**Ivan Jakovljevič Bilibin** (rus. *Ива́н Я́ковлевич Били́бин*; selo Tarhovka, okolina Petrograda, 4. avgust 1876 — Lenjingrad, 7. februar 1942) je bio ruski slikar, ilustrator i pozorišni scenograf, član slikarske grupe *„Svet umetnosti"*.

Biografija
----------

Ivan Bilibin je rođen 4/16. avgusta 1876. godine u selu Tarhovka, u okolini Petrograda, u porodici vojnog lekara. Godine 1888. upisuje Prvu Sanktpeterburšku gimnaziju, koju završava sa srebrnom medaljom 1896. godine. Diplomirao je na Pravnom fakultetu Univerziteta u Petrogradu.

Godine 1888. uči kod slikara A. Ašbe u Minhenu, a zatim nekoliko godina provodi pod rukovodstvom Ilje Rjepina u školi Marija Teniševoja. Živi uglavnom u Sankt Peterburgu. Posle osnivanja umetničke grupe „Svet umetnosti" postaje njen aktivni član.

Bilibin 1899. godine slučajno dolazi u selo Egni, u Vesjegonskom srezu Tverske gubernije. Ovde će za bajku „Carević Ivan, Žar-ptica i Sivi vuk" prvi put naslikati ilustracije, koje će kasnije postati poznate kao „bilibinski" stil.

Tokom 1902, 1903. i 1904. godine Bilibin obilazi Vologodsku, Olonjecku i Arhangelsku guberniju, gde upravlja etnografskim odeljenjem Muzeja drvene arhitekture Aleksandra III.

Umetnički talenat Ivana Bilibina je jasno vidljiv u njegovim ilustracijama ruskim narodnih bajki, ali i u radovima u pozorišnoj produkciji. Od 1899. do 1902. on pravi seriju od šest bajki, koje objavljuje državna štamparija, zatim ista štamparija izdaje Puškinove bajke sa Bilibinovim ilustracijama. Posebno su izdate „Bajka o caru Saltanu" 1905. i „Bajka o zlatnom petlu" 1910. godine. Tokom 1905. izdana je bajka „Volga" ilustrovana Bilibinovim crtežima, a 1911. — bajka „Roslavljev" koju izdaje. U istom bajkolikom stilu sa drevnoruskim ornamentalnim motivima Bilibin pravi postavku za operu „Zlatni petao" 1909. godine u Ziminovom pozorištu u Moskvi.

Ivan Bilibin. Skica za kostim Komandanta u drami "Fuenteovehuna", Lopea de Vege. Staro pozorište. 1911.
U duhu francuskih misterija predstavljenih u „Čudu sv. Teofila", 1907, obnavlja srednjovekovnu religioznu dramu; Španijom XVII veka nadahnuti su kostimi u drami Lopea de Vege „Fuenteovehuna", u Kalderonovoj drami „Čistilište sv. Patrika" — pozorišne produkcije Starog pozorišta 1911. godine. Humoristička karikatura te iste Španije izbija iz vodvilja Fjodora Sologuba „Čast i osveta", koju Bilibin postavlja 1909. godine.

Naslovnice, korice knjiga i drugi Bilibinovi radovi mogu se naći u žurnalima i časopisima s početka XX veka, kao što su „Svet umetnosti" i „Zlatno runo", koje izdaju „Šipovnik" i „Moskovsko knjigoizdavašvo".

Za vreme revolucije 1905. godine crta revolucionarne karikature.

Učestvuje u osnivanju Društva za obnovu umetnosti Rusije 1915. godine, zajedno sa mnogim umetnicima svoga vremena.

Posle Oktobarske revolucije 1917. godine, Bilibin napušta Rusiju. Prvo živi u Kairu 1920. godine , a zatim u Aleksandriji, a 1925. se seli u Pariz. U tom periodu pravi izvanredne dekoracije za postavke ruskih opera. Bilibina pozivaju da uradi balet „Žar-ptica" Igora Stravinskog u Buenos Ajresu i više opera u Brnu i Pragu.

Tokom godina on se miri sa sovjetskom vlašću. Učestvuje u projektovanju zgrade sovjetske ambasade u Parizu, za koju 1935—1936. pravi monumentalni mural „Mikula Seljaninovič".

U domovinu se vraća 1936. godine brodom „Ladoga" i nastanjuje se u Lenjingradu. Bilibin predaje na Ruskoj Akademiji umetnosti, nastavljajući da radi kao ilustrator i pozorišni scenograf.

Bilibin umire tokom opsade Lenjingrada, 7. februara 1942. godine u bolnici Ruske Akademije umetnosti. oslednji rad velikog slikara je bila priprema ilustracija za bajku „Djuk Stepanovič" 1941. godine. Sahranjen je u zajedničkoj grobnici profesora Akademije umetnosti na smolenskom groblju.

