**Federiko Benković** (Dalmacija, 1667. - Gorica, 8.6. 1753.), talijanski i hrvatski barokni slikar i grafičar posljednji u nizu slavnih *Schiavona*. Oko njegova imena, prezimena kao i mjesta rođenja postoje brojne nepoznanice. Neki ga navode i zovu *Federico Bencovich* ili *Federico Bencovic*, ali po nekima je njegovo ime *Federigo* , *Federighetto*, Ferighetto a prezime; *Dalmatino*, *Schiavon*.
Ono što je potpuno sigurno je to da je bio sa istočne strane Jadrana, njegovo rodno mjesto je nepoznanica, po nekim izvorima to bi mogao biti Omiš ili Šibenik, ali i otok Brač, a po nekim indicijama Dubrovnik, ali i Venecija ili Verona ?.

Biografija
----------

Slikarstvo je učio u nekoj od brojnih venecijanskih slikarskih bottega, a to mu je omogućio njegov rođak *Gaetano Benković - Orsino*, bečki dvorski pjevač.
Od 1695. radi u Bologni kod slikara Carla Cignania. Kao učenik mu pomaže kod oslikavanja fresaka na kupoli katedrale u Forlìu. 

Prvi njegov samostalni rad je slika iz 1705. *Junona na oblacima*, za salon u *Palazzo* 
Orselli Foschi *u Forlìu.*
Nakon toga znamo da je radio u botegi Giuseppea Maria Crespia, ovdje se zbližio sa slikarom Piazzettom, zatim se 1710. vraća u Veneciju. Ovdje je prijatelj, učitelj i suradnik slikarice *Rosalbe Carriere*, slikarice nježnih pastelnih portreta venecijanskog rokokoa. 

Međutim u Veneciji nema mjesta za njega, svađa se sa Piazzettom (koji mu je izgleda bio direktni konkurent) i G.B.Tiepolom, tako da niti ima posla niti prijatelja među kolegama. 

Zato se okreće ka Beču i austrijskim zemljama, gdje je bolje primljen, tako da 1715. postaje dvorski slikar princa *Franza Lothara von Schönborna* biskupa iz Bamberga, za koga je trebao napraviti četiri velika ulja na platnu, koja su trebala dopuniti njegovu galeriju u dvorcu *Pommersfeldern*: *Apolon odire Marsiju* (ovo djelo je nestalo), *Hagara i Ismael u pustinji*, *Žrtva Ifigenie* i *Abraham žrtvuje Izaka*.
Na ovim slikama vidi se virtuoznost *Benkovićeva* kista, koji se koristio i znanjima svojih 
kolega Piazzette i Sebastiana Riccia, i njihovim načinom slikanja širokim i grubim (često nedovršenim) potezima kistom, kod oslikavanja pozadina i manje važnih detalja slike.
Na taj način uz njegovu vještu paletu tamnih i svijetlih tonova, njegova djela imala su dodatnu dramatičnost.

Nakon toga pratimo ga u Beču, pa zatim u Veroni, a 1724. boravio je u Milanu. 1726. napravio je jedno od svojih najljepših djela *Blaženi Petar Gambacorta*, za venecijansku crkvu *Sv. Sebastijana*. U Veneciji tog vremena *Benković* nije imao narudžaba, pa ga opet zatičemo u Beču 1730. gdje ga više cijene i ima posla. 

1734. prihvaća posao kod vicekancelara princa *Friedricha Karla von Schönborna*, biskupa Bamberga i Würzburga. Za dvorsku crkvu u Würzburgu naslikao je; *Arhanđeo Mihael i Bezgrešno začeće* (ova djela su nažalost izgubljena). Za dvorsku rezidenciju u Würzburgu 1735. naslikao je četiri velika platna; *Mojsije i Aron pred faraonom*, Žrtva Jeftina , i *Salamonov sud* (izgubljena) i *Jakob i Rahela* (izgubljena). Iz Würzburga ga je izgurao konkurent Tiepolo.

Između 1735. i 1740. radi i po Italiji, o tome nam svjedoči njegova oltarna pala *Polaganje u grob* u župnoj crkvi u *Borgo San Giacomo*. Izgubivši svoje kontakte po Beču, i marginaliziran od strane konkurencije a i naručitelja, proveo je svoje posljednje dane u rezidenciji grofa *Attemsa* u Gorici. Tu nastaju njegova posljednja djela, *Bogorodica sa svecima* (Graz, *zbirka Attems*), *Bogorodica sa redovnicima* (Milano, *Museo del Castello*), *Oslobođenje Petrovo* (Graz, *zbirka Attems*).

