**Charles V Mudri** ili **Karlo V**(fr. *Charles V de France, Charles le Sage*, 1338 — 1380) bio je kralj Francuske iz dinastije Valoa od 1364. do 1380. Period njegove vlasti karakteriše povratak teritorija izgubljenih u prvoj fazi Stogodišnjeg rata.
Postaje relativno rano regent, dok mu je otac Jean II bio u engleskom zarobljeništvu.
Njegove pobede su naslednici olako anulirali.

### Bitka kod Poatjea

U Bitci kod Poitiersa 1356. francuska vojska je teško poražena, a francuski kralj Jean II je zarobljen. Charles V Mudri je u toj bitci komandovao jednim bataljonom i rano se povukao iz bitke.
Javnost Francuske je optuživala plemiće da su izdali kralja.

### Skupština staleža ne odobrava novac Charlesu V

U oktobru 1356. Charles V Mudri saziva skupštinu staleža, da traži novce za obranu zemlje i mogući otkup kralja iz zarobljeništva. Skupština je bila ogorčena načinom na koji se vodi zemlja, pa organizuju jedno telo, na čelu koga je bio Etienne Marcel. Marcel zahteva ostavku 7 ministara, njihovu zamenu sa savetom od 28 članova, koji bi uključivali plemiće, sveštenstvo i buržoaziju. Osim toga zahteva oslobađanje Karla II od Navare, koji je bio jedan od pretendenata za tron, a koga je kralj Jean II zatočio. Charles V Mudri odbija te zahteve i raspušta skupštinu.

### Devalvacija valute

Charles pokušava doći do novca devalvacijom valute. Međutim Etienne Marcel se suprotstavlja, pa je Charles prisiljen da prekine sa svojom akcijom. Ponovo saziva skupštinu staleža u februaru 1357. Da bi dobio pravo da podiže poreze Charles V Mudri potpisuje zahteve skupštine i pristaje da se formira kraljevski savet. Kad je vest o tome stigla do zarobljenog kralja, Jeana II proglašava ništavnim sve zahteve skupštine.

Charles V Mudri kreće od provincije do provincije, dobijajući podršku i na kraju ponovo ulazi u Pariz. Etienne Marcel okuplja oko sebe grupu trgovaca. Skupljaju 3.000 ljudi, koji marširaju do kraljevske palate i ubijaju dva Karlova generala. Ta akcija je udaljila Marcela od plemića. Kad se Marcel udružio sa žakerijom, tada je počeo gubiti i podršku u gradovima, tako da je ubijen 31. jula 1358. Charles V zauzima ponovo Pariz i obećava svima amnestiju, osim kolovođama.

### Sporazum u Bretanji

Kralj Jean II je u zarobljeništvu potpisao sporazum 1359, po kome predaje većinu zapadne Francuske Englezima i pristaje na otplatu 4 miliona otkupnine. Charles V Mudri i Skupština staleža to odbijaju, pa Edward III ponovo napada Francusku. U pohodu dolazi čak do Pariza, ali Karlova strategija je bila da izbegava direktan veći sukob sa Englezima i da veruju u ojačana gradska utvrđenja. Edward III je harao po okolici, ali nije mogao dovesti Francuze do odlučne bitke. Zbog toga pristaje na novi sporazum.

Sporazum u Bretanji sklopljen je 8. maja 1360, a Francuska predaje Englezima trećinu zapadne Francuske, većinom u Akvitaniji i Gaskonji. Otkup za kralja je spušten na 3 miliona. Kralja su oslobodili u oktobru. Jean II je ponovo bio neefikasan vladar, a u zatočeništvo se vratio zbog viteške časti narušene zbog bega talaca iz engleskog zarobljeništva. Jean II umire u zarobljeništvu 1364. godine.

### Kralj Francuske

Charles V Mudri postaje kralj 1364. Povratio je teritorije u Bretanji. Bretanjski komandant Bertrand du Guesclin prelazi u francusku vojsku i postaje jedan od najboljih francuskih generala.

### Problem plaćeničkih bandi

Plaćeničke grupe su se otrgle kontroli u prethodnim periodima, uglavnom u razdobljima loših finansija. Plaćeničke grupe su postale razbojničke bande, koje su pljačkale, silovale, ubijale i palile najviše po severu Francuske.
Plaćeničke grupe su postale opasnost pogotovo u doba mira. Oni su bili i jedan od razloga izbijanja žakerije.

