recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Saanska koza
**Saanska koza** je bijela pasmina koza, porijeklom iz doline Saanenu Švicarskoj. Saanska koza je svjetski najznačajnija i najpoznatija pasmina koza. Danas postoje brojne lokalne vrste širom svijeta od kojih su najpoznatiji švicarska, njemačka i francuska.

Saanska rasa je svjetski rekorder po količini mlijeka, 3.028 kilograma za 305 dana.

Na naše prostore ova koza se počela uvoziti pred Drugi svjetski rat, a nastavljeno je i poslije rata, u cilju oplemenjivanja domaćih koza. Rezultati oplemenjivanja su se vidjeli u pogledu mliječnosti, plodnosti kao i u nešto većoj tjelesnoj masi.

Oplemenjene pasmine domaće koze u Hrvatskoj i Sloveniji su dobile status rase i to kao hrvatska bijela koza, odnosno slovenska saanska koza.

Osobine
-------

Ona je srednje krupne ili krupne građe, čvrstih kostiju i životinja puna energije. Prosječna težina saanske koze je oko 68 kg, dok jarčevi teže preko 91 kg. Trup im je dug oko 80 cm kod koza, te 95 cm kod jarčeva. Visina do grebena kod koza prosječno je 74 cm, a kod jarčeva 85 cm. U prosjeku 100 koza ojari 180 – 200 jaradi. Porodna masa ženske jaradi je 3,5 kg, a muške 4 kg. Mliječnost je 750 - 800 kg, a laktacija traje od 280 do 300 dana.

Saanska koza je prirodno bijela, ponekad sa sivim ili crnim pjegama na nosu ili oko očiju.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2007-07-04. Pristupljeno 2015-01-06.
4. ↑
5. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2007-06-09. Pristupljeno 2015-01-06.
*Trideset-  
-dvojina  
 note*
Nota (lat. *znak*) je znak kojim beležimo ton ili zvuk.

Oblici nota su raznovrsni:       itd. Njima određujemo i beležimo različita trajanja tonova.

**Tridesetdvojina note** (fr. *triple croche*, engl. , amer. *thirty second note*} se piše zatamnjenom jajolikom *notnom glavom* kojoj se dodaju uspravna crta (*notni vrat*) i *tri barjačića*.

Deljenjem *tridesetdvojinske notne vrednosti* nastaju manje notne vrednosti, što ilustruje sledeći primer:

Prikaz deljenja *tridesetdvojinske* notne vrednosti na manje notne vrednosti.

Grupisanje tridesetdvojinskih notnih vrednosti
----------------------------------------------

Radi preglednosti i bržeg pisanja, više tridesetdvojina spajamo, tj. grupišemo tzv. *crtom*, *rebrom* ili *gredom* (engl. ), što ilustruju sledeći primeri:

    ili

Čime se produžava notna vrednost
--------------------------------

Svaka notna vrednost, pa i *tridesetdvojina*, može da se produži:

1. tačkom iza notne glave
2. lukom koji spaja dve iste visine
3. koronom iznad ili ispod note

Vidi još
--------

* Notna vrednost
* Nota

Izvori
------

***Tridesetdvojina note*** na Wikimedijinoj ostavi

1. 1 2  Vlastimir Peričić, *Višejezični rečnik muzičkih termina*
2. ↑  Grupisanje notnih vrednosti rebrom (*tekst na engleskom*)[*mrtav link*]
3. ↑  R. Lazić - V. Peričić, *Osnovi teorije muzike*.
4. ↑  Radivoj Lazić, Škola za klarinet: *Učim klarinet* I.
***Themroc*** je francuska filmska komedija snimljena u režiji Clauea Faraldoa i premijerno prikazana početkom 1973. godine. Naslovni protagonist, koga tumači Michel Piccoli, je skromni radnik čiji se obični život jednog dana promijeni kada se odluči pobuniti protiv svog šefa, porodice, vlasti i svih društvenih normi. Radnja prikazuje kako počinje živjeti kao spiljski čovjek i svoj stan odlučuje preurediti u prahistorijsku spilju. *Themroc* je snimljen sa izuzetno niskim budžetom, ali je izazvao pažnju svojim satiričkim prikazom otuđenja u modernoj civilizaciji, kao i svojevrsnim podilaženjem tada popularnim antiestablišmentskim trendovima. Posebna specifičnost je bila ta da se u njemu umjesto francuskim priča izmišljenim besmislenim jezikom. Nakon premijere je imao velikih problema sa cenzurom zbog scena u kojima protagonist prakticira incest i kanibalizam.

Glavne uloge
------------

* Michel Piccoli ... Themroc
* Béatrice Romand ... Themrocova sestra
* Marilù Tolo ... Sekretarica Themrocovog šefa
* Francesca Romana Coluzzi ... Susjeda
* Jeanne Herviale ... Majka
* Patrick Dewaere ... Policajac
* Coluche ... Susjed
* Miou-Miou ... Mlada susjeda

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Themroc* na IMDb-u (`en`)
* *Themroc* na AllMovie-u (`en`)
***Theme from Mahogany (Do You Know Where You're Going To)*** je pop pjesma koju su napisali američki autori Michael Masser i Gerald Goffin, danas najpoznatija po tome što ju je Diana Ross izvela kao dio soundtracka, odnosno naslovnu muzičku temu filma *Mahogany* iz 1975. godine, u kome je bila igrala glavnu ulogu. Pjesma, čiju je originalnu verziju 1973. godine bila otpjevala Thelma Houston, svojim tekstom komentira osnovni zaplet filma, odnosno rastrzanost protagonistice između ljubavi koju je ostavila u Detroitu, i uspješne karijere modne dizajnerice u Rimu. *Theme* je za razliku od filma postigla izuzetan uspjeh te kao singlica uspjela doći na prvo mjesto američke top-liste *Billboard* Hot 100 i drugih *Easy Listening* lista, Na dodjeli Oscara je bila nominirana za najbolju pjesmu.

Kasnije je obrađena mnogo puta, pri čemu se ističu verzije koje su izveli Mariah Carey i Jennifer Lopez.

Izvori
------

1. ↑  Whitburn, Joel (2002). *Top Adult Contemporary: 1961-2001*. Record Research. str. 210.

