Prvi primjer mirovnog sporazuma jest ugovor koga su 1258. pne. sklopili egipatski faraon Ramzes II i hetitski kralj Hattusili III, a kojim je okončan višedecenijski oružani sukob dviju tadašnjih supersila koji je bio kulminirao krvavom, ali neodlučnom bitkom kod Kadesha 1274. pne. koja je oslabila obje države. Ugovor je napravljen u dvije identične kopije - na egipatskim hijeroglifima i hetitskom klinopisu - te sadrži 18 članaka kojim se određuje prekid neprijateljstava, međusobna pomoć u slučaju napada treće strane i razmjena izbjeglica.

Osim samog završetka rata, mirovni ugovor u pravilu sadrži i dodatne odredbe kojima je svrha, posredno ili neposredno, spriječiti izbijanje novih sukoba. To se prvenstveno odnosi na ustanovljenje novih ili potvrdu prijeratnih granica, mehanizme za rješavanje budućih sporova, plaćanje ratne odštete, rješavanje statusa ratnih zarobljenika i izbjeglica, rješavanje međusobnih dugova i ustanovljavanje vlasništva, raspolaganje prirodnim resursima te ustanovljavanje ponašanja jedne ili obiju strana (ograničenje opsega i vrste oružanih snaga i sl.).

Sadržaj mirovnih ugovora najčešće ovisi o ishodu ratnog sukoba, ali i vanjskopolitičkim okolnostima i diplomatskoj vještini pregovarača.

Najpoznatiji mirovni ugovori u historiji su Westfalski mir koji je uveo načelu moderne nacionalne države i međunarodne diplomacije; Pariški mirovni sporazum iz 1815. godine kojim su potvrđene odluke Bečkog kongresa i Versajski mirovni ugovor kojim je uređena Evropa nakon prvog svjetskog rata.

U historiji bivše Jugoslavije su najvažniji mirovni ugovori Požarevački mir iz 1718. godine, Trianodnski mir i Neuillyski mir iz 1919. godine, Pariški mir iz 1947. godine te Daytonski mirovni ugovor iz 1995. godine.

Izvori
------



* United States Institute of Peace Digital Peace Agreements Collection Arhivirano 2006-11-29 na Wayback Machine-u
* The End of the Egyptian-Hittite Hostilities
* The First Peace Treaty in History
**Jericho** je američka naučnofantastična televizijska serija koja prati život stanovnika istoimenog grada u Kanzasu posle nuklearne eksplozije. Serija ima ukupno 29 epizoda koje su emitovane u dve sezone na američkoj televiziji CBS. U Srbiji se serija emitovala na televiziji B92.

Sinopsis
--------

Radnja serije je smeštena u zemljoradnički gradić Džeriko u Kanzasu u kojem život obiluje tračevima. Serija počinje detonacijom nepoznatog porekla blizu Denvera. Kada stanovnici shvate da nema stuje i da ne postoji nikakva komunikacija sa spoljašnim svetom, na ulicama Džerika nastaje panika, a svakodnevnica se pretvara u puko preživljavanje. Neki se predaju u očaju, u nekima se budi ono najgore, a neki postaju heroji. Jedan od takvih je i glavni lik serije, Džejk Grin, tridesetdvogodišnji sin Džonstona Grina, gradonačelnika Jericha i jedinog lekara u gradu. Džejk se na kratko vraća u svoj rodni grad da poseti rodbinu i prijatelje, neposredno pre nuklearne eksplozije. Nakon što reši nesuglasice sa ocem, Džejk postaje vođa grada, boreći se da sačuva stabilnost u gradu i mir među stanovnicima. Dok se stanovnici Džerika bore da prežive u novonastaloj situaciji, nisu ni svesni da jedan od skorašnjih doseljenika Robert Hovkins zna zbog čega je došlo do nuklearnog napada. Naime, Robert se sa ženom i dvoje dece doselio iz Vašingtona u Jericho tri dana pre nuklearnog napada.

Uvodna špica
------------

Svaka epizoda počinje prenošenjem signala morzeovom azbukom. Svaka poruka ima 15 signala u minuti i prenosi se frekfencijeom od 1000 Hz. Svaka poruka u najavnoj špici se odnosi na određenu epizodu.

Zanimljivosti
-------------

* Iako je radnja serije smeštena u Kanzasu, serija se snimala u Kaliforniji.
* Snimanje serije je prekinuto nakon 22 epizode prve sezone zbog slabe gledanosti. Ipak, na zahtev fanova, CBS je nastavio sa snimanjem serije. Snimljeno je sedam epizoda druge sezone, nakon čega je emitovanje serije definitivno prekinuto.