Da bi ih se rešio Karlo V Mudri ih je najprije unajmio za pokušaj krstaškog pohoda u Mađarskoj. Onda ih šalje u Kastilju, da se bore pod vodstvom Bertrand du Guesclin. U Kastilji su Englezi i Francuzi podržavali dve suprotne strane u graćanskom ratu. U početku 1365. Bertrand du Guesclin postavlja francuskog pretendenta na presto. Potom u Kastilju dolazi Edward Crni Princ, pa Englezi pobeđuju u jednoj bitci 1367. i zarobljavaju Bertranda du Guesclina. 

Charles V Mudri je uprkos porazu mogao biti zadovoljan, jer su mnogi plaćenici stradali u Kastilji, a Francuska se oslobodila razbojničkih bandi.

### Rat se nastavlja

Charles V predaje Bertrandu du Guesclinu mač glavnog generala krune
Edward Crni Princ je počeo vladati sve više autokratski u Gaskonji. Njegov štićenik u Kastilji je stvorio ogromne dugove, tako da Edward Crni Princ povećava poreze u Gaskonji. Plemići iz Gaskonje traže zaštitu od Charlesa V Mudrog.
Charles V nema pravo po sporazumu iz Bretanje da se meša u Gaskonju, ali on kao tobožnji suveren nad Gaskonjom poziva Edwarda Crnog Princa u Pariz da objasni svoje postupke. Kad to Crni Princ nije prihvatio, Charles V Mudri proglašava rat u maju 1369.

### Charles V Mudri vraća većinu francuskih teritorija

Charles V se ponovo odlučuje za fabijansku strategiju izbegavanja velikog odlučnog sukoba. Umesto toga rat pretvara u niz sukoba gotovo gerilskog oblika, kojima iscrpljuje Engleze. Englezi nisu imali toliko vojnika da bi držali veliko područje, a Karlo odlučuje gde će napasti ili gde će zauzeti grad. Tako malo po malo osvaja grad za gradom.

Osim toga Francuzima pomaže i kastiljska mornarica. Kastilja je ponovo 1369. prešla u ruke francuskih saveznika zaslugom Bertranda du Guesclina. Težak udarac za Engleze je bolest Crnog Princa. 

Bertrand du Guesclin pobeđuje Engleze u severnoj Francuskoj koristeći kombinaciju gerilskih metoda i podmićivanja.
Do 1374. Charles V Mudri je povratio gotovo sve francuske teritorije sem Kalea i Akvitanije. Time je faktički poništio sporazum iz Bretanje. Pregovori iz 1374. propadaju zbog Karlova zahteva da Engleska prizna njegov suverenitet na celom teritoriju.

### Velika zapadna šizma

Papa Gregor XI se bojao gubitka Papske države, pa odlučuje 1376. da vrati sedište papske vlasti u Rim. Avinjon je 70 godina bio sedište papa. Charles V Mudri pokušava da uveri papu da ostane u Francuskoj, ali ne uspeva.

Međutim papa umire brzo nakon te odluke u martu 1378, pa kardinali u Rimu biraju novog papu. Rimska svetina se bojala da će biti izabran Francuz za papu, jer su većina kardinala bili Francuzi zaslugom papa Francuza.
Rimska svetina opkoljava Vatikan i vrši pritisak zahtevajući izbor Italijana. Novi papa je bio Italijan papa Urban VI.

Novi papa zamera se kardinalima smanjujući im mogućnost prihoda. Francuski kardinali napuštaju Rim i proglašavaju ništavnim izbor Urbana VI zbog pritiska rulje. Oni biraju svoga papu Klementa VII.
Francuski kardinali traže podršku Charles V, što ovaj i prihvata i zabranjuje bilo kakvu poslušnost italijanskom papi. Pre te Charlesove odluke teološki fakultet pariskog univerziteta savetovao je Charlesa da ne donosi nagle odluke.

