recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Abu al-Hasan al-Rumani****↓**N1 (arap. ; Bagdad, 909. – Bagdad, 994), poznat i kao **al-Ihšidi** (arap. ), arapski teolog, učenjak i gramatičar, istaknuti predstavnik mutazilitske škole. Prema *Fihristu* ibn al-Nadima rođen je 296. AH, iako se kao godina rođenja u drugim izvorima navodi i 276. AH odnosno 889. AD. Među njegovim učiteljima bio je ibn Durajd, a jedan od poznatijih učenika bio mu je al-Mufid. Biograf Jakut al-Hamavi u svom *Mudžamu al-udabi* navodi 21 al-Rumanijevo djelo, većinom na temu gramatike, dok je njegov tafsir izgubljen. Utjecaj al-Rumanijevog kratkog traktata o jedinstvenosti Kurana (idžaz) evidentan je u radovima al-Bakilanija, Abu Hilala al-Askarija i brojnih drugih.

Napomene
--------

1. **↑**N1  Puno ime: Abu al-Hasan Ali ibn Isa ibn Ali ibn Abdulah al-Rumani al-Ihšidi.

Literatura
----------

* David Thomas: "Al-Rummānī", u: *Christian-Muslim Relations 600 - 1500*, 2010, DOI:10.1163/1877-8054\_cmri\_COM\_23203
* Julie Scott Meisami, Paul Starkey (ur.): "Ali ibn Isa al-Rummani", u: *Encyclopedia of Arabic Literature*, vol. 2, str. 666-667, Taylor & Francis, 1998, ISBN 9780415185721

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 100302830
* LCCN: n80144714
* ISNI: 0000 0001 1798 2627
* GND: 118603981
* SELIBR: 33704
* SUDOC: 087650312
* BNF: cb12972155g (podaci)

 |
**NK Spačva** je bio nogometni klub iz grada Vinkovaca.

Povijest
--------

NK Spačva osnovan je 1957. godine pod imenom **NK Drvodjelac**.   

Od 1962. do 1995. godine klub je nosio ime **NK Spačva** i nastupao na igralištu Lenije u Vinkovcima.   
 
Po završetku sezone 1994./95. klub je preseljen u Otok i spojen s klubom **NK Otok**, te mu je promjenjeno ime u **NK Spačva-Otok**.   
 
Pod navedenim imenom odigrava jednu sezonu u 2. HNL - sjever, da bi po završetku iste, novi klub ponovo vratio staro ime NK Otok, čime ime Spačva nestaje u potpunosti.

NK Spačva u HNL-u
-----------------

Stvaranjem HNL-a NK Spačva je zahvaljujući uspjesima u prijeratnim natjecanjima izborio pravo nastupa u 2. HNL - Istok, koja nije odigrana zbog ratnih zbivanja 1992. godine. Već iduće sezone NK Spačva je započeo natjecanje u 2. HNL, u kojoj je s promijenjivim uspjehom nastupao 4 sezone, od kojih posljednju, 1995./96. pod imenom NK Spačva-Otok.

Statistika u prvenstvima Hrvatske
---------------------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Sezona** | **Rang**  | **Liga** | **Pozicija** | **Utakmice** | **Pobjede** | **Neodlučeno** | **Porazi** | **Postignuti golovi** | **Primljeni golovi** | **Bodovi** |
| 1992. | 2 | 2. HNL - Istok | nije odigrano zbog rata |  - |  - |  - |  - |  - |  - |  - |
| 1992/93. | 2 | 2. HNL - Sjever | **5.**  | 30 | 12 | 11 | 7 | 44 | 38 | 35 |
| 1993/94. | 2 | 2. HNL - Sjever | **4.** | 30 | 12 | 10 | 8 | 36 | 31 | 34 |
| 1994/95. | 2 | 2. HNL - Sjever | **10.** | 30 | 10 | 8  | 12 | 40 | 46 | 38 |
| 1995/96. | 3 | 2. HNL - Sjever | **10.** | 30 | 10 | 8 | 12 | 42 | 50 | 38 |
|
Koordinate: 45°33′39″N 18°41′46″E﻿ / ﻿45.56074378725652°N 18.696042895317078°E﻿ / 45.56074378725652; 18.696042895317078

**Arheološki muzej Osijek** je muzej koji se nalazi u osječkoj Tvrđi. Prostorije se nalaze u bivšoj zgradi Glavne straže, na Trgu Svetog Trojstva. Osim zgrade Glavne straže muzeju je dodijeljena i tzv. Kuća Brožan na Trgu Jurja Križanića.

Muzej je osnovan 28. travnja 2005. Uredbom Vlade Republike Hrvatske o osnutku Arheološkog muzeja u Osijeku.

Zgrada Glavne straže služi kao služi kao izložbeni prostor za posjetitelje, dok Kuća Brožan služi za urede muzeja, radionice i sl.

Muzej je svečano otvoren 16. studenoga 2007. Otvorenju je nazočio i ministar kulture RH Božo Biškupić. Muzej je jedini specijalizirani muzej u istočnoj Hrvatskoj za istraživanja i iskapanja. Također je i jedan od uglednijih muzeja u Republici Hrvatskoj.

Muzej raspolaže sa 980 m² izložbenog prostora.

Posebnost muzeja
----------------

Muzej ima dvije dvorane koje su pogodne za različita kulturna događanja kao što su promocije, koncerti, privremene izložbe, predavanja, konferencije, projekcije, kazališne predstave, prezentacije i slična događanja. *Višenamjenski atrij natkriven staklenom kupolom* površine 222,2 m² sa 150 mjesta za sjedenje, te *multimedijsku konferencijsku dvoranu* površine 58,7 m² s 50 mjesta za sjedenje uz koju je dodatna prostorija pogodna za catering.

Izvori
------

1. 1 2  „Opći podaci | |Arheološki | muzej | Osijek|". Arhivirano iz originala na datum 2013-08-19. Pristupljeno 2014-07-26.
2. ↑  Radno vrijeme i cijene ulaznica | |Arheološki | muzej | Osijek|[*mrtav link*]
3. 1 2  „Djelatnici | |Arheološki | muzej | Osijek|". Arhivirano iz originala na datum 2013-08-19. Pristupljeno 2014-07-26.
4. ↑  „Posebnost Muzeja | |Arheološki | muzej | Osijek|". Arhivirano iz originala na datum 2013-08-19. Pristupljeno 2014-07-26.

* kultura-osijek.com Arhivirano 2017-10-01 na Wayback Machine-u

Vanjske veze
------------

***Arheološki muzej Osijek*** na Wikimedijinoj ostavi

* Arheološki muzej Osijek Arhivirano 2012-08-14 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 305706878
* SUDOC: 164544631

 |
**Arhelaj I** (grčki: ) je bio kralj drevne Makeodnije od 413. do 399. pne. Bio je sin kralja Perdike II i robinje, a nedostatak nasljednog prava je nadoknadio brutalnom likvidacijom strica, rođaka i polubraće, čime je postao jedini nasljednik i tako preuzeo prijestolje nakon Perdikine smrti.

