recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Karta iz 19. vijeka koja prikazuje jezero prije isušivanja
**Fucinsko jezero** (italijanski: , također *Lago Celano*) je bilo nekadašnje veliko jezero u Centralnoj Italiji koje se prostiralo od Avezzana na sjeverozapadu do Ortuccia na jugoistoku, odnosno do Trasacca na jugozapadu. Isušeno je godine 1875.

U historiji je poznato kao poprište bitke kod Fucinskog jezera u rimskom Savezničkom ratu. Početkom 50-ih ga je rimski car Klaudije nastojao isušiti iskopavši 5,6 km dugačak tunel kroz Monte Salviano. Međutim, vjeruje se kako je potres početkom 6. vijeka, kao i propast Rimskog Carstva, oštetio tunel i odvodne kanale, te omogućio jezeru da se vrati na svoju početnu veličinu. Iskopavanje novog kanala je počelo tek 1862. godine, i završeno je godine 1875.

Izvori
------

***Fucinsko jezero*** na Wikimedijinoj ostavi

* A. Campanelli (ed.) 2001 *Il Tesoro del lago, L'archeologia del Fucino e la collezione Torlonia*
* Sandro D'Amati 1960 *Il prosciugamento del Fucino*, Avezzano
* October 1996 Paleoseismology related to deformed archaeological remains in the Fucino plain Implications for subrecent seismicity in Central Italy *Annali di Geofisica*
* Cesare Letta 1972 *I Marsi e il Fucino nell’antichità*, Milan.
* Photographs of original Claudian tunnels Arhivirano 2007-05-17 na Wayback Machine-u
**Kajmakam** (turski: *kaymakam*, ili *kaymakam*) je titula guvernera provincijskih okruga po Republici Turskoj, Turskoj Republici Sjeverni Cipar i Libanonu. Gotovo u istom obliku koristila se je i Osmanskome Carstvu, ali tad je to bio i vojni čin u rangu pukovnika.

Etimologija
-----------

Riječ *kajmakam* je u turski došla iz arapskog to je zapravo sintagma od riječi *qā'im* (قائم) = položaj + *maqām* (مقام) = mjesto.  Kajmakam je u osmansko doba bio državni činovnik, sultanov predstavnik na lokalnoj razini, a nakon reforme vojske i vojni čin. Danas je kajmakam predstavnik vlade, odnosno države na lokalnoj razini.

Historija
---------

Prvi kajmakam u historiji, po islamskoj tradiciji bio je Alija, kojeg je islamski prorok Muhamed postavio za kalifa, pa je prema tome Alija bio službeni predstvanik Muhameda.

Ta titula imala je specifično značenje u moldavskoj i vlaškoj historiji, tamo se koristila za vrijeme i nakon fanariotske vladavine, umjesto tradicionalne titule hospodar (princ). Po Rumunjskoj se pisala *căimăcămie*.

Nakon reforme osmanske vojske krajem 19. vijeka, kajmakam je postao oficirski čin u rangu pukovnika. U egipatskoj vojsci Muhameda Ali paše, to je bio čin u rangu potpukovnika. Mustafa Kemal Atatürk, osnivač moderne turske države, na početku Prvog svjetskog rata bio je samo kajmakam u 57. puku za vrijeme Desanta na Galipolje.

Poznati kajmakami
-----------------

* Alija
* Kemal Atatürk

Izvori
------

1. 1 2   „*Kaimakam*" (engleski). Merriam Webster. Pristupljeno 28. 02. 2013.

Vanjske veze
------------

* *Kaimakam* na portalu Merriam Webster (`en`)
**Dinamičke oznake** koriste ste u glazbenoj umjetnosti, a služe za određivanje jačine izvođenja glazbenog djela. **Dinamika** je *glasnoća* ili *intenzitet* izvođenja glazbenog djela. Ona pripada sastavnicama glazbenog djela.

Vrste dinamičkih oznaka
-----------------------

* **najtiše moguće** - *tal. pianissimo possibile* - **ppp** -
* **vrlo tiho** - *tal. pianissimo* - **pp** -
* **tiho** - *tal. piano* - **p**
* **srednje tiho** - *tal. mezzopiano* - **mp**
* **srednje glasno** - *tal. mezzoforte* - **mf**
* **glasno** - *tal. forte* - **f** -
* **vrlo glasno** - *tal. fortissimo* - **ff** -
* **najglasnije moguće** - *tal. fortissimo possibile* - **fff** -
* Postupno pojačavanje dinamike naziva se **crescendo**, a postupno stišavanje **decrescendo** (diminuendo).