Vanjske veze
------------

* Full lyrics of this song at MetroLyrics (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **"I Write the Songs" - Barry Manilow**  |  **singlica na vrhu top liste *Billboard* Hot 100** 24. januar 1976 (jedna sedmica) | Slijedi: **"Love Rollercoaster" - Ohio Players**  |
**Svilna** je malo slavonsko naselje smješteno na cesti Pleternica-Đakovo. Istočno od Svilne smjestio se Buk, a zapadno Resnik tako da ova tri sela, koja su spojena, zapravo čina jednu cjelinu. Nalazi se u sastavu grada Pleternice.Svilna se prvi puta spominje 1313. Ovdje je bilo središte malog vlastelinstva kojim su gospodarili plemići Svilnački. Ovom su vlastelinstvu vjerojatno pripadala i sela Buk i Resnik. Plemići Svilnački vladali su ovdje oko 200 godina
Na mjestu Bučke crkve stajala je stara Svilnačka crkva sv. Jurja. Svilnačka župa i župna crkva spominje se 1334. 1335. i 1464. a održala se do turske provale 1536 godine. Nekada je postojala Gornja i Donja Svilna. Nakon izgradnje ceste Pleternica-Đakovo Gornja Svilna seli na mjesto gdje je sada Kalinić, a Donja Svilna seli na sadašnje mjesto. Uz Svilnačku crkvu naseljava se Buk. Obnovom župe Svilnačka crkva preimenovana je u Bučku. Za vrijeme Turaka Svilna je bila nahija kojoj su pripadala sva sela od Resnika do Ruševa. U 19. st u Svilnu doseljavaju Česi koji sada pohrvačeni čine polovinu stanovnika. Iako je od Pleternice udaljena 4 km, posjeduje svu infrastrukturu (struja, voda, kanalizacija, telefon) broj stanovnika se iz godine u godinu smanjuje. Prema popisu stanovništva iz 2001. Svilna broji 177 stanovnika.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2011. godine Svilna je imala 139 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***

Izvor
-----

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
3. ↑  Popis stanovništva Republike Hrvatske 2011. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Svilna** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Pleternice |
| --- |
| Ašikovci • Bilice • Blacko • Brđani • Bresnica • Brodski Drenovac • Bučje • Buk • Bzenica • Ćosinac • Frkljevci • Gradac • Kadanovci • Kalinić • Knežci • Komorica • Koprivnica • Kuzmica • Lakušija • Mali Bilač • Mihaljevići • Novoselci • Pleternica • Pleternički Mihaljevci • Poloje • Ratkovica • Resnik • Sesvete • Srednje Selo • Sulkovci • Svilna • Trapari • Tulnik • Vesela • Viškovci • Vrčin Dol • Zagrađe • Zarilac |
**Okrug Saare** (estonski: *Saare maakond* ili *Saaremaa*) je jedan od dva otočka okruga od ukupno petnaest na koliko je Estonija od 1991. administrativno podjeljena.

Karakteristike
--------------

Saare je najzapadniji estonski okrug u njemu su pored najvećeg otoka Saaremaa i otoci; Muhu, Abruka, Ruhnu, Vilsandi i brojni manji otočići i hridi.

Okrug se prostire na površini od 11,24 km² na kojoj živi 33,032 stanovnika.

Sa istoka graniči sa Okrugom Lääne, sa sjevera sa Okrugom Hiiu i sa juga sa Latvijom.

### Privreda

Gotovo 1 / 3 otočkih poduzeća bavi se poljoprivredom, šumarstvom ili ribarstvom, a ostali koječime. Nekoliko poduzeća bavi se brodogradnjom; Baltic Workboats AS, AS Luksusjaht i AS Saare Paat. U prehrambenoj industriji su; AS Saaremaa Piimatööstus, OÜ Saaremaa Lihatööstus, Saaremaa Laevakompanii, a Enerpoint Saare OÜ i Incap Electronics Estonia OÜ bave se elektronikom.
Šumarstvom se bave OÜ Sandla Puit i OÜ E-Laube, gotovo polovica poduzeća nalazi se u Kuressaaru, u kom je najveća luka i aerodrom.

Najviše se uzgaja ječam (3927 ha), pšenica (1890 ha), raž (425 ha), zob (611 ha), uljana repica (1432 ha) i krumpir (177 ha).

Administrativna podjela
-----------------------

Teritorij okruga je podjeljen na tri parohije (vallad), a administrativni centar okruga je grad Kuressaare u kom živi 12,698 stanovnika.

Izvori
------

1. 1 2 3   „Saare maakond" (estonski). Eesti Entsüklopeedia. Pristupljeno 14.09.2021.
2. 1 2  „*Estonia: Counties, Cities and Towns*" (engleski). City population. Pristupljeno 15.09. 2021.

Vanjske veze
------------

***Saare*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Avasta Saaremaa* (turističke stranice) (`et`)

| * p
* r
* u
Okruzi Estonije |
| --- |
| 
* Harju
* Hiiu
* Ida-Viru
* Jõgeva
* Järva
* Lääne
* Lääne-Viru
* Põlva
* Pärnu
* Rapla
* Saare
* Tartu
* Valga
* Viljandi
* Võru

 |  |
Saravak| 

|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| Zastava | Grb |

 |
|  *Bersatu, Berusaha, Berbakti(malajski jezik: ujedinjeni, vredni, angažovani)* |
|  |
| Glavni grad | Kučing |
| Guverner | Abang Muhamed Salahudin |
| Predsednik vlade | Abdul Taib Mahmud |
| Površina | 124.450 km² |
| Stanovništvo | 2.357.000 (2006) |
| Jezici | malajski, iban i drugi |
| Najviši vrh | Gunung Murud (2423 m) |
| Najduža reka | Radžang (563 km) |

**Saravak** (mal. *Sarawak*) je savezna država Malezije. Nalazi se na severozapadu ostrva Borneo i graniči se sa Sultanatom Brunej, Indonezijom i susednom malezijskom državom Sabah. Saravak je po površini najveća malezijska država. 

Saravak izlazi na Južno kinesko more. Zajedno sa provincijom Sabah na severoistoku, čini istočni deo Malezije. Glavni grad je Kučing. 

Ovde vlada vlažna tropska klima sa srednjom godišnjom temperaturom od 27 °C.

Po podacima iz 2006. Saravak ima 2.357.000 stanovnika. U njemu žive mnogobrojne izmešane etničke zajednice. Najveća među njima je Iban, koja sa 680.000 pripadnika čini 29% stanovništva. Druge velike grupe su Kinezi (26 %), Malajci (22 %) i još dva domorodačka naroda, Bidaju (8 %) i Melanau (5,5 %). Ostatak stanovništva se uglavnom sastoji iz manjih domorodačkih naroda. Malezijski ustav u članu 161A nabraja 21 etničku grupu kao domoroce Saravaka. Neke od ovih grupa imaju samo par stotina pripadnika. Za razliku od većeg dela Malezije, Indusa ovde ima malo.

Spoljašnje veze
---------------

***Sarawak*** na Wikimedijinoj ostavi

* Vlada Saravaka

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 155354442
* LCCN: n2014031833
* ISNI: 0000 0001 0674 0286
* GND: 4051682-9
* SELIBR: 164761
* SUDOC: 026620952
* BNF: cb11883336w (podaci)
* NDL: 01051408

 |
Višeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*  

**The Quick and the Dead** je engleska fraza koja doslovno znači ***Brzi i mrtvi***, ali u svom originalnom značenju se može prevesti kao "živi i mrtvi", a potiče od arhaičnog prijevoda Prve Petrove poslanice u anglikanskom molitveniku *Book of Common Prayer* iz 1549. Svoje pravilno značenje je kasnije dobila u žanru vesterna u kontekstu motiva revolveraških dvoboja u kojima preživljavaju oni koji su "brzi" na obaraču. 