Iako je na vlast došao nasiljem, Arhelaj se iskazao kao mudar državnik. Nakon što je Atena, tradicionalni makedonski neprijatelj u doba peloponeskog rata, teško poražena u sicilijanskoj eskpediciji, Arhelaj se odlučio postati njen saveznik te je opskrbljivati drvom nužnom za njene brodove. Zbog toga su ga zahvalni Atenjani počastili titulama *proxenos* i *euergetes*.

S tako stečenim bogatstvom, Arhelaj je poduzeo niz unutrašnjih reformni koje su ojačale makedonsko kraljevstvo. Počeo je kovati novi, kvalitetni novac, graditi tvrdave i ceste, te ojačao vojsku, pogotovo konjicu i hoplitsku pješadiju. Prijestolnicu je premjestio iz Aigaija u Pelu, koja je uskoro postala i važno kulturno središte. Njegov je dvor postao mjesto na kome su se okupljali najpoznatiji pjesnici kao Agaton i Euripid, odnosno slikari kao Zeuksis. Arhelaj je također organizirao i makedonski ekvivalent olimpijskih igara u Dionu, a sam Arhelaj se natjecao i pobijedio u tetriponu na Olimpijadi i Pitijskim igrama.

Prema Elijanu, Arhelaj je ubijen godine 399. pne. od ruke svog paža dok je bio u lovu.

Vanjske veze
------------

* Coinage of Archelaus
* Ancestry of Archelaus

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Perdika II**  |  **Kralj Makedonije** 413 BC–399 BC | Slijedi: **Krater**  |
**Agua** (španjolski: *Volcán de Agua*, što prevedeno znači *Vodeni vulkan*) je stratovulkan visok 3,760 metara, u Masivu Sierra Madre de Chiapas, u Gvatemalskom departmanu Sacatepéquez .

Karakteristike i historija
--------------------------

Vulkan se nalazi južno od grada Antigua Guatemala, pored Acatenanga i Fuega koji leže zapadno od njega.

Taj simetrični šumom obrasli vulkan građen od bazalta i andezita je orijentir vidljiv sa svih strana. 
Na njegovom sjeveroistoku nalazi se kružni krater dijametra 280 metara, na sjeverozapadnom boku šest manjih kratera a dva mala stošca na južnom boku.

Nema datiranih holocenskih naslaga tefre niti zabilježenih erupcija. Svoje ime - Agua, dobio je zbog bujica mulja koje su se 11. septembra 1541. sručile sa njega i razorile Ciudad Vieju, prvu gvatemalsku prijestolnicu koji su osnovali španjolski konkvistadori što je potaknulo osnivanje nove prijestolnice u obližnjoj Antigui.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Agua*" (engleski). Global Volcanism Program. Pristupljeno 17.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Agua (vulkan)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Agua* (`en`)
*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Li*.*
**Li Ao** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Lǐ Áo*) (772–841), kurtoazno ime **Xizhi** (习之), bio je kineski filozof i prozni pisac iz doba dinastije Tang.

Li se tradicionalno smatra jednim od osnivača deset velikih filozofskih škola dinastija Tang i Song. Filozofija mu je bila pod snažnim uticajem budizma i neo-konfucijanskog pisca Han Yua. Njegovi spisi su sačuvani u zbirci *Liwengong Wenji* (李文公文集). Neke od pjesama su sačuvane u zbirci *Quan Tang Shi* (全唐诗). Služio je kao birokrat i službeni historičar u Chang'anu. Godine 809. je poslan na službu u južne provincije, a svoj devetomjesečni put od Luoyanga do Guangzhoua, koga je opisao u tekstu *Lainan Lu* (来南录, "Zapis o dolasku na jug"), se smatra prvim sačuvanim dnevnikom kineske književnosti, kao i izuzetno dragocjenim izvorom podataka o južnoj Kini u ranom srednjem vijeku.

Izvori
------


|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.**Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova. |

* Li, Jinquan, "Li Ao" Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u. *Encyclopedia of China* (Philosophy Edition), 1st ed.
**Puerto Cortés** je lučki grad i općina (municipio) od 131,981 stanovnika na sjeverozapadu Hondurasa u Departmanu Cortés.

**Puerto Cortés** je jedna od najvećih luka Centralne Amerike, preko koje se odvija većina izvoza i uvoza iz Hondurasa.

Geografske karakteristike
-------------------------

Puerto Cortés leži na južnom kraju malog poluotoka u Honduraškom zaljevu, od kopna je odvojen Lagunom Alvarado. Od drugog po veličini grada u Hondurasu San Pedro Sula, udaljen je 40 km južno, a od glavnog grada
Tegucigalpe 209 km.

Historija
---------

Puerto Cortes je osnovao 1524. španjolski konkvistador Gil Gonzales Davila i nazvao **Villa de la Natividad de Nuestra Señora**, na lokaciji koja se danas zove *Cienaguita*. Kod *Ville Natividad* se 1526. želio iskrcati Hernán Cortés, koji je htio kazniti svog neprijatelja, kapetana Gila Gonzalesa Davilu. Na njegovu nesreću u taj čas digla se oluja, pa je on u havariji izgubio 17 konja, zbog tog je mjesto nazvao *Puerto Caballos* (Konjska luka).

Zbog tog od 5. marta 1869. nosi ime *Puerto Cortes*, u čast španjolskog kapetana Hernána Cortésa, pa je njegovo staro ime *Villa de Puerto Caballos* ukinuto. U to vrijeme počela se graditi željeznička pruga prema moru.

Puerto Cortes je 3. aprila 1882. dobio status općine.

Na samim počecima Puerto Cortes nije bio interesantan španjolskim konkvistadorima, jer je bio suviše močvaran, zbog tog su oni za svoju luku odabrali Omou.

Tako da se Puerto Cortes počeo razvijati u većoj mjeri tek od 1933. i to na inicijativu grupe građana okupljenih oko Općinske korporacije koja je kreirala uvjete za modernizacije grada.

Privreda
--------

Ekonomija grada Puerto Cortesa bazira se uglavnom na luci u kojoj radi oko 65% zaposlenih, ostali se bave trgovinom, poljoprivredom, stočarstvoa i turizmom.

Turizam postaje sve važniji za grad, jer ima lijepe štićene plaže (La Coca Cola, Cieneguita, El Malecón ) duž Lagune Alvarado.

Gradovi prijatelji
------------------

* Sjedinjene Američke Države Corpus Christi, Sjedinjene Američke Države

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Puerto Cortés*" (španjolski). DB-City. Pristupljeno 18. 03. 2019.
2. 1 2 3 4 5  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 3. 2019.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „*Puerto Cortés Honduras*" (španjolski). Xplorhonduras. Pristupljeno 18. 03. 2019.

Vanjske veze
------------

***Puerto Cortés*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de de Puerto Cortés* (službene stranice) (`es`)
**Arija Đovani** (engl. ; Long Bič, 3. novembar 1977) je model i porno glumica koja je bila devojka Penthausa septembra 2000. godine.

Biografija
----------

Arija je rođena na Long Biču, u Kaliforniji. Otac joj je poreklom Italijan-Srbin, a majka Francuskinja-Nemica-Induskinja-Irkinja. Što se tiče njenog ranog života, bila je vrlo stidljiva. Imala je jednog prijatelja (ili prijateljicu) u srednjoj školi, ali je bila veoma primeran učenik. Kao što piše na njenom sajtu, bila je toliko dobar učenik, da je imala velike šanse da upiše koledž.

