recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Snimka ljudskog oka na kojoj se jasno razabiru krvni sudovi vežnjače.
Hiperemija krvnih sudova vežnjače.
Gornja polovina sagitalnog preseka očne jabučice gde se vidi i vežnjača.
**Vežnjača** (konjunktiva, spojnica oka) je sluzokoža koja pokriva unutrašnju površinu kapaka i u vidu širokih nabora i beonjaču sve do rožnjače. Koliko je mala po svojoj površini, toliko je važna zbog svog položaja. Naime, izložena je mnogim štetnim dejstvima spoljne sredine, kao što su mikroorganizmi, pa su oboljenja vežnjače veoma česta. Doduše, suze štite konjunktivu ispiranjem, a sadrže i enzime i antitela koja sprečavaju razvoj bakterijske infekcije. Po učestalosti, zapaljenje vežnjače ili konjuktivitis različitog porekla je na prvom mestu svih zapaljenja u predelu oka u razvijenim zemljama. Počinje obično grebanjem i peckanjem u očima, crvenilom koje se uočava na beonjači, pojačanim suzama i nakupljanjem krmelja, posebno uočljivih ujutru. Znakovi zapaljenja i težina oboljenja zavise od uzročnika, koji su vrlo različiti i zato mogu imati različite posledice. Teže upale uzrokuju čak i odumiranje tkiva. Zato je i lečenje različito.
|  |
| --- |
| Serija članaka na temu: **Zelena politika** |
|  |
| 
**Teme**

* Zelena politika
* Zelena stranka
* Popis zelenih tema


**Škole**

* Duboka ekologija
* Eko-feminizam
* Eko-socijalizam
* Zeleni anarhizam
* Zeleni konzervativizam
* Zeleni liberalizam
* Zeleni libertarijanizam
* Zeleni sindikalizam
* Socijalna ekologija


**Organizacije**

* Globalni Zeleni
* Globalni mladi Zeleni
* Afrika
* Amerike
* Azija-Pacifik
* Evropa
* Federacija mladih evropskih Zelenih
* Zelene stranke


**Principi**

* Četiri stuba
	+ ekološka mudrost
	+ socijalna pravda
	+ grassroots demokracija
	+ nenasilje



---

**Portal Politika** ·  p • r • u  |

Izraz **ekološka mudrost** ili ekozofija je filozofija ekološke harmonije ili ekvilibrija. Osnovao ju je norveški filozof Arne Naess godine 1973. Koncept predstavlja ekologizma 1960-ih te je postao jedna od osnova pokreta duboke ekologije movement. 

Svi programi zelenih stranaka navode **ekološku mudrost** kao jednu od svojih ključnih vrijednosti—bila je jedna od originalna Četiri stuba Zelenih stranaka i često se navodi kao najosnovnija vrijednost tih stranaka.

Često se povezuje s domorodačkim religijama i kulturnim običajima.

U političkom kontekstu, ne može je se tako lako definirati kao što je to slučaj s ekološkim zdravljem ili naučnim konceptima ekologije. Djelomično se odnosi na biomimikriju (imitiranje efikasnosti prirodnih usluga i tjelesnih oblika).

V. također
----------

* Ekologija
* Povelja Globalnih Zelenih
* Zeleni sindikalizam
* Jednostavan život
* Održiv život
**Ureus** (starogrčki:οὐραῖος, ouraîos=na svom repu), staroegipatski: *jꜥrt*) ili uspravljena kobra bio je jedna od važnijih faraonskih insignija u Antičkom Egiptu. 

Najčešće je prikazivan na faraonskoj kruni, kao simbol legitimiteta njegove vlasti.

Karakteristike
--------------

Orginalno ureus je bio simbol boginje zaštitnice Donjeg Egipta - Vadžet. Za koju se vjerovalo da ima lik kobre, a imati je na kruni značilo je dobiti njezinu zaštitu od neprijatelja, kao i moć da se vlada nad čitavim Donjim Egiptom. U periodu ujedinjenje zemlje - ureus je spojen sa supom - simbolom zaštitnice 
Gornjeg Egipta boginjom - Nekbet. Zajedno su ta dva bića postala - **nebti**, jedno od pet titularnih faraonskih imena (prevedeno dvije dame) zaštitnice faraona.

|  |
| --- |
| **Ureus*jꜥrt*  na hijeroglifima** |
|  |

Kad su faraoni postali manifestacija boga sunca Ra, raširilo se vjerovanje da ureusi pljuju otrov ili rigaju vatru na faraonove neprijatelje da ga zaštite. 
Ureus je često prikazivan omotan oko sunčeva diska, kog nosi Ra. U skladu s tim ureusi su postali oči boga Ra, pa su bili povezani sa boginjama koje su radile slične stvari, uključujući Hator, Izidu, Nekbet, Sekmet, Vadžet i Bast. U pojedinim periodima duge egiptske historije ureusi su postali poznati i kao *Mjesečevo oko*, ili; *Oko Hator*, *Oko Horusa* i *Oko Ra*, što je zavisilo o vremenu kad je to bilo u modi. Isto tako ureusi su bili povezani i sa drugim boginjama kao što je Neit ili Ma'at.

Kako je ureus oduvijek bio faraonski simbol, postao je povezan sa bogovima vladarima Egipta, tako se u nekim scenama mogu vidjeti Horus i Set kako nose - ureus.

Po jednoj od mitoloških priča - porijeklo ureusa povezano je sa bogom Ra. Vjerovalo se da je Izida stvorila prvog ureusa, kog je napravila od zemljine prašine i 
Raove pljuvačke (sunčevih zraka). Boginja ga je iskoristila da osigura egiptski tron za svog supruga Ozirisa.

Najpoznatiji ureus je onaj Senusreta II izrađen od zlata sa crnim očima od granita, tamnoplavom glavom od lapis lazulija i umetcima od karneola i tirkiznom kapom. Dimenzije tog ureusa od vrha do dna su 6,7 cm.

Jedini poznati ureus pronađen zajedno s pokopanim faraonom bio je onaj pronađen kod Tutankhamona. To su bila dva zlatna ureusa za koja se pretpostavlja da su prenošeni od jednog do drugog faraona.

Hijeroglifi ureusa, imaju nekoliko tipova interpretacija, pa se mogu odnositi na svećenicu, boginje poput Menhit i Izide ili njihovo svetište.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Egyptian Symbols: Uraeus*" (engleski). Egyptian-Gods. Arhivirano iz originala na datum 2018-10-04. Pristupljeno 15.20. 2020.

Vanjske veze
------------

***Ureus*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Egyptian Symbols: Uraeus* Arhivirano 2018-10-04 na Wayback Machine-u (`en`)
Kadenca u **C-Duru**.

 

|  |
| --- |
| Kadenca u **C-Duru**. |
|  |
| *Zvučni primer kadence u C-Duru*. |

  

Izraz **kadenca** (ital. i eng. *Cadenza*) u muzici ima dva značenja:

  

1. Jedno od njih ste već upoznali na časovima solfeđa, pevajući u razloženim akordima kadence u raznim tonalitetima: u tom smislu (melodijskom i harmonskom), kadenca je niz akorada koji karakteriše određeni tonalitet i kojim se završava muzička celina.

