*Za ostala značenja imena / riječi **Karašica** vidjeti Karašica (razvrstavanje).*

**Karašica**, rječica u Baranji, desni pritok Dunava, "najznačajniji autohtoni tok Baranje u širem smislu", hidrografske dužine od 81 km, od toga u Hrvatskoj 30,46 km.

Izvor i tok
-----------

Izvire u Mađarskoj "oko Rac-Mečke" (mađ. *Rácmecske*), kod Pečvarada (mađ. *Pécsvárad*), istočno od Pečuja. Teče prema jugu kroz ili pokraj mjesta: *Kátoly* (Katolj), *Mariakeménd* (Kemed), *Szederkény* (Surdukinj), *Borjád* (Borjad), *Villány* (Vilanj), *Magyabóly* (Mađarboja); kod Iločca (mađ. *Illocska*) i Luča prelazi mađarsko-hrvatsku granicu pa se - mijenjajući smjer i tekući prema istoku-sjeveroistoku podno sjevernih obronaka Banskog brda, pored Šećerane, Branjinog Vrha, Popovca, Branjine, Podolja, Gajića, Draža i Batine - ulijeva u Dunav ispod spomenika Batinskoj bici.

Širina poloja kreće se od 0,5 do 3 km, a pad je neznatan, oko 3 m (90–87 m nadmorske visine), što čini samo 10 cm/km. Porječje, računajući dio i u Mađarskoj, ima površinu od 910 km².

Kanaliziranje
-------------

Karašica je bila "bujičav vodotok", "vrlo razlivena praveći silne lapove" i uzrokujući poplave pa je kanalizirana 1800-1805. godine uz ogromna ulaganja zainteresiranih veleposjednika (prije svega princa **Alberta Szasteseheny-ja**). Zemljište uz Karašicu prije odvodnje, naročito između Vilanja i Draža, bilo je močvarno, pa je bilo vrlo teško prolazno. Samo je na nekim mjestima bio moguć prolaz i to kod Vilanja, Luča i Branjinog Vrha. Danas zemljišta tog područja spadaju u red najboljih tala.

Izgradnja **Kanala Karašice** za navodnjavanje dovršena je 1957. godine. Između Karašice i obronaka Banskog brda, od Branjine pa do Draža, vodi uski asfaltirani put. Sjeverno od Šumarine Karašicu premošćuje željeznički, a kod Šumarine, Branjinog Vrha, Popovca, Branjine i Draža premošćuju je cestovni mostovi, uz još nekoliko mostova za poljoprivrednu mehanizaciju (kod Luča, između Branjinog Vrha i Popovca, kod Podolja, dva puta između Podolja i Gajića).

Pritoci
-------

U mađarskom dijelu Baranje Karašica prima brojne potoke ili kanale i s lijeve i s desne strane (*Pécsváradi-patak*, *Vasas-Belvárdi-vízfolyás*), a u hrvatskom dijelu s desne strane sve potoke koji se slivaju sa sjevernih obronaka Banskog brda, a s lijeve strane sekundarne kanale **Travnik**, **Hatvanski kanal** i **Borzu**, koji dolaze iz Mađarske. U svom prvobitnom kretanju kanal Borza se ulijevao u **Topoljski Dunavac**, rukavac Dunava kod Topolja. Kasnije je taj kanal "presložen" i on se ulijeva u Karašicu jugozapadno od Branjine.

Ime
---

Josip Bösendorfer tvrdi da su joj "još Bugari nadjenuli ime (Kara su - Crni potok)". Na mađarskim kartama njeno se ime piše *"Karasica"*, a na nekim kartama i *"Karassó"*.

Ime baranjske Karašice izgovara se s naglaskom na drugom slogu, za razliku od imena slavonske Karašice, čije ime se izgovara s naglaskom na prvom slogu. U starom baranjskom srpskom govoru ime Karašica izgovara se bez vokala "i", tj. *Karaš'ca*, također s naglaskom na drugom slogu.

Mala Karašica
-------------

**Mala Karašica**, naziv za hrvatski dio kanala koji se u Mađarskoj zove *Szivó-árok*, a koji se proteže od hrvatsko-mađarske granice do spoja s **Crnim kanalom** ispod Banskog brda, protičući između Luča i Petlovca, Šumarine i Širina te Šećerane i Belog Manastira.

Karašica je naziv i rijeke na Valpovštini u Slavoniji, desnog pritoka Drave.