Taj period dvojstva papa zove se Zapadna šizma i trajao je oko 40 godina (1378 — 1417)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Jean II** | **Francuski kralj(1364 — 1380)** | Nasljednik:**Charles VI od Francuske** |

Linkovi
-------

* Popis francuskih vladara

| * p
* r
* u
Monarsi Francuske |
| --- |
| **Napomena:** Vladari od 428. do 843. bili su vladari Franačke, dok su vladari od 843. do 987. godine bili vladari Zapadne Franačke. Autohtoni francuski vladari vladaju tek od 987. godine. |
| Merovinzi (428–751) | 
* Clovis I. (481/482–511)
* Childebert I. (511–558)
* Chlothaire I. (511–561)
* Caribert I. (561–567)
* Gontran (561–593)
* Chilpéric I. (561–584)
* Sigebert I. (561–575)
* Childebert II. (575–595)
* Chlothaire II. (584–629)
* Dagobert I. (623–639)
* Sigebert II. (639–656)
* Clovis II. (639–657)
* Chlothaire III. (657–673)
* Childéric II. (673–675)
* Thierry III. (675–691)
* Clovis IV. (691–695)
* Childebert III. (695–711)
* Dagobert III. (711–715)
* Chilpéric II. (715–721)
* Chlothaire IV. (717–719)
* Thierry IV. (721–737)
* Childéric III. (737–751)

 |
| Karolinzi (843–888, 898–922, 936–987) | 
* Pipin Mali (751–768)
* Carloman I. (768–771)
* Charles I. (768–814)
* Louis I. (814–840)
* Charles II. (843–877)
* Louis II. (877–879)
* Louis III. (879–882)
* Carloman II. (879–884)
* Charles Debeli (885–888)
* Charles III. (898–922)
* Louis IV. (936–954)
* Lothaire (954–986)
* Louis V. (986–987)

 |
| Robertovci (888–898, 922–923) | 
* Odo (888–898)
* Robert I. (922–923)

 |
| Bosonidi (923–936) | 
* Rodolphe (923–936)

 |
| Dinastija Capet (987–1328) | 
* Hugo Capet (987–996)
* Robert II. (996–1031)
* Henri I (1031–1060)
* Philippe I. (1060–1108)
* Louis VI. (1108–1137)
* Louis VII. (1137–1180)
* Philippe II. (1180–1223)
* Louis VIII. (1223–1226)
* Louis IX. (1226–1270)
* Philippe III. (1270–1285)
* Philippe IV. (1285–1314)
* Louis X. (1314–1316)
* Jean I. (1316)
* Philippe V. (1316–1322)
* Charles IV. (1322–1328)

 |
| Dinastija Valois (1328–1498) | 
* Philippe VI. (1328–1350)
* Jean II. (1350–1364)
* Charles V. (1364–1380)
* Charles VI. (1380–1422)
* Charles VII. (1422–1461)
* Louis XI. (1461–1483)
* Charles VIII. (1483–1498)

 |
| Dinastija Valois-Orléans (1498–1515) | 
* Louis XII. (1498–1515)

 |
| Dinastija Valois-Angoulême (1515–1589) | 
* François I. (1515–1547)
* Henri II. (1547–1559)
* François II. (1559–1560)
* Charles IX. (1560–1574)
* Henri III. (1574–1589)

 |
| Dinastija Bourbon (1589–1792, 1814-1815, 1815-1830) | 
* Henri IV. (1589–1610)
* Louis XIII. (1610–1643)
* Louis XIV. (1643–1715)
* Louis XV. (1715–1774)
* Louis XVI. (1774–1792)
* Louis XVII. (pretendent, 1792–1795)
* Louis XVIII. (1814–1824)
* Charles X. (1824–1830)
* *Louis XIX.* (1830)
* *Henri V.* (1830)

 |
| Dinastija Bonaparte Prvo Carstvo (1804–1814, 1815) | 
* Napoleon I.  (1804–1814, 1815)
* Napoleon II. (1815)

 |
| Dinastija Orléans Julska Monarhija (1830–1848) | 
* Louis-Philippe I. (1830–1848)

 |
| Dinastija Bonaparte Drugo Carstvo (1852–1870) | 
* Napoleon III. (1852–1870)

 |
| Upitni ili osporavani vladari napisani su *italikom* |


***Charles V od Francuske*** na Wikimedijinoj ostavi