  

2. No, kadenca ima i drugo značenje: odlomak koji izvodi solista sam, dok (klavirska ili orkestarska) pratnja pauzira, kao na primer:

  

Primer *solističke kadence* u kompoziciji za klarinet i orkestar autora R. Lazića - V. Peričića: ***Introduzione, Thema e Variazioni***.  
Nastup solističke kadence je radi preglednosti markiran crvenom bojom.

  

 

|  |
| --- |
| R. Lazić - V. Peričić: ***Introduzione, Thema e Variazioni***. |
|  |
|  *Solista na klarinetu Ž. Lazić.* |

Takva, **solistička kadenca** se nalazi najčešće pri kraju kompozicije (prvi stav koncerta, mada može i u ostalim stavovima). Obično se beleži sitnijim notama, a izvodi se u slobodnom tempu, bez podele u taktove, kao kakva improvizacija (i zaista, u klasičnim koncertima kompozitori obično nisu ni komponovali kadencu, već su prepuštali izvođaču da je improvizuje i u njoj prikaže svu svoju virtuoznost, ali i muzikalnost).

  

Kadenca u klarinetskom solo-štimu za kompoziciju ***Introduzione, Thema e Variazioni***, R. Lazića - V. Peričića.

  

*Solistička kadenca* se obično javlja na koroni i često se završava trilerom, koji priprema ponovni ulazak klavira ili orkestra.

Vidi još
--------

* Kadenca

Izvori
------

1. ↑  Vlastimir Peričić, *Višejezični rečnik muzičkih termina*
2. ↑  Radivoj Lazić - Vlastinir Peričić, *osnovi teorije muzike*
**Zaglav** je naselje na južnom dijelu Dugog otoka, 4 km sjeverozapadno od najvećeg otočnog mjesta Sali i 4 km jugoistočno od mjesta Žman. 

Jedno je od manjih mjesta na otoku i nalazi se na zaravni iznad uvale *Triluke*, čija je okolica pretežno pod pašnjacima, makijom i maslinicima. Smješten je u dobro zaštićenoj uvali, pa se u njemu nalazi i trajektno pristanište za trajektnu vezu s Zadrom. Na regionalnoj je prometnici koja prolazi uzduž otoka, a u mjestu je i jedina benzinska postaja (za aute i za brodove) na Dugom otoku i u širem akvatoriju. U neposrednoj je blizini i Park prirode Telašćica.

Prvi put se spominje u dokumentima iz 15. stoljeća, a bilo je naseljeno prebjezima pred Turcima. Iz istog stoljeća datira i Franjevački samostan trećoredaca (prvotno eremitarij) iz 1451. godine i crkva Sv. Mihovila koju su sagradili Vuk Slavogostov i Juraj Lukačević-Zavaliska (1445.-1458.). U samostanu je slika sv. Antuna s lokalnim otočnim krajolikom u pozadini (1653.). 

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Zaglav** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Sali |
| --- |
| Božava • Brbinj • Dragove • Luka • Sali • Savar • Soline • Veli Rat • Verunić • Zaglav • Zverinac • Žman |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
Most Xi Shi u Muduu u Suzhouu
**Xi Shi** (西施, Pinyin: Xī Shī, vijetnamski:  cca. 506. pne. – ?) bila je kineska plemkinja koja se smatra prvom od Četiri ljepotice drevne Kine, a koja je živjela pred kraj period Proljeća i Jeseni u Zhujiju, glavnom gradu drevne Države Yue.

Prema predaji je imala ključnu ulogu u sukobu Države Yue sa Državom Wu. Kralj Goujian od Yuea je nakon poraza bio prisiljen prihvatiti sizerenstvo države Wu i njenog kralja Fuchaija. Gouijanov savjetnik Weng Zhong je predložio kralju da se osveti svom neprijatelju tako što će kao danak Fuchaiju slati lijepe žene. Plan je proveo ministar Fan Li koji je na Fuchaijev dvor kao konkubine poslao Xi Shi i Zheng Dang.

Kao što su ministri Yuea predvidjeli, Fuchai je postao zaslijepljen ljepotom Xi Shi, potpuno zanemario državne poslove i pao pod toliko snažan uticaj svoje konkubine da je dao pogubiti svog vjernog savjetnika Wu Xija. Zahvaljujući tome je država Wu toliko oslabila da je godine 473. pne. Goujian pokrenuo vojni pohod, porazio Fuchaija i natjerao ga na samoubistvo.

U suvremenom Vijetnamu se Xi Shi smatra velikom nacionalnom heroinom.

Eksterni linkovi
----------------

* A Depiction Arhivirano 2018-08-16 na Wayback Machine-u
**Xerénte** (Akuê, Akwẽ, Awen, Akwen, Akuen Serente, Cherente, Sherente, Šerénte), pleme američkih Indijanaca iz središnje skupine brazilskih Gésa, srodni Xavantima. Danas žive u državi Tocantins, u kraju između rijeka Rio do Sono i Rio Tocantins. Populacija im iznosi oko 1.200 (1993 SIL); 1.814 (2000). Lovci, ribari, sakupljači i obrađivači tla. Većina vrtova nalaze se u blizini kuća, uz rijeke i potoke. 

Sakupljanje meda, voća i korijenja također ima važan značaj. U prošlosti su (1840.-tih) Xavante i Xerente živjeli duž Tocantinsa u državi Goias, no nakon dolaska bijelih pridošlica obadva plemena su potisnuta sa obala rijeke, a Xerente se nastanjuju na sadašnjem područje prema rijeci Sono. Za razliku od Xavanta, Xerente će od misionara i ranih naseljenika prihvatiti kršćanstvo, a neki će naučit i portugalski jezik. 

U drugoj polovici 20. stoljeća integrirali su se u brazilsko društvo, i polako gube kulturni identitet.

Vanjske poveznice
-----------------

* Xerente (Sherente) Indians
**Xfce** je slobodno desktop okruženje za Juniks i Juniksu slične platforme, poput Linuksa, Solarisa, i BSD-a. Razvojni cilj ovog proizvoda je da bude brz i lagan, a istovremeno vizuelno privlačan i lak za upotrebu.

Trenutna verzija, 4.10, je dizajnirana na modularan način koji omogučava višestruku upotrebu komponenti. Xfce se sastoji od kolekcije zasebnih komponenti koje zajedno pružaju puno funkcionalno desktop okruženje. Njihovi podskupovi se mogu koristi da se formira željeno lično radno okruženje. Xfce se prvenstveno koristi zbog njegove sposobnosti da radi na relativno skromnom hardveru.

On je baziran na GTK+ 2 tulkitu (poput Gnom 2.x). On koristi Xfwm upravljač prozora. Njegova konfiguracija je u potpunosti bazirana na upotrebi miša, pri čemu su konfiguracini fajlovi skriveni od običnih korisnika.

Xfce je uključen kao jedno od grafičkih korisničkih okruženja Pandora ručnog sistema za igre.

Spoljašnje veze
---------------

***Xfce*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službeni veb-sajt
**Colin i Dennis Creevey** su fiktivni likovi iz serije romana o Harry Potteru britanske spisateljice J. K. Rowling. Colina smo imali priliku upoznati u Harry Potteru i Odaji tajni, a Dennisa u Harry Potteru i Plamenom Peharu.