Spojašnje veze
--------------

* Oficijalni sajt


***Jericho (serija)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Jerihon** (arapski: أريحا; hebrejski **יְרִיחוֹ**; Standardni hebrejski **Yəriḥo**; Tiberijanski hebrejski **Yərîḫô**, **Yərîḥô**) gradić u Zapadnoj obali sa otprilike 19.000 stanovnika. Osnovan prije 11.000 godina, Jerihon je poznat kao jedan od najstarijih gradova u svijetu.

Neolitičko naselje
------------------

Jerihon je poznat kao neolitsko naselje.

Najstarije gradsko naselje, utemeljen 8350. – 7350. prije n. e. Naselje je bilo okruženo bedemom s kulama, a unutar bedema je živjelo oko 1000 – 1500 stanovnika. Kuće su bile od ćerpiča (sušena opeka). Na nalazištu su uočljivi slojevi koji ukazuju na kontinuitet života. 

Jerihon A je stupanj za koji su karakteristične okrugle kuće od ćerpiča. U kasnijem razvoju naselje je već i u toj fazi utvrđeno kamenim zidom ispred kojeg je jarak. Sačuvana je 8 metara visoka kula. Kameno oruđe je još uvijek mezolitsko. Snažno utvrđenje se tumači strateškim položajem grada.

Jerihon B je faza u kojoj još uvijek nema keramike (valja napomenuti da je razdoblje nastanka Jerihona unutar razdoblja akeramičkog neolitika), dok se u graditeljstvu sve više javljaju pravokutne građevine, a oko dvorišta je grupirano više prostorija. Zidovi i podovi zgrada su premazani ilovačom, a katkad su crveno obojeni.

Pokojnici su pokapani ispod kuća. Kosturi su pronađeni u zgrčenom položaju, a lubanje su bile uklonjene i posebno tretirane (školjke u očnim dupljama) kao kultni predmeti. Postoji teorija da je takvo pokapanje svojstveno zemljoradničkim društvima. Ponekad su pokapane i statue u prirodnoj veličini, vjerojatno kao surogat ako bi tijelo pokojnika bilo nemoguće pokopati.

V. također
----------

* Jerihonske glave
* Jerihonske trube

Eksterni linkovi
----------------

***Jerihon*** na Wikimedijinoj ostavi

* Općinska stranica Arhivirano 2014-08-09 na Wayback Machine-u
* Ancient Jericho (Tell Sultan)
* Resources on Biblical Archaeology
* Archaelogical History of Jericho Arhivirano 2007-05-23 na Wayback Machine-u
**Jerez de la Frontera** ili samo **Jerez** je grad od 212,915 stanovnika na jugu Španjolske, koji administrativno podpada pod
Autonomnu zajednicu Andaluziju i Provinciju Cádiz.

Geografske karakteristike
-------------------------

Jerez leži nedaleko od sjeverne obale rijeke Guadalete, udaljen tridesetak kilometara sjeveroistočno od Cádiza.

Historija
---------

Ni danas se ne zna kad je točno nastao, ali se po svemu sudeći radi se o rimskom gradu - *Asido Caesariana*, kog su zauzeli Mauri 711. i vladali njime sve do 1264. kad ga je preoteo kralj Kastilje i Leona - Alfonso X. Kako je u to vrijeme taj kraj bio granica (frontiera) prema Maurima i Jerez je dobio sufiks sa granice (*de la Frontera*), kao uostalom još nekoliko gradova iz tog kraja.

Znamenitosti i atrakcije
------------------------

Najvrednije građevine su maurski Alcázar (zamak) iz 11. vijeka, i barokna crkva iz 17. vijeka, uz dvije gotičke srednjovjekovne crkve; Santiago i San Miguel.

Jerez je grad šerija, i sama engleska riječ za to desertno vino - **sherry**, transkripcija je od *jerez*, nastala u 16. vijeku kad su Englezi počeli 
uvoziti to vino.

Jerez je također poznat po uzgoju konja, mješanaca arapskih, španjolskih i engleskih pasmina, i po Andaluzijskoj kraljevskoj školi jahanja (*Real Escuela Andaluza* 
del Arte Ecuestre*).* 

Svojevremeno je bio poznat i po utrkama Formule 1 (preseljene u Barcelonu, koje su se održavale na autodromu udaljenom 11 km istočno od centra grada.

