recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Laganini FM** je naziv privatne radio postaje. Do 3. svibnja 2018. godine svoj program emitirala je na frekvencijama 93,6 MHz i 104,5 MHz za područje Zagreba koje prepušta Extra FM-u Zagreb, dok od 21. svibnja 2018. godine svoj program emitira na frekvencijskima Soundset Plavog radija.

Povijest
--------

**Radio Cibona** počela je emitirati program 15. rujna 1992. godine pod nazivom "Sportski radio - radio Cibona", (kasnije samo kao Radio Cibona) sa odašiljača jačine 1 kw iz studija u Palmotićevoj ulici. Kao prvi i jedini sportski radio takve vrste kakvog nije bio ni prije, a nikad više ni kasnije. Službeno je djelovao pod tim imenom sve do 21. travnja 2011. kada mjenja ime u **Hit FM**. To ime se zadržalo nepune dvije godine te radio počinje emitirati pod imenom **Prvi radio** od 4. travnja 2013. Četvrta promjena imena u **Laganini FM** dogodila se 7. srpnja 2015. Laganini FM uz glazbu nudi puno korisnih informacija o Zagrebu.

3. svibnja 2018. u 11:59 sati svoj program privremeno su ugasili putem FM mreže prodajom frekvencija Extra FM-u. Program je to vrijeme išao isključivo putem internetskog streama na vlastitoj web stranici. 21. svibnja 2018. kreću sa ponovnim emitiranjem preko FM mreže putem dotadašnje Soundset mreže koja je tako rebrandirana nazivom u **Laganini grupa** u kojoj se nalaze još osam radio postaja diljem Hrvatske.

Vidi još
--------

* Lista radio-stanica u Hrvatskoj

Izvori
------

1. ↑  Soundset Plavi (21. svibnja 2018.). Facebook: I Plavi je Laganini. *facebook.com*. Soundset Plavi. Preuzeto 21. svibnja 2018..
**O'Flaherty** je veliki irski klan, koji se prvotno zvao Muintir Mhurchadha, a u kome je ime Ua Flaithbertaig postalo ime vladajuće dinastije. Matična teritorija mu je bila Maigh Seola, a Ua Flaithbertaig su sjedište imali na otoku u Loch Cime (danas Lough Hackett). Teritorija pod kontrolom klana se prostirala od Headforda i Tuama na sjeveru do Dún Bhun na Gaillimhea (kasnije grada Galway) na jugu.

Nakon anglo-normanske invazije u pobune Connachti ranih 1200-ih dinastija i srodni klanovi su protjerani u Iar Connacht; njihov tadašnji vođa bio je Aed Ua Flaithbertaigh, koji je umro 1236. Ostali su vladari područja do 1650-ih, kada je većinu zemljišta konfiscirao englski Commonwealth. Međutim, nositelji prezimena se često mogu naći u tom području kao i drugim dijelovima Grofovije Galway. Tri člana porodice su posljednjih decenija služili kao gradonačelnici Galwaya.

O'Flaherty je anglicizirana verzija Gaeličkog Ó Flaithbheartaigh, što se najčešće prevodi kao "sjajan vladar". Moto klana je *Fortuna Favet Fortibus*, ili "Sreća služi hrabre". Postoje mnoge verzije imena, uključujući Flaherty, Fleharty, Flaverty, Faherty, Fairty, Laverty i Lafferty. O'Flahertyjevi su bili ratoborni, o čemu svjedoči znak koga su objesili na zapadnim vratima grada Galway: "neka nas Bog sačuva od divljih O'Flahertyjeva". Za razliku od svojih susjeda-trgovaca u anglo-normanskom gradu, O'Flahertyjevi su očuvali brehonske zakone, prema kome se poglavar klana ili *taoiseach* birao među širom porodicom umjesto da je titulu nasljeđivao najstariji sin. O'Flahertyjevi vladali zemljom preko niza zamaka, od kojih je najveći, Aughnanure, kraj Oughterarda, danas otvoren javnosti.

* Flaithbertaigh O Flaithbertaigh, (1090-e)
* Aedh O Flaithbertaigh, u.1236.
* Roderick O Flaherty - historičar, posljednji poglavar klana O'Flaherty clan.
* Grace O'Malley (piratska kraljica, Granuaille) - udana u klan O'Flaherty.
* Liam O'Flaherty - autor *The Informera*
* Hugh O'Flaherty - vatikanski svećenik koji je za vrijeme drugog svjetskog rata spasio mnoge živote
* John Flaherty
* Peter F. Flaherty
* Joe Flaherty
* Stephen Flaherty
* Jim Flaherty
* Robert J. Flaherty
* Sean Peter Flaherty - plivač
* Vince Flaherty
* James A. O'Flaherty - irski flautist
* Sir Murrough na Maer O Flaherty, u.1627.
* Haley Flaherty
**Krastavac** (lat. *Cucumis sativus*) jednogodišnja je biljka iz porodice tikvi (lat. *Cucurbitaceae*). 

Plod je zelen, valjkast, tvrd, dug do 60 cm, a širok do 10 cm, jestiv je i sirov. Sastoji se od 97% vode, ima 9,7 kalorija na 100 grama. Bogat je vitaminima i mineralima. Važan je dio prehrane svjež ili konzerviran. Sjeme se razvija u dozrelim plodovima. S botaničkog gledišta prema sjemenu i cvijetu pripada u voće (kao i rajčica), ali se u svakodnevnom životu smatra povrćem.

Potječe iz Indije. U zapadnoj Aziji, uzgaja se 3000 godina. Jeli su ga Babilonci i spominje se u njihovom Epu o Gilgamešu. U Europu su ga donijeli Rimljani. Uzgoj krastavaca spominje se u spisima u Francuskoj u 9. vijeku, u Engleskoj u 14. v. a u Sjevernoj Americi u 16. v.

Najveći svjetski proizvođač krastavaca je Kina s oko 60% svjetske proizvodnje. Ostali veći proizvođači, ali puno manji od Kine su Turska, Rusija, Iran i SAD.

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Krastavac** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Krastavac** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Krastavac** |
**Opsada Sarda 498. pne.** predstavlja događaj s početka Jonskog ustanka kada su maloazijski Grci iz pomoć Atene i Eretrije uspjeli zauzeti i spaliti Sard, glavni grad perzijske satrapije Lidije. Iako ponižavajući po Perzijance, ovaj događaj nije imao odlučujući značaj za dalji tok sukoba.

Pozadina
--------

Nakon što je podigao ustanak protiv perzijske vlasti, miletski tiranin Aristagora je otišao preko Egejskog mora tražiti pomoć od grčkih polisa. Dok su ga Spartanci i njihov kralj Kleomen I odbili, Atena i Eretrija su imale više sluha te poslali 20, odnosno 5 brodova s vojnicima u pomoć ustanicima.

Zajednička atensko-eretrijsko-jonska ekspedicija se iskrcala kod Sarda u trenutku kada je perzijski satrap Artafern bio zauzet opsadom Mileta. Aristagora je ostao voditi obranu Mileta, dok je komandu nad vojskom dao svom bratu Haropinu.

