**Električni kapacitet** (znak: *C*) fizikalna je veličina kojom se izražava sposobnost tijela da na sebe primi električni naboj. Definira se kao omjer količine električnog naboja *Q* i razlike električnog potencijala *U* koja pri tom nastaje.
Mjerna jedinica za električni kapacitet u Međunarodnom sustavu je farad.

Električni kapacitet osamljene kugle
------------------------------------

Osamljena metalna kugla polumjera R, nabijena pozitivnim nabojem +Q stvarat će u okolini električno polje jakosti:

{\displaystyle {E}={\frac {1}{4\pi \varepsilon \_{0}}}{\frac {Q}{r^{2}}},}
gdje je *ε*0 dielektrična konstanta vakuuma. Električni potencijal kugle je pri tome jednak:

{\displaystyle {V}={\frac {1}{4\pi \varepsilon \_{0}}}{\frac {Q}{R}}}.
Kako je potencijal beskonačno udaljene točke jednak nuli, napon U je na površini nabijene kugle u odnosu na točku u beskonačnosti jednak je potencijalu V:

{\displaystyle U=V={\frac {1}{4\pi \varepsilon \_{0}}}{\frac {Q}{R}}.}
Omjer naboja Q na kugli i napona U električno je svojstvo kugle i određeno je njezinim geometrijskim svojstvima te ga nazivamo električni kapacitet osamljene kugle:

{\displaystyle {C}=4\pi \varepsilon \_{0}{R}}.
Općenito dakle vrijedi:

{\displaystyle C={\frac {Q}{U}},\,}
gdje je električni kapacitet konstanta proporcionalnosti između količine naboja i napona:

{\displaystyle Q=CU,\,}

Kapacitet pločastog električnog kondenzatora
--------------------------------------------

Dovedemo li na dvije jednake velike metalne ploče površine S, kod kojih su dimenzije ploča znatno veće u odnosu na njihovu međusobnu udaljenosti d, naboj +Q, odnosno –Q, gustoća naboja na pločama će biti:

{\displaystyle \sigma ={\frac {Q}{S}},}
a jakost homogenog električnog polja između njih:

{\displaystyle {E}={\frac {Q}{\varepsilon \_{0}S}}.\,}
Rad koji treba uložiti da se u homogenom električnom polju naboj q dovede od jedne ploče do druge jednak je:

{\displaystyle {W}={E}qd={\frac {Q}{\varepsilon \_{0}S}}qd,\,}
odakle slijedi da je napon između ploča:

{\displaystyle {U}={\frac {W}{q}}={\frac {Q}{\varepsilon \_{0}S}}d.\,}
Kako omjer Q/U određuje općenito kapacitet, definira se električni kapacitet pločastog kondenzatora kao:

{\displaystyle {C}=\varepsilon \_{0}{\frac {S}{d}}.\,}
gdje se radi o kapacitetu kondenzatora u vakuumu, a {\displaystyle \varepsilon \_{0}} je apsolutna permitivnost, odn. apsolutna dielektrička konstanta vakuuma. Ukoliko se između ploča kondenzatora ne nalazi vakuum, već neki dielektrik tada je kapacitet kondenzatora jednak:

{\displaystyle {C}=\varepsilon \_{0}\varepsilon \_{r}{\frac {S}{d}}=\varepsilon {\frac {S}{d}}.\,}
gdje je {\displaystyle \varepsilon \_{r}} relativna permitivnost, odn. relativna dielektrična konstanta koja ovisno o svojstvima materijala odlučuje koliko će puta kapacitet kondenzatora s nekim dielektrikom između ploča biti veći od kapaciteta kondenzatora kod kojeg se između ploča nalazi vakuum. Električni kapacitet pločastog kondenzatora ovisi, dakle, o:

• ε ukupnoj permitivnosti dielektrika

• S površini ploča

• d udaljenosti između ploča

Jednažba je dovoljno točna kada je udaljenost d mala u odnosu na druge dimenzije elektroda.

