Vatrogasna kasarna (2023.)
**Vatrogasna kasarna** nalazi se u opštini Centar u Sarajevu, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 15. do 17. jula 2008. godine, donijela je odluku da se kasarna proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo (predsjedavajuća), i Tina Wik.

Lokacija
--------

Građevina Vatrogasne kasarne sa pripadajućim unutrašnjim dvorištem se nalazi u centralnom dijelu grada Sarajeva, poznatom po nazivu Skenderija.

Historija
---------

Izgradnji objekta Vatrogasne kasarne prethodilo je formiranje Stalne vatrogasne čete za grad Sarajevo, koja je formirana 8. marta 1883. godine. 

Vatrogasna kasarna predstavlja jedno od najznačajnijih ostvarenja arhitekte Josipa Pospišila u Sarajevu. Projektovana je 1912. godine, a realizirana 1913. godine. Autor projekta u članku pod nazivom *Aus bosnischer Praxis*, objavljenom 5. januara 1912. godine u stručnom časopisu *Der Bautechniker*, *XXXII*, u Beču, objavljuje više svojih projekata, i među njima, prvi put, perspektivni prikaz buduće zgrade Vatrogasne kasarne..

U istom članku objavljen je i projekt Hadim Ali-pašinog vakufa. Ovim projektima Josip Pospišil potcrtava svoje interesiranje za stilsko eksperimentiranje blisko bosanskom slogu i secesiji. 

Projekt Josipa Pospišila urađen je po uzoru na jednu vatrogasnu kasarnu u bečkom kotaru, i predviđao je spremište za sprave i materijale, spavaonice i druge prostorije. Istočno od objekta stvoren je prostor namijenjen vatrogasnim vježbama.

U periodu između dva svjetska rata, vlasti Kraljevine SHS/Jugoslavije su zanemarile ovu službu i održavanje samog objekta. Tokom druge polovine 20. stoljeća, kasarna je proširena, tehnički opremljena, a njena dispečerska služba povezana sa repetitorom na Trebeviću. Sve ove okolnosti osiguravale su zavidnu protivpožarnu zaštitu.

Opis
----

Kasarna je građena u obliku slova „L", a na južnoj strani prema unutrašnjem dvorištu nalazi se dodatno krilo približno pravougaonog oblika.. Krila su različite spratnosti. U sklopu objekta se nalazi prostran podrumski prostor i osmatračnica u tri nivoa.

Na fasad se nalazi kamena ploča, dimenzija 130 cm x 90 cm, sa natpisom: *Sagrađeno godine 1912. Za načelnikovanja eff. Čurčića, dra Nikole Mandića i Riste H. Damjanovića*. Natpisi su na latinici, ćirilici i arapskom pismu, a uokvireni su kamenom širine 20 cm.

Vatrogasna kasarna je u vrlo dobrom konstruktivnom stanju, što je posljedica kvalitetne građevinske djelatnosti i upotrebe armiranog betona. Nakon završetka rata (period 1992.-1995.), izvršeni su radovi redovnog održavanja i određeni konzervatorsko-restauratorski radovi, i građevina ima sve tehničke preduslove za rad savremeno opremljene vatrogasne brigade.

Literatura
----------

* Alija Bejtić -Ulice i trgovi Sarajeva. Sarajevo: Muzej grada Sarajeva 1973. Godine
* Ibrahim Krzović - Arhitektura secesije u Bosni i Hercegovini, Kulturno naslijeđe, Sarajevo, 2004. godine
* Nedžad Kurto - Sarajevo 1492-1992, Oko, Sarajevo.
* M. Hrasnica - Arhitekt Josip Pospišil – život i djelo, Acta Architectonica et Urbanistica, Sarajevo