Tok bitke
---------

Grci su uspjeli iznenaditi Perzijance te zauzeti i spaliti grad. Međutim, perzijska citadela se uspjela održati, te ju je Artafern iskoristio kao bazu za svoju vojsku.

Posljedice
----------

Uništenjem Sarda, grada na Kraljevskoj cesti Perzijancima je zadan težak, ali ne i odlučujući udarac. Stanovništvo Lidije se, pak, okrenulo protiv Grka, te ih prisililo na povlačenje prema Efezu. Tamo ih je iste godine sustigao Artafern i porazio u bitci.

Izvori
------

* Burn, A. R. (1990). *The Penguin History of Greece*. London: Penguin Press. ISBN 0-14-013751-3.
* Herodotus, The Histories, Book Five, chapter 102. (Project Gutenburg)
**Kobasica** je tradicionalni naziv za prerađevinu mljevenog mesa s dodatkom začina koje se stavlja u tanko prirodno životinjsko crijevo ili sintetičko crijevo.

Podjela
-------

Kobasice se prema trajnosti mogu podijeliti na:

* dugotrajne - kobasice su sušene i dimljene, rok trajanja 120 dana
* polutrajne - kobasice raznih naziva (tirolska, parizer, šunkarica), rok trajanja do 45 dana
* hrenovke, kratkog trajanja

U Hrvatskoj
-----------

Tradicionalno Slavonci i Baranjci su poznati kao veliki ljubitelji i poznavaoci kobasica. Osnovni sastojci kobasice su većinom svinjsko meso, začini sol, češnjak i papar koji daju okus i sprječavaju razvoj mikroorganizama. Dodaje se odabrana mljevena slatka ili ljuta paprika ili oba začina. Razlike postoje u ukusu i dodatku omjera začina i dodavanju više začina i vrsta mesa. 

Kulen je sušeni dugotrajni proizvod iz porodice kobasica. Slijepo crijevo svinje, takozvana kulenica ili želudac, nadijeva se odabranim najboljim dijelovima mesa svinje. Za kulen se odabiru prvenstveno leđni dijelovi mesa, zatim but, plećka ili vrat. Mesu se dodaje i malo slanine. Meso i slanina se krupno melju ili sitno nasjeckaju nožem i dodaju začini. Kulen se suši dulje zbog svoje debljine; kvaliteta zavisi u umijeću sušenja i dozdrijevanju mesa.
Baranjski kulen i Gavrilovićev kulen su izvorni hrvatski proizvodi koji se već desetljećima proizvode i cijenjeni su kod nas i u svijetu.

U svijetu
---------

Nijemci su poznati kao veliki ljubitelji kobasica; otvoren je muzej kobasica u Holzhausenu, blizu Erfurta, regionalnog glavnog grada Thüringena. Stari službeni dokument o "Bratwurstu" iz Thüringena pronađen 2000. potaknuo je ideju o muzeju. Radi se o računu iz 1404. kojeg je Thomas Mauer pronašao u Arnstadtu, gradu nedaleko Holzhausena.

Španjolska kobasica
Francuzi, Talijani, Mađari, Hrvati, Srbi, Poljaci ili pojedine regije dotičnih zemalja se tradicionalno povezuju sa dugogodišnjom tradicijom i poznavanjem umijeća kobasičarstva.

Hrenovke, švedski *korv*, prodaju se na ulici u malim kioscima ili kamp-prikolicama. To je bila jedina brza hrana do 1990-ih godina na švedskim ulicama. Većinom su to hrenovke brzo kuhane ili pečene na roštilju, prodaju se u kiflici sa senfom i kečapom. Šveđani imaju i svoju tradicionalnu kobasicu *falukorv*; naziv je dobila prema mjestu proizvodnje Falunu koja industrijskom proizvodnjom liči na parizer. *Prinskorv* je mala hrenovka, do 5 cm dužine, koja se tradicionalno služi za božićnih blagdana.

Kod Danaca je poznata hrenovka u crvenom ovitku, danski *pølse*.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Sausages** |

Eksterni linkovi
----------------

* Arhivirano 2009-03-26 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2008-04-12 na Wayback Machine-u
Košulja
Košulja
**Košulja** je odevni predmet koji služi za pokrivanje gornjeg dela tela. Ime potiče od latinske reči *casula* što znači grubo sukno. Ona ima sa prednje strane pun vertikalni otvor koji se zakopčava dugmićima. Često se pod okovratnik košulje stavlja kravata ili mašna.

Istorija
--------

Najstarija poznata košulja otkrivena je u egipatskoj grobnici u Tarkanu. Potiče od oko 3000 godina p. n. e. i radi se o prefinjenoj lanenoj košulji. Sve do 12. veka košulje su bile sastavni deo nošenja ali ispod neke druge odeće. U srednjem veku košulja postaje vidljiv deo odeće i najčešće su je nosili ljudi skromnijih staleža: pastiri, zatvorenici, pokajnici i dr. U 17. i 18. veku se smatralo da je nošenje košulje bez nekog drugog odevnog predmeta nepristojno gotovo kao da danas idete u donjem vešu. Čak i kasnije, 1879. godine, nošenje košulje bez ičega preko se smatrala neadekvatnim.

Košulja je bila neizostavni detalj u narodnim nošnjama većine naroda na našim prostorima. Košulja se smatrala za garderobu nižeg sloja sve do 20. veka. Ali se to krajem 19. i početkom 20. veka potpuno promenilo. Kao što je za džentlmena 1860-tih bilo nezamislivo da nosi plavu košulju, tako je u 1920-im i 1980-im to postao standard .

Konstrukcija
------------

Košulja se kao i većina ostale odeće sastoji od standardnih delova:

* Rukavi
* Okovratnik ili kragna
* Deo uz telo
* Manžetna
* Dodatni detalji

Svi ovi delovi se različito dizajniraju u skaldu sa potrebama i lokalnim običajima i tradicijama. Klasični materijali od koji se košulja može šivati su: pamuk, vuna, lan i razni sintetički materijali.

**Rukavi** mogu biti dugi ili kratki u zavisnosti od doba godine kada se nose. Takođe i sam kroj rukava zavisi od primene

**Okovratnici** mogu biti različito dizajnirani. Najpoznatiji okovratnik je sa preklapanjem na koji se mogu kačiti kravate ili mašne. Takođe poznat je tip Ruska kragna na kojoj nije moguće dodati kravatu.

**Telo košulje** najčešće biti široko, klasično i usko. Često se za uske košulje kaže strukirane i one se koriste za svečane prilike. Široke košulje se više koriste kada se nešto radi. Po sredini sa prednje strane postoji otvor koji se zakopčava po oblačenju košulje.

**Manžetna** je deo košulje neposredno uz šaku. Na njoj se najčešće nalazi dugme koje se zakopčava nakon oblačenja. Posttoje duge i plitke manžetne sa jednim ili više dugmića.

**Dodatni detalji** se postavljaju na košulje sa posebnim zahtevima. Najčešći detalj je džep, ali se mogu naći i razne trake, natpisi i sl.