Studirala je biologiju u San Dijegu, a pored toga bila je i konobarica i učiteljica. Tada je odlučila da se oproba i kao model. Uskoro, negde 1999. su počele da se pojavljuju njene pornografske slike.
2000. godine ju je Ejmi Svit predstavila poznatom fotografu Suzu Rendalu, koji je već u maju napravio slike Arije Đovani i objevljene su u Penthausu. U isto vreme se slikala i za Ferari, ovog puta obučena.
Pojavljuje se u raznim porno-filmovima i veoma je poštovana zbog retke prirodne lepote (bez implantata, silikona...).

Bila je u braku sa gitaristom Džonom Louerijem (engl. ) iz grupe Merilin Menson u periodu od 2002. do 2006. godine.

Nagrade
-------

* 2010 *XBIZ Nagrada nominacija - Web Babe/Starlet of the Year*

Vanjske veze
------------

***Aria Giovanni*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica *Upozorenje: eksplicitni pornografski sadržaj*
* Aria Giovanni na IMDb-u (`en`)
**Način primene** u farmakologiji i toksikologija je način na koji se lek, tečnost, otrov, ili druga supstanca unosi u telo.

Klasifikacija
-------------

Načini primene se obično klasifikuju po mestu primene (ili izlaganja). Pravac ili kurs koji aktivna supstanca uzima od mesta primene do mesta gde ostvaruje svoje dejstvo je obično stvar farmakokinetike (zavistan je od procesa apsorpcije, distribucije, i eliminacije lekova). Uprkos tome, sam način, posebno transdermalni ili transmukozni putevi, se obično nazivaju *načinom primene leka*. Lokacija ciljnog mesta aktivne supstance je obično u domenu farmakodinamike (odnosi se na fiziološka dejstva lekova). Postoji i klasifikacija načina primene kojoj se razdvajaju lekovi po tome da li je njihovo dejstvo lokalno (in "topička" administracija) ili sistemsko (u „enteralnoj" ili „parenteralnoj" administraciji).

Vidi još
--------

* ADME
* Kateter

Spoljašnje veze
---------------

* 10-ti SAD-Japan simpozijum i sistemima za primenu lekova Arhivirano 2009-09-07 na Wayback Machine-u
* Način primene leka
**Leopold V** (Graz, 9. oktobar 1586. - Schwaz, 13. septembar 1632.), bio je austrijski nadvojvoda koji 
je vladao Prednjom Austrijom i Tirolom.

Biografija
----------

Leopold je rođen kao mlađi brat cara Svetog Rimskog Carstva Ferdinanda II u porodici habsburgškog nadvojvode Karla II.

Postavljen je za biskupa Passaua - 1598. iako je bio dijete, a nije bio ni zaređen, nakon tog je bio biskup u Strasbourgu sve do 1625. kad se zbog ženidbe odrekao te pozicije.

Od 1609. bavio se regrutacijom najamnika koje je koristio da bi odbranio Maksimilijana III u Tirolu u Ratu za Jilihsko nasljeđe, a 1611. za Rudolfa II. u Češkoj. 
Od 1619. vlada kao regent po Prednjoj Austriji i Tirolu, a od 1623. do 1630. kao nadvojvoda.

U Innsbrucku je podigao zgradu opere - Dogana i jezuitsku crkvu, ali je bio poznat i po tome što je htio uvesti apsolutizam.

Borio se za dolinu Valtellina (južni Tirol), a 1632. uspio je odbranili Tirol protiv Šveđana. Zajedno sa suprugom Claudiom Medici osnovao je granu Habsburške dinastije koja je egzistirala sve do 1665.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Leopold V. Habsburger, \* 1586*" (engleski). Encyclopedia of Austria. Pristupljeno 05. 03. 2016.

Vanjske veze
------------

***Leopold V Tirolski*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Leopold V. Habsburger, \* 1586* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Nadvojvoda Prednje Austrije** | Nasljednik: |
| **Maximilian III Austrijski** | **Ferdinand Karl** |
Proučavanjem leta balona na vrući zrak bavi se aerostatika.
Aerodinamički tunel.
**Aeromehanika** je grana mehanike fluida koja ispituje zakonitosti ravnoteže i gibanja zraka i drugih plinova. Dijeli se na aerostatiku i aerodinamiku. Aerostatika se bavi uvjetima ravnoteže zraka i drugih plinova, odnosno zakonima ravnoteže tijela u nekom plinovitom mediju (na primjer stlačeni zrak u zatvorenom spremniku, ponašanje balona ili zračnog broda). Aerodinamika proučava strujanje zraka i drugih plinova, kao i sile koje djeluju na neko tijelo (na primjer zrakoplov) kada se ono relativno giba s obzirom na plinoviti medij.

Aerodinamika
------------

*Glavni članak: Aerodinamika*
**Aerodinamika** je znanstvena disciplina u okviru mehanike fluida koja proučava strujanje plinova i sile kojima plin, u prvom redu zrak, djeluje na neko tijelo kad između njih postoji relativno gibanje. Aerodinamika je posebno važna za aeronautiku, jer istražuje uzgon, otpor i momente uzrokovane silama zraka na zrakoplov (aerodinamičko ispitivanje). Jedna je od osnovnih zadaća aerodinamike da odredi takav oblik zrakoplova, odnosno njegovih pojedinih dijelova (krilo, trup, krilca, zakrilca), koji će pri gibanju kroz zemaljski zračni omotač imati optimalna aeronautička svojstva, to jest velik uzgon i malen otpor, a ujedno će funkcionalno odgovarati svojoj namjeni.

Aerodinamika razlikuje nekoliko područja brzina relativnog gibanja u kojima su strujanje zraka i pojave uzrokovane tim strujanjem bitno različiti, pa su i optimalni oblici tijela (aeroprofili) i konstrukcija zrakoplova za svako područje drugačiji. U području malih podzvučnih brzina (Machov broj manji od 0,4) zrak se može smatrati praktički nestlačivim, pa otpor zrakoplova ovisi jedino o viskoznim svojstvima zraka, to jest sastoji se od otpora trenja, uzrokovanog manjom brzinom strujanja u graničnom sloju i pojavom tangencijalnog naprezanja, zatim od takozvanog otpora oblika i induciranog otpora, koji nastaju zbog djelovanja različitog tlaka na pojedinim dijelovima površine i zbog stvaranja zračnih vrtloga. 

U uskom prijelaznom području između podzvučnih i nadzvučnih brzina, na strujanje počinje utjecati, osim viskoznosti, i stlačljivost zraka. Pri brzinama bliskima brzini zvuka stvara se uz površinu tijela udarni val, koji se očituje skokovitom promjenom gustoće, tlaka, temperature i brzine, a posljedica je toga povećanje otpora i promjena uzgona. To se prijelazno područje naziva zvučnom barijerom ili zvučnim zidom. U nadzvučnom području, kad je brzina zrakoplova veća od brzine zvuka, udarni se valovi stvaraju ispred tijela i na prednjem i izlaznom bridu krila. Pri brzinama većima od peterostruke brzine zvuka (hiperzvučne brzine) nastaje jako zagrijavanje i pojavljuju se termodinamički učinci (aerotermodinamika) kojih nema pri nižim brzinama.

