1. 

**Drago Đukić** (Medeno Polje, Bosanski Petrovac, 1920 — Beograd, 1981), učesnik NOB i narodni heroj.

Biografija
----------

Rođen je 13. novembra 1920. u Medenom Polju kod Bosanskog Petrovca, Bosna i Hercegovina. Osnovnu školu je završio u Bosanskom Petrovcu. Iako veoma talentovan, zbog siromaštva nije mogao završiti građansku školu. Kratko vreme je pomagao roditeljima oko obrađivanja zemlje, a zatim se, kao šesnaestogodišnji dečak, zaposlio kod šumsko industrijskog preduzeća "Šipad", gde je radio teške fizičke poslove. Godine 1939. odlazi u Beograd i zapošljava se u trkstilnoj tvornici. Tu je postao član organizacije URSS-ovih sindikata i njen aktivista. Zbog širenja naprednih ideja medju radnicima, poslodavac ga je otpustio sa posla. U jesen 1939. sa novim pogledima i stečenim iskustvom, vraća se u svoj rodni kraj. Ponovo radi teške fizičke poslove u Bjekojevom Kamenu a kasnije kao gradjevinski radnik u Javorovoj Kosi.

Posle okupacije uključio se u pripreme za oružanu borbu. Kad je počeo ustaški teror govorio je narodu da se treba sklanjati. U junu 1941. sa dvadesetak svojih drugova čini jezgro ustaničke organizacije u Medenom Polju i okolnim selima; 27. jula pošao je u prve borbe u kojima se isticao izvarednom hrabrošću i odlučnošću.

U avgustu 1941.sa dvanaestoricom drugova napao je i do nogu potukao jednu ustašku četu na Javorovoj Kosi, a u Rastovači je sa nekolicinom boraca zarobio oficira i 15 domobrana. Kada je u Medenom Polju bio opkoljen, izgledalo je da se neće izvući. Ali je odlučno krenuo napred, ubio nekoliko neprijateljskih vojnika i iz obruča izašao sa plenom od dva puškomitraljeza. Već tada se o njemu počela kovati legenda. Svugde je bio među prvima i bio primer drugima. Bio je desetar, komandir voda, zamenik političkog komesara čete, politički komesar čete bataljona i brigade. Član KPJ postao je 9. januara 1942. 

Za njegovo ime vezane su mnoge borbe 1. krajiške brigade, koja je ratovala ne samo u Bosni nego i u drugim krajevima Jugoslavije. 

Istakao se u borbama na Sasini kod Sanskog Mosta, na planini Manjači, u napadu na Bihać i selo Zavalje, gde je likvidirao neprijateljsko uporište i zaplenio dva mitraljeza.

Njegov je bataljon u IV neprijateljskoj ofanzivi kod Benkovca, razbio nemačku kolonu, koju su od potpunog uništenja spasli tenkovi. Odvažni i smeli Đukić se sa još jednim borcem, u sumrak provukao kroz lanac tenkova, zarobio veću količinu municije i omogućio bataljonu da krene u dalju borbe.

Velika je njegova zasluga za uspeh nadaleko čuvene akcije: paljenja nemačkih aviona na aerodromu Rajlovac, kod Sarajeva. Neprijatrlj je otkrio napad, ali je Đukić poveo borce na juriš i u dvočasovnoj borbi odneo pobedu.

Na putu iz Ustukoline ka Goraždu, u januaru 1944, Đukić - politički komesar bataljona, u kritičnoj situaciji, preuzeo je komandu nad jedinicom, i uspešnom akcijom zauzeo Goražde. U neprijateljskom protivnapadu na Goražde teže je ranjen.

U svim daljim borbama u Crnoj Gori, Srbiji, u borbama za oslobođenje Beograda i na Sremskom frontu Drago je ispoljio neobično junaštvo i izvarednu hrabrost.

Po završetku rata ostao je u JNA. Završio je višu vojnu akademiju i Ratnu školu JNA. U JNA je bio komadant brigade, načelnik štaba divizije, komadant divizije i nastavnik na višoj vojnoj akademiji. Bio je poslanik republičkog veća skupštine SR Bosne i Hercegovine.

Za narodnog heroja je proglašen 27. novembra 1953. godine.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal NOB***  |

* „Narodni heroji Jugoslavije". Beograd: Mladost. 1975.