Colin i Dennis su bezjačkog porijekla: njihov otac je mljekar. Colin je opisan kao lik koji se lahko uzbudi, bio je oduševljen spoznajom da je čarobnjak, ali je zadržao bezjačku naviku fotografisanja ljudi, predmeta i događaja. Tako je tokom cijele svoje prve godine u Hogwartsu fotografisao ljude, često progoneći upravo Harryja, a snimljene je fotografije slao svojoj obitelji. Harryja je Colinova stalna pažnja počela pomalo iritirati. Colin je na istoj godini kao i Ginny Weasley i na Harryjevoj drugoj godini bio je žrtva baziliska puštenog iz Odaje tajni. Na sreću, spasio ga je njegov fotoaparat: u pokušaju da fotografira zvijer izbjegao je izlaganje baziliskovom smrtonosnom pogledu i pretrpio je samo paralizu, tj. petrifikaciju (izlječivu).

Dennis je od Colina mlađi dvije godine i, kao i Colin, svrstan je među Gryffindore. Kada je Dennis prvi put dolazio u Hogwarts, te plovio u čamcu preko jezera po nevremenu, slučajno je upao u jezero, što je njega nevjerovatno uzbudilo.

Oba Creeveya pridružila su se Harryjevom pokretu nastave Obrane od mračnih sila, ili takozvanoj Dumbledoreovoj Armiji(DA), ali ni jedan od njih dvojice nije sudjelovao u bitci u Odjelu tajni, koja se odvijala dok je Colin pohađao četvrtu, a Dennis drugu godinu u Hogwartsu.

Glumac Hugh Mitchell glumio je Colina Creeveya u Harry Potteru i Odaji tajni (2002.)

Jedna manja zanimljivost koja se tiče braće Creevey je da u Harry Potteru i Redu feniksa Dennis prisustvuje prvom sastanku Dumbledoreove Armije u Veprovoj glavi u Hogsmeadeu, iako učenicima druge godine nije dozvoljeno posjećivati Hogsmeade. Ako se pravila nisu promijenila od Harryjeve treće godine, ovo bi mogla biti manja greška autorice, J. K. Rowling iako je barem jednako toliko vjerovatno da su stariji učenici Dennisa nekako "prokrijumčarili" u Hogsmeade i da u tome nisu uhvaćeni.

Vanjske veze
------------

* Braća Creevey na vanjskoj Harry Potter Wiki
	+ Colin Creevey na vanjskoj Harry Potter Wiki
	+ Dennis Creevey na vanjskoj Harry Potter Wiki
**Sima Daozi** (司馬道子) (364–403), formalno **Princ Wenxiao od Kuaijija** (會稽文孝王), je bio kineski princ iz dinastije Jin, poznat kao regent za vrijeme vladavine svog mentalnog retardiranog nećaka cara Ana.

Sima Daozi je bio sin princa Sima Yua koji je 372. nakratko vladao car Jianwen. Oca je na prijestolju naslijedio Sima Daozijev stariji brat Sima Yao, uzevši ime Xiaowu. Godine 383. je Sima Daozi postao premijer, a što je dovelo do sukoba sa dotadašnjim premijerom Xie Anom. Nakon što je Jianwen umro 385. Sima Daozi je bio u sukobu sa bratom, dijelom i zbog toga što je car prijestolje ostavio starijem sinu za koga je bilo očigledno da je mentalno retardiran. Sukob se djelomično smirio godine 392. a prestao je 396. kada je Xiaowua ubila vlastita konkubina. Sima Daozi je postago regent, ali se pokazao nesposobnim, i za vrijeme njegove vladavine su se izredale pobune. Sima Doazi ih je pokušao ugušiti tako da je vlast dijelio sa svojim mladim sinom Sima Yuanhianom. Godine 402. je general Huan Xuan protiv obojice podigao ustanak i nakratko uzurpirao prijestolje; Sima Yuanhian je pogubljen, a njegov otac otrovan godinu dana kasnije.
|  |
| --- |
|  |
| Imena (*detalji*) |
| također se piše: | Ji Kang |
| kineski: | 嵇康 |
| Hanyu Pinyin: | Xī Kāng |
| Wade-Giles: | Hsi1 K'ang1 |
| Porodično ime: | Xi |
| tradicionalni kineski: | 嵇 |
| Osobna | imena |
| Kurtoazno ime : | Shuye (叔夜) |
| Pseudonim : | Zhongsan Daifu (中散大夫) |
|

**Xi Kang** ili **Ji Kang** (223–262) bio je kineski književnik, pjesnik, taoistički filozof, muzičar i alkemičar, koji je živio u državi Cao Wei, jednom od Tri kraljevstva. Poznat je kao autor brojnih tekstova na temu dugovječnosti, etike, politike, muzičke teorije, kao i *guqin* muzičkih kompozicija. 

Pripadao je kružoku taoističkih i drugih nonkonformističkih mislilaca kasnije poznatih kao Sedam mudraca Bambusovog gaja. Njemu je pripadao i Ruan Ji sa kojim će otpočeti homoseksualnu ljubavnu vezu. Kineski tekstovi navode kako je Gospa Han, supruga filozofa Shan Taoa, jednog od članova grupe, promatrala Ruana Jia kako vodi ljubav sa Xi Kangom te, duboko impresionirana Ruan Jijevom vještinom, svom mužu poslije rekla "kako je sa Ruan Jijem jednak po intelektu, ali ne i u spavaćoj sobi". 

Xi Kangov nonkonforizam se očitovao u žestokoj kritici konfucijanstva i mnogih društvenih normi svog vremena. Te kritike su sa vremenom počele skandalizirati javnost, a kada je javno kritizirao ministre Zhong Huija i Sima Zhaoa, uhapšen je i osuđen na smrt.

Izvori
------

1. ↑  Hinsch, Bret. (1990). *Passions of the Cut Sleeve*. University of California Press. pp. 68- 69

Eksterni linkovi
----------------

* Xi Kang Xi Kang and Qin music.

| * p
* r
* u
Sedam mudraca Bambusovog gaja |
| --- |
| 

Ruan Ji | 
Xi Kang | 
Shan Tao | 
Liu Ling | 
Ruan Xian | 
Xiang Xiu | 
Wang Rong
 |
**Strip** je niz povezanih crteža, većinom uz tekst.

Poznat je i kao "deveta umetnost".

Tri svetska centra stripa
-------------------------

Današnji svet ima tri centra stripa: Francuska / Belgija, Japan i SAD. Ta tri centra imaju posve različite tradicije stripa. 

**Francuska/Belgija** oduvek neguje umetničku stranu stripa, a sa usponom stripa za odrasle 60-tih godina dvadesetog veka strip se počinje tretirati kao prava umetnost. Francuski je strip obično u formatu albuma sa četrdesetak velikih stranica, na kvalitetnoj hartiji i sa tvrdim koricama. Autori stripa imaju mnogo viši status nego u Americi i Japanu i smatraju se umetnicima. Najslavniji autor je Belgijanac Erž (*Tintin*).

**Japan** je najmlađi ali i najveći od tri centra. Japanski stripovi, *manga*, čine 40% ukupnog štampanog materijala u Japanu. Svaki mesec izlazi oko 350 strip-magazina i 500 stripova. Izdaju se u sveskama od dvestotinjak stranica (*tankobon*), a nije neobično da serija dosegne i 10,000 stranica. Zato se u japanskim stripovima najviše pazi na radnju, dok je crtež sporedan. Poseban fenomen je *dodžinši*, ogromno tržište amaterskih stripova. Najslavniji autor je Osamu Tezuka (*Astro Boj*, *Blekdžek*). 