Korištena je kao naslov sljedećih djela

* *The Quick and the Dead*, roman iz 1943. čiji je autor Ellery Queen
* The Quick and the Dead (zbirka), zbirka priča čiji je autor Vincent Starrett, izd. 1965
* *The Quick and the Dead*, roman čiji je autor Louis L'Amour, izd 1973.
	+ The Quick and the Dead (1987 film), TV-film rež. Robert Day, temeljen na L'Amourovom romanu
* *The Quick and the Dead*, roman čiji je autor Zebulon Vance Wilson, izd. 1986.
* The Quick and the Dead (1963 film), rež. Robert Totten; ul. Victor French i Majel Barrett
* The Quick and the Dead (1978 film), dokum. film, rež. Claude Du Boc
* The Quick and the Dead (1995 film), rež. Sam Raimi
* *The Quick and the Dead*, roman čiji je autor Joy Williams, izd. 2000.
**Zagrebački Kaptol** je deo Zagreba, glavnog grada Hrvatske. Nalazi se u gornjem gradu i središte je rimokatoličke Zagrebačke nadbiskupije.

Postojanje Kaptola, naselja na istočnoj padini, potvrđeno je 1094, kada je ugarski kralj Ladislav I osnovao zagrebačku biskupiju. Biskup, njegova rezidencija i katedrala nalazili su se u jugoistočnim delu kaptolskog brda. Vlaška Ves, naselje koje se nalazilo u neposrednoj blizini katedrale i bilo u nadležnosti biskupa, prvi put se spominje 1198. Kaptolska ulica presecala je Kaptol na potezu od juga ka severu, a duž nje nalazile su se kuće kanonika. Kako se grupa kanonika na latinskom označava rečju *capitulum* ("kaptol"), jasno je kako je Kaptol dobio svoje ime. Kanonici su takođe imali i svetovnu jurisdikciju nad ovim naseljem.

Pogled na katedralu s Kaptolom krajem 19. stoljeća
Katedrala je bila posvećena 1217, ali je 1242. teško stradala zbog tatarske najezde. Nakon 1263. bila je rekonstruisana i obnovljena. Kao naselje Kaptol je imao asimetričan oblik pravougaonika u koji se ulazilo na južnoj strani, a izlazilo se na severnoj strani blizu današnje Kaptolske škole. U srednjem veku Kaptol nije bio utvrđen, već je samo bio okružen drvenim ogradama ili palisadama koje su vremenom rušene i obnavljane.

Odbrambene zidine i kule oko Kaptola podignute su između 1469. i 1473. Godine 1493. Turci su stigli do Siska i pokušali ga osvojiti, ali su pretrpeli poraz. Stoga, plašeći se turske navale, zagrebački biskup je naredio da se oko katedrale i njegove rezidencije podignu utvrde. Odbrambene kule i zidine koje su izgrađene između 1512. i 1520. očuvane i danas, osim onih koje su gledale pravo na prednji deo katedrale smeštene na Kaptolskom trgu: one su porušene 1907.

U 13. veku dve gotičke crkve bile su izgrađene na Kaptolu, crkva sv. Franje sa franjevačkim samostanom, te crkva sv. Marije, koja je znatno preuređena i rekonstruisana tokom 17. i 18. veka. U Opatovini se još uvek mogu videti kućice u kojima su živeli nekadašnji stanovnici kaptolskog naselja, dok su u Dolcu stare male i uzane ulice uništene 1926. kada se na tom mestu počela graditi tržnica. Godine 1334. kanonik Ivan Arhiđakon Gorički sastavio je, na latinskom jeziku, *Statut zagrebačkog kaptola*, koji predstavlja najstariji urbar u Hrvatskoj i koji je formalno ustanovio naselje kaptolskih kmetova u blizini kuća u kojima su živeli kanonici: to je bio početak novog naselja nazvanog Nova Ves (današnja ulica Nova Ves).

Vanjski link
------------
Titus Flavius Sabinus u "Promptuarii Iconum Insigniorum "
*V. također Titus Flavius Sabinus za druge ličnosti sa istim imenom.*

**Tit Flavije Sabin** (*Titus Flavius Sabinus*, (cca. 20. pne. - iza 9. n.e.) bio je rimski državnik službenik, poznat kao otac budućeg cara Vespazijana.

Bio je vitez rodom iz grada Reate (suvremeni Rieti) u Sabinskoj oblasti Italije. Rodio se kao sin Tita Flavija Petrona i njegove supruge Tertule. Služio je kao carinik, a potom kao blagajnik carinske službe u provinciji Aziji. Tamo su mu podigli statue s natpisom "Poštenom porezniku". Poslije je služio kao bankar u gradu Aventicum, među Helvetima u Galiji, gdje je i umro.

Oženio se za Vespaziju Polu, s kojom je imao dva sina - budućeg konzula Tita Flavija Sabina i Vespazijana, te kćer po imenu Flavia Vespasia, koja je umrla kao dijete.

Izvori
------

* Tacit, *Historije*
* Svetonije, *O životima Cezara*
* Cassius Dio, *Rimska historija*
* Arnold Blumberg (ed) (1995), *Great Leaders, Great Tyrants?: Contemporary Views of World Rulers Who Made History*
Gaj urni s centralnim kenotafom, M. Hržić, Z. Krznarić, D. Mance, 1997–99.
**zagrebački krematorij**, prvi i jedini krematorij u Hrvatskoj podignut na zagrebačkom groblju Mirogoj. Nastao prema projektu M. Hržića, D. Mancea i Z. Krznarića, svečano je otvoren 11. studenoga 1985. Uz krematorij je izgrađeno groblje Gaj urni, koje se prostire na površini od 20 ha. Prostorni i hortikulturni projekt groblja izradio je M. Kollenz. Prva kremacija izvršena je 30. siječnja 1986. a prva sahrana u Gaju urni 4. travnja 1986. Do 2017. sahranjeno je gotovo 32 000 ljudi na oko 16 000 grobnih mjesta.

Vidi još
--------

* kremacija

Izvori
------

1. ↑  „Gradska groblja Zagreb – Gaj urni – Krematorij". Gradska groblja Zagreb. Pristupljeno 21. listopada 2017.

Eksterni linkovi
----------------

* Nadilo, B. (2013) »Gradnja zagrebačkog krematorija: Intiman i dostojanstven ugođaj«, *Građevinar* **65** (12), 1133–1137.
* Gradska groblja Zagreb – Gaj urni – Krematorij, osnovni podaci
* »Što se događa kad se lijes spusti«, *Globus*, 31. ožujka 2015.
* Bili smo u zagrebačkom krematoriju na YouTube, videoreportaža s Index.hr (link)
**Saxo Grammaticus** (Otok Zeland, oko 1150.-?-oko 1220.) bio je historičar autor knjige - Gesta Danorum (*Podvizi Danaca*) koja je prvo značajnije djelo o danskoj historiji i prvi danski doprinos svjetskoj književnosti.