Privreda i obrazovanje i transport
----------------------------------

Jerez je i danas prijestolnica šerija i poznat vinogradarski kraj brojnih vinarija, pored tog ima razvijenu prehrambenu industriju (konzerviranje voća), a proizvodi se i nešto tekstila i stakla.

Univerzitet Cádiz ima ekspozituru (kampus) u Jerezu.

Grad ima i internacionalni aerodrom (IATA: XRY, ICAO: LEJR) udaljen osam km od centra.

Pobratimski gradovi
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Belgija Waregem, Belgija
* Francuska Arles, Francuska
* Francuska Biarritz, Francuska
* Španija Las Palmas, Španjolska
* Peru Pisco, Peru
* Španija Castro Urdiales, Španjolska
* Brazil Foz do Iguaçu, Brazil
 | * Španija Sevilla, Španjolska
* Japan Kiyosu, Japan
* Sjedinjene Američke Države El Paso, Sjedinjene Američke Države
* Peru Moquegua, Peru
* Španija Córdoba, Španjolska
* Meksiko Tequila, Meksiko
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Spain: Andalucía*" (engleski). City population. Pristupljeno 5.10.2018.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Jerez de la Frontera*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 05. 10. 2014.
3. 1 2  „*Jerez de la Frontera*" (engleski). Hrvatska enciklopedija. Pristupljeno 5.10.2018.

Vanjske veze
------------

***Jerez de la Frontera*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de Jerez* (`es`)
* *Jerez de la Frontera* (`en`)
*Za ostale upotrebe, v. Nefermaat (razvrstavanje).*

|  |
| --- |
| **Snofruova djeca** |
|  |
| * Nefermaat A
* Rahotep
* Ranefer
* nepoznati sin
* Heteferes A
* Kufu
* Kanefer
* Ankaf
* Nečeraperef
* Ijnefer A
* Nefertkau A
* Nefertnesu
* Meritites I.
* Henutsen
 |

**Nefermaat A** (ili **Nefermaat Stariji**) bio je egipatski princ 3. i 4. dinastije.

Etimologija
-----------

Nefermaatovo ime znači "lijepa Maat", ali se može prevesti i kao "lijepi red". *Nefer* je riječ koja znači imenicu "ljepota" i pridjeve "lijep", "lijepa", "lijepo", a Maat je božica reda, istine, sklada, koja održava svemir svojim moćima, te se njezino ime rabilo kao riječ za red.

Biografija
----------

Huni, zadnji vladar 3. dinastije, imao je sina Snofrua. Snofru je, još dok je bio krunski princ, oženio nepoznatu ženu, te je s njom dobio Nefermaata. Nakon njega, rodili su mu se Rahotep i Ranefer, te dijete nepoznatog imena, mlađa Nefermaatova braća. Dakle, Nefermaat i njegova braća rođeni su na kraju 3. dinastije.

Kad je Huni umro, Snofru ga je naslijedio, te je oženio svoju polusestru Heteferes I. koja je bila Nefermaatova teta te glavna Snofruova žena. Nefermaat je postao krunski princ kao i njegov otac, i za njega je bilo pripremano prijestolje.

*Meidumske guske*, freska iz Nefermaatove mastabe, sada u Egipatskom muzeju u Kairu. Guske su u Egiptu bile simbol boga Zemlje Geba.
Nefermaat je oženio ženu imenom Itet, te je s njom imao dvanaest sinova i tri kćeri. Među sinovima se posebno ističe Hemiunu. 

Nefermaat je također bio i svećenik, i to božice Bast, te vezir. Njegov posao vezira nastavio je njegov sin Hemiunu.

Međutim, Nefermaat je umro mlad, prije svog oca, te nije postao kralj. Njegova braća su također umrla mlada, pa je Egiptom nakon Snofrua vladao Keops, Nefermaatov najstariji polubrat i sin Heteferes I, koji je bio vrlo okrutan. 

Nefermaatova mlađa polusestra Nefertkau imala je sina zvanog Nefermaat, koji je bio nazvan po svom ujaku.

Grobnica
--------

Nefermaat je pokopan u mastabi 16 u Meidumu. Blizu mastabe je piramida za koju se prije vjerovalo da pripada Nefermaatovom djedu Huniju. U grobnici je pokopana i Itet, te se tu nalaze slike koje prikazuju cijelu obitelj – Nefermaata, Itet i njihovu brojnu djecu. 