Izvori
------

1. ↑   **aeromehanika**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
2. ↑   **aerodinamika**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
**Leopold fon Zaher-Mazoh** (nem. *Leopold von Sacher-Masoch*; 27. januar 1836 — 9. mart 1895) bio je austrijski pisac istorijskih romana i romana sa temama iz alternativne seksologije. Pisao je pod pseudonimom, Šarlot Arand i Zoe fon Rodenbah. Po njemu je nazvan pojam u seksologiji — mazohizam.

Biografija
----------

Mazoh je rođen u gradu po imenu Lemberg, danas Lavov, glavnom gradu Kraljevine Galicije i Lodomerije, koja je u to vreme bila kraljevina u sastavu Austrijskog carstva. Počeo je da uči nemački jezik sa 12 godina. Studirao je pravo, istoriju i matematiku na Univerzitetu u Gracu, a posle diplomiranja vratio se u Lemberg gde je postao profesor. 

Počeo je sa pisanjem dela koja su vezana uglavnom za austrijsku istoriju. Njegove knjige su prevođene na ukrajinski, poljski, ruski i francuski jezik. U Galiciji njegove knjige su veoma čitane i cenjene.

Njegovo najznačajnije delo je *Venera u krznu* objavljeno 1870. godine. U romanu opisuje seksualne fantazije i fetiše, vezano za žene koje su dominantne i koje nose krzno. Kasnije, on je te svoje fantazije radio sa svojim ljubavnicama i suprugama.

U Francuskoj je bio odlikovan krstom Legije časti za svoj doprinos književnosti.

Privatni život
--------------

Dana 9. decembra 1869, Mazoh i njegova ljubavnica baronesa Fani Pistor su potpisali ugovor po kojem će on biti njen *seksualni rob* šest meseci, uz uslov da baronesa što je češće moguće nosi krzno. Par je putovao vozom po celoj Italiji, a ostaju duže vreme u Veneciji.

Mazohova najfatalnija ljubav je bila Aurora Rumelih, kojom se oženio 1873. Nakon deset godina su se razveli, da bi se potom oženio svojom asistentkinjom.

U kasnim pedesetim, Mazohovo mentalno zdravlje je počelo da se pogoršava, a poslednje godine života je proveo pod nadzorom neuropsihijatra. Prema zvaničnim izveštajima, umro je u Lindhajmu (danas Manhajm) 9. marta 1895.

Bibliografija
-------------

* na nemačkom
* 1857 Der Aufstand in Gent unter Kaiser Carl V. (PDF[*mrtav link*])
* 1858 Eine galizische Geschichte
* 1867 Der letzte König der Magyaren
* 1870-1877 Das Vermächtnis Kains
* 1870 Die geschiedene Frau
* 1873-1879 Falscher Hermelin
* 1874 Die Messalinen
* 1877-1881 Galizische Geschichten (PDF)
* 1878 Judengeschichten
* 1881 Neue Judengeschichten
* 1886 Die Seelenfängerin
* 1886 Ewige Jugend
* 1886 Polnische Judengeschichten
* 1890 Die Schlange im Paradies
* 1893 Bühnenzauber
* 1907 Grausame Frauen

Vidi još
--------

* Mazohizam
* Sadomazohizam
* Markiz de Sad

Literatura
----------

* Weinberg, Thomas S.. Erwin J. Haeberle. ur. *SACHER-MASOCH, LEOPOLD RITTER VON*. Garland Publishing. Arhivirano iz originala na datum 2009-04-05. Pristupljeno 6. 1. 2014.
* Biale, David, "Masochism and Philosemitism: The Strange Case of Leopold Von Sacher-Masoch," Journal of Contemporary History 17 (1982), 305–323.

* Deleuze, Gilles, "Coldness and Cruelty," in *Masochism,* New York: Zone Books (1991).

Spoljašnje veze
---------------

***Leopold von Sacher-Masoch*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`ru`) Biografija Arhivirano 2010-08-24 na Wayback Machine-u
* Radovi Mazoha na Projektu Gutenberg
**Odiel** je rijeka na jugozapadu Španjolske, duga nekih 150 km.

Karakteristike
--------------

Rijeka izvire u masivu Sierra de Aracena (dio Sierre Morene) na nadmorskoj visini od 660 metara.
Od tamo teče u pravcu jugozapadu prema gradu Huelvi i Kadiškom zaljevu, gdje zajedno sa rijekom Tinto formira estuarij 
Huelva (ría de Huelva).

Slivrijeke velik je 990 km² i proteže se u Andaluziji, preko Provincije Huelva.

Močvare koje formiraju Odiel i Tinto u svom donjem toku kod estuarija i grada Huelve proglašene su 1989. Rezervatom prirode - Paraje Natural de 
las Marismas del Odiel. Taj park prostire se na površini od 72 km², stanište je brojnih ptica i mjesto gdje se nalazi jedina plaža Huelve.

Odiel je zajedno sa Tintom, poznat po velikoj količini sulfida, pa se još od antička vremena prije nekih 4500 godina tu iskapa zlato, bakar i srebro.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Rio Odiel*" (španjolski). Waste magazine. Arhivirano iz originala na datum 2018-07-07. Pristupljeno 14. 10. 2018.
2. ↑  „*Marismas del Odiel*" (španjolski). Listas de 20minutos. Pristupljeno 6. 10. 2018.

Vanjske veze
------------

***Odiel*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Rio Odiel'* Arhivirano 2018-07-07 na Wayback Machine-u (`es`)
**Berta Helene Amalie "Leni" Riefenstahl** (Berlin, 22. august, 1902 – Pöcking, 8. septembar, 2003) je bila njemačka plesačica, glumica, fotograf, filmski režiser i producent. 

Poznata je kao inovator u filmskim tehnikama i vrhunski estet u filmskoj industriji. Njeni najpoznatiji režiserski radovi vezani su uz propagandne dokumentarne filmove iz doba nacističke Njemačke, kada je bila omiljeni režiser Adolfa Hitlera. Među tim filmovima se posebno ističe *Olympia*, film sniman za vrijeme Olimpijskih igara u Berlinu 1936, u kojem je prva primijenila revolucionarne tehnike u snimanju sportskih događanja, naprimjer postavljanje kamere na tračnice da bi se bolje pratilo kretanje sportaša. Nakon rata, iako nikad direktno optužena za ratne zločine, bila je odbačena od filmske industrije i nije ponovno dobila šansu stvarati dugometražne filmove. Ipak, do svoje smrti ostala je aktivna u umjetničkom radu, posebno na području fotografije, a snimala je i dokumentarne filmove s podmorskim pejsažima.

Postoje određene kontroverze u vezi njene saradnje s nacističkim režimom. Neosporno je da je svojim filmovima itekako pomogla u propagandi kojom je njemački narod zaveden od strane Hitlera. Postojale su, nikad dokazane, sumnje da je za potrebe snimanja masovnih scena svojih dokumentaraca koristila statiste iz koncentracionih logora, koji su nakon snimanja vraćeni natrag u logore gdje su navodno kasnije većinom izgubili živote.

