recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Peacehaven** je ladanjski grad od 19,424 stanovnika na jugoistoku Engleske u Grofoviji East Sussex, u Distriktu Lewes.

Geografske karakteristike
-------------------------

Peacehaven leži duž obale La Mancha iznad klifova South Downsa, udaljen 9.7 km istočno od Brightona sa kojim spojen u konurbaciju koja ima čak 492,020 stanovnika.

Historija
---------

Peacehaven (prevedeno *Luka mira*) je novi grad nastao tek nakon 1921. kao rezultat poduzetničke inicijative poduzetnika Charlesa Williama Nevilla, povratnika iz Kanade.

On se 1915. vozio prema Brightonu i vidio velik teren, bez ijednog objekta i odmah dogovorio kupnju 243 hektara. Nakon tog je osmislio dobru reklamnu kampanju koja mu je donijela velik publicitet. Prvo je u svim većim novinama 1916. objavio nagradni natječaj za ime tog novog naselja, obečavši prvonagrađenom nagradu od 100 £, a ostaloj pedesetorici finalista parcele u vrijednosti od 50 £. Pobijedilo je ime - *New Anzac-on-Sea*, ali je zbog promjena u zakonu, Neville to 1917. promjenio u Peacehaven.

Kako je Neville stalno mijenjao pravila natjecanja, došlo je trogodišnjeg sudovanja između njega i Daily Expressa. Ono mu nije naškodilo, jer je donijelo velik publicitet njegovom projektu, u kom su se prve kuće počele graditi 1921.

Autor Miodrag Kojadinović napisao je kratku priču o svom traganju za pradjedom, srpsko-britanskim državljaninom koji je u Peacehavenu živio tridesetak godina, a koja se igra s konceptom "luke mira" ("*peacehaven*" tj "*haven of peace*"), i koja je dobila nagradu za priče na jevrejske teme iz država nasljednica bivše Jugoslavije 2011. godine u Opatiji i objavljena je na srpskom i mađarskom u Novom Sadu.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Épinay-sous-Sénart, Francuska
* Njemačka Herzogenaurach, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3  „United Kingdom: South East England" (engleski). City population. Pristupljeno 4. 04. 2017.
2. 1 2 3 4  „Peacehaven ‘A Brief History’" (engleski). Peacehaven Town Council. Arhivirano iz originala na datum 2017-05-07. Pristupljeno 04.04. 2017.
3. ↑  „United Kingdom: Countries and Major Urban Areas" (engleski). City population. Pristupljeno 4. 04. 2017.
4. ↑
5. ↑  with *Polja* Arhivirano 26 March 2015 na Wayback Machine-u
6. ↑  „in *Híd*". Arhivirano iz originala na datum 22 March 2015. Pristupljeno 26 March 2015.

Vanjske veze
------------

***Peacehaven*** na Wikimedijinoj ostavi

* Peacehaven Town Council (`en`)
Portret za koji se pretpostavlja da prikazuje Atala II Filadelfa
**Atal II Filadelf** (grčki: *Attalos II Philadelphos*, **Ἄτταλος Β' ὁ Φιλάδελφος**, što doslovno znači "Atal Bratoljub", 220. pne.–138. pne.) bio je kralj Pergama. Bio je drugi sin kralja Atala I Soter i kraljice Apolonide (?). Na prijestolje je stupio kao suvladar svog bolesnog starijeg brata Eumena II godine 160. pne. a dvije godine kasnije, nakon Eumenove smrti, se oženio za bratovu udovicu Stratoniku (grčki: Στρατονίκη).

Prije dolaska na prijestolje Atal se istakao kao sposoban vojskovođa. Za vrijeme rimsko-sirijskog rata je odbio seleukidsku invaziju 190. pne. a potom je zajedno s Rimljanima vodio uspješan pohod na Galatiju. Godine 182. pne. ponovno je uspješno ratovao protiv Seleukida, porazivši vojsku Farnaka I od Ponta. Godine 171. pne. je pomagao rimskoj vojsci konzula Krasa u trećem makedonskom ratu.

Atal je često boravio u Rimu u diplomatskim misijama te brzo stekao tamošnju naklonost. Kada su mu jednom Rimljani ponudili da svrgne svog brata, on je to odbio. Nakon dolaska na vlast, koristio se rimskom pomoću u sukobu s bitinijskim kraljem Prusijom 156-154. pne. Rimljani su mu također pomagali kada je 150. pne. nastojao postaviti pretendenta Aleksandara Balasa na seleukidsko prijestolje. Također je pomogao i Nikomedu II da dođe na bitinijsko prijestolje.

Zajedno sa svojim prijateljem Arijaratom V od Kapadokije je proširio teritoriju svog kraljevstva. Za vrijeme vladavine je sagradio gradove Filadefija i Atalija. Bio je poznat kao pokrovitelj nauke i umjetnosti, a u slobodno vrijeme je pronašao novu metodu izrade goblena. U starosi mu je pri upravljanju državom pomagao glavni ministar po imenu Filopemen.

***Atal II Filadelf*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Eumen II**  |  **Atalidski vladar**  | Slijedi: **Atal III**  |
Brušeni rubin
Nebrušeni rubin
**Rubin** je crveni dragi kamen, jedan od varijeteta minerala korunda (aluminijum oksid). Boja mu varira od ružičaste do crvene, boje krvi. Na latinskom crvena boja je ruber. Prirodni rubini su izuzetno reki. Postoji još jedna vrsta dragoga kamena safir, koji takođe predstavlja jedan varijetet korunda. Smatra se jednim od četiri najvrednija draga kamena, zajedno sa safirom, smaragdom i dijamantom.

Karakteristike
--------------

Hemijska formula rubina je Al2O3 i predstavlja varijetet korunda. Rubini imaju tvrdoću 9 po Mosovoj skali tvrdoće. Od dragog kamenja samo je dijamant tvrđi. Svi prirodni rubini imaju nečistoće, bilo da su nečistoće u boji ili inkluzije rutila. Poznavaoci dragog kamenja pomoću nečistoća rutila otkrivaju da li su rubini prirodni ili sintetički. Crvena boja potiče od malih količina hroma koji rubin sadrži.

Tretiranje u juvelirstvu
------------------------

Kvalitet rubina je moguće poboljšati određenim tretmanom. Najčešće se zagreva na oko 1800 °C čime se uklanja deo nečistoća (primesa) njihovim raspadom. Drugi manje prihvatljiv tretman je ispunjavanje fraktura takozvanim olovnim staklom, čime se povećava transparentnost kamena. Na taj način rubin, koji nije bio upotrebljiv za izradu nakita postaje prikladan. 
Cenu rubina najviše određuje njihova boja. Najviše se ceni crvena boja, koju nazivaju crvena golubije krvi. Nakon boje ceni se jasnoća.

Ležišta rubina
--------------

Rubini se najviše nalaze u 

* Mjanmaru,
* Šri Lanki,
* Keniji,
* Madagaskaru
* Kambodži i
* delovima SAD.

Neki od najlepših rubina nađeni su u oblasti Mogok u severnom Mjanmaru, ali u poslednje vreme tamo se našlo malo dobrih rubina.