U **Sjedinjenim Državama** masovna potrošnja stripova nastala je tek pojavom superheroja, koji i danas čini osnovu američke industrije stripa. Postoji oštra razlika između *comics stripova*, koji se prodaju u formi sveščica od dvadesetak stranica i smatraju se razbibrigom i  *graphic novels crtanih romana*, koji su u obliku albuma sa tankim koricama i umetničkim pretenzijama. Najslavniji autor je Frenk Miler (*Povratak Crnog Viteza*).

Italijanski strip
-----------------

* Alan Ford
* Korto Malteze
* Dilan Dog
* Maksmagnus
* Kapetan Miki
* Zagor
* Teks Viler
* Marti Misterija

Žanrovi
-------

* Naučna fantastika
* Fantastika
* Superheroji
* Vestern
* Pustolovni
* Horor
* Erotski
* komični

Crtačke škole
-------------

Mnoge su poznate crtačke škole diljem svijeta. U Srbiji jedna vrlo poznata škola se nalazi u Studentskom kulturnom centru u Beogradu.

Poznatiji izdavači
------------------

* Marvel
* DC Comics
* Sergio Bonelli Editore

Veze
----

* Popis godina u stripu

Eksterni linkovi
----------------

* Baza stripova (*Grand comics database*)
* Stripovi.com
* Marvel.com
* DC Comics
* Sergio Bonelli
* Studentski kulturni centar SKC

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Strip** |
|  | Potražite izraz ***strip*** u W(j)ečniku, slobodnom rječniku. |
Žydrūnas Savickas
**Žydrūnas Savickas** (Biržai, Litvanija, 15. jula 1975.) – litvanski natjecatelj u natjecanjima snagatora. Smatra se jednim od najsnažnijih ljudi u historiji sporta. Jedini je, koji je pobijedio na svim većim suvremenim natjecanjima snagatora.

Na jednom od najvećih svjetskih natjecanja snagatora "Arnold Classic Strongman", koje je nazvano po Arnoldu Schwarzeneggeru i održava se svake godine u Columbusu u SAD-u, Žydrūnas Savickas pobijedio je šest puta zaredom od 2003. do 2008. godine, dok je 2010. bio drugi, a 2011. treći. Godine 2009. nije nastupio.

Dva puta je pobijedio na IFSA Svjetskom prvenstvu 2005. i 2006. Pobijedio je na natjecanju Fortissimus 2009. godine. Osvojio je titulu najjačeg čovjeka svijeta 2009. i 2010. godine.
Na IFSA Grand Prixu Nizozemske 2006. osvojio je 1. mjesto nakon što je podigao deblo teško 210 kg.

S 175 kg težine tijela, jedan je od najtežih međunarodnih sudionika natjecanja snagatora. Visok je 191 cm.

Izvori
------

1. 1 2 3  2011 MHP Log Lift World Championships Arhivirano 2014-12-13 na Wayback Machine-u. Ironmind.com (20. januara 2011.).Pristupljeno 19. marta 2011.
2. ↑  „Zydrunas Savickas". IMG. Arhivirano iz originala na datum 2015-12-13. Pristupljeno 10. jun 2014.
U geometriji, **Talesova teorema** (dobila ime po Talesu iz Mileta) tvrdi da ako su A, B i C tačke na krugu gde je AC prečnik kruga, tada je ugao ABC prav ugao.

Dokaz
-----

Koristimo sledeće pretpostavke: zbir uglova u trouglu je jednak zbiru dva prava ugla i dva ugla jednakokrakog trougla su jednaka.

Neka je O centar kruga. Neka su OA = OB = OC, OAB i OBC su jednakokraki trouglovi, i po jednakosti uglova jednakokrakog trougla, OBC = OCB i BAO = ABO. Neka γ = BAO i δ = OBC.

  

2γ + γ ′ = 180°
i

2δ + δ ′ = 180°
Takođe znamo da

γ ′ + δ ′ = 180°
Dodajući prve dve jednačine i zamenjujući treću sledi da 

2γ + γ ′ + 2δ + δ ′ − (γ ′ + δ ′) = 180°
što nakon skraćivanja, γ ′ i δ ′, dokazuje da 

γ + δ = 90°

Generalizacija
--------------

Talesova teorema je specijalni slučaj sledeće teoreme: ako se tri tačke A, B i C nalaze na krugu sa centrom O, ugao AOC je dva puta veći od ugla ABC.

Istorija
--------

Tales nije bio prvi koji je poznavao ovu činjenicu, jer su je Egipćani i Vavilonci poznavali empirijski. U svakom slučaju oni nisu znali da dokažu ovu teoremu, niti su poznavali pojam dokazivanja niti ih je to uopšte zanimalo. Tako je teorema dobila ime po Talesu koji ju je prvi dokazao. 

***Talesova teorema*** na Wikimedijinoj ostavi
Terenski ljekari provjeravaju reakciju kosovskog stanovništva na imunizaciju.
**Epidemija velikih boginja u Jugoslaviji 1972. godine** je izbila nakon što se Ibrahim Hoti, muslimanski hodža rodom sa tadašnjeg Kosova, zarazio velikim boginjama prilikom hodočašća u Meku. Hoti se po povratku na Kosovo razbolio i zarazio 38 ljudi; tadašnje zdravstvene vlasti su dale pogrešnu dijagnozu, a što se tumači time da se smatralo da su velike boginje, zahvaljujući decenijama cijepljenja iskorijenjene, odnosno tome da je posljednji zabilježeni slučaj na prostoru Jugoslavije datirao iz 1930. godine. Bolesnici, čije se stanje rapidno pogoršavalo, su premješteni prvo u bolnicu u Čačku, a potom u Beograd, i pri tome su dodatno zarazili kako pacijente tako i medicinsko osoblje. Tek mjesec dana kasnije su beogradski ljekari shvatili da je riječ o velikim boginjama, te je tadašnja vlada proglasila izvanredno stanje i provela obaveznu vakcinaciju uz pomoć stranih stručnjaka. Epidemija je do kraja maja zaustavljena; ukupno se rauzboljelo 175 ljudi, a umrlo njih 35. Usprkos tako velikog broja žrtava, jugoslavenske vlasti su na kraju dobile pohvale od Svjetske zdravstvene organizacije zbog načina na koje su uspjele zaustaviti dalje širenje zaraze. 

Godine 1982. je o tim događajima snimljen film pod naslovom *Variola vera*.
Epigastrična kila (Hernia epigastrica) se javlja u epigastriju. Češće su kod male djece mada se javljaju i kod odraslih. Javljaju se u središnjoj liniji između pupka i grudne kosti u području bijele linije (linea alba). Na tom mjestu se ukrštaju aponeurotične niti ravnog trbušnog mišića (musculus rectus abdominis). Manji defekti u aponeurotičnom vezivnom tkivu su mjesta na kojima nastaje jedna ili više kila. Kod gojaznih ljudi se ove kile ne vide ali se mogu napipati kao tvrde kuglice ispod masnog tkiva. 
Najčešće sadrži trbušnu maramicu (latinski *omentum*)a rijetko crijeva. Vrlo rijetko bude uklještena što može biti razlog za hitnu operaciju ukoliko se u kilnoj kesi nalaze crijeva. Može doći do ileusa (zapetljaj crijeva) zbog opstrukcije lumena crijeva ili u gorem slučaju do gangrene crijeva zbog vaskularne kompromitacije.