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirala Leni Riefenstahl |
| --- |
| 
* *Das Blaue Licht* (1932)
* *Der Sieg des Glaubens* (1933)
* *Triumph of the Will* (1934)
* *Tag der Freiheit: Unsere Wehrmacht* (1935)
* *Olympia* (1938)
* *Tiefland* (1954)
* *Impressionen unter Wasser* (2002)

 |
Za ostala značenja, v. Odin (razvrstavanje).
 „Voden" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Voden (razvrstavanje).

Odin prikazan kao lutalac na slici iz 1886. godine
**Odin** (*Odhinn*, *Woden* — Voden, *Wodan* — Vodan, *Wotan* — Votan) je glavni i najstariji bog u nordijskoj mitologiji, bog mudrosti, pjesništva, magije, runa, okultnog i rata. 

Pripadao je aesirskim bogovima. Njegov otac je Bor, majka Bestla, ima braću Vilia i Vea. 

Nazivali su ga i Sve- otac jer je on otac svih bogova. 

Suprug Frigge sa kojom je imao sinove Baldura, Hodura i Hermoda. Sa Rind je ima sinove Valia i Vidara, sa Jord Thora. 

Postoji priča kako je Odin stekao mudrost. Objesio se na veliko svjetsko drvo Yggdrasil na devet dana i noći i proboden je kopljem. To je bila duhovna smrt u kojoj je žrtvovao sebe sebi. Obješen na drvo shvatio je značenje runa koje su kasnije Vikinzi koristili kao abecedu, a koristile su se i u magiji i proricanju. Određenim obredima, runama se moglo vratiti mrtve u svijet živih. 

U drugoj priči žrtvovao je jedno oko kako bi pio iz Mimirovog zdenca mudrosti. Odin je sa svog prijestolja (Hlidskialf) mogao vidjeti sve. Imao je dva gavrana Huginna ili Huninna (Misao) i Muninna (Sjećanje) koji su svaki dan odlazili iz Odinove utvrde kako bi skupljali novosti po svijetu i donosili vijesti Odinu. Osim gavrana imao je i dva vuka: Frekija i Gerija. 

Njegova najveća blaga su Sleipnir (osmonogi konj), Gunger (koplje koje nikad ne promaši) i Draupnir (prsten koji stvara osam novih identičnih prstenova svaku osmu noć. Odinova dvorana je Gladsheim (Valhalla se nalazi u Gladsheimu).

Povezano
--------

* Wodinaz
* Berserkeri

Eksterni linkovi
----------------

***Odin*** na Wikimedijinoj ostavi
**Lublinska renesansa** - arhitektonski stil koji se razvio u lublinskoj regiji Poljske krajem 16. vijeka.

Historija
---------

Lublinska regija ima lijepo arhitektonsko naslijeđe. Krajem 16. vijeka u lublinsku regiju uvezene su prve potpuno razvijene forme renesansne arhitekture. Početak idućeg vijeka svjedočio je ogromnom porastu u broju elegantnih religijskih građevina razvijenih kao rezultat velikog porasta u bogatstvu lublinske regije, budući da je ona bila jedan od najvažnijih izvoznika žitarica za Zapadnu Evropu. Većina crkava podignute su od strane arhitekata talijanskog porijekla koji su na taj način stvorili lokačni stil poznat kao *lublinska renesansa*. Crkve sagrađene u tom stilu su bez bočnih brodova, sa većim prezviterijumom od uobičajenog, koji završava polukrugom, kao i sa bačvastim svodom. Njihove istaknute osobine bogato su ukrašeni zabati i štuko dekoracije u unutrašnjosti. Najbolji primjer lublinske renesanse su crkve u gradovima Lublin, Końskowola i Kazimierz Dolny.

Također su vrijedni spomena bogato ukrašene renesansne prednje strane kuća, naročito visoki tavani kuća u mnogim gradovima i selima te regije. Najbolji primjeri toga su kuće *Przybyłów* i *Celejowska* u naselju Kazimierz Dolny.

* Crkva Sv. Agnes u Lublinu.
* Bazilika dominikanskih fratara u Starom gradu Lublina.
* Kraljevski sud u Lublinu.
* Stambene zgrade u naselju Kazimierz Dolny.

***The Lublin Renaissance*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostale upotrebe, v. Ljuboten (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 42° 05′ 51" SGŠ, 21° 28′ 18" IGD

**Ljuboten** (mak. *Ljuboten*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Ljuboten pripada gradskoj opštini Butel grada Skoplja. Naselje je severno predgrađe glavnog grada.

Prirodni uslovi
---------------

Ljuboten je smešten u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 14 km severno.

Naselje Ljuboten je u okviru istorijske oblasti Crnogorje i položeno je u južnom podnožju Skopske Crne Gore. Severno od naselja izdiže se planina, a južno se pruža Skopsko polje, koje je plodno i gusto naseljeno. Nadmorska visina naselja je približno 590 metara.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Ljuboten je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 2.343 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (95%). Ostalo su mahom etnički Makedonci (5%).

Većinska veroispovest je islam, a manjinska pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Grad Skoplje
* Opština Butel

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Ljuboten (Skoplje)*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.opstinabutel.gov.mk Zvanična stranica opštine Butel

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Butel |
| --- |
| **Četvrti Skoplja** (**Butel**  • Vizbegovo  • Radišani  • Severni Čair), **Prigradska naselja** (Ljubanci  • Ljuboten) |  |
**Publije Septimije Geta** (*Publius Septimius Geta*, cca. 143 - cca. 203/204) je bio rimski velikodostojnik i vojskovođa iz doba Severske dinastije, poznat kao brat njenog osnivača Septimija Severa. Rodio se u Leptis Magni kao drugi sin Publija Septimija Gete i Fulvije Pije. Za vrijeme cara Komoda je obavljao niz vojnih i civilnih dužnosti, uključujući mjesto suffect konzula 191. Godina 193. se u doba Godine pet careva zatekao na mjestu legatusa u Donjoj Meziji te sa svojim trupama pružio podršku bratu u njegovom maršu na Rim. Poslije je služio u Daciji, Kireni i na Kreti. Godine 203. je imenovan za konzula zajedno sa pretorijanskom prefektom Plaucijanom. Na tom mjestu je počeo sumnjati u Plaucijanovu odanost caru te sumnje izrekao bratu neposredno prije smrti.

| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi:**Titus Murrenius Severus , Gaius Cassius Regallianus** | **Konzul Rimskog Carstva**203*Gaius Fulvius Plautianus* | Slijedi:**Lucius Fabius Cilo, Marcus Annius Flavius Libo** |