Vanjske veze
------------

***Košulja*** na Wikimedijinoj ostavi

* „Introduction to 18th-century fashion". *Fashion, Jewellery & Accessories*. Victoria and Albert Museum. Pristupljeno 2008-08-06.
* „Introduction to 19th-century fashion". *Fashion, Jewellery & Accessories*. Victoria and Albert Museum. Pristupljeno 2008-08-06.
**Oskarshamn** je lučki grad od 17,258 stanovnika na jugoistoku Švedske, on je i administrativni centar Općine Oskarshamn od 26,163 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Oskarshamn leži u Grofoviji Kalmar, na obali Baltičkoga mora, udaljen oko 68 km južno od Västervika.

Historija
---------

Oskarshamn je bio malo ribarsko naselje po imenu - **Döderhultsvik**, ono je 1646. postalo jedno od trgovišta grada Kalmara. Na početku 19. vijeka imao je samo stotinjak stanovnika, ali je do polovice vijeka 
naglo narastao, nakon puno neuspješnih pokušaja da dobije status grada - 1856. dobio je status nezavisnog trgovišta.

Kraljevsku povelju o statusu grada, dobio je od Oskara I, zbog tog je u njegovu čast promjenio ime u Oskarshamn, u to vrijeme imao je 1600 stanovnika.
Željezničkih pruga stigla je do grada 1874.

Nakon 1880. i Oskarshamn je rastao kao i ostali gradovi, ali puno sporije.

Privreda
--------

Današnji Oskarshamn je prvenstveno lučko - industrijski grad, tako da većina zaposlenih a to je nekih 60-70 % radi na tim poslovima.
Iz luke plove trajekti za Gotland, Öland i Blå Jungfrun.

Brodogradilište osnovano 1863. još uvijek radi, pored toga tu je i pogon kamiona kompanije Scania

Između 1965. - 1985. 30 km sjeverno od grada podignuta je nuklearna elektrana OKG AB, ona sa svoja tri reaktora proizvodi oko 10 % ukupne švedske električne energije.

Gradovi prijatelji
------------------

* Estonija, Pärnu
* Južna Afrika Port Shepstone
* Finska, Korsholm
* Norveška Mandal
* Danska, Middelfart

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Kalmar" (engleski). City population. Pristupljeno 21. 05. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Oskarshamns historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 22. 05. 2015.
3. ↑  „*About OKG*" (engleski). OKG Aktiebolag. Pristupljeno 22. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Oskarshamn*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Oskarshamn* Arhivirano 2021-03-08 na Wayback Machine-u (`sv`)
**Koprivnička sinagoga** je bila sinagoga židovske zajednice u Koprivnici, a danas zaštićeni spomenik kulture.

1869. godine u Koprivnici je živjelo stotinjak židova. Iako relativno mala, židovska zajednica Koprivnice je sama financirala izgradnju sinagoge. Sinagoga je dizajnirana u arhitektonskom atelijeru Hönigsberg i Deutsch, a izgrađena je 1875. zajedno sa židovskom školom pored nje. Njezina lokacija, u samom centru Koprivnice, je u to vrijeme bila više nego prestižna. 1937. godine, sinagogu je temeljito renovirao arhitekt Slavko Löwy. Tijekom Drugog svjetskog rata sinagoga je bila devastirana i pretvorena u zatvor. Orgulje i još neke stvari su uspješno spašene iz sinagoge, te su danas izložene u Muzeju grada Koprivnice. Židovska zajednica Koprivnice je pretrpjela strahovito uništenje, tj. velika većina židova Koprivnice i susjednih sela je stradala na stratištima koncentracijskih logora. Zadnji rabin židovske zajednice Koprivnice je bio Izrael Kohn, također ubijen u koncentracijskom logoru. Koprivnička sinagoga je jedna od rijetkih sinagoga u Hrvatskoj koja je ostala stajati nakon svršetka rata. Za vrijeme SFR Jugoslavije sinagoga je uglavnom bila korištena kao poslovni prostor i skladište za krojačku tvrtku. Iako jako mala, židovska zajednica Koprivnice je još uvijek aktivna. 2011. godine je započela obnova sinagoge u Koprivnici kao zaštićenog spomenika kulture.

Izvori
------

1. ↑  Židovska općina Koprivnica. CENDO - Istraživački i dokumentacijski centar. Preuzeto 16. studenoga 2013.
2. ↑  Hrvoje Petrić (19. studenoga 2012.). Crtice iz povijesti - doseljavanje Židova. www.Koprivnica.net. Preuzeto 16. studenoga 2013.
3. ↑  Radovi na Sinagogi u Koprivnici. Varaždinska Televizija (25. srpnja 2011.). Preuzeto 16. studenoga 2013.

| * p
* r
* u
Sinagoge u Hrvatskoj |
| --- |
|  | Bjelovarska sinagoga • Dubrovačka sinagoga • Karlovačka sinagoga • Koprivnička sinagoga • Križevačka sinagoga • Riječka sinagoga • Sisačka sinagoga • Slavonskobrodska sinagoga |  |
*Za ostale upotrebe, v. Koštana (razvrstavanje).*

**Koštana** je drama srpskog književnika Borisava Stankovića. To je jedno od najčešće igranih i najradije gledanih komada u srpskim pozorištima. Prvi put je treći čin objavljen u časopisu *Zvezda* *kao pozorišna igra u četiri čina.*  Sadrži mnoge teme srpskog folklora i patrijahalnih običaja koji su bili prisutni u kasnom 19. veku.

Stanković je ovo delo prvi put napisao kada je imao oko 24 godine, ali ga je više puta prepravljao sve do konačne verzije koju je objavio kao zasebnu knjigu 1924. godine. Verzija je iz ove godine je poslužila za sva druga štampanja. Prvi put je ova drama štampana u celosti 1902. godine u *Srpskom književnom glasniku.* 

Drama je put izvedena 22. juna 1900. godine u Narodnom pozorištu u Beogradu. Reditelj je bio Čiča Ilija Stanojević, koji je istovreme igrao Mitku. Koštanu je glumila Zorka Todosić, a muzički aranžman je uradio Franjo Pokoroni. Prvo izvođenje drame bilo je neuspešno, jer je bilo malo publike, loših kritika i nezadovoljstvo Stankovića. Postoji i audio-zapis u kome Čiča Ilija Stanojević igra Mitketa u Fonoteci radio Beograda. 

Posle ovoga Stanković vrši osamdesetak promena u komadu i oko u didaskalijama.

Godine 1924. godine Stanković slavi trideset godina književnog stvaralaštva i bira *Koštanu* da se ponovo štampa. Koštanu je igrala glumica Draga Spasić, a hadži-Tomu Dimitrije Ginić. 7. aprila 1928. godine dešava se nova premijera drame u režiji Dimitrija Ginića. Prvi put, umesto Čiča Ilije, Mitketa glumi drugi glumac Nikola Gošić, a Koštanu Sofija Novaković.

Tekst je transponovao Petar Konjović u istoimenu operu čije je prvo izvođenje bilo 1931. godine u Zagrebu.

Drama je od 1962. do 1985. bila četiri puta ekranizovana kao TV drama na programu tadašnje JRT.