Biografija
----------

Malo se zna o Saxovom životu, osim da je bio sa Otoka Zeland iz porodice ratnika, kao i to da je vjerojatno bio monah i sekretar lundskog nadbiskupa Absalona (1178. - 1201.)
Vjerojatno je nadbiskup potaknuo Saxa da napiše tu kroniku danskih vladara, koju je dovršio negdje oko 1202. 
Gesta Danorum napisana je u 16 svezaka, počinje sa legendarnim kraljem Danom i završava osvajanjem Pomeranije koju je izveo kralj Knut IV 1185.

O Saxu je prvi pisao Sven Aggesen u svom djelu Kratka historija danskih kraljeva (Historia Regum Danicae compendiosa) 1185. i to u poglavlju o kralju Svendu Estridsenu (umro 1076.).

Kako je Saxo Gestu napisao na briljantnom latinskom, početkom 14. vijeka počeli su mu dodavati epitet - *Grammaticus*.

Izvori
------

1. 1 2   „Saxo Grammaticus" (hrvatski). Enciklopedija LZMK. Pristupljeno 25.12. 2021.
2. 1 2 3 4 5   „Saxo Grammaticus, danish historian" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 25.12. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Saxo Grammaticus* (`en`)
* *Saxo Grammaticus* (`sh`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 245801502
* LCCN: n79117370
* ISNI: 0000 0001 1845 2409
* GND: 118642251
* SELIBR: 89908
* SUDOC: 027125033
* BNF: cb11923874r (podaci)
* BIBSYS: 90102338
* NDL: 00474484
* NKC: jn19990007379
* BNE: XX952661
* NSK: 000185066

 |
**Ami Mizuno** ili **Merkurova ratnica** (en. *Sailor Mercury*, ja. セーラーマーキュリー, *Sērā Mākyurī*) je lik u anime seriji "Sailor Moon". Njezin alter ego je *Merkurova ratnica* i druga je ratnica poslije Usagi, a i po podudaranju jedna je od glavnih likova. Njen planet zaštitnik je Merkur. Najpametnija je od svih ratnica, jer njezin IQ je 300, a posebno se divi liku Alberta Einsteina i želi poput njega postati briljantna. Glumi je Aya Hisakawa. Njezin naziv potječe od imena boga Merkura, a planet Merkur njezin je zaštitnik, a pripada rangu Sailor Senshi. Njezine transfomacije su Dark Mercury i Princess Mercury. Postala je Merkurova ratnica dobivanjem svih fraza vode i magle. Prvi put pojavila se u 8. epizodi.

Opis Merkurove ratnice
----------------------

Ona je inteligenta i obrazovana studentica koja živi s majkom Saeko Mizuno koja je liječnica, a i želi postati liječnica poput nje. Dobrodušna je, osjećajna i draga, svima je "rame za plakanje", a i sve njene prijateljice (pogotovo Usagi) rado slušaju njene savjete. Ima moći Merkura i vode, a timu se priključila druga, odmah poslije Usagi. Hobiji su joj šah, plivanje i čitanje. Ona je odlična učenica, vrijedna je i svojim školskim obavezama, za razliku od većine ratnica, pristupa dosta ozbiljno, a njezin je moto na engleskom "Pur, Onest". Njezine vještine manipulacije vode porizlaze iz japanske mitologije. Djevojka je tamnije plave (morsko plave) kratke kose i plavih očiju, a ima oko 16 godina (u petoj sezoni, a ima najmanje 14 godina, odnosno, u prvoj sezoni), dok je njezina krvna grupa A. Omiljen predmet joj je matematika (nema predmeta koji najmanje voli), omiljena boja plava, a najdraža hrana sendviči i med. Od zemalja najviše joj se sviđa Grčka. Svojim posebnim perom može se preobraziti u Merkurovu ratnicu, svojim računalom može analizirati slabosti neprijatelja, a pomoću lens gledatelja prikazuje informacije o lokaciji i položaju. Rođendan joj je 10. rujna. Visoka je 157 cm. Njezini napadi su:

* **Shabon Spray!**
* **Shabon Spray Freezing!**
* **Shine Aqua Illusion!!**
* **Mercury Aqua Rhapsody!**

Njezine grupe napada i moći su:

* **Sailor Teleport!**
* **Sailor Planet Power!**
* **Sailor Planet Attack!**
* **Silver Crystal Power!**
* **Sailor Special Garlic Attack!**

Posebni predmeti koje Ami posjeduje su:

* **Mercury Transformation Pen**
* **Mini Super Computer**
* **Communication Devices**
* **Mercury Star Power Stick**
* **Mercury Crystal**
* **Mercury Rhapsody**

Vidi još
--------

Merkur

Merkur (mitologija)

Ostale ratnice
--------------

* Usagi Tsukino
* Minako Aino
* Makoto Kino
* Rei Hino
* Haruka Tenou
* Michiru Kaiou
* Setsuna Meiou
* Chibiusa
* Hotaru Tomoe

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* MusicBrainz: 4fb81c7c-b9d3-45dd-b90c-4810cd651758

 |
Grupa mladih razgovara na ulici Carnaby Street u Londonu 1966. godine, odjeveni po modi tadašnjeg *Swinging Londona*.
**Swinging London** (sh. *Njihajući London*) je izraz kojim se označavaju kulturni trendovi karakteristični za London od sredine do kraja 1960-ih, prije svega na području mode, muzike, književnosti, filma, ali i javnog morala, prije vezanog uz seksualnost. Glavni poticaj tim trendova su davale mlade generacije, koje su inzistirale na odbacivanju tradicionalnih konzervativnih vrijednosti i dotadašnje društvene hijerarhije. Iako su slični trendovi, vezani uz jaz generacija, postojali u brojnim drugim zemljama, u Britaniji su posebno došli do izražaja jer su generacije sazrele sredinom 1960-ih bile prve koje su odrasle nakon Drugog svjetskog rata čijih se ekonomskih posljedica Britanija, usprkos toga što je bila njegov nominalni pobjednik, rješavala bitno sporije od drugih država, te nije toliko užiavala u globalnom poratnom ekonomskom bumu. To, kao i nestanak Imperija te dramatične promjene vezane uz razvoj tehnologije i opći porast društvenog standarda, potakle su mlade Britance da nadoknade propušteno, odnosno da se na što brži i radikalniji način odvoje od prošlosti.

Svojevrsno izvorište tih trendova je bila londonska ulica Carnaby Street u čijim trgovinama se prodavala odjeća i drugi predmeti vezani uz *swinging* supkulture. London je zbog toga postao jedno od središta svjetske mode, a manekenke kao što su Jean Shrimpton i Twiggy postale svjetski poznati supermodeli i jedni od ikona tadašnje popularne kulture. Važan element *swinging Londona* je bila i rock muzika, koja je, oslanjajući se na američke izvore razvila i vlastiti stil, odnosno potakla stvaranje supkulture modova. Isti su se trendovi počeli odražavati i na film, kojim je dominirala *swinging* moda, "otkačene" teme, psihodelija i camp estetika. U njihovim sadržajima se počela odražavati i seksualna revolucija, odnosno odbacivanje dotadašnjih ograničenja seksualnog morala, odnosno promoviranje hedonizma. *Swinging London* je u mnogim aspektima diktirao ili u značajnoj mjeri uticao na odgovarajuće trendove u ostatku svijeta, pa se zbog toga često za taj historijski period navodi izraz **Swinging Sixties** (sh. *Njihajuće šezdesete*). 