Izvori
------

* Arhivirano 2007-09-08 na Wayback Machine-u
* Christian Settipani: *Continuité gentilice et continuité sénatoriale dans les familles sénatoriales romaines à l'époque impériale*, 2000.
Ovo je članak o rimskom Pontifexu Maximusu koji je također bio vojskovođa u drugom punskom ratu.  Za ostalim osobama istog imena, v. Publius Crassus.  
**Publije Licinje Kras Div** (*Publius Licinius Crassus Dives Pontifex Maximus*, ? - 183. pne.) bio je rimski političar poznat po tome što je godine 205. pne. zajedno s sa Scipionom Afrikancem izabran za konzula; takpđer je od 213. pne. do smrti služio i kao Pontifex Maximus te imao niz drugih važnih funkcija u Rimskoj Republici.
Antički izvori ga opisuju kao fizički privlačnog i druželjubivog mladića čiji je izbor za *pontifexa maximusa* zbog mladosti i relativno skromnog porijekla predstavljao iznenađenje za mnoge u Republici. Bio je direktan predak dvojice poznatijih državnika - Publija Licinja Krasa (cenzora 87. pne.) i njegovog sina Marka Licinja Krasa, člana Prvog trijumvirata.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lucius Cornelius Lentulus Caudinus**  |  **Pontifex Maximus Rimske Republike** 212. pne. | Slijedi: **Gaius Servilius Geminus**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Quintus Caecilius Metellus i Lucius Veturius Philo**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno s Publijem Kornelijem Scipionom Afrikancem* 205. pne. | Slijedi: **Marcus Cornelius M.f. Cethegus i Publius Sempronius Tuditanus**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Publius Furius Sp.f. Philus *(ubijen u bitci 212. pne., na dužnosti)* Marcus Atilius M.f. Regulus*(dao ostavku 212. pne.)***  |  **Cenzor Rimske Republike** *zajedno s Lucijem Veturijem Filonom* 210. pne. *(dao ostavku zbog smrti kolege)* | Slijedi: **Marcus Cornelius Cethegus i Publius Sempronius Tuditanus**  |
Koordinate: 37° 30' SG Š 22° 22' IGD

Geografski položaj grčke pokrajine **Arkadije**.
Pejsaž Arkadije
**Arkadija** (grč. *Αρκαδία*) je istorijska pokrajina u središnjem delu Peloponeza, Grčka. Danas je ona u okviru istoimene prefekture Arkadija.

Istorija
--------

Staro pozorište iz *Orhomenosa*, Arkadija.
Gradska naselja, kao što su Mantineja, Orhomen i Tegejau u Arkadiji su se razvila prilično kasno, a svi gradovi su bili saveznici Sparte sve do pada njene hegemonije - 371. godine pre nove ere. Posle pada Sparte, novoosnovani polis Megalopola postaje nosilac novog samostalnog saveza Arkadije. 

Samostalnost ovog saveza se urušava dolaskom Makedonaca u 3. veku pre nove ere, kada jedan broj gradova u Arkadiji pristupaju Ahajskom savezu, a drugi Etolskom savezu. 

Pod rimskom vlašću Arkadija je od 168. godine pre nove ere.

Simbolika Arkadije
------------------

**Arkadija**  
 N.Pusen,*Et in Arcadia Ego*, 1637.  
Luvr, Pariz
Arkadija je, prema grčkoj tradiciji postojbina boga Pana i domovina jednostavnih i poštenih ljudi - pastira.

U Arkadiji, kao simbol jednog idilična života javlja se tzv. *bukolska (pastirska) poezija*, čiji je tvorac i prvi pevač Dafnis.

Ova vrsta poezije je obnovljena u doba renesanse pod uticajem italijanskog pisca J. Sanazara i njegovog idiličnog romana „*Arkadija*". 

***Arkadija*** na Wikimedijinoj ostavi

Vanjske veze
------------

* Arkadija, Grčka Arhivirano 2011-06-05 na Wayback Machine-u
* Nepoznata Arkadija Arhivirano 2007-02-06 na Wayback Machine-u
Neuroni kod pacijenta sa epilepsijom, 40x uvećani.
**Neurološki poremećaj** je svaki poremećaj ljudskog telesnog nervnog sistema. Strukturne, biohemijske ili električne abnormalnosti u mozgu, kičmenoj moždini ili drugim nervima mogu da dovedu do opsega simptoma. Primeri simptoma obuhvataju paralizu, mišićnu slabost, slabu koordinaciju, gubitak senzacije, epileptičkih napada, konfuzije, bola i promenjenog nivoa svesti. Postoji mnoštvo poznatih neuroloških poremećaja, neki od kojih su relativno česti. Oni se mogu potvrditi putem neuroloških pregleda, i izučavati i tretirati u okviru specijalnosti neurologije i kliničke neuropsihologije.

Intervencije zbog neuroloških poremećaja obuhvataju preventativne mere, promene životnog stila, fizioterapiju i druge terapije, neurorehabilitaciju, menadžment bola, lekove, ili operacije koje izvode neurohirurzi. Svetska zdravstvena organizacija procenjuje da su 2006. neurološki poremećaji i njihove posledice imale uticaja na milijardu ljudi širom sveta, i identifikovala je zdravstvene nejednakosti i društvenu stigmu/diskriminaciju kao glavne faktore koji doprinose asociranom invaliditetu i ispaštanju.

Vidi još
--------

* Centralni nervni sistem
* Periferni nervni sistem
* Ljudski mozak
* MKB-10 Poglavlje VI: Bolesti nervnog sistema
* Duševna bolest

Vanjske veze
------------

* Disorder Index Arhivirano 2016-12-15 na Wayback Machine-u of the National Institute of Neurological Disorders and Stroke

  


|  |
| --- |
| **Nervni sistem** |
| Difuzan nervni sistem | Ganglioneran nervni sistem | Vrpčast nervni sistem | Lestvičast nervni sistem |
| **Cevast nervni sistem**:
Centralni nervni sistem (Mozak, Kičmena moždina) -
Periferni nervni sistem -
Somatski nervni sistem -
Autonomni nervni sistem

 |
**Nekropola Rajkov kamen** u zaseoku Mijatovcima, naselje Krekovi, opština Nevesinje. Nekropola je nacionalni spomenik BiH.

Lokacija
--------

Selo Krekovi se nalazi na obroncima na južnom podnožju planine Crvanj. Do Krekova se dolazi lokalnim putem iz Kifinog Sela. Nekropola Rajkov kamen nalazi se u zaseoku Mijatovcima. Nastala je jugozapadno od nekropole Kalufi u Krekovima, i udaljena je od nje oko 200 m. Može se smatrati i integralnim dijelom nekropole na lokalitetu Kalufi.

Opis
----

To je mala nekropola koja se sastoji od dvije cjeline. Prva cjelina, koju narod zove Rajkov kamen, sastoji se od 1 krstače sa nadgrobnom pločom, jednog visokog sanduka sa postoljem i jednog sanduka. Oko 100 m sjeverozapadno od prethodne grupe nalaze se dva osamljena stećka u obliku sanduka.

1.Krstača sa grobnom pločom je dimenzije:2,8x0,6x0,32 m; ploča; 1,9x1,6x0,3 m. Ima odlomljene poprečne krakove. Na ukrčtanju krakova je polujabuka, a iznad nje urezan je krug čija je unutrašnjost ispunjena linijama koje se zrakasto šire. Ispod pokrovne ploče je druga ploča koja zatvara grobnicu. Iz zemlje vire dijelovi grobne četverougaone rake, ograđene kamenim pločama pobodenim vertikalno u zemlju.