Likovi
------

Glumica bitoljskog pozorišta u ulozi Koštane
* Hadži Toma
* Kata, žena Hadži-Tomina
* Stana, kći Hadži-Tomina
* Stojan, sin Hadži-Tomin
* Arsa, predsednik opštine
* Vaska, kći Arsina
* Koca, drugarica njena
* Mitka, brat Arsin
* Marko, vodeničar Tomin
* Policija, starešina nad pandurima
* Pandur
* Kmet ciganski
* Grkljan, ciganin, svirač, otac Koštanin
* Kurta, ciganski pandur
* Koštana, ciganka, pevačica i igračica
* Salče, mati Koštanina

Izvori
------

1. 1 2 3   Nekoliko dopuna o Koštani Borisava Stankovića, Vesna O. Marković, Beograd, str. 61
2. ↑    Sanja Zlatanović, Etnografski institut SANU, Beograd, str. 54
3. ↑  Dragoljub Vlatković, Ubava moma rod nema, Koštana na sceni 1900—1975, Muzej pozorišne umetnosti, Teatron, Beograd, 1979, 9. str
4. ↑  Fonoteka Radio Beograda,
5. 1 2   Nekoliko dopuna o Koštani Borisava Stankovića, Vesna O. Marković, Beograd, str. 62
6. ↑   Nekoliko dopuna o Koštani Borisava Stankovića, Vesna O. Marković, Beograd, str. 63
7. ↑    Sanja Zlatanović, Etnografski institut SANU, Beograd, str. 54

Literatura
----------

Spoljašnje veze
---------------

* Celo delo
* Nekadašnja lepa Koštana Bore Stankovića, danas stara i jadna Maksutova Malika („Politika", 6. april 1941)
**Kej** ili **Koj** (grčki *Κοῖος*, *Koĩos*) je bog iz grčke mitologije, Titan. On je sin Urana i Geje i vrlo je inteligentan. Njegov je rimski pandan Polus.

Opis
----

Kej je bog sjevera. Njegov brat Kron, najmlađi Titan, je kastrirao Urana, a ostali muški Titani, osim Okeana, su mu pomogli tako što su čuvali stražu. Kejevo ime dolazi od grčke upitne riječi "kakvo". Ime njegova pandana upućuje na povezanost Keja i sjevera. Tokom vladavine Titana, Kej je oženio Febu, božicu Mjeseca, koja je također inteligentna. Njihova su djeca Leta i Asterija. Unuci su mu Apolon i Artemida. Homerska himna spominje: "Leta, najslavnija kćer velikog Keja." Zeus je bacio Keja u podzemlje.

Eksterni linkovi
----------------

* Kej u klasičnoj literaturi i umjetnosti (`en`)

Titani i Titanide
Prvi naraštaj: 
Feba |
Kej | 
Krij | 
Kron | 
Hiperion | 
Mnemozina | 
Japet |
Okean |
Reja |
Teja | 
Temida | 
Tetija

Drugi naraštaj:
Asterija |
Astrej |
Astreja | 
Atlant |
Eja |
Epimetej |
Helije |
Leta |
Menetije |
Metida |
Palant |
Prometej |
Selena
***Minotaurasaurus*** je bio rod ankilosaurina koji je živio tijekom perioda kasne krede. Starost mu, zbog nedostatka podataka, nikada nije tačno određena, ali se ugrubo može procijeniti na 75 miliona godina, period Kampanija. 

Naziv su mu 2009. dali Clifford A. Miles i Clark J. Miles, a tipična vrsta je *Minotaurasaurus ramachandrani*. Naziv roda nosi značenje "gmaz-minotaur", dok mu je naziv vrste dat u čast Vilayanura S. Ramachandrana, koji je za 10 000 dolara kupio njegov fosil od trgovca Hollisa Buttsa, te ga tako napravio dostupnim znanosti.

Porijeklo lubanje
-----------------

Lubanja
Poznat je samo iz jedne potpune lubanje (holotip **INBR21004**) nepoznatog porijekla, ali koja je vjerojatno pronađena u pustinji Gobi.

Postoje kontroverze po pitanju porijekla te lubanje. Neki paleontolozi tvrde da je taj fosil pronađen u pustinji Gobi, uzet bez dozvole kineske vlade i prodan bez odgovarajuće dokumentacije. V.S. Ramachandran, koji je kupio taj fosil u Tucsonu (Arizona), kaže da će rado vratiti fosil odgovarajućoj državi ukoliko mu neko pokaže "dokaze da je on uzet bez dozvole". Za sada, lubanja ostaje u Victor Valley Museumu, udaljenom jedan sat vožnje istočno od Los Angelesa.

Osobine
-------

*Minotaurasaurus* je bio četveronožni biljožder dug oko 4,2 m.

Vrlo dobro očuvana lubanja, duga oko 30 cm, ističe se po velikim, elipsoidnim nosnicama, koje su okružene dobro razvijenim osteodermima. Gledana odozgo, lubanja je više duga nego što je široka (ako se isključe rogovi na skvamoznoj kosti) i zbog povećanih nosnica ima oblik trapeza. Rogovi na skvamoznoj kosti bili su najšire tačke lubanje. Oni su osjetljiviji i zašiljeniji nego kod drugih ankilosaurida. Krov lubanje bio je pokriven širokim, piramidalnim kvrgama. Kao što su i snimanja kompjuterizovane tomografije pokazala, nisu u pitanju osteodermi, već o izmijenjenoj koštanoj tvari. Sve u svemu, lubanja pokazuje tipične osobine kasnokredskih ankilosaura, a moždana šupljina je bila primitivnija nego kod ostalih vrsta. Međutim, još uvijek nije provedena kladistička analiza za ovaj rod, pa nije poznata njegova tačna pozicija na porodičnom stablu.

Izvori
------

1. ↑  naturenews, February 2, 2009
2. ↑  Miles, Clifford A.; and Miles, Clark J. (2009). „Skull of *Minotaurasaurus ramachandrani*, a new Cretaceous ankylosaur from the Gobi Desert". *Current Science* **96** (1): 65–70.
*Za organizaciju kojoj pripadaju klubovi koji igraju bejzbol na nižoj razini, v. Minor League Baseball*
Utakmica između klubova Kalifornijske lige klase 'A' u San Joseu godine (1994)
**Minor league baseball** (*bejzbol nižih liga*) je izraz koji u Sjevernoj Americi u najširem smislu označava bejzbol koji se igra na razini ispod one vrhunske koja predstavlja standard National League i American League, odnosno organizacije Major League Baseball.

U taj izraz ulaze igrači, klubovi te natjecateljske lige koje predstavljaju posebne pravne osobe. Međutim, tu se trebaju razlikovati pojedince, klubove i lige koji su na ovaj ili onaj način ugovorno povezani s MLB-om. Najpoznatiji među njima su članovi krovne organizacije Minor League Baseball, čiji klubovi često služe kao podružnice MLB-ovih klubova.

Osim njih postoje i tzv. *nezavisne lige* koje nisu ni na koji način povezane s MLB-om.

Svrha postojanja *minor leaguea* je prije svega ta da se velikim klubovima da prilika razviti nove talente, odnosno pomoći svojim redovnim igračima da ponovno razviju formu. Takvi klubovi se često nazivaju farmama, a neki od njih su čak i u formalnom vlasništvu MLB-ovih klubova. 