Iako su se neki od tada uspostavljenih trendova očuvali do današnjih dana, općenito se smatra da je Swinging London počeo nestajati krajem 1960-ih, odnosno početkom 1970-ih kada je Britaniju zadesila velika ekonomska kriza koja će se odraziti i na njenu popularnu kulturu.

Vidi još
--------

* Seksualna revolucija
* Kontrakultura
* Cool Britannia
**Zagrebačke posvete** su hrvatska književna manifestacija.

Autor koncepta je Goran Matović. Posvete je pokrenuo radi upozoravanja na zaboravljene pisce kojima je duhovnom poveznicom bio grad Zagreb.

Održavaju se od 2009. godine.

2009. su bile 1. posvete. Bile su posvećene Josipu Severu, naslovljene kao *Atonalni kristal*.

2010. su bile 2. posvete. Bile su posvećene Miroslavu Krleži. Održale su se u Muzeju za umjetnost i obrt. Naslov im je bio *Agramerski prolaznici*. U programu su sudjelovali Goran Matović, Predrag Matvejević, Mani Gotovac, Velimir Visković i Rade Šerbedžija. 

2011. su bile posvećene Maku Dizdaru. Naslovljene su imenom *Kameni pjevač*. Sudionici programa su bili Boris Beck, Diana Burazer, Edin Karamazov, Goran Matović, Vedran Mlikota, Krunoslav Pranjić i Dijana Vidušin. 

2012. su bile 4. posvete. Bile su posvećene Luci Paljetku. Nosile su naslov *Singerica pod snijegom*. U multimedijalnoj prezentaciji su sudjelovali Nika Burđelez, Mani Gotovac, Ibrica Jusić, Tonko Maroević, Perica Martinović, Darko Matičević, Jelena Perčin i Nada Subotić.

Posvete su bile posvećene još Antunu Branku Šimiću, Zvonimiru Golobu, Tinu Ujeviću, Meršinjaku, Radovanu Ivšiću, Vesni Parun, Vladi Gotovcu, Gordani Benić, Branku Sbutezi i dr.

Izvori
------

1. 1 2  T-portal
2. 1 2 3  T-portal
3. ↑  T-portal
4. ↑  Culturenet
5. ↑  Iz dana u dan. Zagrebačka posveta Paljetku. Hrvatsko slovo, 2. ožujka 2012. str. 2.
6. ↑  Booksa
7. ↑  Vjesnik[*mrtav link*]
8. ↑  Vijeće Crnogoraca Zagreb[*mrtav link*]
9. ↑  Novi list
***Бре***, ***бе***, ***ре***, ***море*** (и остале варијанте) је чест узвик источних крајева, непознат чакавском и кајкавском. У народним песмама и приповеткама 17. и 18. века појављује се у облицима *бри* и *бро*.

Реч је балканизам грчког порекла: вокатив μορέ од μορόϛ, μῶροϛ – "*луда*", скраћено у *бре*.

Користи се у бугарском, румунском, арбанашком (*бре*), новогрчком (*μπρέ, βρέ μορέ*) и у румелијским наречјима турског језика. Одатле "набрекивати", "набрекујем": "осијецати се на некога вичући му бре" (Вук).

Извори
------

* Петар Скок: Етимологијски рјечник хрватскога или српскога језика, том I, Загреб 1971.
Pripadnici Sara 1910.
**Sara** je ime za etničku grupu u Centralnoj Africi.

U Čadu
------

Sare predstavljaju najveću etničku grupu u Čadu i uključuju plemena Ngambaye, Mbaye i Goulaye. Po vjeri su kršćani ili animisti i žive uglavnom na krajnje južnom dijelu države. Na Sare su teške posljedice ostavili mnogi vijekovi arapskog ropstva. Zbog toga su Sara žene počeke nositi usne tanjure kako bi sebe učinile što manje privlačnima lovcima na robove. Kasnije, za vrijeme francuske vladavine, mnogi Sare su bili prisiljeni graditi the Kongo-oceansku željeznicu. Francuzi su također prisilili Sare da uzgajaju pamuk kako bi mogli plaćati poreze. Mnogi Sare su, s druge strane, profitirali od francuskog obrazovanja te danas drže većinu službeničkih položaja u Čadu, kao i mnoge oficirske činove u čadskoj vojsci.

U Centralnoafričkoj Republici
-----------------------------

Sare sačinjavaju 10% stanovništva Centralnoafričke Republike, čineći je četvrtom najvećom etničkom skupinom u zemlji.

Povezano
--------

* Demografija Čada
* Demografija Centralnoafričke Republike
* Sara jezik

***Sara (narod)*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85117470
* SUDOC: 027411141
* BNF: cb11945862n (podaci)
* NKC: ph194653

 |
**Rogati guan** (lat. *Oreophasis derbianus*) je monotipična vrsta ptice iz roda *Oreophasis*, porodice *Cracidae*. Rasprostranjena je u planinskim šumama jugoistočnog Meksika (Chiapas) i Gvatemale u Srednjoj Americi. Živi na nadmorskoj visini do 3.350 metara.

Status zaštite
--------------

Rogati guan otkriven je i opisan 1844. Ipak, tako je rijedak i težak za pronaći da su prva jaja i gnijezda nađena tek 1982. Njegova rijetkost je rezultat deforestacije tijekom proteklih stoljeća, koja je uzrokovana najčešće poljoprivredom, posebno uzgojem kave. Rogati guan je rijetka vrsta također i zbog lova. Sada su mu populacije jako male i izdjeljene. Prema IUCN-u označen je kao ugrožena vrsta.

Opis
----

Dosta je velik, skoro veličine puran, a najčešće je dug 81-91 centimetar. Ima crveni rog na glavi kojemu je funkcija nepoznata. Gornji dio perja mu je crne boje, a noge su crvene. Šarenica oka je bijele boje, dok je kljun žut. Prsa i gornji dio trbuha su bijeli, a dugo perje repa je crno sa bijelom prugom. Spolni dimorfizam nije previše uočljiv. Pilići su blijeđe boje, s manjim rogom, te su im rep i krila smeđe boje.

Ponašanje
---------

Rogati guan je arborealna životinja, što znači da najradije vrijeme provodi na drvećima i da rijetko silazi na zemlju. Glavni dio njegove prehrane čine voće i lišće.

Gnijezdo gradi visoko u granama drveća, nekad čak i do 20 metara iznad zemlje. Mužjak se pari s više ženki, a ženka u gnijezo postavlja dva jaja. Inkubacija ove ptice jedna je od najdužih dokumentiranih u porodici Cracidae, traje čak 36 dana.