2.Visoki sanduk sa postoljem je dimenzija: 165 (120)x0,45 (0,40)x1,8 m; dimenzije postolja: 1,9 x1,5 x 0,2 m. Sanduk je prevaljen. Ukras: na vrhu bočnih strana friz od povijene lozice sa trolistovima, a ispod je pet "saracenskih" arkada. 

3. Sanduk, oko 15 m od krstače, dimnezija: 2.34 x1,65 x 0,4 m. Oko groba je ograda koju su podigli mještani. 

Spomenici br. 4 i 5 su u obliku dva sanduka položeni jedan do drugog. Spomenik br. 5 je ustvari velika ploča sa bordurom od povijene lozice sa trolistovima, tordiranom trakom u sredini ploče i rozetom. 

Oko glavnine nekropole Kalufi nalaze se na tri mjesta razasuti stećci: 100 m zapadno od nje su tri sanduka, zatim nekropola Rajkov kamen, isto sa tri sanduka, i 100 m od nje su još dva sanduka. Veličina spomenika i ukrasi koji se nalaze na barem po jednom od spomenika na sve te tri odvojene cjeline govorilo bi u prilog jače diferencijacije vjerovatno pojedinih porodica. Krstača kao oblik javlja se relativno kasno, krajem XV početkom XVI stoljeća. Uzimajući u obzir ove dvije činjenice, nekropola Rajkov kamen se vjerovatno može datirati u period XV do početka XVI stoljeća, kada je nastala i glavnina stećaka na nekropoli Kalufi.

Vanjske veze
------------

* ZORAN LUKARIĆ: STEĆCI – Časopis Nova Akropola
* STEĆCI - Hrvatska enciklopedija leksikografski zavod Miroslav Krleža
**Ommelanden** (hol. *Okolne zemlje*) je regija u nizozemskoj provinciji Groningen, pored grada Groningena.

Historija
---------

Ommelanden je još od srednjeg vijeka ušao u konflikt sa gradom Groningenom, koji je već tad stekao dominantnu poziciju. Sukobi su se zaoštrili tokom 16. vijeka, kada se 1579. Ommelanden pridružio Utrechtskoj uniji i pobuni protiv španjolske vlasti, dok je grad Groningen ostao vjeran španjolskoj kruni.  Stanovnici Ommelandena su nekad davno gotovo svi govorili frizijski, ali danas zbog utjecaja saskog Groningena govore donjosaski (jedan od dijalekata holandskog).

Geografija
----------

Regija Ommelanden je podjeljena na pet okruga:

* Westerkwartier
* Hunsingo
* Fivelingo s Oldambtom
* Westerwolde

Ommelanden je poljoprivredni kraj u kom se proizvodi pšenica, ječam, zob, krumpir, šećerna repa, uljana repica i krmivo za stoku.

Vanjske veze
------------

***Ommelanden*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ommelanden* na portalu Encyclopædia Britannica (`nl`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 157113279
* LCCN: n81033308

 |
Rijeka **Radika** (makedonski: *Радика*, albanski: *Radikes*) je rijeka koja izvire na planini Vraca (dio velike Šar planine), na nadmorskoj visini od 2 200 m. na jugozapadu Kosova) te zatim većim dijelom teče kroz zapadnu Makedoniju, do svog uvira u rijeku Crni Drim. Rijeka je ukupno duga 67 km.

Izvor rijeke
------------

Radika je na svom izvoru planinski potok pod imenom **Crni Kamen** (makedonski: *Црни Камен*) koji izvire na padinama planine Vraca, južnog dijela Šar planine, ispod vrha *Golema Vraca* (2 582 m.). Potok *Crni Kamen* ispočetka teče na zapad, kroz kraj koji se zove - *Gora*, zatim se svija uz planinu Vraca i zatim teče pravo na jug na makedonsku granicu gdje se spaja sa drugom pritokom *Ćafa Kadis* (makedonski: *Цафа Кадис*; albanski: *Qafa e Kadisë*), od makedonske granice rijeka nosi naziv Radika.

Gornja Radika
-------------

Gornja Radika je samo 8 km duga, i zahvaljujući ljudskoj intervenciji pripada sada djelomično Egejskom slivu, dok donji tok Donje Radike teče prema Jadranskom moru. Kod sela *Volkovija* napravljen je sistem kanala koji odvodi dio voda do umjetnog Mavrovskog jezera( kod sela *Mavrovi Anovi* ) a zatim podzemnim cijevima u rijeku Vardar.

Donja Radika
------------

Na svom 44 km dugom toku, Radika teče prema jugu, zatim prolazi kroz 1 km duboku klisuru između planina Korab i Dešat na zapadu i Bistre.

Dolina rijeke Radike je neobično atraktivna, u njoj se nalazi poznati manastir Sveti Jovan Bigorski, zatim termalno kupalište i liječilište Kosovratska banja, sa vodom od 49 °C) punom sumpora. U dolini se nalaze i pitoreskna sela sa orginalnom makedonskom narodnom arhitekturom, kao što su; Bituše, Janče, Gari, Lazaropole i druga. Nakon toga rijeka Radika uvire u rijeku Crni Drim, južnije od grada Debra, zapravo uvire u umjetno Debarsko jezero, koje dalje teče kao rijeka Crni Drim prema Jadranskom moru.

* Na svom putu do uvira u Crni Drim, prima četiri veće pritoke; Ribnicu, Mavrovsku reku, Žirovničku reku i Malu reku.
* Voda rijeke Radika je izuzetno hladna, čista i bistra, ima tamnozelenu boju, zbog značajne koncentracije kalcijevog karbonata.
* Rijeka, načelno pripada Jadranskom slivu, njezino porječje obuhvaća površinu od 665 km², i nije plovna.
* Rijeka Radika ima veliki hidropotencijal, koji se djelomično koristi na njezinom gornjem toku. Kanalima se dio voda Radike odvodi do Mavrovskog jezera, te ga pune vodom, a sa jezera voda se podzemnim kanalima odvodi do Vardara. Tu je izgrađena hidroelektrana **Vrben**.
* Dolina rijeke je od historijskih vremena trasa puteva koje povezuju gradove u kotlinama zapadne Makedonije, Tetovo i Ohrid.

Bibliografija
-------------

* *Mala Prosvetina Enciklopedija*, Treće izdanje (1985); Prosveta; ISBN 86-07-00001-2
* Jovan Đ. Marković (1990): *Enciklopedijski geografski leksikon Jugoslavije*; Svjetlost-Sarajevo; ISBN 86-01-02651-6

***Radika*** na Wikimedijinoj ostavi
Na Internetu niko ne zna da si pas.
**Na Internetu niko ne zna da si pas** (engl. ) je izreka koja je nastala od teksta karikature Pitera Štajnera (*Peter Steiner*) u listu *The New Yorker* 5. jula 1993. Na karikaturi se nalaze dva psa od kojih jedan sedi na stolici ispred kompjutera i izgovara rečenicu drugom psu koji sedi na podu. Od 2000. ova tabla je najreprodukovanija karikatura lista *The New Yorker*, koja je Štajneru donela oko 50 hiljada dolara, od reprinata karikature.