Danas u SAD i Kanadi postoje oko 20 liga, odnosno 246 klubova koji se smatraju dijelom *minor league baseballa*.

Eksterni linkovi
----------------

***Minor league baseball*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official website of leagues associated with Major League Baseball
* Minor League Sports - A Primer Arhivirano 2005-12-01 na Wayback Machine-u
**Luka Novosel** (Zagreb, Hrvatska, 18. svibnja 1983.) hrvatski je profesionalni hokejaš na ledu. Igra na poziciji braniča, a trenutačno je član hrvatskog KHL Medveščaka koji se natječe u EBEL-u i njegove podružnice KHL Medveščak II koja se natječe u Slohokej ligi.

Karijera
--------

### KHL Mladost (2000.-2003.)

Svoju karijeru je započeo u KHL Mladost gdje je igrao tri sezone.

### KHL Medveščak (2003.-danas)

U sezoni 2003./04. Novosel je prešao u KHL Medveščak i ubrzo upisao prve prvoligaške minute. Do 2009. godine za klub je odigrao preko 130 utakmica u hrvatskoj hokejaškoj ligi, Interligi i Slohokej ligi. U sezoni 2009./10. igra u Slohokej ligi za KHL Medveščak II, dok u EBEL-u nije imao prilike zaigrati.

Statistika karijere
-------------------

*Bilješka: OU = odigrane utakmice, G = gol, A = asistencija, Bod = bodovi, +/- = plus/minus, KM = kaznene minute, GV = gol s igračem više, GM = gol s igračem manje, GO = gol odluke*

| Sezona | Klub | Liga |   | Regularna sezona |   | Doigravanje |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO | OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO |
| 2009./10. | KHL Medveščak | EBEL |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2009./10. | KHL Medveščak II | Slohokej |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil na Eurohockey.net

| * p
* r
* u
Trenutačni sastav Medveščak Zagreba |
| --- |
| 
Robert Kristan |
Michael Ouzas |
Andrej Vasiljević |
Vjačeslav Truhno |
David Brine |
Alan Letang |
Kenneth MacAulay |
Andy Sertich |
Dario Kostović |
Ivan Šijan |
Saša Martinović |
Frank Banham |
Sasha Pokulok |
Joel Prpic |
Mislav Blagus |
Ryan Kinasewich |
Geoff Waugh |
Greg Day |
Dominik Kanaet |
Donald MacLean |
Matt Siddall |
Tom Zanoški |
Mario Sertić |
Pascal Morency |
Sašo Rajsar |
Gal Koren |
trener: Marty Raymond
 |
**Osman II** (3.11. 1604. — 20.5. 1622.) bio je sultan Otomanskog imperija od godine 1618. do svoje smrti.

Osman je bio sin Ahmeda I. Stuio je na prijestolje s 14 godina kao rezultat državnog udara protiv svog ujaka Mustafe I. Usprkos svoje mladosti, Osman se odmah želio nametnuti kao vladar te je osobno vodio invaziju Poljske tokom Moldavskih magnatskih ratova. Teško je poražen u bitci kod Chotina (Chocima) (u stvari opsade Chotina od strane poljskog hetmana Jana Chodkiewicza) u jesen 1621. godine. Nakon toga se posramljen vratio u Konstantinopol, kriveći kukavičluk janjičara za svoje poniženje. 

Osman II. bio je vjerojatno prvi vladar koji je shvatio da janjičari kao pretorijanska institucija čine više štete nego koristi modernom imperiju. Zbog toga je zapovijedio zatvaranje njihovih kavana (mjesta gdje su se kovale zavjere protiv prijestolja) i dovukao odane trupe u prijestolnicu. Rezultat je bila dvorska pobuna na čelu s majkom Mustafe I. Osman je zarobljen i zadavljen tetivom od luka.

Prema zapisima suvremenika Osman je bio svojeglav, osvetoljubiv i ponekad sadistički raspložen. No, kao vladar znao je prepoznati probleme i energično ih rješavati. U tome je predstavljao suprotnost većini svojih nasljednika. Njegov najveći problem bio je nedostatak političkog iskustva i nastojanje da se previše problema riješi istovremeno.

Osman i njegova kratka vladavina su dubrovačkom pjesniku Ivanu Gunduliću poslužile kao inspiracija za istoimeni nedovršeni spjev *Osman*.

|  |
| --- |
| Osman II **Kuća Osmana****Rođen/a:** 3. novembar 1604  **Umro/la:** 20. maj 1622 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Mustafa I** | **Sultan Osmanskog Carstva**26. feb. 1618 - 20. maj 1622 | Slijedi:**Mustafa I** |
| Sunitske titule |
| Prethodi:**Mustafa I** | **Kalif islama**26. feb. 1618 - 20. maj 1622 | Slijedi:**Mustafa I** |

***Osman II*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Osmanski sultani / kalifi |
| --- |
| Dinastija • Porodično stablo (detaljno) • Porodično stablo (pojednostavljeno) • Nasljedna linija |
| Osman I • Orhan • Murat I • Bajazid I • *Interregnum* • Mehmed I • Murat II • Mehmed II • Murat II • Mehmed II • Bajazid II • Selim I • Sulejman I • Selim II • Murat III • Mehmed III • Ahmed I • Mustafa I • Osman II • Mustafa I • Murat IV • Ibrahim • Mehmed IV • Sulejman II • Ahmed II • Mustafa II • Ahmed III • Mahmud I • Osman III • Mustafa III • Abdülhamid I • Selim III • Mustafa IV • Mahmud II • Abdulmedžid I • Abdülaziz • Murat V • Abdülhamid II • Mehmed V • Mehmed VI • Abdulmedžid II (kalif) |
| Srodni šabloni: Pretendenti • Valide sultani |
Condura croatica (replika)
Godine 1966. na ulazu u ninsku luku slučajno su pronađeni ostaci dvaju brodova, koji su 1974. izvađeni i preneseni u Zadar gdje je započela njihovo odslanjivanje, konzervacija i restauracija. Metodom radiokarbonske datacije pomoću ugljika C 14, datirano je da su brodovi plovili krajem XI. st. i početkom XII. st.. Pretpostavlja se da odgovaraju kondurama koje car Konstantin Porfirogenet spominje kada govori o starohrvatskoj ratnoj mornarici. Ovo je i jedan razlog zasto su pronađeni brodovi nazvani Condura Croatica. 

Brodovi su dužine 7-8 metara, rađeni klasičnim načinom s rebrima i oplatom spojenom drvenim i željeznim čavlima. Nemaju kobilicu, već se na krmi i pramcu nalaze ojačanja u obliku krmene i pramčane statve. Umjesto kobilice na kondurama se nalaze dvije gredice koje teku paralelno s dnom broda, a spojene su izvana na rebra preko oplate. Funkcija ovih gredica može se pretpostaviti na temelju konstrukcije broda odn. njegove krme, koja je jako plitka i slična krmi grčkih brodova. Plitkoća krme i te dvije paralelne gredice dokaz su izvlačenja kondura krmom na kopno kada nisu bile u uporabi. Tako su u svako vrijeme bile spremne za pokret u slučaju potrebe. Brodovi po svom obliku spadaju u uske brodove, te su se koristili kao brze veslarice, a u slučaju povoljnog vjetra podizalo bi se četvrtasto jedro i tada se funkcija paralelnih gredica na dnu mijenja i one postaju stablilizatori broda.