Izvori
------

1. ↑  Rogati guan na iucnredlist.org, pristupljeno 29. januara 2015.
2. ↑  Josep del Hoyo (1994) *Familia CRACIDAE Cracidae (Chachalacas, Guans and Curassows)* in: *Handbook of the Birds of the World - Volume 2 New World Vultures to Guineafowl*

Vanjske poveznice
-----------------

* Poštanske markice u Meksiku s likom rogatog guana, pristupljeno 29. januara 2015.
* birdlife.org, pristupljeno 29. januara 2015.
* www.coffeehabitat.com, pristupljeno 29. januara 2015.
Koordinate: 43° 04′ 01" SGŠ, 141° 20′ 60" IGD

**Saporo** (札幌) je grad u Japanu u prefekturi Hokaido. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 1.880.875 stanovnika.

Stanovništvo
------------

Pre podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 1.880.875 stanovnika.

|
|  |
Kretanja broja stanovnika| 1995. | 2000. | 2005. |
| --- | --- | --- |
| 1.757.025 | 1.822.368 | 1.880.875 |

Vanjske veze
------------

***Sapporo*** na Wikimedijinoj ostavi

Sapporo je peti po veličini grad u Japanu i glavni grad Prefekture Hokkaido.

U njemu su bile održane Zimske olimpijske igre 1972. godine. To su bile prve zimske olimpijske igre održane u Aziji. Sapporo je također domaćin popularnog godišnjeg festivala snijega koji se održava svakog februara, te koji je poznat po natjecanju u izradi ledenih skulptura.

Unutar Japana Sapporo je poznat kao mjesto gdje se proizvodi popularno Sapporo pivo kao i Sapporo ramen s okusom misoa. Zabavna oblast Susukino je među najvećima i najpoznatijim u Japanu.

Vanjski linkovi
---------------

* Official homepage Arhivirano 2019-09-15 na Wayback Machine-u

(English Arhivirano 2005-10-23 na Wayback Machine-u)

* Sapporo - informacije na stranici Wikivoyage
* Sapporo Snow Festival Arhivirano 2005-02-05 na Wayback Machine-u
* Sapporo yukimaturi News! (Sapporo Snow Festival News! (Japanese))
* Satellite picture by Google Maps

Vanjske veze
------------

***Sapporo*** na Wikimedijinoj ostavi

1. ↑  „Population Census". StatisticsBureau.
**Weymouth** (čita se *Vejmut*) je grad na jugozapadu Engleske od 54,612 stanovnika u Grofoviji Dorset, on je i administrativni centar distrikta Weymouth i Portland.

Geografske karakteristike
-------------------------

Weymouth leži u dobro zaštićenom zaljevu La Mancha, kog formira ušće potoka Wey, udaljen 11 km južno od Dorchestera i svega 8 km sjeverno od otoka Portlanda.

Historija
---------

Pored grada pronađeno je puno oružja iz brončanog doba i rimskih grobova.

Weymouth je svoju prvu povelju da je slobodni borough (status grada) i otvorena luka za sve trgovce dobio 1252. Nakon tog su njegovi brodovi počeli uspješno trgovati sa francuskim Bayonnom i ostalim mjestima u Akvitaniji.

Pretpostavlja se da je Crna smrt (pandemija kuge) ušla u Englesku preko luke *Melcombe Regis* - 1348. 
Taj tada obližnji gradić je 1571. aktom parlamenta spojen sa Weymouthom u jedinstveni borough i grad pod imenom - *Weymouth i Melcombe Regis*, kasnije su ga jednostavno zvali samo Weymouth. 
Za napada Španjolske armade na Englesku - 1588. Weymouth je sudjelovao u odbrani poslavši šest brodova, njegovi mornari uspjeli su zaplijeniti najmanje jedan španjolski brod i privesti ga u luku.

Tokom 17. i početkom 18. vijeka, Weymouth je prosperirao na trgovini sa Sjevernom Amerikom.

Negdje oko 1750. opao je lučki promet, pa je odtad luka služila jedino lribarskim brodovima, ali je tad počeo rasti njegov ugled kao morskog ljetovališta, pogotovo nakon niza posjeta kralja Georga III (vladao 1760- 1820). Tokom 19. vijeka ponovno je oživio lučki promet, ovaj put sa Kanalskim otocima u La Manchu pored francuske obale.

Weymouth je poznati jedriličarski centar, u njemu je 2005. otvorena Jedriličarska akademija ( Weymouth and Portland National Sailing Academy).

Na nedalekom otoku Portland održana su natjecanja u jedrenju za Olimpijskih igara 2012.

Privreda
--------

U Weymouthu je najvažnija grana privrede turizam, on je mjesto iz kojeg se ide u obilazak nedaleke Jurske obale koja je 2001 upisana na UNESCO-vu Listu mjesta svjetske baštine u Evropi.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska, Louviers
* Njemačka, Holzwickede

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: South West England" (engleski). City population. Pristupljeno 19. 11. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Weymouth and Portland*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 19. 11. 2016.
3. ↑  „*Dorset and East Devon Coast*" (engleski). Unesco. Pristupljeno 19. 11. 2016.

Vanjske veze
------------

***Weymouth, Dorset*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Weymouth Town Council*[*mrtav link*] (`en`)
**Životni standard** opisuje fizičko blagostanje skupine ili pojedinih osoba. 
Standard se u znastvenoj ekonomiji mjeri s pokazateljima. Pri time se, ovisno o metodi uzimaju u obzir razni gospodarstveni i socijalni pokazatelji.

Pokazatelji
-----------

Na društvenoj razini često se koriste

* Bruto nacionalni dohodak
* dohodak po glavi stanovnika i drugih sličnih oznaka

U ekonomiji se koriste 

* Human Development Index kod Ujedinjenih Naroda. Kod tog Indeksa se uključuju i podatci o životu pismenosti i obrazovanju.

Na individualnoj razini obično postoje stavke poput modernog vozila, lijepe odjeća ili udoban stan kao izraz životnog standarda ili životnog stila.

Kritike
-------

Kriticari koji kritiziraju društvo koje je orijentirano na rastu gospodarstva argumentiraju za pomak od pojma standard k pojmu kvaliteta života. Iz njihovog gledišta, gospodarski rast dovodi do problema kao što su sukobi resursa, vojne ekspanzije i onečišćenja. One dakle preferiraju definicije, koje su neovisne od rasta gospodarstva, kao što je nazočnost socijalne pogodnosti, pristup obrazovanju, čista priroda ili prirodno okruženje, mogučnosti za razne aktivnosti u slobodno vrijeme itd. 

  

Neki od kriterija koje navode predstavnici ove pozicije su kvalitativne a ne kvantitativne prirode.

Stoga im se predbacuje nedostatak mogučnosti mjerivosti rezultata.

