**Tokajski vonogradi** ili **Tokajsko podbrđe** (mađarski: *Tokaj-Hegyalja*) je povijesna oblast u sjeveoistočnoj Mađarskoj koja je poznata po uzgoju i proizvodnji vina. U oblasti se nalaze 28 sela na oko 7.000 hektara vinogradskog zemljišta, od čega je oko 5.000 zasađenih vinovom lozom. 

Utok rijeke Bodrog u Tisu u Tokajskoj oblasti
Oblast je poznata po vinu *Tokaji aszú* koje je najstarije vino proizvedeno sa plemenitom sivom plijesni, oko 1570. godine.

Ova oblast je najranije zaštićena vinogradarska oblast kraljevskom apelacijom iz 1757. godine. Oblast je osobita po lesovitom tlu i mikroklimi osunčanih brdovitih padina i blizinom rijeka Tise i Bodrog. Od autohtonih vrsta vinove loze tu se uzgajaju Moslavac, Hárslevelü, te Žuti muskat (*Sárgamuskotály*) i Zéta, dok su druge vrste zabranjene. Na tom području je od 15. do 17. st. iskopano mnogo podzemnih podruma u živoj stijeni, u kojima se čuva temperatura od 10 do 12 °C, i vlažnost od 85-90 %.

Povijest
--------

Jedan od 185 Tokajskih podzemnih podruma 1967. godine
Tokaji Aszú 4 Puttonyos, berba 1990. u boci od 500 ml
Vinogradi u Tokaju su postojali već u 12. stoljeću, ali nije poznato tko ih je zasadio. Naime, Kelti su tu obitavali u 1. st. pr. Kr. a pronađen je okamenjeni list vinove loze iz 3. st. kada su tu živjeli Rimljani. Slaveni su se naselili u 5. ili 6. stoljeću, a ime oblasti, "Tokaj", je najvjerojatnije od slavenske riječi "Stokaj" u značenju utoka jedne rijeke u drugu (Bodrog u Tisu). Latini su se naselili za vrijeme Bele III. (1130.-1162.) i Bele IV. (1235.-1270.) iz područja Valonije ili Italije, ali je vinogradarstvo u Tokaju pravo procvalo početkom 16. stoljeća.

Tokajska vina su postala važnom trgovačkom robom u 17. stoljeću i izvorom prihoda vladarima Transilvanije. Zahvaljujući ovim prihodima, kraljevići Transilvanije su uspjeli izboriti neovisnost od Habsburgovaca, a kraljević Franjo II. Rákóczi je poklonio mnogo boca francuskom kralju Luju XIV. koji je ovo vino prozvao *"Vinum Regum, Rex Vinorum"* ("Vino kraljeva, kralj vina").

U 18. stoljeću izvoz ovog vina je doživio vrhunac, osobito prema Poljskoj i Rusiji, a Rusi su čak imali svoju koloniju tu kako bi osigurali kontinuitet izvoza za carski dvor.

Nakon podjele Poljske 1795. godine izvoz je znatno opao, a nakon epidemije filoksere (trtna uš) 1885. godine, većina tokajskih vinograda je propala. Nakon Trianonskog sporazuma 1920. godine, Tokajski vinogradi su podijeljeni između Mađarske i Slovačke koja je dobila njenih oko 120 hektara i izgubili su monopol na domaćem tržištu.

Tijekom komunističke vladavine, Tokajska vina su izgubila na kvalitetu i reputaciji. No, nakon 1990. godine, zahvaljujući velikim investicijama čine se veliki koraci za obnovom ove oblasti, tzv. "Tokajska reenesansa". Danas tu ima preko 600 vinarija od kojih njih 50 proizvode punim kapacitetom.

U želji da zaštiti autohtonu proizvodnju i ime vina "Tokay", Mađarska dans vodi pravnu bitku sa šest država koje svoje vino zovu ovim imenom (Italija, Francuska, Slovačka, Australija, Srbija i Slovenija).

Bilješke
--------

***Tokajski vinogradi*** na Wikimedijinoj ostavi

1. ↑  Ovo vino se s ponosom spominje u mađarskoj nacionalnoj himni *Himnusz*
2. ↑  Prvi spomen je u djelu *Nomenklatura* (Fabricius Balázs Sziksai) iz 1576. godine.
3. ↑  Tokajska renesansa
4. ↑  Róbert Cey-bert, Tokajsko vino, Magyar Hírlap[*mrtav link*] (mađ.)

Vanjske poveznice
-----------------

* Tokaji.com - galerija fotografija
* *Tradition and Innovation in the Tokaj Region* (Tim Atkin) (PDF)
* Tokaj portal

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Mađarskoj |
| --- |
|  | 
Obala Dunava, Budimska palača i Andrássy út u Budimpešti • Staro selo Hollókő • Nacionalni park Hortobágy • Kraške spilje Aggteleka i Slovačkog krša 1) • Benediktinska opatija Pannonhalma • Nacionalni park Nežidersko jezero 2) • Ranokršćanska nekropola Sopianae • Tokajski vinogradi
 | Mađarska zastava |
| **Mađarska nematerijalna svjetska baština**
Procesija bušara na Mohaču • Sokolarstvo3) • Folklor i vez etničke grupe Matyó
 |
| 
1) Zajednička svjetska baština Mađarske i Slovačke 
2) Zajednička svjetska baština Mađarske i Austrije 
2) Nematerijalna svjetska baština više zemalja 
 |

Koordinate: 48°09′N 21°21′E﻿ / ﻿48.15°N 21.35°E﻿ / 48.15; 21.35