Bilibinski stil
---------------

Za bilibinski crtež je karateristična grafička prezentacija. Bilibin bi prvo napravio skicu buduće kompozicije — crne ornamentalne linije jasno ograničavaju boje, daju im količinu i perspektivu u ravni lista. Ispunjavanje vodenim bojama crno-belog grafičkog crteža služi samo da nagalsi postavljene linije. Bogato uokvirivanje crteža Bilibin vrši ornamentom.

Radovi
------

* 1899 — bajka „Carević Ivan, Žar-ptica i Sivi vuk"
* 1899—1900, 1902 — Vasilisa Prekrasna
* 1899 — „Princeza žaba"
* 1900 — „Pero Finista Svetlog-sokola"
* 1900—1901 — „Marja Morevna"
* 1901—1902 — „Sestrica Alenuška i brat Ivanuška"
* 1902 — „Bela košulja"
* 1903 — bajka „Volga"
* 1904—1905 — „Bajka o caru Saltanu", A. S. Puškina
* 1906 — „Bajka o zlatnom petlu", A. S. Puškina
* 1908 — „Bajka o ribaru i ribici", A. S. Puškina
* 1909 — opera „Zlatni petao", N. Rimski-Korsakova
* 1911 — „Bajka o tri carske dive i Ivaški, popovom sinu", A. S. Roslavljeva
* 1919 — „Idi tuda - ne znam kuda, donesi to - ne znam što..."

Galerija
--------

* Marja Morevna 1900—1900Marja Morevna 1900—1900
* Marja Morevna 1900—1900Marja Morevna 1900—1900
* Marja Morevna 1900—1900Marja Morevna 1900—1900
* Marja Morevna 1900—1900Marja Morevna 1900—1900
* Marja Morevna 1900—1900Marja Morevna 1900—1900
* Marja Morevna 1900—1900Marja Morevna 1900—1900
* Vasilisa Prekrasna 1899—1900, 1902Vasilisa Prekrasna 1899—1900, 1902
* Vasilisa Prekrasna 1899—1900, 1902Vasilisa Prekrasna 1899—1900, 1902
* Kupci 1905Kupci 1905
* Zlatni petao 1909Zlatni petao 1909
* Zlatni petao 1909Zlatni petao 1909
* Slovo o pohodu IgorevuSlovo o pohodu Igorevu
* Crveni konjanik 1899Crveni konjanik 1899
* Ivan-carević i Žar-ptica 1899Ivan-carević i Žar-ptica 1899
* MorozkoMorozko
* Ostrvo Bujan 1905Ostrvo Bujan 1905
* Dobrinja NikitičDobrinja Nikitič
* Ilja Muromec i Slavuj-RazbojnikIlja Muromec i Slavuj-Razbojnik
* AlkonostAlkonost
* Sud u vreme ruske pravdeSud u vreme ruske pravde
* Bela košuljaBela košulja
* Kikimora 1934Kikimora 1934
* Ruslan i LjudmilaRuslan i Ljudmila

Literatura
----------

* Ivan Яkovlevič Bilibin: St. pisьma, vospominaniя o hudožnike / Sost. S. V. Golыnec. L. 1970;
* Golыnec G. V. I. Я. Bilibin. M. Izobrazitelьnoe iskusstvo. 1972. S.5
* Semenov O. S. Ivan Bilibin, M. Detskaя literatura, 1986
* Golыnec G. V. Ivan Bilibin, L. Avrora, 1988
* Ivan Яkovlevič Bilibin, 1876—1942 (Alьbom). Avt.-sost. T. F. Verižnikova. SPb. 2002

Spoljašnje veze
---------------

***Ivan Bilibin*** na Wikimedijinoj ostavi

* Bilibin Ivan Яkovlevič. Biografiя i tvorčestvo hudožnika Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u
* Galereя Bilibina v proekte «Letopisь kulьturы»
* Russkaя živopisь - Bilibin, Ivan Яkovlevič
* Bilibin I. Я. Neskolьko slov o russkoй odežde v XVI i XVII vv. // Starыe godы, 1909. — № 7-9. — S. 440—456.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 61666423
* LCCN: n50018017
* ISNI: 0000 0001 0907 6077
* GND: 118510851
* SELIBR: 178294
* SUDOC: 053425200
* BNF: cb12590344m (podaci)
* BIBSYS: 90261899
* ULAN: 500030855
* MusicBrainz: 06a1880b-253f-4ed7-a5a1-f1d414822fa5
* NLA: 35018632
* NDL: 00433304
* NKC: js20020805861
* RSL: 000095051
* BNE: XX848335
* CiNii: DA06426162
* RKD: 8414
* CONOR.SI: 30508643
* NSK: 000106687

 |