Vanjske poveznice
-----------------

* poslovni.hr Arhivirano 2009-04-11 na Wayback Machine-u
**Rumunska Saborna crkva u Temišvaru** (rum. *Catedrala Ortodoxă din Timişoara*) je pravoslavna crkva u centru Temišvara. Posvećena je svetim tri jerarsima.

Saborna crkva u Temišvaru izgrađena je između 1937-1940, po planovima arhitekte Joana Trajanešku. Arhitektonski stil je po mnogima neobičan za pravoslavne crkve. Mada se nalaze elementi vizantijskog stila, ipak fale za vizantijski stil tipične kupole; zato crkva ima 11 tornja od kojih najviši, centralni toranj ima visinu od oko 96 m, i koji stilistički liče na crkve i manastire moldovske škole.

Freske i ikone crkve, koje je slikao Atanasije Demijan, dovršene su posle drugog svetskog rata, tako da je crkva osvećena tek 1946. Ikonostas od lipe napravio je domaći umetnik iz Temišvara Stefan Goja. Crkva može da primi oko 4.000 vernika.

Najvažniji religiozni predmeti crkve su beogradsko jevanđelje (rum. *Noul Testament de la Bălgrad*) iz 1648 i propovedi mitropolita Varlama (*Cazania lui Varlaam*) iz 1643, dva od najstarijih dokumenata rumunskog jezika. 

***Saborna crkva u Temišvaru*** na Wikimedijinoj ostavi
Gornja postaja žičare Srđ i kabina pri pristajanju
Gornja postaja žičare Srđ
**Žičara Srđ** sagrađena je u Dubrovniku 1969. godine i povezivala je dubrovačko naselje Ploče i brdo Srđ. 

Bila je prva i jedina žičara sagrađena na Jadranu u to vrijeme i godinama je bila jedan od simbola Dubrovnika. U Domovinskom ratu u potpunosti je uništena. 
Obnovljena žičara je puštena u rad 10. srpnja 2010, na dan otvaranja Dubrovačkih ljetnih igara kada ju je svečano otvorila predsjednica Vlade Republike Hrvatske Jadranka Kosor.

Povijest
--------

Donja postaja žičare Srđ u izgradnji
Dana 21. srpnja 1969. žičara je svečano otvorena, a na njezinom otvaranju bili su mnogi dubrovački turistički djelatnici i političari. Kapacitet stare žičare bio je samo 15 osoba. Žičara je tijekom Domovinskog rata gađana s neprijateljskih položaja i na kraju je izravno pogođena i uništena. Jedna kabina ostala je u postaji žičare, dok je druga pala zato što su pukli vučni kabeli. Tijekom križnog puta često se mogla vidjeti uništena kabina žičare.

U listopadu 2008. godine direktor tvrtke Atlas nekretnine, Oscar Hasbun, najavljuje demontažu metalnih dijelova donje postaje žičare i rušenje gornje postaje. Tijekom ožujka uklanja se ruševina gornje postaje. Dana 14. kolovoza 2009. godine Atlas nekretnine sklopile su ugovor sa švicarskom tvrtkom Garaventa, koja je isporučila pogonsko postrojenje i opremu za novu žičaru. Početkom rujna počinje obnova žičare, a u siječnju 2010. iz Švicarske stižu prvi dijelovi postrojenja.

Dana 20. veljače 2010. godine Upravni sud Republike Hrvatske presudio je u korist jedanaest obitelji koji žive ispod trase žičare. U dubrovačkom Generalnom urbanističkom planu trasa žičare je ucrtana od Srđa do magistrale, ne do gradskog naselja Ploče, a radovi na gornjoj postaji na Srđu već se bliže kraju.

Excelsa nekretnine sklopile su ugovor s tvrtkom Nautika iz Čilipa o desetogodišnjem zakupu ugostiteljskog prostora u gornjoj postaji žičare.

Sve građevinske radove izvršila je tvrtka Kamgrad iz Zagreba.

Tehnički podaci
---------------

Srđ i Ploče povezuju dvije kabine kapaciteta po 30 putnika, a vožnja traje oko 4 minute. Kabine su narančaste boje i kreću se brzinom od 6,5 metara u sekundi. U sklopu gornje postaje žičare je amfiteatar kapaciteta 250 osoba, u kojem je caffe i snack bar, suvenirnica te dvije terase sa nezaboravnim pogledom na panoramu Dubrovnika i njegovu staru gradsku jezgru.
Žičara se u konačnici popne na nadmorsku visinu od 405 metara, kolika je i visinska razlika između doljnje i gornje postaje između kojih je jedan čelični stup visine 40 metara.

Izvori
------

1. ↑  Index-HR:Kosorica otvorila novu dubrovačku žičaru: Ovo je kultura građenja, a ne rušenja
2. ↑  Slobodna Dalmacija - Žičara se i dalje gradi

Vanjske veze
------------

***Žičara Srđ*** na Wikimedijinoj ostavi

* Žičara Srđ službene web stranice

Koordinate: 42°38′35″N 18°06′42″E﻿ / ﻿42.6429937609608°N 18.1116861104965°E﻿ / 42.6429937609608; 18.1116861104965
Koordinate: 41° 47′ 20" SGŠ, 21° 56′ 32" IGD

**Saramzalino** (mak. *Saramzalino*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Saramzalino je selo u sastavu opštine Lozovo.

Prirodni uslovi
---------------

Saramzalino je smešteno u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Velesa, naselje je udaljeno 20 kilometara severoistočno.

Naselje Saramzalino se nalazi u zapadnom delu istorijske oblasti Ovče polje. Ono je smešteno u ravničarskom predelu, koji je dobro obrađen. Nadmorska visina naselja je približno 280 metara.

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Saramzalino je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 118 stanovnika.

Većinsko stanovništvo su etnički Makedonci (98%), a ostalo su Srbi (2%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Saramzalino*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.opstinalozovo.gov.mk Zvanična stranica opštine Lozovo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Lozovo |
| --- |
| **Lozovo** • 
Adžibegovo •
Adžimatovo •
Bekirlija •
Dorfulija •
Đuzemelci •
Karatmanovo •
Kišino •
Milino •
Saramzalino •
Ćoselari |
**Tetisheri** je bila matrijarh egipatske kraljevske porodice pred kraj 17. dinastije i na početku 18. dinastije. Bila je supruga faraona Taoa I Seqenenrea, majka faraona Taoa II Seqenenrea te baka faraona Kamosea i faraona Ahmosea I. 

Tetisherini roditelji - Tjenna i Neferu - nisu pripadali egipatskom plemstvu, ali postoji mogućnost da su bili dio plemstva u naseljima iz oaza Zapadne pustinje. Tao I ju je, usprkos nedostatka plemenitog roda, izabrao ne samo za suprugu, nego i za prvu "Veliku suprugu" koja je nosila Krunu strvinara.