MKB kod
-------

MKB kod je šifra bolesti prema Međunarodnoj klasifikaciji bolesti (MKB 10) : Kod epigastrične kile je isti kao kod ventralne (incizijske) kile.

K43 je kod epigatrične kile 

K43.0 je kod ukještene epigatrične kile bez gangrene

K43.1 je kod uklještene epigatrične kile sa gangrenom

K42.9 je kod epigatrične kile bez ukliještenja i gangrene

Dijagnostika epigatrične kile
-----------------------------

Za dijagnostiku ove kile se obično koristi fizikalni pregled a ponekad i UZ pregled..

Tretman epigatrične kile
------------------------

  

Obično se radi o malim kilama koje često ne zahtijevaju aktivan hirurški tretman. Mala djeca se operiraju tek kada porastu zbo operativnog rizika koji je veću u dojenčadi. Terapija je operativna i traje obično kraće od pola sata. Komplikacije su rijetke i često se kile operiraju iz kozmetskih razloga. Obično se ne koriste mrežice zbog malih dimenzija kile.

Prije operacije se uradi preoperativna priprema, pacijent uradi osnovne laboratorijske nalaze, pregled pulmologa i interniste i pregled anesteziologa koji donosi odluku o operativnom riziku i mogućim metodama anestezije. Koristi se obično opća anestezija. Operativni zahvat podrazumijeva šivanje oslabljenog tkiva i/ili ugradnju polipropilenske mrežice (polimer propilena).

Postoperativni tok
------------------

Postoperativno pacijenti treba da izbjegavaju fizičko naprezanje dokle god traje stvaranje ožiljka i zarastanje tkiva.Nakon par mjeseci pacijent može raditi sve normalne životne aktivnosti. Ekstremni fizički napori treba da se izbjegavaju.

Recidivi
--------

Recidiv označava povratak nekog oboljenja. Recidivi epigatrične kile su rijetki.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica WHO za MKB
* Online šifranik MKB-10 klasifikacija Arhivirano 2009-08-05 na Wayback Machine-u
Koordinate: 41° 19′ 32" SGŠ, 22° 10′ 12" IGD

**Strmaševo** (mak. *Strmaševo*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Strmaševo je naselje u okviru opštine Demir Kapija.

Prirodni uslovi
---------------

Strmaševo je smešteno u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kavadaraca, selo je udaljeno 25 kilometara jugoistočno.

Selo Strmaševo se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je na severnim padinama planine Kožuf, na približno 610 metara nadmorske visine. Neposredno zapadno od naselja protiče rečica Bošava.

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Strmaševo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine bilo bez stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju bili su etnički Makedonci.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva bila je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* opstinademirkapija.gov.mk Zvanična stranica opštine Demir Kapija

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Demir Kapija |
| --- |
| **Demir Kapija** • 
Barovo •
Besvica •
Bistrenci •
Dračevica •
Dren •
Iberlija •
Klisura •
Košarka •
Koprišnica •
Korešnica •
Prždevo •
Strmaševo •
Čelevec •
Čiflik |
sretni čovjek, simbol humanizma
**Svjetski humanistički dan**, humanistički praznik koji se slavi svake godine širom svijeta na junski solsticij, koji obično pada 21. juna. Ovaj je dan, po Međunarodnoj humanističkoj i etičkoj uniji (IHEU), način širenja svijesti o humanizmu kao filozofskom životnom stavu i sredstvo da se učini promjena u svijetu. Na dan se također gleda kao na vrijeme u koje se humanisti okupljaju i druže te promiču pozitivne vrijednosti humanizma.

Historija
---------

Praznik se razvio 1980-ih kada ga je počelo slaviti nekoliko podružnica Američke humanističke asocijacije (AHA). U to se vrijeme datum njegove proslave razlikovao od podružnice do podružnice, a neki su odabirali da ga slave na dan osnutka IHEU-a ili neki drugi značajan datum. Na prijelazu iz 1980-ih u 1990-e AHA i IHEU donijeli su rezolucije koje su odredile da se Svjetski humanistički dan obilježava na ljetni solsticij.

Format i aktivnosti
-------------------

Način na koji se slavi Svjetski humanistički dan prilično se razlikuje među lokalnim humanističkim grupama, reflektirajući tako individualnost i nedogmatizam humanizma u cjelini. Iako događanje može biti puko okupljanje, poput ručka ili piknika, s dosta vremena i za druženje i za refleksiju, metoda proslave prepuštena je individualnim humanistima. Neke grupe zapravo razvijaju zamršene društvene rituale, muziku i radnje kojima se ističe metaforički simbolizam solsticija i svjetla (znanja) koje nas izbavlja iz tame (neznanja).

Danas
-----

Svjetski humanistički dan još nije postao praznik koji se slavi u svim humanističkim organizacijama, no mnoge od njih počinju ga prepoznavati i planiraju događanja i aktivnosti uoči tog praznika. Međunarodna humanistička i etička unija navodi listu nekoliko različitih načina na koji nacionalne i lokalne humanističke grupe mogu proslaviti Svjetski humanistički dan. Na primjer, Humanistički savez Nizozemske emitirao je 2012. na nizozemskom TV-u kratke filmove o Svjetskom humanističkom danu. Godine 2013. održan je bio u Nizozemskoj prvi Nacionalni humanistički dan. Humanistička asocijacija Irske održala je čitanja poezije u parku radi proslave tog dana. Udruženje humanista Floride preporučuje grupama da održe satove *Uvoda u humanizam* na Svjetski humanistički dan.

Vidi još
--------

* Dan prava čovjeka
* Darwinov dan
* HumanLight
* solsticij

Eksterni linkovi
----------------

* Svjetski humanistički dan, stranica IHEU-a
* Svjetski humanistički dan, stranica Secular Seasonsa
* Spiritualna humanistička ceremonija za Svjetski humanistički dan[*mrtav link*]
* Detailed Order of Service for World Humanist Day na sajtu Wayback Machine (*arhivirano 15. maja 2008.*)
* Međunarodna humanistička i etička unija
* Američka humanistička asocijacija
* Društvo za humanizam (SOCH) u Nepalu
Teritorije koje bi obuhvatila sanstefanska Bugarska, 1878. godine
**Sanstefanski mir** je bio mirovni sporazum nakon Rusko-turskog rata (1877—1878), potpisan 3. marta 1878. godine.

Odluke ovog ugovora bile su:

* Srbija, Rumunija i Crna Gora dobijaju nezavisnost
* Rusija dobija deo Besarabije koji je bio u rumunskom posedu
* Rumunija dobija severnu Dobrudžu, inače deo Turske
* Stvara se Velika Bugarska koja je samo formalno turski vazal i koju u stvari kontroliše Rusija (ova država bi se prostirala od Dunava na severu do Egejskog mora na jugu i od Ohrida i Srbije na zapadu do Crnog mora na istoku).

