*Za ostale upotrebe, v. Purizam.*
**Purizam** (fr. *Le Purisme*), (od franc. pur — čisto) je umetnički pravac koji je nastao u Francuskoj 1918. godine, a vezan je za slikarstvo i arhitekturu. Idejni tvorci pokreta su francuski slikar Amede Ozanfan (Amédée Ozenfant) i arhitekta i slikar Šarl-Edvar Žanere (Charles-Edouard Jeanneret) poznatiji po pseudonimu Le Korbizje (Le Corbusier). Pravac je nastao kao reakcija na kubizam, odnosno na njegovu praksu razlaganja i deformisanja predmeta koje pokušava da prikaže, za koju je smatrao da kao takva stvara umetnost koja je previše ornamentična i dekorativna. Purizam se prvenstveno zasniva na neoplatonističkoj filozofiji koja u umetničkom smislu znači odbacivanje realnog predstavljanja predmeta i pokušaj prikazivanja "suštine" njegovog oblika. Ovakvu estetiku pokušava da primeni na sve oblike plastičnog izraza - slikarstvo, dizajn i arhitekturu. 

Manifestom purizma smatra se članak "*Apre Le Kubizm*" ("*Aprés Le Cubisme*") koji je objavljen 1918. godine, a prva potpuna formulacija purističke estetike objavljena je 1920. godine u članku "*Le Purisme*" časopisu "*L espri nuvo*" (*"L'Esprit Nouveau"*) koji je bio i glasnik pokreta. Purizam je definisan kao koncept koji se odnosi ne samo na slikarstvo i arhitekturu, već sadrži i skup osobina koje treba da karakterišu celokupnu modernu misao. Slavi se jednostavna i jasna estetika mašina kao predmeta koji smbolizuju moderno doba, a priroda se definiše kao savršena logička mašina čija lepota proizlazi iz podvrgnutosti fizičkim zakonima. Inžinjerska profesija se smatra uzvišenom zbog svoje disciplinovanosti i racionalnosti. Kao lajtmotiv purizma naglašava se povratak logici, jasnoći, jednostavnosti i redu - osobine koje treba da budu prisutne u svakom obliku i proizvodu ljudskog delovanja. 

U slikarstvu purizam insistira na prikazivanju predmeta koji su simboli industrijskog sveta i kao takvi treba da budu predstavljeni kao anonimni i čisti. Figurativnost se odbacuje, a kompoziciono se insistira na geometrijskom redu i uravnoteženosti. Pri komponovanju se koristi *"zlatni presek"* kao savršena proporcija. U dizajnu je potrebno da se zadovolji kriterijum funkcionalnosti proizvoda i njegova namena treba da bude estetski jasno izražena, dok u arhitekturi objekti treba da zadovolje dva kriterijuma - s jedne strane treba da budu funkcionalni, a sa druge da sadrže u svom obliku apstraktne elemente koji imaju funkciju da hrane čula i um. 

Za promovisanje purizma bila je značajna izložba dekorativnih umetnosti *"Exposition des Arts Décoratifs"* održana u Parizu 1925. godine na kojoj je izložen *"Paviljon novog duha"* (*"Pavillon de L'Esprit Nouveau"*) koji je dizajnirao Le Korbizje i koji je bio prototip moderne stambene jedinice izgrađene u skladu sa purističkim načelima. Paviljon je bio pokušaj da se predstavi senzibilitet purizma – bio je dizajniran tako da ima mogućnosti slične mašini, opremljen industrijskim tipskim nameštajem, i u njemu su bile izložene purističke slike Le Korbizjea, Ozanfana i Fernand Ležea (Fernand Legér).

Kraj purizma zapaža se početkom 30-ih godina. U slikarstvu on nije imao veliki zamah, ali je uticao na kasnije moderne slikarske pravce. U arhitekturi je značajno uticao na "Internacionalni stil" koji se javlja 1925. godine.

Umetnici
--------

* Le Korbizje
* Amede Ozanfan
* Fernan Leže

Literatura
----------

* Kenet Frempton - Moderna arhitektura: kritička istorija (Beograd, 2004)
* Miloš Perović - Istorija moderne arhitekture (2A)- Kristalizacija modernizma: Veliki majstori (Beograd, 2005)

Spoljašnje veze
---------------

* Fondacija Korbizje Arhivirano 2007-04-27 na Wayback Machine-u
* Biografija Amedea Ozanfana na sajtu Gugenhajm muzeja Arhivirano 2007-02-17 na Wayback Machine-u
* Biografija i slike Fernanda Ležea Arhivirano 2007-04-28 na Wayback Machine-u