Grobnica je poznata po tome što je iznutra oslikana žarkim bojama. Najpoznatija freska iz grobnice je zvana "meidumske guske", jer prikazuje guske, životinje boga Zemlje Geba, i to vrlo realistično.

Vanjske veze
------------

***Nefermaat*** na Wikimedijinoj ostavi

* Snofru
* Nefermaat i Itet
**Johan Joahim Vinkelman** (nem. *Johann Joachim Winckelmann*; Stendhal, 9. septembar 1717 — Trst, 8. jun 1768), bio je nemački arheolog poznavalac antičke umetnosti i osnivač teorije klasicizma, autor prve velike sinteze u likovnoj umetnosti.

Rodio se 1717. godine u Stendhalu kao sin obućara i počeo je na studijama teologije u Haleu, ali je brzo promenio predmet svoga interesovanja odavši se studiju grčke umetnosti i literature. Takođe je započeo studij medicine na univerzitetu u Jeni. Radio je prvo kao učitelj a zatim kao bibliotekar u Drezdenu i u Rimu.

Umro je nasilnom smrću 1768. godine nedaleko od Trsta.

Ideje
-----

Razvoj umetnosti je uzrokovan prirodnim faktorima (podnebljem) kao i društvenim faktorima (na primer uticajima društvenog uređenja) i njima izazvanog načina mišljenja.

Starogrčka umetnost otelotvorljava uzvišenu jednostavnost i mirnu maestoznost, nastala je u slobodi i jeste estetski ideal koga je vredno nastaviti.

Literatura
----------

* Biografija Arhivirano 2005-12-18 na Wayback Machine-u

Spoljašnje veze
---------------

***Johann Joachim Winckelmann*** na Wikimedijinoj ostavi

* Johann Joachim Winckelmann as inspirer of Weimar Classicism in Literary Encyclopedia.
* Winckelmann Institute at the Humboldt University in Berlin
**Muhamed II al Mahdi** (arapski: المهدي بالله محمد بن هشام) (\* Córdoba, 980 – 23. jul 1010), je bio četvrti po redu omejadski kalif Kordobe koji je nakratko vladao u dva navrata - 1009. te od 1009. do 1010.

Bio je član vladajuće dinastije, odnosno sin Hišama, koji je bio sin Abd al-Jabbara, koji je, pak, bio sin znamenitog kalifa Abd al-Rahmana III. Na vlast je zahvaljujući narodnom ustanku u Cordobi, u kome su svrgnuti kalif Hišam II al-Hakam i njegov svemoćni vezir Abd al-Rahman Sanchuelo. 

Muhamed, međutim, nije uživao podršku berberskih trupa, koje su za novog kalifa izvikale njegovog rođaka Sulejmana al-Mustaina. Pobunjenicima je, pak, iste godine podršku pružio kastiljski grof Sancho García, koji je 1. novembra 1009. u bitci kod Alcolele porazio kalifovu vojsku. Gubitak vojske i prestiža je natjerao Muhameda da se skloni u Toledo i vlast u Kordobi prepusti Sulejmanu.

Na vlast u Kordobi se vratio 10. maja 1010. kada su trupe sastavljene od slavenskih robova-vojnika na čelu sa generalom Wadihom, i uz pomoć Katalonaca na čelu sa grofom Ramonom Borrellom porazile Sulejmanove Berbere. Međutim, već 23. jula 1010. je Wadih izvršio puč, ubio Muhameda i na prijestolje vratio Hišama II.

|
|  |
| Muhamed II al-Mahdi **Banu Umayyah**bočni ogranak od **Banu Quraish** |
| Prethodi:**Hišam II** | **kalif Kordobe**1009 | Slijedi:**Sulejman II** |
| Prethodi:**Sulejman II** | **kalif Kordobe**1010 | Slijedi:**Hišam II** |