Fenomeni
--------

Ponekad se u rubinima vidi zvezda. Takvi rubini se na odgovarajući način režu da bi se najbolje pokazao taj efekat.
**Atamant** (starogrčki: ) bio je, u grčkoj mitologiji, sin Eola i Enarete, kćeri Dejmahove, te, stoga, brat Kreteja, Sizifa, Salmoneja i drugih. Vladao je Koronejom u Beotiji, a neki ga spominju i kao kralja Orhomena i Tebe.

Mitologija
----------

Na nagovor boginje Here Atamant se oženio Nefelom, boginjom oblaka, koja mu je rodila Friksa i Helu. Međutim, Atamant je sve vreme bio potajno zaljubljen u smrtnicu Inonu, Kadmovu kćerku, s kojom je začeo Learha i Melikerta. Kad je Nefela saznala za muževljevo neverstvo, razgnevila se i napustila Atamanta. Na Atamantovu porodicu i zemlju sručila se nesreća, jer je Nefela, koja se vratila bogovima, zahtevala da joj Atamant bude prinesen na žrtvu. Inona, koja je mrzela Nefelinu decu i nastojala ih uništiti, uspela je uz spomoć smicalica izazvati sušu u Atamantovoj zemlji. Kad je on poslao glasnike proročištu u Delfima da se posavetuju o uzrocima suše, Ino je podmitila glasnike, pa su oni saopštili Atamantu kako je proročište odgovorilo da će suša prestati kad na žrtvu bude prinet njegov sin Friks. Atamant se kolebao, ali je na kraju popustio pred navalom naroda, koje je teško patilo zbog suše; no, u poslednjem trenutku, Nefela je spasila Friksa i Helu na zlatorunom ovnu i svoju decu prenela u Kolhidu.

Atamant i Ino navukli su na sebe i Herin gnev, za koji izvori navode različite uzroke.

Atamanta je zahvatilo ludilo i on je u tom stanju ubio vlastitog sina, Learha, dok se Inona s Melikertom bacila u more. Atamant je, budući sinovljev ubica, morao bežati iz Beotije i savetovao se s proročištem o tome gde da se skloni. Proročište mu je odgovorilo da treba da se nastani tamo gde će ga ugostiti divlje zveri. Nakon podužeg lutanja naišao je na vukove koji su rastrzali ovce; kad su ga ugledali, vukovi su se razbežali i ostavili svoj plen. Atamant je zaključio da je to mesto o kome je govorilo proročište, te se tu nastanio, osnovao Hal, a celu oblast nazvao Atamantijom. Potom se oženio Temistom, koja mu je rodila četiri sina ― Leukona, Eritrija, Sheneja i Ptooja.

Detalji mita o Atamantu razlikuju se od jednog antičkog izvora do drugog, pa se čini da se tu prepliću beotska i tesalska verzija mita. Prema Pausaniji, Atamant je želeo da žrtvuje Friksa u podnožju beotskog brda Lafistija, na žrtveniku koji je bio posvećen Zevsu, što bi sugerisalo neku povezanost mita s poštovanjem Zevsa Lafistijskog.

Druge ličnosti
--------------

U mitografiji se spominju još dve ličnosti ovog imena; jedan **Atamant** bio je unuk Atamanta, sina Eolovog, i predvodio je koloniju koju su Minijci opremili na ostrvo Teos, dok je drugi **Atamant** bio sin Krićanina Enopiona, koji se preselio na Hios.

Literatura
----------

* Schmitz, Leonhard (1867). „Athamas (1)". u: Smith, William. *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*. **1**. Boston. str. 21.
* Srejović, Dragoslav; Cermanović-Kuzmanović, Aleksandrina (1989). *Rečnik grčke i rimske mitologije*. Beograd: Srpska književna zadruga.

Vanjski linkovi
---------------

***Atamant*** na Wikimedijinoj ostavi

* Predstave Atamanta i Inone: Warburg Institute Iconographic Database Arhivirano 2016-03-03 na Wayback Machine-u
***Der Amokläufer*** (sh. *Trkač pod amokom*, ili, skraćeno, ***Amok***, je novela austrijskog književnika Stefana Zweiga objavljena 1922. godine, a koja se smatra jednim od njegovih najpoznatijih djela. Radnja se odvija 1912. na putničkom brodu koji plovi sa Indije u Evropu i gdje narator upoznaje neobičnog i očigledno duševno neuravnoteženog putnika koji će mu potom ispričati kako je kao ljekar iz Leipziga došao raditi u malo azijsko selo i tamo postao opsjednut Engleskinjom koja mu se obratila za pomoć pri obavljanju abortusa. 

*Amok* je izazvao izuzetnu pažnju svojim, dotada relativno rijetkim, korištenjem motiva psihoanalize i Freudovih učenja na opis likova, kao i motiva egzila iz zapadne civilizacije koji su postali popularni u godinama nakon Prvog svjetskog rata. Njegova popularnost se odrazila i u tome da je naslov, koji dolazi od malajske riječi za ubilačko ludilo, postao dio rječnika mnogih evropskih jezika.

Amok
*Amok* je bio ekraniziran četiri puta:

* 1927. kao istoimeni nijemi film u SSSR-u;
* 1934. u Francuskoj kao *Amok*
* 1945. u Meksiku kao *Amok*
* 1993. u Francuskoj kao *Amok*

Vanjske veze
------------

* Digitalisat der Erstausgabe von *Der Amokläufer*. In: *Neue Freie Presse*, 4. Juni 1922, S. 31–40
**Petar Skok** (Jurkovo Selo na Žumberku, 1. ožujka 1881. - Zagreb, 3. veljače 1956.), hrvatski jezikoslovac, jedan od najuglednijih svjetskih stručnjaka za onomastiku

Od 1892. do 1900. pohađao Kraljevsku realnu veliku gimnaziju u Rakovcu kod Karlovca. Na sveučilištu u Beču, (1900. - 1904.) studirao romansku i germansku filologiju. U Beču je položio profesorski ispit (1905.). Doktorirao je u Beču s disertacijom iz južnofrancuske toponomastike. Kao srednjoškolski profesor službovao u Banja Luci, bio bibliotekar Zemaljskoga kraljevskog muzeja u Bosni i Hercegovini. Od 1919. do umirovljenja djelovao u Romanskom seminaru Filozofskoga fakulteta u Zagrebu. Francuski je predavao u Višoj pedagoškoj školi. Pisati je počeo kao gimnazijalac. Bavio se književnom kritikom (pseudonim P. S. Mikov). Poslije se potpuno posvetio jezikoslovlju, prije svega romanistici. Iznimno plodan autor (preko 500 objavljenih radova), član brojnih inozemnih i domaćih akademija i učenih društava. Pored romanističkih i općejezikoslovnih tema obrađivao hrvatske govore, romanske utjecaje na hrvatskom jezičnom području, hrvatske turcizme i povijest Slavena. 