Premda nikad nije sproveden, Sanstefanski sporazum imao je dalekosežne posledice za Južne Slovene i njihove odnose s Rusijom. Rusija je podržala maksimalne bugarske pretenzije, dodeljujući Bugarskoj, između ostalog, Prizren, Prištinu, Ohrid i niški okrug. Neravnopravni tretman balkanskih naroda pogoršao je njihovo suparništvo i počeo da ih udaljava od Rusije. Sporazum je Srbiji dao nezavisnost, ali nisu ispunjeni njeni teritorijalni zahtevi. Za srpske lidere ovo je bila velika nepravda, koju su nametnuli Rusi. 

Sporazum iz San Stefana izveo je veliki zaokret u spoljnopolitičkoj orijentaciji Srbije, u čemu su knez Milan i ministar inostranih dela Jovan Ristić odigrali glavnu ulogu. Sve do San Stefana knez Milan je bio slepo odan Rusiji, videći u ruskom caru glavnog branioca. Nakon ovoga je shvatio da se spoljna politika Srbije zasniva na opasnoj slovenskoj sentimentalnosti, te je izveo zaokret ka prozapadnoj spoljnoj politici. Ristić će uskoro otići u Berlin, kako bi prisustvovao Berlinskom kongresu, na kome nije imao pravo da odlučuje. (odlučuju samo Velike sile) 

Odredbe sanstefanskog mirovnog ugovora poništene su na Berlinskom kongresu.

Povezano
--------

* Rusko-turski rat (1877—1878)
* Berlinski kongres
* Odnosi Srbije i Rusije

Vanjske veze
------------

***Sanstefanski mir*** na Wikimedijinoj ostavi

* Pun tekst sanstefanskog mirovnog ugovora na ruskom

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 1331148451573115970001
* BNF: cb12328035z (podaci)

 |
**Тreska** (makedonski: *Треска*) је rijeka u zapadnoj Makedoniji, desna pritoka Vardara. Duga je 132 km, a sliv joj iznosi 2 350 km².

Geografske karakteristike
-------------------------

Tresku tvore Ehlovačka reka, koja izvire na istočnoj padini Stogovske planine, i njene desne sastavnice Beličke reke, koja izvire na sjevernim padinama Ilinske planine. Izvori se nalaze na 2 000 m. nadmorske visine. Tok Treske počinje od sela Drugova, gdje se spajaju ova dva njena izvorišna dijela, ali se ona u ovom kraju *Kičevske kotline* zove *Golema reka*, a nadalje na svom toku na sjever kroz Porečku kotlinu , - *Velika reka*. Ime Treska dobija tek od sela Zdunja, odnosno od ulaska u *Kanjon Matka*, između Porečke i *Skopske kotline*. Ovaj uski kanjon je dug 28 km, i prava je sutjeska usječena u vapnenačke stijene visoke od 700 do 1 000 m. Na kraju kanjona 1937. g. izgrađena je *Hidroelektrana Matka*. Uvir rijeke Treske u Vardar, je nešto niže u skopskom polju, kod mjesta Đorče Petrov.

Od spajanja izvorišnih dijelova, rijeka teče prema istoku, sve do Kičevske kotline a odatle teče prema sjeveru, praktički sve do svog uvira gdje blago skreće na istok.

Rijeka Treska ima slijedeće pritoke; *Zajalsku reku* (kod Kičevske kotline), *Malu reku* (u Porečkoj kotlini) i *Fuš reku* (u skopskoj kotlini), sve njene pritoke su lijeve.

U dolini Treske nalaze se poznati manastiri; - Andreaš, podignut 1389. (sa freskama mitropolita Jovana, monaha Grigorija i Kalesta Kirila) i - Matka (14. vijek sa Bogorodičinom crkvom), kao i *crkva Sv.Nikole*, koja je ostatak od nekadašnjeg manastira sv.Nikole Šiševskog.

Kanjon rijeke - Matke, u novije doba koristi se za *kajak na divljim vodama*, zbog izuzetnih karakteristika.

Literatura
----------

* Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda - Zagreb, 1982. (2. izdanje)
* Enciklopedija Jugoslavije Jugoslavenskog leksikografskog zavoda - Zagreb, 1971. (1.izdanje)
* Mala enciklopedija Prosvete - Beograd 1969. (1.izdanje)

Vanjske poveznice
-----------------

* O rijeci i kanjonu Matka Arhivirano 2011-08-17 na Wayback Machine-u (`mk`)

***Treska*** na Wikimedijinoj ostavi
**Treskavica** je planina u centralnoj Bosni i Hercegovini. Nalazi se na području opština Kalinovik, Trnovo (Republika Srpska) i Trnovo (FBiH)

Od Sarajeva je udaljena oko 30 km. Pripada lancu dinarskih planina. Podijeljena je na dvije cjeline. Sjeverni dio se naziva Bosanska ili Trnovska Treskavica i južni dio pod nazivom Hercegovačka, Humska ili Kalinovačka. Ni na јednoј bosanskoј planini nisu tako oštre i karakteristične razlike između pitome zelene vegetaciјe (na sjevernoj strani) i kršne divljine i goleti (na južnim obroncima) kao na Treskavici. Na zapadu je, uzvišenjem Hojta vezana sa Bjelašnicom. Na zapadu je i Visočica od koje je dijeli rijeka Ljuta. Dobila je ime po čestim manjim zemljotresima.

Najviši vrh Treskavice iznosi 2.088 metara nadmorske visine. Poznat je po tri imena:Paklijaš, Đokin toranj i Mala ćaba. Naziv Paklijaš odnosi se na područje malo južnije od vrha koje je dobilo ime zbog nepristupačnosti i surovosti terena. Naziv Đokin toranj je po metalnom objektu koji je tu bio izgrađen kao sklonište, a koji se veže za arhitektu, planinara, po imenu Đoka, koji je dao ideju za gradnju tog objekt. Ime Mala ćaba je kod lokalnog stanovništva iz religijskih razloga.

Izdvajaju se i vrhovi Oblik (1876m), Suve Lastve (2000m), Treskač, Zubovi, Oblik i Nikoline stijene na kojima su alpinisti ispenjali veliki broj alpinističkih smjeri.

Veliko jezero je najveće i najljepše na planini, dugo je 220 m, široko 185m, a duboko 6 m i nalazi se na nadmorskoj visini od 1548 m. Nekih 700 metara dalje, nakon strmog uspona, na 1675 metara nadmorske visine, nalazi se Crno jezero. Tu su još Bijelo, Platno i Malo jezero.

Na planini su i izvori pet velikih rijeka: Željeznice, Bistrice, Ljute, Bijele i Rakitnice. Prema legendi, Treskavica ima čak 365 izvora.

Pristup planini je iz sela Turovi, četiri kilometra udaljenom od Trnova, preko planinarskog doma Sustavac. Drugi pristup je iz planinarskog doma pod nazivom „Vrela" i na području je Tušila, naselje Sinanovići.

Vanjski linkovi
---------------

* Treskavica

* PD Treskavica Arhivirano 2015-10-05 na Wayback Machine-u
**Vaganska pećina** je pećina 20  od Šipova, u Republici Srpskoj, BiH. Nalazi se u sjeveroistočnom dijelu planine Vitorog, iznad sela Vagan, na nadmorskoj visini od 920 .

Dugo je služila čobanima kao utočište od vremenskih nepogoda, ali je posljednjih godina postala interesanta zbog turizma. Pod zaštitom je od 1970. godine.