U jednadžbi {\displaystyle {C}=\varepsilon \_{0}\varepsilon \_{r}{\frac {S}{d}}=\varepsilon {\frac {S}{d}}\,} apsolutna permitivnost vakuma {\displaystyle \varepsilon \_{0}\,} iznosi približno 8,854 \* 10^ -12 F/m.

Dielektrična konstanta nekih dielektrika
----------------------------------------

Relative dielektrična konstanta nekih tvari pri sobnoj temperaturi i frekvenciji električnog poǉa 1 kHz (ako nije drugačije napomenuto)| *Tvar* | *εr* |
| aluminij(1 kHz) | −1300+*i*1,3⋅1014 |
| srebro(1 kHz) | −85+*i*8⋅1012 |
| *vakuum* | 1 (po definiciji) |
| zrak | 1,00058986 ± 0,00000050 (pri standardnom tlaku i temperaturi, za 0,9 MHz), |
| teflon | 2,1 |
| polietilen | 2,25 |
| polistiren | 2,4–2,7 |
| ugljični disulfid | 2,6 |
| papir | 3,5 |
| elektroaktivni polimeri | 2–12 |
| silicij dioksid | 3,9  |
| beton | 4,5 |
| pyrex (staklo) | 4,7 (3,7–10) |
| guma | 7 |
| dijamant | 5,5–10 |
| sol | 3–15 |
| grafit | 10–15 |
| silicij | 11,68 |
| amonijak | 26; 22; 20; 17(−80, −40, 0, 20 °C) |
| metanol | 30 |
| etilen glikol | 37 |
| furfural | 42,0 |
| glicerol | 41,2; 47; 42,5(0, 20, 25 °C) |
| voda | 88; 80,1; 55,3; 34,5(0, 20, 100, 200 °C) |
| fluorovodična kiselina | 83,6 (0 °C) |
| formamid | 84,0 (20 °C) |
| sulfatna kiselina | 84–100(20–25 °C) |
| vodikov peroksid | 128 (vodena otopina)–60(−30–25 °C) |
| cijanovodična kiselina | 158,0–2,3(0–21 °C) |
| titan dioksid | 86–173 |
| stroncij titanat | 310 |
| barij stroncij titanat | 500 |
| barij titanat | 1250–10.000(20–120 °C) |
| (La,Nb):(Zr,Ti)PbO3 | 500–6000 |
| koǌugirani polimeri | 1,8-6 up to 100000 |

"Kapacitet" akumulatora
-----------------------

Kada se pojam *kapacitet* koristi kod akumulatora i baterija, ne radi se o električnom kapacitetu kako je definiran u fizici, već o ukupnoj količini električnog naboja koju akumulator, odnosno baterija mogu pohraniti u obliku elektrokemijske energije. Takav kapacitet izražava se u ampersatima (1 Ah = 3600 As = 3600 C).

Izvori
------

1. ↑  Dielectric Constants of Materials Arhivirano 2009-04-27 na Wayback Machine-u (2007). Clipper Controls.
2. 1 2  Lourtioz, J.-M. et al. (2005). *Photonic Crystals: Towards Nanoscale Photonic Devices*. Springer. str. 121. ISBN 354024431X.
3. ↑  L. G. Hector and H. L. Schultz (1936). *The Dielectric Constant of Air at Radiofrequencies*. **7**. str. 133–136. DOI:10.1063/1.1745374.
4. ↑  
Paul R. Gray, Paul J. Hurst, Stephen H. Lewis, Robert G. Meyer (2009). *Analysis and Design of Analog Integrated Circuits* (Fifth izd.). New York: Wiley. str. 40. ISBN 978-0-470-24599-6.
5. ↑  Pohl, Herbert A. (1986). „Giant polarization in high polymers". *Journal of Electronic Materials* **15**: 201. DOI:10.1007/BF02659632.