Pronađene Condure Croatice danas se nalaze u Muzeju ninskih starina u posebnom paviljonu.

1998. godine izrađene su i porinute orginalne replike obiju kondura od kojih se jedna nalazi u ninskoj luci a druga u Zadru (u vlasništvu Sveučilišta i Arheološkog muzeja).
**Kožuv** ili **Kožuf** (makedonski: *Кожув*, *Кожуф*, grčki: *Τζένα*, Dzеna) je granična planina između Republike Makedonije i Grčke. 

Planina je udaljena dvadesetak kilometara od Gevgelije i evropskog autoputa Е75 (Skopje - Solun), 210 od Skopja i 130 od Soluna.

Karakteristike
--------------

Veći dio planine (oko 80%) leži u Makedoniji a manji u Grčkoj. Najviši vrh planine je **Zelenbreg**, sa 2.166 metra.
Pored Zelenbrega na planini ima još sedam vrhova viših od 2000 metara, to su; *Pinovo* (Grčka), *Dudica*, *Porta*, *Dzena* (Grčka), *Markovo ezero* i *Mala rupa*, svi imaju blage zaobljene padine i laki su za planinarenje. Sa njih se za dobra vremena pruža prekrasan pogled na Solunski zaljev.

Planina je izdužena nekih tridesetak km u smjeru zapad-istok, i obuhvaća površinu od nekih 550 km².

Ispod vrha Zelenbreg izvire rijeka Došnica.

Geološki Kožuv je planina vulkanskog porijekla, to je naročito vidljivo po zapadnim i sjevernim obroncima. Kožuf se se nadovezuje na planinu Nidže, i formira prirodnu barijeru, za prodor mediteranske klime sa Egeja, na ostatak Makedonije.

Između 2001. - 2011 izgrađeno je skijalište na površini od 20 km², sa 16 km skijaških staza.

Za Prvog svjetskog rata Kožuf je bio dio fronta na kojem su se 1918. vodile ogorčene borbe.

Izvori
------

1. 1 2  „Кожуф" (makedonski). Makedonski biser. Arhivirano iz originala na datum 2016-03-04. Pristupljeno 05. 11. 2017.
2. 1 2 3 4 5 6   „Планина Кожуф" (makedonski). Igeografija. Pristupljeno 04. 11. 2017.

Vanjske veze
------------

***Kožuv*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ski centar Kozuf (`mk`)
Ovo je članak o vrsti ribe.  Za naselje u općini Cerovlje, Istarska županija, v. Oslići.  

**Oslić** (lat. *Merluccius merluccius*) je morska riba iz porodice Bakalara. Diljem naše obale ima razne nazive kao što su magarcic, magarčić, mol, murluc, oslic, tovar, ugota .Ima izduženo tijelo, s velikom glavom i velikim ustima. Mužjaci su nešto tanji i izduženiji od ženki. Unutar usta ima veliki broj oštrih, igličastih, zakrivljenih zuba. Tijelo mu je prekriveno nježnim ljuskama. Boja mu varira, od dubine i područja gdje živi, a kreće se od nijanse svijetlo plave do sive na vrhovima (ponekad sa nijansama zlatne), a srebrenkaste na bokovima. Nakon hvatanja naglo sivi, a usljed dužeg stajanja izblijedi. Unutrašnjost usta mu je crna. Najveća zabilježena veličina mu je 140 cm i 15 kg u Atlantiku, a oko 10 kg kod nas. Oslić je veliki proždrljivac, hrani se manjom ribom, glavonošcima i račićima, živi oko 20 godina, a spolnu zrelost dobiva u četvrtoj ili petoj godini života. Meso je bijelo, izvrsna okusa, mekano i sočno, lako probavljivo, te se stoga preporuča u ishrani bolesnika. U prodaji se može naći svjež (cijeli), filetiran i paniran.

Živi u dubljem moru, na dubinama od 30-1075 m, premda ga se najčešće nalazi na dubinama između 70 i 370 m. Stanište mu je istočni Atlantik od Islanda i Norveške do Mauretanije, te po cijelom Mediteranu, uključujući Jadran .Jovana Markovic

Izvori
------

1. ↑  (`en`) Merluccius merluccius (zipcodezoo.com)
2. ↑  (`en`)  (fishbase.org)

Eksterni linkovi
----------------

***Oslić*** na Wikimedijinoj ostavi

* riblje-oko.hr[*mrtav link*]

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Oslić** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Oslić** |
**Mini-Me** (engl. ; sh. *Mali ja*) je izmišljeni lik iz serijala filmova o tajnom agentu Ostinu Pauersu. Glumi ga Verne Troyer. Pojavljuje se u dva fima *Ostin Pauers: Špijun koji me je kresnuo* i *Ostin Pauers: Goldmember*.

Naime, Mini-Me je klon Doktora Zlice koji je nakon nesreće u laboratoriji ostao patuljak. Mini Mi obožava da jede belgijsku čokoladu i da maltretira Skota, Zlicinog sina. Veoma je agresivan. Ovaj lik predstavlja parodiju na Nik Naka, patuljka pomoćnika Skaramange iz *Čovek sa zlatnim pištoljem*.

Spoljašnje veze
---------------

* Mini-Me na IMDb-u (`en`)

| * p
* r
* u
*Austin Powers* |
| --- |
| 
* Mike Myers
* Jay Roach

 |
| Filmovi | 
* *International Man of Mystery*
* *The Spy Who Shagged Me*
* *Goldmember*

 |
| Likovi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Agenti | 
* Austin Powers
* Vanessa Kensington
* Felicity Shagwell
* Foxxy Cleopatra
* Nigel Powers
* Mrs. Kensington
* Number 3

 |
| Negativci | 
* Dr. Evil
* Scott Evil
* Mini-Me
* Frau Farbissina
* Fat Bastard
* Number 2
* Goldmember
* Fembotovi

 |

 |
| Igre | 
* *Welcome to My Underground Lair!*
* *Pinball*
* Collectible Card Game

 |
| Ostalo | 
* Ming Tea

 |


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **filmu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Kondoros** čita se *Kondoroš* je grad na jugoistoku Mađarske 
od 4,997 stanovnika.

Kondoros administrativno podpada pod Županiju Békés.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kondoros leži udaljen 22 km od jugoistočno od Szarvasa, 22 km od sjeverozapadno od Békéscsabe 
i 25 km od sjeveroistočno od Orosháze.

Historija
---------

Kondoros je izrastao za vladavine kralja Svetog Sveti Stefana, ali je razoren 1241. za mongolske invazije.

Za vrijeme osmanske vladavine gotovo je opustio, tako da je obnavljan u 18. vijeku novim stanovnicima. 
Intenzivnije se počeo razvijati od 1875. kad je postao administrativni centar općine.