U rukopisu i nedovršen ostao je njegov etimološki rječnik, koji je izdan posmrtno u 4 sveska pod nazivom *Etimologijski rječnik hrvatskoga ili srpskoga jezika*, uredili Mirko Deanović i Ljudevit Jonke, priredio za tisak Valentin Putanec, 1971-1974 (preko 10.000 natuknica).

Delo
----

Skok je najpoznatiji po *Etimologijskom rječniku hrvatskoga ili srpskoga jezika* koji je njegovo posmrtno djelo. Njegov je rad veoma važan u osnivanju balkanologije: u Beogradu je pri Balkanološkom institutu pokrenuo s Milanom Budimirom svjetski poznat i izuzetno ugledan časopis Revue international des études balkaniques.

**Knjige**

  

* *Naša pomorska i ribarska terminologija na Jadranu*, Split 1933.
* *Dolazak Slovena na Mediteran*, Split 1934.
* *Pregled francuske gramatike*, I—II, Zagreb, 1938—1939.
* *Metodologija francuskoga jezika*, Zagreb, 1939.
* *Osnovi romanske lingvistike*, I—III, Zagreb, 1940.
* *Slavenstvo i romanstvo na jadranskim otocima : toponomastička ispitivanja*, I—II, Zagreb, 1950.

Supetarski kartular, Zagreb, 1952.
**Pohod protiv Dong Zhuoa** (董卓討伐戰) je naziv za oružani sukob koji se od 190. do 191. vodio u Kini između grupe gospodara rata okupljenih u tzv. Guangdonšku koaliciju s jedne, te snaga vjernih carskom kancelaru Dong Zhuou sa druge strane. Dong Zhuo je prethodne godine sa svojom regionalnom vojskom okupirao carsku prijestolnicu Luoyang pod izlikom zavođenja reda i zaustavljanja krvoprolića izazvanog sukobom regenta He Jina sa moćniom dvorskim eunusima, ali je ubrzo nakon toga svrgnuo malodbnog cara Shaoa i zamijenio ga njegovim bratom Xianom. Guangdonška koalicija je tvrdila da Dong Zhuo drži cara kao taoca, odnosno da nastoji uzurpirati carsku vlast. Njene snage su uspjele protjerati Dong Zhuoa iz Luoyanga, ali je Dong Zhuo uspostavio novi dvor u Chang'anu. Ubrzo nakon toga se koalicija raspala, a ti su događaji samo pospješili degenerativne procese koji će dovesti do kraja dinastije Han i uspostave Tri kraljevstva.

Izvori
------

1. ↑  《資治通鑑》/卷059 (*Zizhi Tongjian* vol.59)：「操到酸棗，諸軍十餘萬，日置酒高會，不圖進取」

Eksterni linkovi
----------------

* (PDF)
Karta otoka Pohnpei
**Pohnpei** "na (*pohn*) svetom oltaru (*pei*)" (u prošlosti poznat pod nazivom **Ponape**) je je naziv za jednu od četiri država Federalnih Država Mikronezije (FDM), a koji pripada Senjavinovim otocima (dijelu veće grupe Karolinskih otoka). Palikir, glavni grad FDM, se nalazi na Pohnpeiju. Međunarodni aerodrom Pohnpei (IATA kod PNI) se nalazi karj Kolonije, na otočiću sjeverno od velikog otoka. 

Pohnpei je najveći, najnastanjeniji i najratvijeniji otok u FDM. 

Pohnpei se ističe i kao jedno od najvlažnijih mjesta na svijetu, gdje godišnje padaline prelaze 7500 mm godišnje na nekim planinskim lokacijama.

Vanjski linkovi
---------------

* The undisclosed *Surfer* magazine cover of Dan Malloy riding Palikir Pass, Pohnpei, the Federated States of Micronesia, February 2000
* myMicronesia/Pohnpei section Arhivirano 2007-08-23 na Wayback Machine-u
* Pohnpei-Between Time & Tide Arhivirano 2014-12-18 na Wayback Machine-u
* A Tour of Pohnpei Arhivirano 2009-03-28 na Wayback Machine-u
* FSM Visitors Board/Pohnpei Section Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* Jane's Pohnpei Page
* Postcards from Pohnpei: marine life Arhivirano 2009-04-29 na Wayback Machine-u

  

Koordinate: 6°51′N, 158°13′E

***Pohnpei (otok)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Täby** čita se **Tebi** je grad od 41,734 stanovnika na istoku Švedske, on je i 
administrativni centar istoimene općine od 63,789 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Täby leži u Grofoviji Stockholm, udaljen petnaestak km sjeverno od centra Stockholma, 
pa je danas samo dio švedske metropole, i to njegovo stambeno naselje.

Historija
---------

Za srednjeg vijeka Täby je bio selo, čiji su se stanovnici bavili poljoprivredom, i njegovo ime vuče porijeklo iz tog doba, ono znači uski puteljak između taraba.

Još na početku 19. vijeka Täby je imao samo 1250 stanovnika, zbog blizine Stockholma, brzo je rastao tako da je 1948, dobio status trgovišta, a 1971. proglašen je općinom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „Sweden: Stockholm" (engleski). City population. Pristupljeno 10. 05. 2015.
2. 1 2  „*Täbys historia*" (švedski). Täby kommun. Arhivirano iz originala na datum 2014-07-06. Pristupljeno 10. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Täby*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Općine Täby* (`sv`)
***Amphitryon 38*** je drama u tri čina francuskog pisca Jeana Giraudoxa, premijerno prikazana u Parizu 1929. godine. Predstavlja adaptaciju drevnog grčkog mita o Amfitrionu, a sam Giraudoux je broj "38" stavio u naslov kako bi naznačio kako je isti predložak bio adaptiran mnogo puta. Radnja, koja sadrži elemente tragedije i komedije i u kojoj protagonisti koriste moderni jezik, prikazuje kako Amfitrionovu suprugu Alkmenu na prevaru misli obljubiti bog Zeus (u drami naveden kao Jupiter).

Drama je bila ekranizirana nekoliko puta, uključujući BBC-jevu verziju iz 1957. godine u kojoj je prvi put korištena elektronska muzika u historiji te kuće. Godine 1972. je kao ekranizirana kao istoimena TV-drama u produkciji RTV Beograd.

Izvori
------

1. ↑  „The Sounds Of New Atlantis: Daphne Oram, Radiophonics And The Drawn Sound Technique". *The Wire Salon*. The Wire magazine. Apr 7, 2011. Arhivirano iz originala na datum 2012-02-05. Pristupljeno 27. I 2012.

Vanjske veze
------------

* *Amphitryon 38* na Internet Broadway Database

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* BNF: cb123662455 (podaci)

 |
Ovo je članak o pojmu iz finske mitologije. Za distrikt Turkua, v. Pohjola (Turku(, za distrikt Jyväskyläe, v. Pohjola (Jyväskylä) a za banku/osiguravajuću kuću v. OP-Pohjola Group.
**Pohjola** ili **Pohja** je lokacija u finskoj mitologiji. Predstavlja jedno od dva krajnja odredišta u finskom nacionalnom epu *Kalevala*, zajedno sa Kalevom ili Väinöläom. Naziv dolazi od riječi *pohjoinen* što znači *sjever*. 