Nakon smrti, *Benković* je pao u potpunu anonimnost, zbog tog su mnoga njegova djela 
pripisivana drugim umjetnicima; Piazzetti, *Cignaniju* i drugim sjevernotalijanskim slikarima. Tek u 20. vijeku je njegov osebujan slikarski izraz ponovno prepoznat i cijenjen.

Zanimljivosti
-------------

*Abraham žrtvuje Izaka*, je monumentalna slika koju je Benković radio za dvorac *Pommersfelden* u Njemačkoj, a danas se nalazi u Strossmayerovoj Galeriji u Zagrebu. Čudesan je put prošla ova slika, iz dvorca je odnesena kao dio ratnoga plijena Napoleonovih vojnika i odnesena u Francusku zatim je dospjela do Engleske. Sve do smještaja u Zagrebu, ova slika je pripisivana venecijanskom slikaru Piazzetti.

Djela
-----

*Raspeće Sv. Andrije i Sveci*
* Bergantino, župna crkva, oltarna pala *Gospa od karmela među svecima*, oko 1710, često pripisivana i G. C. Crespiu
* Zagreb,Galerija Strossmayer, Žrtvovanje Isaka, oko 1720
* Berlin, Staatliche Museen, *Bogorodica i sveci*, 1730 – 1735
* Bologna, Pinacoteca Nazionale, *Blaženi Petar Gambacorta*, bakropis, oko 1728
* Borgo San Giacomo, Verolanuova, Brescia, crkva del Castello: *Polaganje u grob*, oko 1735
* Crema, crkva Sv. Trojstva: *Ekstaza Sv. Franje Paulskog*, 1724
* Madone, Bergamo, župna crkva, *Hagara u pustinji*; *Žtvovanje Isaka*, oko 1718
* München, Pinacoteca, *Herkul i Onfale*, oko 1725
* Pommersfelden, Dvorac Weißenstein, *Hagara i Ismail u pustinji*; *Žrtvovanje Ifigenije*, oko 1715.
* Senonches, Francuska, župna crkva, *Raspeće Sv. Andrije i Sveci*, 1710-1716
* Sibinj, Rumunjska, Muzej Brukenthal, *Sv Petar liječi oboljelog*; *Sokratova dilema*, ulja, oko 1740
* Stuttgart, Staats-Galerie, *Poklonstvo kraljeva*, oko 1725
* Tomo, Feltre, župna crkva, *Bijeg u Egipat*, oko 1709
* Venecija, oltarna pala u crkvi Sv. Sebastijana: *Blaženi Petar Gambacorta*, oko 1726
* Venecija, Gallerie dell’Accademia, *Autoportret*, oko 1735
* Venecija, Museo Correr, *Bijeg u Egipat*, crtež, oko 1720
* Beč, Albertina: *Bijeg u Egipat*, *Odmor na bijegu u Egipat'*, oko 1745; crteži: ; *Ekstaza Sv. Franje Asiškog*; *Smrt Sv. Benedikta*
* Omiš, *Sv. Franjo Paulski*

Bibliografija
-------------

* Kukuljević, Slovnik umjetnikah jugoslavenskih, Zagreb 1858.
* Schneider,Uz Benkovićeve slike, Hrvatska revija 1937.
* Kruno Prijatelj, Benković, Zagreb 1952.
* Enciklopedija Likovnih Umjetnosti, Leksikografski zavod FNRJ, I svezak, str. 328 - 329, Zagreb 1960.
* Zanetti,Descrizione della citta di Venezia, Venecija 1733.
* Zanetti,Della pittura veneziana, Venecija 1771.
* Moschini,Guida per la citta di Venezia, Venecija 1815.
* Nagler,Neues allgemeines Kunstlerlexikon, Linz 1835.
* Tschischka,Kunst und Altertum in dem osterreicheschem Kaisertum,1836.
* Stix-Frulich Bum,Die Zeichnungen der venezianischen Schule, Wien 1926.
* Fischer,Kuhrfurst Lotar Franz von Schonborn und seine Gemaldegalerie, Bamberg 1937.
* Donati,Federico Bencovich detto "Ferigheto Dalmatino", Archivo storico per la Dalmazia IV,21,1927.
* Palucchini,Federico Bencovich,Rivista d'Arte III,1932.
* Palucchini,Profilo di Federico Bencovich,La critica d'arte I,1936.
* Roberto Longhi, *Un ignoto corrispondente del Lanzi sulla Galleria di Pommersfelden*, in «Paragone», III, 1950.
* Rodolfo Pallucchini, *La pittura veneta*, Milano, 1995.

Izvori
------

1. ↑  „Slika je [[1936]]. kupljena u aukcijskoj kući [[Sotheby]], zahvaljujući *Društvu prijatelja Strossmayerove galerije*, Strossmayerova galerija". Arhivirano iz originala na datum 2008-12-01. Pristupljeno 2011-05-06.