Kondoros ima status grada od 2013.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka, Hanhofen
* Slovačka, Tekovské Lužany

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Kondoros" (engleski). City population. Pristupljeno 05. 06. 2016.

Vanjske veze
------------

***Kondoros*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Kondoros* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Mini elektrana Mesići Nova** nalazi se na području općine Rogatica, Bosna i Hercegovina. Puštena je u rad 2015. godine. 

Stara hidroelektrana Mesići (ili "Slaviša Vajner Čiča"), izgrađena je 1950. godine u pećini, na vodotoku Prača, vodenim tunelom i sa padom vode od 50 metara. Sa izgradnjom HE „Mesići Nova", stara elektrana i dalje dugoročno ostaje u radu, ali će imati i svojevrsnu muzejsku ulogu. Svjedočiće kako se od ništa i sa malo sredstava može napraviti objekat koji je, znatno uticao na razvoj privrede ne samo u opštini Rogatice, nego i šireg regiona.

Zamijenjena je hidroelektranom "Mesići-Nova", snage pet megavata, sa tri turbine i projektovanu godišnju proizvodnju 24 gigavat-časa električne energije. Cijena izgradnje je oko 10 miliona maraka.

Riječ je o najsavremenijoj hidroelektrani protočno-derivacionog tipa u regionu, čija je proizvodnja iz obnovljivog izvora energije i koja će moći uspješno da radi narednih 70 godina.

Najprije je rekonstruisan ostojeći dovodni sistem (brana sa ulaznom građevinom, rešetke i zatvaračnica). Profil dovodnog tunela od betona, koji je bio oblika sličnog ćiriličnom slovu „P", sa prečnikom od 1,8 metara dobio je okrugao oblik i povećanim prečnikom na 2,5 metara (proticajnog profila 4,9 metara kvadratnih. Time je omogućen protok vode na 12 kubnih metara u sekundi, čime je u tehničkom smislu urađena prva najsloženija faza radova u izgradnji HE „Mesići Nova". Zatim je urađena mašinska zgrada u kojoj se nalaze tri agregata sa "francis" turbinama vertikalnog tipa i pripadajućom elektro-mašinskom opremom.
Ovo postrojenje potpuno je automatizovano i posjeduje centralni "skada" sistem nadzora i upravljanja, koji omogućava daljinski monitoring, upravljanje i planiranje proizvodnje, što je svjetski standard u ovoj oblasti.

### Karakteristike

* Broj agregata 3
* Instalirana snaga 5 MW
* Srednja godišnja proizvodnja 24 GWh
* Tip turbine vertikalna, Francis
* Protok 12 m3/s

Vanjske veze
------------

* HE Mesići
Prikaz vrsta konjunkcija  
(inferior conjunction - unutarnja konjunkcija)  
(superior conjunction - vanjska konjunkcija)
Konjunkcija Mjeseca i Venere
**Konjunkcija** je pojam koji se koristi u astrometriji (položajnoj astronomiji) i astrologiji, a označava pojavu kada dva nebeska tijela imaju približno jednak položaj, obično gledano sa Zemlje. Za dva planeta pored konjunkcije s jednakim rektascenzijama postoji i konjunkcija s jednakim ekliptičkim longitudama.

Međusobni razmještaj planeta
----------------------------

Vidljivost planeta ovisi o njihovu položaju u Sunčevu sustavu prema Zemlji. **Donji** ili **unutarnji planeti** (koji su bliže Suncu od Zemlje) nalaze se u gornjoj konjukciji kada su na stazi točno suprotno, dalje, s druge strane Sunca, a u donjoj konjukciji kada su u smjeru Sunca, ali s njegove bliže strane. U vrijeme između dviju uzastopnih gornjih konjukcija (ili dviju uzastopnih donjih) ti planeti prolaze kroz sve faze, slično Mjesecu. No vrijeme kada ih možemo promatrati ograničeno je. Uvijek su blizu Sunca, s nevelikim kutnim otklonom (elongacijom). Najveća elongacija Merkura je 28°, a Venere 48°. Iz naših krajeva vide se ili ujutro prije izlaska Sunca ili uvečer poslije zalaska Sunca, a ne možemo ih vidjeti u ponoć.

**Gornji** ili **vanjski planeti** (oni koji su dalje od Sunca no što je Zemlja) mogu se naći u konjukciji, opoziciji i kvadraturi. Promatrati ih je najpogodnije u opoziciji jer je tada planet najbliži Zemlji. Javljaju se i posebno povoljne velike opozicije kada je planet zbog položaja na izduženoj stazi Zemlji najbliže. O kutu pod kojim se vidi tijelo planeta ovisi kako ćemo ih vidjeti i na njima razaznati detalje. Najveće kutne promjere postižu Venera i Jupiter, dok se ostali planeti vide mnogo manji. Planeti se svake godine ne vide u istim položajima. Stoga podatke o položajima moramo potražiti u godišnjacima i prirodoslovnim časopisima koji objavljuju skice trenutnih planetnih staza. Jednaki međusobni razmještaj planeta, Sunca i Zemlje ponavlja se u ritmu sinodičkih godina planeta.

Vidi još
--------

* Elongacija
* Opozicija
* Prividno gibanje planeta

Vanjske veze
------------

* Astronomska sekcija Fizikalnog društva Split - Stvarno i prividno gibanje planeta Arhivirano 2005-10-29 na Wayback Machine-u
| Kraljevi Jude |
| --- |
| * + **Saul**
* + **David**
	+ **Solomon**
	+ Roboam
	+ Abijam
	+ Asa
	+ Jozafat/Jošafat
	+ Jehoram/Joram
	+ Ahazija
	+ Athalija
	+ Joaš
	+ Amazija
	+ Uzija
	+ Jotam
	+ Ahaz
	+ Ezekija
	+ Manaseh/Manasija
	+ Amon
	+ Josija/Jošija
	+ Joahaz
	+ Jehoiakim
	+ Jehoiahin
	+ Zedekija

---

Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

 Za ostale osobe s istim imenom, v. Joakim (razvrstavanje).
**Joakim** ili **Jehoiakim** ("onaj koga je postavio Jahve", hebrejski: יהוֹיָקִים) bio je kralj Jude. Izvorno se zvao **Eliakim**, a prijestolje je preuzeo u dobi od dvadesetpet godina ([2 Kraljevi] 23:36), te vladao između 609. i 598. pne.. Ponekad se navodi i ime **Jehoikim**. 

Bio je sin kralja Josije i Zebide kćeri Pedaije od Rume. Supruga mu se zvala Nehušta, a sin Jojakin/Joahin. 

Joakimov otac je godine 609. pne. poginuo u bitci kod Megida pokušavajući zaustaviti egipatsku vojsku faraon Nehoa II na njenom pohodu u Siriju. Za novog kralja je izabran Joakimov brat Joahaz. Međutim, nekoliko mjeseci kasnije je Neho II pri povratku iz Sirije došao pod zidine Jeruzalema, zarobio Joahaza, nametnuo danak i za novog kralja imenovao Joakima.

Joakim je poznat po tome što je za vrijeme svoje vladavine dao spaliti jedno od Jeremijinih proročanstava.