U Kalevali je gospodarica Pohjole Louhi, zla vještica s velikom moći. Veliki kovač Seppo Ilmarinen na njen zahtjev kuje magični mlin Sampo kako bi se mogao oženiti za njenu kćer. Drugi likovi iz Kalevale također traže brak s kćerima Pohjole, kao pustolov Lemminkäinen i mudrac Väinämöinen. Louhi od njih traži slična velika djela; kada prosac konačno dobije ruku kćeri, vjenčanja i gozbe se održavaju u velikoj dvorani Pohjole.

Temelj svjetskog stupa, odnosno korijen "svjetskog stabla", se prema finskoj mitologiji nalazi negdje u Pohjoli. Stup se nalazi oslonjen na *Pohjantähti* ili Sjevernu zvijezdu.

Suvremeno značenje
------------------

U suvremenom finskom jeziku izraz *Pohjola* ili *Pohjoismaat* je naziv koji se koristi za nordijske zemlje .

Izvori
------
| Kraljevi Jude |
| --- |
| * + **Saul**
* + **David**
	+ **Solomon**
	+ Roboam
	+ Abijam
	+ Asa
	+ Jozafat/Jošafat
	+ Jehoram/Joram
	+ Ahazija
	+ Athalija
	+ Joaš
	+ Amazija
	+ Uzija
	+ Jotam
	+ Ahaz
	+ Ezekija
	+ Manaseh/Manasija
	+ Amon
	+ Josija/Jošija
	+ Joahaz
	+ Jehoiakim
	+ Jehoiahin
	+ Zedekija

---

Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

Prema Bibliji **Amon** od Jude je bio kralj Jude i sin Manaseha od Jude. Vladavinu je započeo u dobi od 22 godine. William F. Albright mu je vladavinu datirao u period 642. pne.-640. pne. dok je E. R. Thiele koristio period 643. pne.-641. pne.. Vratio je idolatriju i ponovno postavio slike koje je njegov otac dao sakriti. Sofonija (1:4; 3:4, 11) mu vladavinu opisuje kao doba moralne izopačenosti.

Ubili su ga (*2 Kraljevi* 21:18-26: *2 Ljetopisi* 33:20-25) vlastite sluge koji su se urotili protiv njega.

|
|  |
| Amon od Jude **Kuća Davidova**bočni ogranak od **Pleme Juda** |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Manaseh** | **Kralj Jude**Albright: 642. pne. – 640. pne.Thiele: 643. pne. – 641. pne.Galil: 642. pne. – 640. pne. | Slijedi:**Josija** |

***Amon od Jude*** na Wikimedijinoj ostavi
**Amper-zavoj** (amper-zavojak, amper-navoj ili amper-navojak), je jedinica magnetomotorne sile ustanovljena na bazi jačine struje u jednom zavoju žice.

Pošto amper-zavoj nije SI definisana jedinica, često se jednostavno koristi amper/metar u proračunima. Radi jasnoće je ipak dobro pisati amper-zavoj, jer inače može doći do zbrke kod određivanja jedinica u rezultatu formula.

Sljedeća formula iskazuje jačinu magnetomotorne sile:

{\displaystyle \mathbf {F\_{m}} =\mathbf {N} \mathbf {I} }
gdje je

* {\displaystyle \mathbf {F\_{m}} } magnetomotorna sila u amper-zavojima,
* **N** broj zavoja, i
* **I** struja u amperima.

Vidi još
--------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Fizika***  |

* Magnetski tok
* Gustina magnetskog toka
* Magnetsko polje
* Električno polje
* Maksvelove jednačine
* Gausovi zakoni

Literatura
----------

* Principles of Electric Circuits, 7th edition, Thomas I. Floyd, Prentice Hall, ISBN 0-13-098576-7, pp. 386-387.

Spoljašnje veze
---------------

* O magnetskom polju Arhivirano 2011-06-03 na Wayback Machine-u
Bob Cousy
**Organizator igre**, **playmaker**, **branič**, **bek**, ili **razigravač** je jedna od pet košarkaških pozicija. Organizatori igre su uglavnom najniži igrači na terenu sa iznimkom Magica Johnsona (206cm). Njegov zadatak je vođenje svoje momčadi točnije organiziranje napada (postizanje koševa ili asistencije). Organizator igre mora iznad svega potpuno slušati svog trenera kako bi mogao provesti njegov plan u djelo. Ima puno različitih stilova bekova odnosno organizatora igre, nekima je važnije postizanje koševa, nekima asistencije, a nekima dobra obrana. Ta pozicija je jedan od najvažnijih pozicija u povijesti košarke jer se tu poziciju igra glavom, a ne snagom i jačinom.

Izvor
-----

1. ↑  KK Zadar, pristupljeno 1. travnja 2011.
2. ↑  KK Cedevita[*mrtav link*], pristupljeno 1. travnja 2011.

Vanjske veze
------------

* KK Zadar Trenerski kutak, pristupljeno 1. listopada 2010.

| * p
* r
* u
Košarkaške pozicije |
| --- |
| Bekovi | 

|  |  |
| --- | --- |
| 1 (organizator igre) | 
* Plejmejker (PG)
* Kombo bek (PG/SG)

 |
| 2 (krilo) | 
* Bek šuter (SG)
* Bek-krilo / Svingman / Krilo (SG/SF ili SG/PF)

 |

 | An overview of a basketball court where players would be positions |
| Krila | 

|  |  |
| --- | --- |
| 3 (krilo) | 
* Nisko krilo (SF)
* Krilni bek (PG/SF ili PG/PF)

 |
| 4 (reket) | 
* Krilni centar (PF)
* Kombo krilo / Proširena četvorka (SF/PF)

 |

 |
| Centar | 

|  |  |
| --- | --- |
| 5 (pivot) | 
* Centar (C)
* Krilo-centar / Bigman (SF/C ili PF/C)

 |

 |
| 
* Kapetan
* Glavni trener
* Suci i službene osobe

 |
**Valverde** je grad i općina od 4,920 stanovnika u arhipelagu i španjolskoj autonomnoj zajednici Kanari.

Valverde je administrativni centar i najveće naselje na otoku El Hierro koji u užem centru Villa de Valverde ima 1,619 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Valverde leži u unutrašnjosti tog planinskog otoka, na sjeveroistoku u plodnoj dolini (Valverde znači=Zelena dolina) na nadmorskoj visini 
od 571 metara
Odmah do njega nižu se i ostala naselja - kvartovi; Mocanal (844 stan.), Echedo (246), Erese (137), Guarazoca (287) i San Andrés (210). A duž mora; Temijiraque (183), luka Estaca (71), Caleta (257) do koje je aerodrom i Tamustade (320)

Historija
---------

Valverde je izrastao nakon 15. vijeka, kad je otok zuuzeo konkvistador Juan de Bethencourt. Od tad ima poziciju administrativnog i religijskog centra.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Spain: Canarias*" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 07. 2018.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „*Spain: Santa Cruz de Tenerife Province*" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 07. 2018.
3. 1 2  „*Historia del ayuntamiento*" (španjolski). Ayuntamiento de Valverde. Pristupljeno 14. 7. 2018.