Iako se o životu Tetisheri zna relativno malo, egiptolozi pretpostavljaju kako je ona nakon smrti supruga preuzela vlast, te služila kao regentica do punoljetstva svog sina, odnosno kao regentica unuku poslije sinove smrti u borbi s Hiksima. Pretpostavlja se da je time na egipatskom dvoru uspostavljen presedan koga će poslije koristiti snažne vladarice Novog kraljevstva kao Hatshepsut.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | Značajni stari Egipćani |  |
| **Vladari starog carstva**: Narmer | Menes | Džoser | Sneferu | Khufu | Khafra | Menkaura | Pepi II |
| **Vladari srednjeg carstva**: Mentuhotep II | Mentuhotep IV | Senusret III | Amenemhat III | Sobekneferu |
| **Vladari novog carstva**: Hatšepsuta | Tutmos III | Amenhotep III | Akhenaton | Tutankamon | Ramzes I | Ramzes II |
| **Ostali vladari**: Psametikus I | Šošenk I | Piankhi (Pije) | Taharka | Ptolemi I | Kleopatra VII |
| **Supruzi i supruge vladara**: Tetišeri | Ahmos-Nefertari | Ahmos | Tije | Nefertiti | Ankesenpaten | Nefertari | Marko Antonije |
| **Dvorski zvaničnici**: Imhotep | Veni | Ahmos, sin Ebane | Ineni | Senemut | Ija | Maja | Juni | Maneto | Potinus |
**Szklarska Poręba** (njemački: *Schreiberhau*) je grad i skijalište od 6,633 stanovnika na jugu Poljske u Donjošleskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Szklarska Poręba leži u planinama Krkonoša, na zapadnom rubu Krkonoškog nacionalnog parka, pored češke granice, udaljena osamnaestak km jugozapadno od Jelene Góre.

Historija
---------

Današnji grad nastao je krajem 13. vijeka kao naselje Malteških vitezova *Schreiberhau*, koji su došli u planine u potrazi za zlatom i drugim vrijednim mineralima.

Od 14. vijeka nadalje postao je poznat po proizvodnji stakla, koju je podržavao grof *Schaffgotsch* (i njegova porodica), tadašnji feudalni vlasnik toga kraja.
Jedan od njegovih nasljednika je 1578. dozvolio Češkim protestantima izbjeglicama da se nasele na njegovom imanju, pa su oni su utjecali na razvoj staklarstva. 
Brojne staklarske radionice i zaseoci uz njih otvarane su sve do polovice 20. vijeka.

*Schreiberhau* je početkom 19. vijeka bio jedno od najvećih sela u Sudetima, složen od 26 zaselaka, dvije crkve, četiri škole i 18 staklarna.

Od sredine 19. vijeka počeo se razvijati turizam, koji se intezivirao nakon izgradnje ceste 1847. i željezničke pruge do Jelene Góre 1902. 
Sljedeći događaj koji je pomogao da se profilira kao skijalište bila je izgradnja žičare "Szrenica" 1962.

Nakon Drugog svjetskog rata - 1962. izgrađena je žičara *Szrenica* što joj je pomoglo da postane jedno od najpoznatijih odmarališta u Poljskoj.

Szklarska Poręba stekla je status grada 1959.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Bad Harzburg, Njemačka
* Češka Harrachov, Češka
* Poljska Gmina Kazimierz Dolny, Poljska
* Češka Kořenov, Češka
* Njemačka Worpswede, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Poland: Dolnoslaskie*" (engleski). City population. Pristupljeno 23.01. 2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „Historia miasta" (poljski). Urząd miejski w Szklarskiej. Arhivirano iz originala na datum 2021-01-18. Pristupljeno 23.01. 2021.

Vanjske veze
------------

***Szklarska Poręba*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Urząd miejski w Szklarskiej*  (službene stranice) (`pl`)
**Ticala** ili **antene** (od latinskog: *antennae*) su jedan do dva para vrlo elastičnih i pokretljivih ekstremiteta na prednjem dijelu glave zglavkara (latinski: *arthropoda*), koji ih koriste kao receptorne organe.

Točna priroda onog što osjećaju i kako to osjećaju nije ista kod svih skupina, niti uvijek jasna. Funkcije mogu uključivati; dodir, gibanje, toplinu, vibracije (zvuk), a naročito njuh (miris) ili okus.

Ticala su zapravo modificirane noge nekadašnjih predaka zglavkara, koje su se nalazile na prvom, odnosno na prvom i drugom članku njihova tijela.

Karakteristike
--------------

Rakovi imaju ticala na prva dva segmenta glave, prvi par (antenula) je manji, a drugi veći. Svi ostali razredi zglavkara, osim pauka i bezrepaca (koji ih nemaju), imaju po jedan jedini par ticala, a to su; stonoge, (dvonoge, strige), insekti i izumrli trilobiti.

Kod većine odraslih rakova ticala su receptorni organi, ali njihovim larvama ona služe i za plivanje i hranjenje.

Ticala imaju vrlo različite forme, od niti kose do nazubljene pile.

Kod mužjaka su često bolje razvijena, kao kod leptira, koji u vrijeme parenja mogu pronaći ženku po mirisu udaljenu i do 10 kilometara.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Ticala*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 18. 12. 2017.
2. 1 2   „*Antenna (biology)*" (engleski). New World Encyclopedia. Pristupljeno 18. 12. 2017.
3. ↑   „*Crustacean*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 12. 2017.

Vanjske veze
------------

***Ticala*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Antenna (biology)* na portalu New World Encyclopedia (`en`)
* *Ticala* (`sh`)
**Szentes** čita se *Senteš* je grad na jugoistoku Mađarske od 27,898 stanovnika.

On je treći po veličini grad u Županiji Csongrád, pod koju 
administrativno podpada, nakon Szegeda i Hódmezővásárhelya.

Geografske karakteristike
-------------------------

Szentes leži duž obala rukavca Tise - *Kurca*, udaljen 50 km sjeveroistočno od Szegeda.

Historija
---------

Po nekim pretpostavkama Atilin legendarni logor koji je on koristio između 433. - 453. nalazio se na terenu današnjeg Szentesa, negdje kod ušća Körösa u Tisu.

Najraniji pisani dokument u kom se mjesto spominje pod imenom *Kurca* (Curicea) je povelja iz 1075.

Pod imenom - *Scenthus* se prvi put spominje - 1332. u dokumentu vezanom uz podjelu zemlje.

Szentes se brzo razvijao za vladavine cara Ferdinanda I. tad se - 1564. navodi kao trgovište.

Szentes je od 1878. postao administrativni centar nekadašnje Županije Csongrád, koja je egzistirala do 1918.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Srbija, Bačka Topola
* Španjolska, Buñol
* Rumunjska, Dumbrăviţa (Timiș)
* Izrael, Hof Ashkelon
* Finska, Kaarina
* Njemačka, Markgröningen
* Njemačka, Sankt Augustin
* Poljska, Skierniewice

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Csongrád" (engleski). City population. Pristupljeno 01. 05. 2016.
2. 1 2 3 4 5  „ *History of the Town*" (engleski). Sulinet. Pristupljeno 01. 05. 2016.

Vanjske veze
------------

***Szentes*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Szentesa* (`hu`)