| * p
* r
* u
Omejadski kalifi |
| --- |
| Porodično stablo • Mediji |
| Kalifi u Damasku(661–750) | Muawiya I • Yazid I • Muawiya II • Marwan I • Abd al-Malik • Al-Walid I • Sulayman • Umar II • Yazid II • Hisham • Al-Walid II • Yazid III • Ibrahim • Marwan II |
| Emiri u Kordobi(756–929) | Abd ar-Rahman I • Hisham I • Al-Hakam I • Abd ar-Rahman II • Muhammad I • Al-Mundhir • Abdullah • Abd-ar-Rahman III |
| Kalifi u Kordoobi(929–1031) | Abd-ar-Rahman III • Al-Hakam II • Hisham II • Muhammad II • Sulayman • Hisham II • Sulayman • *Ali ibn Hammud al-Nasir*[H] • Abd ar-Rahman IV • *Al-Qasim ibn Hammud al-Ma'mun*[H] • *Yahya ibn Ali al-Mu'tali*[H] • *Al-Qasim ibn Hammud al-Ma'mun*[H] • Abd ar-Rahman V • Muhammad III • *Yahya ibn Ali al-Mu'tali*[H] • Hisham III |
| [H] označava hamudidske uzurpatore |
**Levitacija** (lat. *levitas* – lakoća, nl. *levitatio* – lebdenje) je proces pri kome neko tijelo ne reaguje na djelovanje privlačne sile u čijem je polju smješteno. Odsutnost nužne reakcije – pojave akceleracije (padanja), ka središtu privlačne sile, ili pojave težine – odsutnost, dakle, takve reakcije, tj. levitacija, koliko je poznato, može biti uzrokovana specifičnim, orbitalnim, tj. kružnim kretanjem levitirajućeg tijela u polju privlačne sile.

Levitacija može biti uzrokovana i djelovanjem neke repulzivne, odbojne sile: elektriciteta ili magnetizma.

Levitacija je lebdenje u odnosu na nešto: nekakvo polje, čvrstu podlogu, čvrstu površinu Zemlje, masu ili površinu nekog drugog nebeskog tijela. Levitacija se nužno pojavljuje i u tzv. dubokom svemiru, tj. daleko od velikih masa nebeskih tijela, gdje je vektorski skup djelovanja svih sila na neko tijelo jednak nuli. Nasuprot naučno-fizičkom poimanju levitacije, ima mišljenja da i nekakva duhovna snaga može uzrokovati levitaciju. Razni mađioničarski, optički ili filmski trikovi impliciraju levitiranje predmeta i ljudi i služe za zabavu.

Vidi još
--------

* Magnetska levitacija
**Muhamed Ali as-Senusi** (1787. selo Tursh pored Mostaganema - 7. septembar 1859. Džagbub, Kirenajka) bio je sjevernoafrički islamski teolog, poznat kao osnivač borbenog misticističkog pokreta Sanusi, koji je pomogao Libiji da postane nezavisna polovicom 20. vijeka.

Biografija
----------

U vrijeme dok se kao mladić formirao kao ličnost u svojoj rodnoj zemlji, koja je tad bila dio Osmanskog Carstva, Muhamed Senusi je promatrao korumpiranost osmanskih upravitelja. Kako bi nastavio svoje teološko obrazovanje - 1821. otišao je u marokanski Fès. Maroko je tad bio nominalno nezavisan, ali je zapravo bio Francuska kolonija. Iskustvo koje je tamo stekao uvjerile su ga da islamske zemlje trpe pod tuđinskom vlašću, uz činjenicu da se to događa zbog urođene slabosti islamskih zemalja, zbog tog je smatrao da treba revitalizirati islamsku Ummu.

Nakon hadža u Mekku 1828. as-Senusi je posjetio Egipat. Kako su ga još od Maroka privlačili misticistički pokreti i bratsva poput sufijskih, u Egiptu se pridružio raznim redovima, sa nadom da će otkriti što više o njihovoj organizaciji i doktrini. Za boravka u Hidžazu (danas dio Saudijske Arabije) - 1837. osnovao je svoj vlastiti red, koji je kasnije postao poznat kao Sanusija. Svoje je aktivnosti ograničio na beduinska plemena u tom kraju, i nije se osudio dirati u njihovu plemensku hijerarhiju niti u religijska uvjerenja.

Osmanske vlasti protjerale su ga iz Hidžaza pa se 1843. preselio u libijsku Kirenajku, gdje se koristio istom taktikom širenjem utjecaja među plemenima, kako bi stvorio pouzdan instrument za rušenje postojeće strukture moći.

Negdje oko 1856. preselio je svoje bratstvo u još zabačeniji Džagbub, također u Kirenajki, ali što podalje od osmanske i egipatske kontrole, ali dovoljno blizu sjevernoafričkih karavanskih puteva prema Supsaharskoj i Istočnoj Africi. Jer mu je ta lokacija nudila izvrsne mogućnosti da i nadalje širi utjecaj među plemenima.