Vanjske veze
------------

***Valverde (Hierro)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de Valverde* (`es`)
„Patka" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Patka (razvrstavanje).

**Patke** ili **plovke** (lat. *Anatidae*) su porodica ptica u redu patkarica. Ova porodica obuhvaća između 7 i 10 potporodica (ovisi o autorima sistematike), gotovo 50 rodova i oko 150 vrsta. U ovu porodicu svrstane su i poznate potporodice kao prave patke (*Anatinae*)

Opis
----

Par labudova
Patke, guske i labudovi su malene do velike ptice izdužena tijela. Krila su kratka i šiljasta, a podupiru ih snažni mišići. Vrat je obično dug, ali ovo varira među vrstama. Noge su kratke i snažne i postavljene daleko odostraga. Kljunovi većine vrsta su ravni što je više ili manje izraženo. Njihovo perje je nepropusno za vodu. Mnoge patke pokazuju spolni dimorfizam, sa svjetlijim mužjacima i tamnijim ženkama. Labudovi, guske i patke zviždovke ne pokazuju nikakav spolni dimorfizam. Patke su vokalne ptice koje prave razne zvukove poput kvakanja i skiktanja što ovisi o vrsti; ženke često imaju dublji glas od mužjaka.

Patke su uglavnom biljojedi kao odrasli i hrane se raznim vodenim biljakma, iako neke vrste jedu ribu, školjke i slične životinje. Vrste roda *Mergus* se hrane ribama i imaju nazubljen kljun. Kod mnogih vrsta mladunci se također hrane raznim beskralježnjacima, ali postanu biljojedi kad odrastu.

Rasprostranjenost
-----------------

Ova porodica ima kozmopolitsku rasprostranjenost, i nastanjuje sve kontinente osim Antarktika. Također nastanjuju skoro sve otoke. Mnoge se vrste sele.

Odnos s ljudima
---------------

Pored kokoški (*Galliformes*), vjerojatno niti jedna druga grupa ptica nema tako brojne i raznovrsne odnose s ljudima. Neke od njih su pripitomljene, a mnoge se love zbog hrane i rekreacije. Pet je vrsta izumrlo od 1600-te.

Ostali projekti
---------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Anatidae** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Patke** |
Narodni sastav FNRJ prema popisu iz 1953.
**Popis stanovništva 1953. u FNRJ** je obavio Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ 31. marta 1953. godine. Popisnica, obrazac je sadržavao 25 pitanja za svako lice i List za domaćinstvo sa uputstvom za popunjavanje. Ovaj popis je došao svega 5 godina posle prethodnog, ali je trebalo da bude prvi od redovnih koji se obavljaju svakih deset godina na početku decenije.

Jugoslavija je tada imala 16.936.573 žitelja ili 66 stanovnika na km2. Narodni sastav bio je sljedeći: Srbi 7.065.923 (41,7%), Hrvati 3.975.550 (23,5%), Slovenci 1.487.100 (8,8%), Muslimani/Bošnjaci 998.698 (5,9%), Makedonci 893.427 (5,3%), Albanci 754.245 (4,5%), Mađari 502.175 (3,0%), Crnogorci 466.093 (2,7%), Turci 259.535 (1,5%), Slovaci 84.999 (0,5%), Romi 84.713 (0,5%), Bugari 61.708 (0,4%), Nijemci 60.536 (0,4%) i drugi.

Zanimljivost
------------

Za 11. pitanje koje se odnosilo na narodnost (nacionalna pripadnost) uputstvo je glasilo

*Svako lice upisuje koje je narodnosti na pr. Srbin, Hrvat, Slovenac, Makedonac, Crnogorac, Mađar, Šiptar, Nemac, Italijan, Čeh, Slovak, Turčin, Ciganin itd. Lice jugoslovenskog porekla koje nije bliže nacionalno opredeljeno lice upisuje: jugosloven-neopredeljen, a drugo nacionalno neopredeljeno lice upisuje: nacionalno neopredeljen.*
Ovo je značilo da se u slučaju regionalnog izjašnjavanja (Bokelj, Istranin) upisuje Jugosloven-neopredeljen.

Bilješke
--------

1. ↑  Feldbauer 1988, str. 124

Literatura
----------

* Feldbauer, Božidar (1988). *Atlas svijeta*. Zagreb: Leksikografski zavod Miroslav Krleža. ISBN 8670530041.

Vidi još
--------

* Popis stanovništva 1921. u Kraljevini SHS
* Popis stanovništva 1931. u Kraljevini Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Republički zavod za statistiku Srbije Arhivirano 2009-01-25 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Popisi stanovništva Jugoslavije |
| --- |
| Kraljevina Srba Hrvata i Slovenaca (1918-29) | 1921 |
| Kraljevina Jugoslavija (1929-1944) | 1931 |
| FNRJ (1945-1963) | 1948 • 1953 • 1961 |
| SFRJ (1963-1992) | 1971 • 1981 • 1991 |
| Savezna Republika Jugoslavija (1992-2003) | 2002 |
Stanovništvo Bosne i Hercegovine po naseljima prema popisu iz 1961. godine; Srbi - plava, Muslimani - zelena, Hrvati - narančasta.
Treći po redu **popis stanovništva** u drugoj Jugoslaviji objavljen je 30. ožujka 1961. godine. Učinjen osam godina nakon prijašnjeg, ovaj popis je donio značajne promjene. Ukinuta je podjela na kotare i uvedena podjela na okruge. Umjesto dotadašnjih 66 kotara, ustanovljeno je 12 okruga koji su bili podijeljeni na 122 općine. Ova podjela, uz neke manje promjene, potrajala je sve do danas, s mnogim općinama koje još uvijek imaju granice povučene 1961. godine. Druga značajna promjena je uvođenje kategorije Muslimana kao etničke pripadnosti, iako se dio današnjih Bošnjaka još uvijek izjašnjavao kao neopredijeljeni Jugoslaveni. 

Po popisu stanovništva na površini od 51.197 km2 1961. godine u Bosni i Hercegovini živjelo je **3.277.948 stanovnika**. 