Godine 605. pne. su Egipćani poraženi od babilonskog princa Nabukodonosora te je cijeli Levant, uključujući Judu, pao pod babilonsku vlast. Kada Babiloncima 601. pne. nije uspio pokušaj da osvoji Egipat, mnoge države i gradovi u Levantu su se digli protiv Babilonaca.

Tako je i Joakim odlučio da više ne plaća danak Nabukodonosoru. Na to je babilonska vojska 598. pne. došla pod Jeruzalem i započela dugu opsadu. Joakim nije dočekao njen kraj; umro je te ga je naslijedio sin Jojakin.

Izvori
------

1. ↑  Dan Cohn-Sherbok, *The Hebrew Bible*, Continuum International, 1996, page x. ISBN:030433703X

|
|  |
| Joakim **Kuća Davidova**bočni ogranak od **Pleme Juda** |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Joahaz** | **kralj Jude**609. pne. - 598. pne. | Slijedi:**Jojakin** |
U antičkom Rimu, **kurijali** (lat. *curiales*; iz *co + viria* = "zbor ljudi, muškaraca") su u početku bili vodeči članovi *gentes* (klanova) u gradu Rimu. Imali su i građansku i sakralnu ulogu. Svaki *gens curiales* imao je vođu, koji se nazivao *curio.* Čitavu organizaciju zborova vodio je i nadzirao *curio maximus*.

Ovaj rimski oblik građanstva preuzeli su i drugi gradovi i manja mjesta unutar Carstva kako su postepeno podpadali pod rimski utjecaj. U vrijeme kasnog Rimskog Carstva, naziv *curiales* koristio se za trgovce, poslovne ljude i zemljoposjednike s posjedima srednje veličine koji su služili u lokalnoj kuriji (lat. *curia*) kao suci i dekurioni. Od kurijala se očekivalo da osiguraju novac za javne građevinske radove, hramove, proslave, igre i mjesni sistem socijalne pomoći. Često su osobno plaćali ove projekte (često naglašavajući vlastitu darežljivost) s ciljem povećanja svog ličnog prestiža.

Kurijali su također bili odgovorni za prikupljanje carskog poreza, za dostavu hrane i opću opskrbu vojske i brinuli se za funkcioniranje carske pošte (*cursus publicus*).

S propašću Rimskog Carstva i njegovog gospodarstva, većina članova kurijalne klase financijski propada osim onih najimučnijih, koji su u mnogim slučajevima novcem kupovali izuzeće od svojih obaveza. Zbog toga su se mnogi prijavljivali za funkcije koje su im garantirale izbjegavanje kurijalne funkcije, kao što su pozicije u vojsci, carskoj vladi ili crkvi. Car Flavije Klaudije Julijan pokušao se oduprijeti ovom razvoju događaja povećavanjem veličine kurijalnih zborova, u pokušaju ravnomjernijeg raspršenja financijskih obaveza čineći kurijalnu funkciju manje skupom. Pokušaj nije uspio i sam Julian umire prije nego je vidio efekte svoje reforme. Kasniji pokušaji reforme su također propali i tokom kasnog rimskog razdoblja kurijalni zborovi postepeno gube na značenju.

Vanjske veze
------------

* Dekurioni i kurijali na livius.org Arhivirano 2012-10-14 na Wayback Machine-u, pristupljeno 25. decembra 2015.
| Kraljevi Jude |
| --- |
| * + **Saul**
* + **David**
	+ **Solomon**
	+ Roboam
	+ Abijam
	+ Asa
	+ Jozafat/Jošafat
	+ Jehoram/Joram
	+ Ahazija
	+ Athalija
	+ Joaš
	+ Amazija
	+ Uzija
	+ Jotam
	+ Ahaz
	+ Ezekija
	+ Manaseh/Manasija
	+ Amon
	+ Josija/Jošija
	+ Joahaz
	+ Jehoiakim
	+ Jehoiahin
	+ Zedekija

---

Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

Michelangeloova slika *Josija-Jekonija-Sheatiel*.
**Joahaz** ili **Jehoahaz**(hebrejski יהואחז) bio je kralj Jude i sin kralja Josije i Hamautal, kćeri Jeremija od Libnaha (*1 Kraljevi* 3:15; *2 Kraljevi* 23:32; *Jeremija*. William F. Albright mu je vladavinu datirao u godinu 609. pne. s čime se slaže E. R. Thiele. Po rođenju je bio poznat pod imenum **Shallum**.

Izabran je za kralja, odnosno naslijedio svog oca kada mu je bilo dvadeset tri godine (2 Kraljevi 23:31), iako je dvije godine bio mlađi od Eliakima. Prijestolje je preuzeo pod imenom Jehoahaz, i to nakon što mu je otac ubijen u bitci kod Megida, odnosno pokušaju da se zaustavi egipatska vojska faraona Neha II.

Za vrijeme svoje kratke vladavine je odbacio očeve reforme, prema autorima *Kraljeva*. Nekoliko mjeseci nakon bitke Neho je pri povratku iz Sirije došao pod zidine Jeruzalema, zarobio Joahaza, nametnuo danak od 100 talanata srebra i nepoznatu količinu zlata te starijeg brata Eliakima imenovao kraljem. On je kasnije vladao pod imenom Jehoiakim. Jehoahaz je potom kao zarobljenik odveden Egipat, gdje je i umro.

|
|  |
| Joahaz od Jude **Kuća Davidova**bočni ogranak od **Pleme Juda** |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Josija** | **Kralj Jude**609. pne. | Slijedi:**Jehoiakim** |
**Katastrofe strančarskih zabrana** (黨錮之禍) je naziv koji se koristi za dva incidenta koji su se 160-ih zbili u kineskoj carskoj prijestolnici Luoyang te dali povod za višedecenijski period političke represije od strane režima dinastije Han. Oni su predstavljali manifestaciju dugo vremena akumuliranog nezadovoljstva konfucijanskih učenjaka i službenika te studenata carskih škola sa sve većim uticajem korumpiranih eunuha na carskom dvoru. Eunusi su, pak, tim frakcijama dali zajednički naziv "strančari" (黨人, *dangren*). Godine 166. je car Huan pod uticajem eunuha i nakon javnih protesta proveo masovnu čistku pohapsivši preko 200 najviših službenika i studenata; međutim, nitko od njih nije bio pogubljen te su nakon godinu dana pušteni. Godine 169. je došlo do druge čistke kada su eunusi nagovorili novog cara, 13-godišnjeg Linga da pohapsi "strančare" koji su ovaj put, pak, bili pogubljeni. Računa se da je tada stradalo oko 100 ljudi. Dio "strančara" je uspio pobjeći te se godinama krio po provincijama; među njima su bili i kasniji gospodari rata kao Yuan Shao i Kong Rong. Taj period represije je prekinut tek godine 184. kada je izbio ustanak Žutih turbana, a car Ling shvatio da bi im "strančari", ukoliko ne dobiju amnestiju, mogli pružiti podršku. Usprkos toga, Katastrofe strančarskih zabrana se među kineskim historičarima smatraju događajem koji je ozbiljno načeo autoritet dinastije Han i bitno doprinio njenom kolapsu u sljedećih nekoliko decenija.