Morfologija
-----------

Pećina je kraškog porekla izgrađena od mezozojkog krečnjaka, a predstavlja fosilni kanal nekadašnjeg podzemnog toka kojim su se vode sa Kupreškog polja (Mrtvica) drenirale prema vrelu rijeke Janj. Vaganska pećina sastoji se od sedam dvorana i kanala, nazvanih imenima iz istorije i tradicije šipovačkog kraja: Čobanska dvorana, Lisičiji kanal, Galerija Simele Šolaje, Janjski kanal, Svečana dvorana, Dvorana divova, Ponorski kanal i Dvorana Rade Marijanca. Dužina glavnog kanala je oko 200 metara i na njegovom kraju se nalazi velika količina odronjenog materijala i pećinskog nakita. Ukupna dužina svih kanala je 420 metara. Širina glavnnog kanala je od 8 – 10 m, a visina od 1 do 15 m.

Pećina je izuzeno bogata pećinskim nakitom, posebno velikim saljevima na zidovima i brojnim stalaktitima na stropu pećine. Brojni su i pećinski stubovi od kojih mnogi imaju značajne dimenzije. Velike površine pećine pokrivene su i stalagmitskim pločama i stalagmitima. Posebno se po bogatstvu pećinskog nakita izdvaja središnja dvorana, duga 58 metara. Boje pećinskog nakita kreću se od bijele do crvene (radi otopljenih oksida željeza), do sive i crne (radi mangana), koje preovladavaju. 

Stanište je nekoliko vrsta slijepih miševa: *Barbastella barbastellus, Myotis bechsteinii, Myotis emarginatus и Rhinolpphus ferrumequinum*.

Zaštićeno područje
------------------

Vaganska pećina je proglašena za zaštićeno podruje, slijedećih karakteristika:

* zaštićeno je područje od: 13.03.2013. godine
* kategorija: III - Spomenik prirode
* stepen zažtite: II
* površina: 12,00 ha
* upravljač: Opština Šipovo
* mjesto: Zaseok Vaganac, Strojice, Šipovo

Vanjske veze
------------

* 
* Čobanica iz Vaganske pećine Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u
*Za ostala značenja, v. Svjetski trgovački centar (razvrstavanje).*
WTC
**Svjetski Trgovački Centar** u New Yorku (**STC**), (engleski*:World Trade Center* ili *WTC*), (*Twin Towers* ili *Tornjevi Blizanci*) je bio kompleks od 7 zgrada koje je, uglavnom, dizajnirao japansko-američki arhitekta Minoru Yamasaki finansiran od strane Port Authority New York i New Jersey. Kompleks se nalazio u samom srcu Njujorškog takozvanog finansijskog distrikta a imao je više od 1.24 miliona m² poslovnog prostora tj. oko 4% ukupnog poslovnog prostora na Manhattanu. Centar je najpoznatiji po profetičnim Tornjevima Blizancima koji su imali po 110 spratova. Centar je preživio prvo bombardovanje 26. februara 1993. godine. U napadima 11. septembra 2001. godine cjelokupan kompleks je bio uništen. Zgrade WTC-1, WTC-2 (sjeverni i južni tornjevi) i WTC-7 su se srušili u samom napadu, WTC-3 (Marriott hotel) je bio zatrpan ruševinama tornjeva dok su WTC-4, WTC-5 i WTC-7 bili oštećeni bez mogućnosti opravke te su naknadno srušeni.

***Svjetski trgovački centar*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 147825406
* LCCN: sh86001484
* GND: 4292601-4
* BNF: cb137449978 (podaci)
* NKC: kn20021210005

 |
**Turkijski savet** (azerski: ; kazaški: Түрік кеңесі; kirgiski: ; turski: ) ili punim nazivom **Savet za saradnju turkofonih zemalja** je međunarodna organizacija čije su članice neke od turkijskih zemalja. Organizacija je osnovana 3. oktobra 2009. na sastanku u Nahčivan, glavnom gradu istoimene Autonomne Republike Nahčivan u sastavu Azerbejdžana. Generalni sekretarijat organizacije nalazi se u Istanbulu u Turskoj. Zemlje članice organizacije su Azerbejdžan, Kazahstan, Kirgistan i Turska. Preostale dve suverene turkijske države, Turkmenistan i Uzbekistan, formalno nisu članice organizacije zbog njihove politike neutralnosti, ali ih se smatra potencijalnim budućim članicama organizacije. Ideja o osnivanje organizacije potekla je od predsednika Kazahstana Nursultana Nazarbajeva 2006. godine.

Mapa država članica
-------------------

  države članice.  potencijalne članice

Vidi još
--------

* Međunarodna organizacija turkijske kulture
* Turkijski narodi
* Turkijski jezici
* Srednja Azija
* Kavkaz
* Anatolija

Izvori
------

1. ↑  „Turk Dili Konusan Ulkeler Isbirligi Konseyi'nin Kurulmasina Dair Nahcivan Anlasmasi". Turkkon.org. Pristupljeno 2014-03-05.

Vanjske veze
------------

* turkkon.org/
**Vergarola** (**Vargarola**; tal. *Vergarolla*) je uvala (lučica) i gradska četvrt u Puli koja administrativno pripada Mjesnom odboru Stoja.

Uvala Vergarola (tal. *Valle Vergarola*, *Valle Vergarolo*), na specijalnim vojnim kartama JNA-a označena kao uvala Privlaka, nalazi se na jugozapadu Pulskog zaljeva. Četvrt Vergarola s juga je ograničena Valovinama (tal. *Vale d'Ovina*, Uvala ovaca), sa zapada Muzilom, sa sjevera Pulskim zaljevom, a s istoka Barakama.

Dana 18. kolovoza 1946. na kupalištu Vergarola zbila se stravična eksplozija u kojoj je poginulo prema službenoj verziji 62 Puljana, ali pretpostavlja se da ih je bilo stotinjak jer su stradale i obitelji koje nije imao tko identificirati dok je ranjenih bilo oko 200. Uzrok nesreće i moguća odgovorna osoba do danas nije identificirana. Eksplozija je ubrzala odlazak Talijana nakon Drugog svjetskog rata.

Danas se u uvali Vergarola nalazi Luka "Vargarola" Hrvatske ratne mornarice, koja je dugoročnim planom razvoja označena prioritetnom, pa se planira u razdoblju od 2011.-2015. uložiti u njenu adaptaciju te modernizaciju objekata i infrastrukture u luci. Luka Vargarola preostala je tako jedinim militariziranim područjem pulske luke nakon dugog niza godina. Do početka 2000-ih više od 80% obale pulskog zaljeva nadzirale su razne vojske koje su ostavile tragove u povijesti Pule.
**Vikers Velsli** (engl. ) je bio britanski laki bombarder sa početka Drugog svjetskog rata. Proizvodila ga je fabrika Vikers-Armstrong (Vickers-Armstrong) od 1937. do 1938. Korišćen je do kraja 1942, najviše na Bliskom istoku i u istočnoj Africi.

Razvoj
------

Vikers je isprva napravio veliki dvokrilni avion da izađe u susret specifikaciji G.4/31 RAF-a. Osobine aviona su bile toliko loše da je odlučeno da se započne sa proizvodnjom revolucionarnog jednokrilca takozvane geodetske konstrukcije (slično metalnoj košari od pruća) koju je razvio Barns Volis za vazdušne brodove. Rezultat je bio toliko bolji od prethodnog dvokrilca da je vazduhoplovno ministarstvo kupilo 176 aviona pod imenom Velsli.