* Broj stanovnika: 3.277.948
* Broj stanovnika ženskog spola: 1.678.283 ( +78.618)
* Broj stanovnika muškog spola: 1.599.665
* Broj žena u odnosu prema broju muškaraca 1049 : 1000
* Broj domaćinstava: 706.107
* Veličina prosječnog domaćinstva: 4.6 članova/domaćinstvu
* Gustoća naseljenosti: 64.0 stanovnika/km2
* Prosječna starost žena: -
* Prosječna starost muškaraca: -

Ukupni rezultati po nacionalnoj osnovi
--------------------------------------

Stanovništvo Bosne i Hercegovine po općinama prema popisu iz 1961. godine; Hrvati - tamno plava, Srbi - crvena, Muslimani - zelena, Jugosloveni - maslinasta

| Izvod iz popisa stanovništva BiH 1961. godine |
| --- |
| **Narod** | **Broj** | **Udio** |
| Srbi | 1.406.057 |  **42.89 %** |
| Muslimani1 | 842.248 |  **25.69 %** |
| Hrvati | 711.665 |  **21.71 %** |
| Jugoslaveni | 275.883 |  **8.42 %** |
| Crnogorci | 12.828 |  **0.39 %** |
| Makedonci | 2.391 |  **0.07 %** |
| Slovenci | 5.939 |  **0.18 %** |
| Albanci | 3.642 |  **0.11 %** |
| Česi | 1.083 |  **0.03 %** |
| Talijani | 717 |  **0.02 %** |
| Židovi | 381 |  **0.01 %** |
| Mađari | 1.415 |  **0.04 %** |
| Nijemci | 347 |  **0.01 %** |
| Poljaci | 801 |  **0.02 %** |
| Romi | 588 |  **0.02 %** |
| Rumunji | 113 |  **0.01 %** |
| Rusi | 934 |  **0.03 %** |
| Rusini2 | 6.136 |  **0.19 %** |
| Slovaci | 272 |  **0.01 %** |
| Turci | 1.812 |  **0.06 %** |
| Ukrajinci2 | - |  **- %** |
| Ostali | 811 |  **002 %** |
| Nisu se nacionalno izjasnili | - |  **- %** |
| Regionalno | - |  **- %** |
| Nepoznato | 1.885 |  **0.06 %** |
|

1 *Pri popisu stanovništva 1961. godine nije postojala mogućnost izjašnjavanja kao Bošnjak.*

2 *Pri popisu stanovništva 1961. godine Rusini i Ukrajinci iskazivani su zajedno.*

Izvori
------

* Agencija za statistiku Bosne i Hercegovine: Demografija, Tematski bilten 02/2007, Sarajevo 2007.godine

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  | **Popisi stanovništva u Bosni i Hercegovini** |  |
| 1879.  | 1885.  | 1895.  | 1910.  | 1921.  | 1931.  | 1948.  | 1953.  | 1961.  | 1971.  | 1981.  | 1991.  | 2013. |
Koordinate: 41° 20′ 35" SGŠ, 22° 26′ 34" IGD

**Udovo** (mak. *Удово*, tur. *Udova*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Udovo je naselje u okviru opštine Valandovo.

Prirodni uslovi
---------------

Udovo je smešteno u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Valandova, selo je udaljeno 10 kilometara zapadno.

Selo Udovo se nalazi u istorijskoj oblasti Bojmija. Selo je položeno u dolini Vardara, na približno 60 metara nadmorske visine. Okolina naselja je na ravničarska i plodno poljoprivredno područje, 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Istorija
--------

*Glavni članak: Spomen kosturnica u Udovu*
Spomen-kosturnica pored Udova
U Udovu je na Veliki petak 1915. godine bugarska vojska ubila 261. vojnika, a 87 je ranjeno. Od ubijenih vojnika mnogi su zaklani. Nakon završetka Prvog svetskog rata podignuta je spomen kosturnica u Udovu.

Stanovništvo
------------

Udovo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 851 stanovnika, a 1994. 883 stanovnika.

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | **Stanovnika** |
| Makedonci | 838 |
| Albanci | 0 |
| Turci | 7 |
| Romi | 0 |
| Vlasi | 0 |
| Srbi | 2 |
| ostali | 4 |
|

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Udovo*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.valandovo.gov.mk Zvanična stranica opštine Valandovo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Valandovo |
| --- |
| **Valandovo** • 
Ajranlija • 
Arazlija • 
Bajrambos • 
Balinci • 
Baraklija • 
Bašalija • 
Bašibos • 
Brajkovci • 
Buluntulija • 
Vejselija • 
Gradec • 
Grčište • 
Dedeli • 
Đulelija • 
Josifovo • 
Kazandol • 
Kočulija • 
Marvinci • 
Pirava • 
Plavuš • 
Prsten • 
Rabrovo • 
Sobrija • 
Tatarlija • 
Terzelija • 
Udovo • 
Čalaklija • 
Čestevo |  |
**Samostalna liberalna stranka** je srpska politička stranka na Kosovu i Metohiji. Predsednik stranke je Slobodan Petrović.

Istorija
--------

Samostalna liberalna stranka je osnovana 27. januara 2006. godine u Gračanici. Prvi put su učestvovali na parlamentarnim izborima 2007. godine kada su sovojili 3 mesta u skupštini.

Na parlamentarnim izborima na Kosovu, koji su održani 12. decembra 2010. godine, stranka je osvojila 2,1% glasova građana, tj. 8 od ukupno 120 mesta u skupštini Kosova. Hačim Tači čija je Demokratska stranka Kosova dobila najveći broj glasova na izborima potpisala je 19. februara koalicioni sporazum sa predsednikom SLS–a Slobodanom Petrovićem, time je SLS dobio ministarstvo lokoalne samouprave, ministarstvo za povratak i ministarstvo rada i socijalnog staranja.

Na parlamentarnim izborima 2014. godine bila je deo koalicje Srpska. Srpska lista je osovojila 10 mandata, a od tog broja Samostalnoj liberalnoj stranci je pripalo 4 mandata.

Napomene
--------

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanični veb-sajt

1. ↑  To je broj mandata koji je Samostalna liberalna stranka osvojila na izborima 2014. godine kao deo Srpske liste koja je osvojila ukupno 10 mandata.
**Samostan sestara Kćeri Božje ljubavi Josipovac** je rimokatolički samostan u Vrhbosanskoj nadbiskupiji, Tuzla, Bosna i Hercegovina. Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 4. do 7. novembra 2014. godine donijela je odluku da se samostan proglasi za Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u slijedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući) i Ljiljana Ševo.

Značaj dobra
------------

Samostan Josipovac pripada grupi veoma rijetkih objekata arhitekture ruralne Bosne i Hercegovinekoji koji su građeni sa namjerom života u kolektivu, tj. života većeg broja ljudi, ali i većeg broja domaćih životinja unutar jedinstvenog objekta. Radi se o objektu koji je ujedno imao i profani karakter ekonomije, ali i sakralnost samostana, što ga svakako čini jedinstvenim.

Historija
---------

Bosanska vlada godine darovala je 1885. Družbi Kćeri Božje ljubavi zemljište koje se nalazilo dvadesetak minuta udaljeno od središta Tuzle prema Simin Hanu. Na tom zemljištu vremenom se formirala ekonomija prozvana Josipovac. Gradnja samostana na ovoj ekonomiji počela je 29. maja 1886. godine, a završena 6. septembra iste godine. Pored glavne zgrade, časne su imale i kućnu kapelicu. 

Nakon Drugog svjetskog rata vlasti su nacionalizirale samostan i ekonomiju. U bivšem samostanu bila je poljoprivredna škola, potom razne poslovne djelatnosti i privatni stanovi. Neodgovarajuće održavanje i nemar doveli su do devastiranja i samostana i ekonomije i nakon 62 godine samostan je prestao postojati. U objektu još uvijek živi nekoliko porodica. Groblje časnih sestara se nalazi na udaljenosti od oko 150 metara sjeveroistočno od lokacije samostanske zgrade i u njemu su sahranjene 34. časne sestre.