Njegovo Sanusijsko bratvo postalo je naročito popularano u Kirenajki, ono je početkom 20. vijeka predvodilo oslobodilački pokret protiv talijanske kolonizacije. Njegov unuk Idris I postao je 1951. kralj Ujedinjene Kraljevine Libije i vladao njome sve do 1969. kad je svrgnut državnim udarom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Al-Sanūsī, Islamic religious leader*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 22.12. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Al-Sanūsī, Islamic religious leader* (`en`)
**Irereo Fáthach** ("mudri"), sin Meilge Molbthacha, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, veliki kralj Irske. Na prijestolje je došao ubivši svog prethodnika Óengus Olloma. Vladao je sedam ili deset godina, prije nego što ga je u Ulsteru ubio Fer Corb, sin Mug Corba. *Lebor Gabála Érenn* navodi kako je vladao u doba egipatskog kralja Ptolemeja III Eurgeta (246-222. pne.). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu datira u period 337-330. pne. a *Annals of the Four Masters* u 481-474. pne.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Óengus Ollom**  |  **veliki kralj Irske** LGE3. vijek pne.FFE 337-330. pne.AFM 481-474. pne. | Slijedi: **Fer Corb**  |

Izvori
------

1. ↑  *Dictionary of the Irish Language* Compact Edition, Royal Irish Academy, 1990, p. 295
2. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 281
3. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.30
4. ↑  *Annals of the Four Masters* M4719-4726
**Irgalem** (zvan još i **Abosto** ili **Dalle**) je grad u južnojEtiopiji, u Regiji Južnih naroda, narodnosti i etničkih grupa u Zoni Sidama. Irgalem je udaljen oko 260 km južno od glavnog grada Adis Abebe i oko 40 km južno od regionalnog središta Avase. Irgalem leži na nadmorskoj visini od 1776 metara, upravno je središte worede Dale.

Historija
---------

Irgalem su zauzeli Talijani 1. decembra 1936 kao jedno od posljednjih uporišta Etiopske vojske pod zapovjedništvom rasa Desta Damtewa. Irgalem je bio glavni grad bivše Pokrajine Sidamo sve do 1975, kad je vojni režim Derg, premjestio upravu u obližnji grad Avasu.

Još 1957 Irgalem nije imao telefonske linije, već se komunikacija sa svijetom odvijala putem radio stanica, tek krajem 1960 Irgalem je spojen na telefonsku mrežu s Adis Abebom, tad je dobio i električnu struju.

Stanovništvo
------------

Prema podacima Središnje statističke agencije Etiopije -(CSA) za 2005 grad Irgalem imao je 43,815 stanovnika, od toga 21,840 muškaraca i 21,975 žena.

Izvori
------

1. ↑  Anthony Mockler, *Haile Selassie's War* (New York: Olive Branch, 2003), str. 172.
2. ↑  "Local History in Ethiopia"[*mrtav link*] (pdf) The Nordic Africa Institute website (pristupljeno 28. novembra 2007.)
3. ↑  CSA 2005 National Statistics Arhivirano 2007-08-13 na Wayback Machine-u, Table B.4.

| * p
* r
* u
Gradovi u Etiopiji |
| --- |
| Adama • Adis Abeba • Adigrat • Adva • Ambo • Arba Minč •Asela • Avasa • Aksum • Bahir Dar • Debre Berhan • Debre Markos • Debre Tabor • Debre Zejit • Degehabur • Dembidolo • Dese • Dila • Dire Dava • Gambela • Goba • Gode • Gondar • Harar • Irgalem • Džidžiga • Džima • Kebri Dahar • Kombolča • Mek'ele • Negele Arsi • Negele Boran • Nekemte • Šašamane • Sodo • Veldija • Vukro • Zivaj | Etiopska zastava |
**Ioan Gruffudd** (velški izgovor: [] ( poslušajte); 6. oktobar 1973 -) je velški glumac. Školovao se na Kraljevskoj akademiji dramskih umjetnosti te potom nastupao u filmovima na velškom jeziku, prije nego što je pažnju javnosti privukao ulogom petog časnika Harolda Lowea u filmu *Titanic*. Potom je u domovini stekao slavu ulogom kapetana Horatioa Hornblowera u istoimenoj seriji TV-filmova. Nakon toga je nastupao u niz blockbustera, a među čime se ističe uloga Lancelota u filmu *King Arthur* (2004), Mister Fantastic (Reed Richards) u *Fantastic Four* (2005) i njegovom nastavku *Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer* (2007) te uloge historijskih ličnosti kao što su abolicionistički vođa William Wilberforce u filmu *Amazing Grace* (2006) i britanski premijer Tony Blair u filmu *W.* (2008). Kasnije je nastupao i u TV-seriji *Ringer*.