Značenje
--------

Peter Stainer, crtač koji je kontribuisao za *The New Yorker* još od 1979. rekao je da karikatura prvotno nije dobila mnogo pažnje. Ustvari, sam Stainer nije bio veoma zainteresovan za Internet u vreme njezina nastanka, te iako je imao onlajn račun, izjavio je da njegov uradak nema "dublje" značenje. Kao odgovor na popularnost karikature koja je posle usledila, rekao je: "Zaista ne mogu da razumem da je sada veoma poznata i priznata."

Karikatura govori o važnom momentu u istoriji Interneta, jer je u to vreme Internet bio predmet diskusije u magazinima opšteg polja interesovanja, poput već pomenutog *The New Yorker*-a. Takođe, simbolizuje internet privatnost koja naglašava mogućnost korisnika da šalju i primaju poruke u generalnoj anonimnosti. Lawrence Lessig, američki akademski i politički aktivist, smatra "niko ne zna" zato što internet protokoli ne zahtevaju od korisnika da se sami identifikuju, mada mesta na kojima se pruža pristup Internetu, poput korisnikova univerziteta to vrlo verovatno zahtevaju; ali, ove informacije su pohranjene na lokaciji Internet pristupa i nisu deo same internetske transakcije.

Studija Morahan-Martina i Schumachera (2000.) na temu kompulzivnog ili problematičnog korištenja Interneta, takođe diskutuje ovaj fenomen, govoreći o mogućnosti korisnika da se na Internetu predstavi kao neko drukčijeg pola, dobi, rase, i ostalih karakteristika.

Uticaji
-------

Karikatura je bila inspiracija za dramu *Nobody Knows I'm a Dog* (*Niko ne zna da sam pas*), čiji je autor Alan David (Dejvid) Perkins. Radnja drame se odvija oko šestero različitih pojedinaca koji nisu sposobni da učinkovito komuniciraju s ljudima u u svakodnevnom životu ali pronalaze hrabrost da se socijalizuju na Internetu, zaštićeni sopstvenom anonimnošću.

Napomene
--------

Vanjske veze
------------

* Peter Steiner's Website (`en`)

1. ↑  Prema tekstu *Anonimnosti na internetu, više nema*.
Analogni ommetar.
**Ommetar** je električni mjerni instrument namijenjen za određivanje veličine električnog otpora u omima ili izvedenim jedinicama (mom, kom, Mom). Mogu se po principu rada podijeliti na analogne i digitalne.

Analogni ommetar
----------------

Najčešći tip je instrument sa pokretnim kalemom (zavojnicom). Kalem sa kazaljkom je pokretan u polju permanentnog magneta i otklon odgovara veličini struje kroz zavojnicu. 

Pri prekapčanju mjernih područja analognog ommetra, mi u stvari prekapčamo razne vrijednosti serijskog otpornika, pogodne za dato mjerno područje.

Princip rada
------------

Nelinearnost skale ommetra.
Princip rada jednostavnog analognog ommetra je sljedeći. Izvor struje poznatog napona (često baterija) je spojen serijski sa poznatim otporom u ommetru (preko preklopnika na skali). Iz omovog zakona je poznata veličina struje koju ovaj spoj stvara, recimo 1 miliamper za bateriju od 9 volti i otpornik od 9 kilooma.

Sada ako se u ovaj serijski spoj doda nepoznati otpornik, struja kroz kolo će pasti, što se može očitati na fabrički baždarenoj skali ommetra. Ako vanjski otpornik smanji struju u kolu na polovinu, to je otpornik od 9 kilooma. Onaj od 27 kilooma će smanjiti struju na četvrtinu originalne, i tako nelinearno dalje. Zbog ovoga je i skala ommetra nelinearna.

Digitalni ommetar
-----------------

Obično su u sklopu multimetra sposobnog za razna električna mjerenja. Mjerenje otpora se obično vrši indirektno, mjerenjem pada napona na otporniku poznate vrijednosti i povezanom serijski sa izvorom struje poznatog napona. Što je veći vanjski otpor, manja je struja kroz kolo i manji pad napona na otporniku unutar instrumenta. Pretvaranje analognog napona se vrši analogno-digitalnim pretvaračem (konverterom) i digitalna vrijednost otpora se prikazuje na LCD pokazivaču instrumenta.

Povezivanje i simbol
--------------------

Ommetar se uvijek povezuje sa električnim kolom kada struja ne teče, dakle uređaj koji ispitujemo je isključen. U suprotnom, struja kola može poteći kroz instrument i oštetiti ga.

Vidi još
--------

* Ampermetar
* Voltmetar
* Multimetar

Spoljašnje veze
---------------

***Ommetar*** na Wikimedijinoj ostavi

Literatura
----------

* „Vojna enciklopedija". *Vojna enciklopedija*. **Drugi tom**. Beograd: Vojnoizdavački zavod. 1971. pp. strane 659 do 651.
Omladinska radna brigada iz Jesenica tokom izgradnje sportskog stadiona u Ravne na Koroškem u Sloveniji, jul 1962.
**Omladinske radne akcije** (slovenski: ; mak. *Младинскиот работни акции*; skraćeno **ORA**) su bile masovne kolektivne radne akcije koje su organizirale i provodile vlasti bivše Jugoslavije koristeći mlade dobrovoljce okupljene preko Saveza socijalističke omladine.

Najčešće su se koristile za izgradnju puteva, željezničkih pruga, javnih zgrada i objekata infrastrukture, a njihovi sudionici su bili organizirani u tzv. **omladinske radne brigade** na teritorijalnom principu, najčešće prozvane po lokalnom narodnom heroju. Omladinske radne akcije su imale značajniju ulogu u prvim godinama poratne Jugoslavije, kako u obnovi nakon razaranja i pustošenja u ratu, tako i u projektima koji su omogućili industrijalizaciju. Pri tome se najviše ističe izgradnja pruge Brčko-Banovići 1946. godine. Sa ekonomskim oporavkom i tehnološkim napretkom je krajem 1950-ih prestala potreba za masovnim korištenjem omladinske radne snage, ali su se ORA-e, sa izuzetkom izgradnje autoputa Bratstva i jedinstva zadržale na lokalnim razinama. 1970-ih doživljavaju novi poticaj, ali uglavnom iz političkih razloga, odnosno za promoviranje službene ideologije; kao takve su ostavile značajan uticaj na popularnu kulturu bivše Jugoslavije.

Istorijat
---------

Omladinske akcije pokrenute su još ustaničke 1941. godine, najpre kroz prikupljanje oružja i municije za predstojeće bitke, a zatim odeće i obuće za borce. U ratnim godinama, omladinci su se isticali i u poljskim radovima, pripremi ogreva za zimu, žetvom kukuruza i jesenjih plodova, često i pod puščanom i mitraljeskom vatrom. U ratnim danima, organizovana je i Prva omladinska poljoprivredna radna akcija, u toku koje je tokom tri meseca, radeći danju i noću, u Bosanskoj Krajini, u dolini rijeke Sanice požnjeveno i prenešeno na oslobođenu teritoriju čak 120 vagona žita i isto toliko voća i povrća.

Povezano
--------

* *Prekobrojna*

Izvori
------

1. ↑  Ура за ОРА

***Omladinske radne akcije*** na Wikimedijinoj ostavi