Zavod za zaštitu i korištenje kulturno-historijskog i prirodnog naslijeđa Tuzlanskog kantona je već duži niz godina uključen u rješavanje očuvanja i zaštite navedenog dobra kulturne baštine.
„SDSS" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. SDSS (razvrstavanje).

**Samostalna demokratska srpska stranka** (SDSS) je politička stranka koja zastupa interese srpske etničke zajednice u Hrvatskoj.

Formirana je 1997. godine na području Istočne Slavonije koje je tada bilo pod upravom UNTAES-a, odnosno bivšim područjem Republike Srpske Krajine koje je temeljem Erdutskog sporazuma mirno prelazilo pod hrvatski suverenitet. Većina članova nove stranke su bili bivši funkcionari SDS koji su se kasnije spojili sa srpskim političarima koji su, poput Milorada Pupovca za vrijeme rata bili na područjima pod hrvatskom vlašću. Naziv je uzet kao referenca na Samostalnu demokratsku stranku koja je djelovala prije drugog svjetskog rata.

SDSS je ispočetka bila ograničena na Istočnu Slavoniju, a drugim područjima se borila sa Srpskom narodnom strankom borila za glasove Srba. Na parlamentarnim izborima 2003. godine SDSS je osvojila sva tri mjesta rezervirana za srpsku etničku manjinu. Na lokalnim izborima 2005. godine, SDSS je osvojila vlast u nekim općinama Hrvatske, prije svega zahvaljujući Srbima koji su se vratili iz izbjeglištva nakon Operacije Oluja.

Nakon izbora 2003. godine upravo je SDSS omogućio HDZ-u da pod Ivom Sanaderom sastavi parlamentarnu većinu. Suradnja dviju stranaka se nastavila do današnjeg dana.

Na izborima 2007. godine SDSS se po prvi put natjecala za saborske mandate u redovnoj izbornoj jedinici. Kao i 2003. godine u posebnoj XII. izbornoj jedinici osvojila je sva tri mjesta rezervirana za srpsku manjinu.

Vanjski linkovi
---------------

* Službena stranica

| * p
* r
* u
Hrvatska Političke stranke u Hrvatskom saboru |
| --- |
| Hrvatski sabor | 

|  |  |
| --- | --- |
| Potpora Vlade (76) | 
* Hrvatska demokratska zajednica (61)
* Nezavisni, nacionalne manjine (5)
* Samostalna demokratska srpska stranka (3)
* Hrvatska socijalno-liberalna stranka (2)
* Hrvatska demokršćanska stranka (1)
* Hrvatska narodna stranka – Liberalni demokrati (1)
* Narodna stranka – Reformisti (1)
* Hrvatski demokratski savez Slavonije i Baranje (1)
* Nezavisna Marijana Petir (1)

 |
| Oporba / Opozicija (75) | 
* Socijaldemokrati (18)
* Socijaldemokratska partija Hrvatske (13)
* Most (8)
* Domovinski pokret (6)
* Zeleno-lijeva koalicija (6)
* Hrvatski suverenisti (4)
* Istarski demokratski sabor (3)
* Hrvatska seljačka stranka (2)
* Centar (2)
* Radnička fronta (1)
* Građansko-liberalni savez (1)
* Fokus na bitno (1)
* Hrvatska stranka umirovljenika (1)

 |

 |
| Europski parlament | 
* Hrvatska demokratska zajednica (4)
* Socijaldemokratska partija Hrvatske (4)
* Hrvatska konzervativna stranka (1)
* Nezavisan Mislav Kolakušić (1)
* Ključ Hrvatske (1)
* Istarski demokratski sabor (1)

 |
***Samoubica*** (rus. *Самоубийца*) je satirička drama ruskog i sovjetskog književnika Nikolaja Erdmana napisana 1928. godine, koja se smatra njegovim najpoznatijim djelom, iako u SSSR-u nije bilo objavljeno ili prikazano za vrijeme autorovog života. Radnja se odvija u jednom komunalnom stanu karakterističnom za tadašnje sovjetske gradove. Protagonist, Semjon Semjonovič Podseljnikov, je nezaposlen i nakon svađe sa suprugom najavi vlastito samoubistvo da bi, potom, na svoje veliko iznenađenje, otkrio kako oni podržavaju njegovu odluku, ali je nastoje iskoristiti za vlastite ciljeve. 

Drama se originalno trebala prikazati u moskovskom Teatru Vahtangova u režiji Vsevoloda Mejerholjda. Iako je tekst dobio dobre kritike od uglednih ličnosti kao što su Anatolij Lunačarski, Maksim Gorki i Konstantin Stanislavski, protiv njega su se okrenule vodeće ličnosti tadašnje komunističke nomenklature, uključujući Staljina. Tik pred premijeru, *Samoubica* je skinut sa repertoara. Iako je za vrijeme Hruščovljevog otapanja bilo pokušaja da je postavi, oni nisu uspjeli. Godine 1982. je *Samoubica* prikazan u moskovskom Teatru satire, ali je već nakon jedne predstave skinut sa repretoara. Erdmanov tekst je objavljen tek 1987. godine u periodu Glasnosti, a godine 1990. je po njemu snimljen istoimeni igrani film.

Erdmanov je tekst prije toga bio objavljen 1969. godine u Zapadnoj Njemačkoj, a godine 1972. je po njemu u Jugoslaviji prikazana istoimena TV-drama u produkciji RTV Beograd.

Vanjske veze
------------

* Tekst drame (`ru`)
Samostan sv. Klare pored Velike Onofrijeve fontane
**Samostan sv. Klare** nalazi se južno od Vrata od Pila do dubrovačkih gradskih zidina na Poljani Paska Miličevića. Najpoznatiji je od 8 ženskih samostana u Dubrovniku.

Samostan je bio izgrađen krajem 13. i početkom 14. stoljeća. Zbog ugleda, kojega je imao, bio je jedan od najvažnijih ženskih samostana u Dubrovačkoj Republici. U dijelu samostana otvoreno je sirotište za napuštenu djecu, 1432. godine. Za djecu su skrbili do šeste godine života, a nakon toga su ih posvajale dobre obitelji. Sirotište u samostanu sv. Klare bilo je jedno od prvih takvih ustanova u svijetu. U katastrofalnom potresu 1667. godine, samostan je bio jako oštećen. Obnovile su ga gradske vlasti.

Kada su Dubrovnik osvojili Napoleonovi vojnici, francuske su vlasti samostan pretvorile u konjušnicu i skladište streljiva. Nakon Drugog svjetskog rata, samostan je bio pretvoren u restoran i ljetno kino. Danas ima višestruku namjenu.