Fusnote
-------

Literatura
----------

* Hoggard, Liz (02. 07. 2005.). „Ioan Gruffudd: Enter the dragon". *The Independent* (London). Arhivirano iz originala na datum 2008-05-06. Pristupljeno 2012-02-20.
* „Ioan Gruffudd biography". BBC Wales. Pristupljeno 14. V 2008.

Eksterni linkovi
----------------

* Ioan Gruffudd na IMDb-u (`en`)
* Ioan Gruffudd na Filmskoj bazi podataka TCM (`en`)
* Ioan Gruffudd na Allmovieu

***Ioan Gruffudd*** na Wikimedijinoj ostavi
Lepoglavska čipka
**Lepoglavska čipka** vrsta je čipke na batiće, koja potječe iz grada Lepoglave. Ima oznaku Izvorno hrvatsko. Nalazi se na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalne baštine čovječanstva.

Za izradu čipke koristi se veoma tanak pamučni ili laneni konac. Lepoglavska čipka, bijela ili bež, sadrži stilizirane oblike flore i faune te barokne i geometrijske motive.

Lepoglavska je čipka svoj pravi procvat doživjela s kraja 19. stoljeća i u prvoj polovici 20. stoljeća zahvaljujući Zlati pl. Šufflay koja prva organizira izradu čipke i oplemenjuje je narodnim ornamentom, a iznimno uspješno njezin rad nastavlja Danica Brössler poslije Prvoga svjetskog rata. Podigla je kvalitetu izrade čipke upotrebljavajući tanki konac i kombinirajući motive iz poznatih čipkarskih središta s narodnim i baroknim elementima. Zaslužna je za prepoznatljiv dizajn lepoglavske čipke. Podignuta joj je spomen-ploča na gradskoj vijećnici u Lepoglavi. Po njoj je nazvano i Čipkarsko društvo "Danica Brössler" iz Lepoglavi.

Lepoglavska čipka davno je zapažena u Europi pa je 1937. u Parizu nagrađena zlatnom, a 1939. u Berlinu brončanom medaljom, a 1996. godine zapažena je na Ljetnim olimpijskim igrama u Atlanti.

Zadruga lepoglavske čipke osnovana 2003. godine brine o razvoju i očuvanju lepoglavske čipke. Zadruga je dobila priznanje "Zeleni cvijet 2004." Hrvatske turističke zajednice za cjelovitost i originalnost suvenirske ponude kontinentalne Hrvatske.

Međunarodni festival čipke u Lepoglavi održava se svake godine u jesen, od 1997. godine. U posljednje vrijeme puno se ulaže na revitalizaciji i promocije lepoglavske čipke u Hrvatskoj i svijetu. U lipnju 2011. na 1. međunarodnom čipkarskom festivalu u Vologdi u Rusiji, lepoglavska je čipka u konkurenciji 10 zemalja i 36 ruskih oblasti proglašena najljepšom. U Državnom muzeju čipke u ruskom gradu Vologdi otvorena je izložba hrvatske čipke pod nazivom "Čarobni triptih" u listopadu 2012. godine. Predstavljena je i na 14. festivalu čipke u poljskom gradu Bobowi 2013. godine.

Izvori
------

1. ↑   Preuzeto 11. listopada 2013.
2. ↑   Arhivirano 2009-03-26 na Wayback Machine-u Preuzeto 11. listopada 2013.
3. ↑   Arhivirano 2013-10-12 na Wayback Machine-u Preuzeto 11. listopada 2013.
4. ↑   Preuzeto 11. listopada 2013.
5. ↑   Arhivirano 2013-10-12 na Wayback Machine-u Preuzeto 11. listopada 2013.
6. ↑   Arhivirano 2013-10-12 na Wayback Machine-u Preuzeto 11. listopada 2013.
7. ↑   Preuzeto 11. listopada 2013.
8. ↑   Preuzeto 11. listopada 2013.
„Muslim" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Muslim (razvrstavanje).

**Muslim ibn Hadžadž Nišapuri** (perz. مسلم بن حجاج نیشابوری), poznatiji skraćeno kao **Muslim**, perzijski učenjak i autor druge po redu najpoznatije zbirke hadisa.

Biografija
----------

Nišapur na karti IranaNišapurNišapurNišapur na karti Irana
Rođen je u gradu Nišapur na sjeveroistoku Irana. On je sin Hadžadža koji je sin Muslima koji je sin Varda, i pripadao je Arapskom plemenu Kušejr. 