Prvi let prototipa bio je 19. juna 1935, a serijska proizvodnja aviona započela je 1937.

Avion se isticao velikim rasponom krila sa velikom finesom, izuzetnom efikasnošću u krstarećem letu, doletom, i pouzdanim motorom. Formirana je eksperimentalna grupa za daljinske letove i ti avioni su neprekidno letjeli 11.525 kilometara za 48 sati (od Ismailije u Egiptu do Darvina u Australiji). Let je započeo 5. novembra 1938.

Proizvedeno je ukupno 176 ovih aviona.

U borbi
-------

U Drugom svjetskom ratu avioni Velesli su bili izuzetno aktivni na području istočne Afrike (Etiopija, Somalija), Egipta i Bliskog istoka, pošto je na tom području opasnost od modernih lovaca protivnika bila mala. U akcijama su zadržani sve do kraja 1942, a najbolje osobine su im bile pouzdanost i izuzetan dolet.

Karakteristike
--------------

Projekcije aviona Velsli.
Vrsta aviona: laki bombarder

* Posada: 2 člana
* Prvi let prototipa:
* Uveden u upotrebu: 1937.
* Kraj upotrebe: 1942.
* Proizvođač: Vikers-Armstrong (Vickers-Armstrong)

Dimenzije

* Dužina: 11,96 m
* Raspon krila: 22,73 m
* Visina: 4,67 m
* Površina krila: 58,5 m²
* Aeroprofil krila:

Mase

* Prazan: 3.066 kg
* Opterećen: 5.011 kg
* Najveća poletna masa: 5.670 kg

Pogonska grupa

* Motor: jedan, Bristol Pegazus 20 (Bristol Pegasus XX), 690 kW, 925 KS
* Odnos snaga/težina: 0,14 kW/kg

Letne osobine
-------------

* Najveća brzina: 369 km/h
* Krstareća brzina: 253 km/h
* Radijus dejstva: 1.963 km
* Najveći dolet: km
* Operativni vrhunac leta: 10.060 m
* Brzina penjanja: 366 m/minuti

Naoružanje
----------

* Streljačko: jedan 0,303 in (7.7 mm) fiksni Vikers K u desnom krilu za dejstvo naprijed, jedan Vikers K ručno upravljan od strelca u zadnjoj kabini.
* Bombe: do 907 kg

Povezano
--------

* Vikers Velington

Literatura
----------

* Fighting Aircraft of World War II, Salamander Books, ISBN 1-84065-092-3, strane 472 i 473.

Spoljašnje veze
---------------

***Vickers Wellesley*** na Wikimedijinoj ostavi

* „Avion Vikers Velsli". Arhivirano iz originala na datum 2007-09-30. Pristupljeno 2014-08-29.
Vilfredo Pareto
**Vilfredo Federico Pareto** (rođen *Wilfried Fritz Pareto*; \* 15. srpnja 1848. u Parizu, † 19. kolovoza 1923. u Célignyu) bio je talijanski inženjer, ekonomist i sociolog. Smatra se predstavnikom Lausanske škole neoklasične teorije narodnog gospodarstva i slovi kao suosnivač Ekonomije blagostanja.

Paretovo pravilo, Paretova raspodjela i Paretova učinkovitost su nazvane po njemu. 

Nakon toga se okrenuo sociologiji, te je radio na temama ideološke kritike, brze promjene političkog sustava (revolucija), evolucija) i Eliti ciklus.

Život
-----

Pareto je rođen 1848. u Parizu, kao Wilfried Fritz Pareto. Roditelji su mu bili Marquis Raffaele Pareto, pripadnik genovske trgovačke obitelji. Njegovo ime Wilfried *Fritz* je dobio zbog odnosa prema revoluciji 1848. u Njemačkoj. Paretova obitelj se odselila natrag u sjevernu Italiju 1858.

1870. je Pareto stekao diplomu inžinjera. 1889. godine vjenčao se Ruskinjom Alexandrom Bakunjin.

1893. je imenovan za predsjedatelja ekonomije na sveučilištu u Lausanneu. Tu je postao suosnivač Ekonomije blagostanja. 

Godine 1896. Pareto otkrio je da raspodjela prihoda ne slijedi po Normalnoj raspodjeli, i prepoznao da je uglavnom nakrivljena. Prema njemu je dobila naziv Pareto raspodjela.

Od 1898. Pareto se okrenuo području sociologije. Godine 1901. se preselio u Céligny, Ženevsko jezero. Tamo je umro 19. kolovoza 1923.


***Vilfredo Pareto*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostale upotrebe, v. Veslački klub Jadran (razvrstavanje).*
**Veslački klub Jadran Zadar** je osnovan 1908. godine. Klub je član  Hrvatskog veslačkog saveza.

Klupski uspjesi
---------------

### Domaći uspjesi

Jadranovi veslači su na hrvatskim prvenstvima u osmercu 4 puta bili prvacima u svim dobnim kategorijama u istoj sezoni. Osim toga, u seniorskoj su konkurenciji bili prvacima 13 puta, od toga 10 puta uzastopno (do 2006.).

### Međunarodni uspjesi

Jadranovi veslači su sudjelovali na svim Olimpijskim igrama otkad se Hrvatska osamostalila, uz iznimku pekinških OI 2008.. Broncu je osvojio Branimir Vujević u osmercu na OI 2000. u Sidneyu.

Zanimljivosti
-------------

Hrvatska pjesnikinja Milena Rakvin-Mišlov je napisala pjesmu Veslačima zadarskog Jadrana.

Izvori
------

* Veslački klub Jadran Proslava 100 godina Veslačkog kluba Jadran - Zadar, pristupljeno 27. studenoga 2010.

1. ↑  Veslački klub Jadran Proslava 100 godina Veslačkog kluba Jadran - Zadar, pristupljeno 27. studenoga 2010.

Vanjske veze
------------

* Veslački klub Jadran - Zadar
*Za ostala značenja, v. Striptiz (razvrstavanje).*
Američka plesačica Lola Bel izvodi tradicionalni striptiz.
**Striptiz** (engleski: , od glagola *to strip*, "svlačiti se" i *to tease* "dražiti") je naziv za erotski ili egzotični ples tokom koga se izvođač, najčešće praćen muzikom, djelomično ili u potpunosti sa sebe skida odjeću na zavodljiv ili seksualno stimulirajući način. U užem smislu se pod time podrazumijeva javno svlačenje, odnosno striptiz-predstava pred publikom, najčešće u za to specijaliziranim objektima kao što su striptiz klubovi. Striptizom kao profesijom su se tradicionalno bavile žene, pa se zbog toga na srpskohrvatskom govornom području za osobu koja profesionalno izvodi striptiz koristi izraz striptizeta; kada je riječ o muškarcu, koristi se izraz *striper*.

V. također
----------

* Trbušni ples

Eksterni linkovi
----------------

* The Naked Truth (support and information website by and about exotic dancers in Canada)
* Stripper Web Arhivirano 2010-11-27 na Wayback Machine-u (United States based exotic dancer community offering support and advice)

***Striptiz*** na Wikimedijinoj ostavi