Visia Dubrovnik 5D Theatrum
---------------------------

9. srpnja 2010. u prostorijama samostana otvoren je muzej s holografskim projekcijama u pet dimenzija. Koncept ovog jedinstvenog projekta osmislio je Marin Aničić, a glavni investitor je tvrtka Benfortuna d.o.o. na čelu s Tihomirom Orečom.  "Himna slobodi je naziv programa koji se odnosi na interaktivni zabavni program u kojem se uz ples i glazbu prikazuje hologram dubrovačkog pjesnika Ivana Gundulića, a posjetitelji se imaju priliku upoznati sa tradicionalnim dubrovačkim plesom linđom, čuti najljepše stihove dubrovačke poezije, slušati čarobne melodije morskih sirena i pjesme koje slave ljubav, doznati sve o znamenitim Dubrovčanima i slavnim posjetiteljima ovoga grada, ali i upoznati se sa njegovim ljepotama," navode autori. Vremeplov je program zasnovan na putovanju kroz vrijeme. Ključna figura je Ruđer Bošković koji posjetitelje teatra vodi u 1 500 godina daleku prošlost Dubrovnika te im predstavlja rušenje starog rimskog grada Epidaura koje je prethodilo nastanku Dubrovnika, opsadu Arapa, dolazak Turaka, vrijeme procvata renesanse i tragičan potres iz 1667. godine, a upoznaje ih i sa zaštitnikom Dubrovnika, sv. Vlahom te ih kroz vrijeme dovodi do današnjih dana i slavlja Dubrovačkih ljetnih igara te fešte sv. Vlaha. Vrijednost ukupne investicije, uključujući i obnovu samostana Sv. Klare, iznosila je 20 milijuna kuna.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica muzeja

Izvori
------

1. ↑  www.hrsvijet.net Arhivirano 2014-09-03 na Wayback Machine-u, "Visia Dubrovnik 5D Theatrum: Muzej s holografskim projekcijama", objavljeno 26. lipnja 2010. pristupljeno 27. svibnja 2014.
Kochova krivulja manifestira beskonačno ponavljajuću samosličnost prilikom povećavanja.
U matematici, **samosličan** objekt je točno ili aproksimativno sličan dijelu sebe, tj. cjelina ima isti oblik kao jedan ili više dijelova. Mnogi su objekti iz stvarnog svijeta, poput linije obale, statistički samoslični: njihovi dijelovi pokazuju ista statistička svojstva na raznim skalama. Samosličnost je tipično svojstvo fraktala.

Invarijantnost skale je točan oblik samosličnosti gdje za svako povećanje postoji manji djelić objekta koji je sličan cjelini. Primjerice, strana Kochove krivulje je i simetrična i skalno invarijantna - može biti kontinuirano povećana 3 puta bez promjene oblika.

Definicija
----------

A kompaktni topološki prostor *X* je samosličan ako postoji konačni skup *S* koji indeksira ne-surjektivne homeomorfizme {\displaystyle \{f\_{s}\}\_{s\in S}} za koje

{\displaystyle X=\cup \_{s\in S}f\_{s}(X)}
Ako je {\displaystyle X\subset Y}, tada *X* zovemo samosličnim ako je on jedini neprazni podskup od *Y* takav da je gornja jednadžba zadovoljena za {\displaystyle \{f\_{s}\}\_{s\in S}}. 

{\displaystyle {\mathfrak {L}}=(X,S,\{f\_{s}\}\_{s\in S})}
zovemo samosličnom strukturom. Homeomorfizmi mogu biti iterirani, što rezultira sustavom iterirane funkcije. Kompozicija funkcija stvara algebarsku strukturu poznatu kao monoid. Kad skup *S* ima svega dva elementa, monoid je poznat kao diadički monoid. Diadički monoid može biti vizualiziran kao beskonačno binarno stablo - općenitije, ako skup *S* ima *p* elemenata, monoid može biti predstavljen p-adičkim stablom.

Automorfizam diadičkog monoida je modularna grupa - automorfizmi mogu biti naslikani kao hiperbolne rotacije binarnog stabla.

Primjeri
--------

Slika paprati koja manifestira afinu samosličnost.
Samosličnost također igra važnu ulogu u dizajnu računalnih mreža, s obzirom da tipičan mrežni promet ima samoslična svojstva. Primjerice, u telekomunikacijskom inženjerstvu, paketno preklopljeni uzorci prometa su naizgled statistički samoslični.. Ovo svojstvo znači da su jednostavni modeli koji koriste Poissonovu raspodjelu netočni, te da će mreže dizajnirane ne uzimajući u obzir samosličnost vrlo vjerojatno davati neočekivano ponašanje.

Vidjeti također
---------------

* Droste učinak
* Samoreferenciranje
* Zipfsov zakon

Izvori
------

1. ↑  Benoît Mandelbrot, *How Long Is the Coast of Britain? Statistical Self-Similarity and Fractional Dimension*
2. ↑  Leland *et al.* "On the self-similar nature of Ethernet traffic", *IEEE/ACM Transactions on Networking*, Volume **2**, Issue 1 (February 1994)

* "Copperplate Chevrons" - film zumiranja samosličnog fraktala
**Chełmek** (njemački: *Myslowitz*) je grad od 9,031 stanovnika na jugu Poljske u Malopoljskom vojvodstvu.

Chełmek je jedan od 29 gradova u konurbacije Katowice u kojoj živi 2 400 000 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Chełmek leži duž lijeve obale rijeke Przemsze, svega par kilometara uzvodno od njena ušća u Vislu.

Od centra Katowica je udaljen tridesetak km istočno a od Oświęcima 9 km sjeverno.

Historija
---------

Historija Chełmeka seže do 15. vijeka, kad je dokumentiran kao selo u župi Jaworzno. Dugo je životario kao mještasce na putu od Krakova prema Šleskoj gdje je gaz preko Przemsze.

Nakon Prve podjele Poljske, Chełmek je pripao Habsburškoj Monarhiji a rijeka Przemsza postala je granica između Kraljevine Pruske i Habsburške Monarhije. 
Važnost mjesta narasla je nakon izgradnje bečke željezničke pruge 1856. i regulacija rijeka Visle i Przemsze.

Sudbina dotad mirnog naselja radikalno se izmjenila zahvaljujući češkom kralju obuće - Tomášu Baťi koji je 1931. počeo graditi tvornicu i stambeno naselje. Batina tvornica privukla je brojne nove stanovnike pa im se broj u roku od pet godina udvostručio.
Za Drugog svjetskog rata tvornica je proizvodila cipele za Wehrmacht.

Chełmek su oslobodile jedinice Crvene armije u januaru 1945. a Batina tvornica pokrenuta je mjesec dana kasnije, a već 1947. i nacionalizirana.
Chełmek je toliko narastao da je 1969. dobio gradska prava.

Pobratimski gradovi
-------------------

Chełmek ima ugovore o partnerstvu sa gradom;

* Njemačka Leinefelde-Worbis, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „Historia miasta" (poljski). Gmina Chełmek. Pristupljeno 21.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5  „*Poland: Slaskie*" (engleski). City population. Pristupljeno 21.03. 2021.
3. ↑   „Katowice Conurbation" (engleski). Case Study Poland. Pristupljeno 21.03. 2021.
4. ↑   „Miasta Partnerskie" (poljski). Gmina Chełmek. Pristupljeno 21.03. 2021.

Vanjske veze
------------

***Chełmek*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gmina Chełmek* (službene stranice) (`pl`)