Među njegovim učiteljima je i poznati Buharija, a među studentima Tirmizija i Al-Razi, svaki od njih je također napisao hadisku zbirku. Nakon dugogodišnjeg traganja za znanjem u tadašnjim islamskim centrima u Arabiji, Egiptu, Siriji i Iraku, vratio se u svoj rodni grad Nišapur gdje je upoznao svoga učitelja Buhariju.

Umro je 875. godine u Nišapuru gdje je i sahranjen.

Sahih Muslim
------------

Njegovo djelo Sahih Muslim se smatra najautentičnijom zbirkom Hadisa nakon Buharijine zbirke. U zbirci se nalazi između 3000 i 12.000 hadisa (zavisno koliko je dupliciranih hadisa i uzimajući u obzir samo sadržaj hadisa a ne prenosioce). U knjizi se također nalazi i 1900 hadisa koji se nalaze i u Buharijinoj zbirci hadisa (dijele isti sadržaj i prenosioce).

Djela
-----

* *Sahih Muslim*
* *Al-Temdžiz*

Veze
----

* Buharija
* Sahih Buhari
* Hadis

Vanjske veze =
--------------

* Engleski prijevod zbirke hadisa „Sahih Muslim" Arhivirano 2008-12-01 na Wayback Machine-u
**Muslimanska milicija Sandžaka** je bila kvislinška vojna formacija formirana tokom Drugog svetskog rata na okupiranoj teriroriji Srbije, Crne Gore i Bosne, sastavljena uglavnom od muslimanskog stanovništva i usko povezana sa ustaškim i italijanskim formacijama na toj teritoriji.

Istorija
--------

Po dolasku ustaša u Prijepolje 1941. godine s njima su se povezali hodža Sulejman Pačariz i Husein Rovčanin i, uz njihovu pomoć i uputstva, pristupili organizovanju takozvane „muslimanske milicije". Ustaške vlasti su ih postavile za komandante te milicije. Ove jedinice su od samog početka bile izrazito kvislinške i zločinačke, a poseban zadatak bio im je da raspiruju mržnju između srpskog i muslimanskog stanovništva u Sandžaku, što je stalno podsticalo bratoubilački rat. 

Ustaše su bile u Prijepolju do septembra 1941. godine, kada su upravu nad ovim teritorijama preuzeli Italijani. Muslimanska milicija, je sa italijanskim jedinicama uspostavila vrlo prisnu saradnju. 

Кomandanti muslimanske milicije birali su iz svojih redova najsposobnije mlađe ljude i slali ih kod esesovskih nemačkih trupa u Novi Pazar na vežbanje i podučavanje, a neki su posle
toga upućivani na Istočni front, zajedno sa okupatorskim jedinicama. Pačariz je od svojih najvernijih ljudi formirao takozvani leteći vod s kojim je išao od sela do seda, mobilisao, maltretirao nedužne ljude, a mnoge imućne Muslimane je primoravao da od njega kupuju puške, koje je dobijao od okupatora. Ako se neko protivio, bio je varvarski kažnjavan batinama i raznim drugim zlostavljanjem.

Vidi još
--------

* Muslimanske milicije

Literatura
----------

* Tomasevich, Jozo (2002). *War and Revolution in Yugoslavia, 1941-1945: Occupation and Collaboration*. Stanford: Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-3615-2.
* Radaković, Petko (1981). „Muslimanska milicija u službi okupatora". *Užička republika - Zbornik sećanja*. Titovo Užice: Narodni muzej — Muzej ustanka 1941..
* Tucaković, Šemso (1995). *Srpski zločini nad Bošnjacima-muslimanima: 1941–1945*. El-Kalem i OKO.


| * p
* r
* u
 Muslimanska milicija Sandžaka |
| --- |
| Komandanti | 
* Husein Rovčanin
* Sulejman Pačariz
* Mustafa Zuković
* Hasan Zvizdić
* Ćazim Sijarić
* Galjan Lukač
* Osman Rastoder
* Džemail Koničanin
* Jakup Kardović

 |
| Bitke | 
* Ustanak u Crnoj Gori
* Bitka za Novi Pazar
* Battle of Sjenica
* Masakr u Bukovici
* 1942 Montenegro offensive
* Pokolj u bjelopoljskom srezu (1943)
* Pokolj muslimana Sandžaka i istočne Bosne 1943.

 |
| Konferencije | 
* Godijevo
* Šahovići

 |
| Vezane teme | 
* SS Polizei-Selbstschutz-Regiment Sandschak
* Karl von Krempler

 |

Šablon:Portal bar