  

Vrijednosti izražene u decibelima odnose se na glasnoću orkestra koja se čuje s mjesta dirigenta. Pojedini stupnjevi glazbene dinamike se u jačini razlikuju od 10 do 12 dB.

***Dinamičke oznake*** na Wikimedijinoj ostavi
Za devon je karakterističan nagli rast populacije kopnenih biljaka; veliki kopneni biljožderi još uvijek nisu postojali
**Devonij** je geološki period paleozojske ere. Nazvan je prema Devonu u Engleskoj, gdje su se prvi put proučavale devonisjke stijene.

Tokom devonijskog perioda ribe su kroz evoluciju dobile noge i dobile mogućnost da hodaju po kopnu kao vodozemci, a prvi zglavkari poput insekata i paučnjaka su također počeli kolonizirati kopnene habitate. Prve golosjemenske biljke su se proširile preko gole zemlje, stvarajući velike šume. U oceanima, ribe su se diversificirale u prve morske pse, i prve perajaste i koštunjače. Prvi amonitni mekušci su se pojavili, a trilobiti, mekušasti brahiopodi, isto kao i veliki koraljni grebeni su bili česti. Kasno devonijsko izumiranje je prilično djelovalo na morsku faunu. Paleogeografijom je dominirao superkontinent Gondwana na jugu, kontinent Sibir na sjeveru, i novostvoreni mali superkontinent Euramerika u sredini. 

| Paleozoička era |
| --- |
| Kambrij | Ordovicij | Silur | Devon | Karbon | Perm |


| Devonski period |
| --- |
| Donji devon | Srednji devon | Gornji devon |
| Lohkov | Prag | Ajfel | Žive | Fran | Famen |
| Ems |

Vanjske veze
------------

***Devon (geologija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* UC Berkeley site introduces the Devonian.
* 'Devonian Times;' life and ecology. Arhivirano 2004-12-06 na Wayback Machine-u
* Devonian reef system in northwest Australia. Arhivirano 2003-09-19 na Wayback Machine-u
* „International Commission on Stratigraphy (ICS)". *Geologic Time Scale 2004*. Pristupljeno Sept 19.
Koordinate: 34°50′27″N 51°8′45″E﻿ / ﻿34.84083°N 51.14583°E﻿ / 34.84083; 51.14583

**Kale-je Geli Muhamedabad** (perz. قلعه گلی محمدآباد, dosl. *blatna kula kod Muhamedabada*) je utvrda na sjeveru Komske pokrajine u Iranu, uz historijski put između Raja i Isfahana odnosno uz suvremenu cestu između Garmsara i Koma, oko 35 km sjeveroistočno potonjeg grada. Građevina se datira u sasanidski period (3. − 7. v.) i izgrađena je od cigle i ćerpiča. Izvorna utvrda nepravilnog je četverokutnog tlocrta (30 x 45 m) i prati topografiju sjevernog brda, a bila je opasana s četiri masivne ugaone kule i isto toliko manjih sporednih kula na pročeljima od čega su dvije na sjeveru odnosno po jedna na istoku i zapadu. Tokom ranog srednjeg vijeka građevinu su obnovili Abasidi izgradivši pritom dodatne bedeme prema zapadu, jugu i istoku s ukupno 12 kula. Pretpostavlja se da su utvrdu posljednji koristili Seldžuci s obzirom da se svega 50 m južnije nalazi karavan-saraj Sangi-Muhamedabad koji se datira u razdoblje njihove vladavine (11. − 12. v.). Kroz srednji vijek utvrda je doživjela velika razaranja (vjerojatno od Mongola) i danas je u vrlo lošem stanju. U studenom 2001. godine utvrda Kale-je Geli Muhamedabad uvrštena je na popis iranske kulturne baštine.

Galerija
--------

* Istočni pogled na utvrduIstočni pogled na utvrdu
* Južna kula s bedemimaJužna kula s bedemima
* Ruševine sjeverne kuleRuševine sjeverne kule
* Drevni parabolični lukoviDrevni parabolični lukovi
* Abasidski zapadni bedemAbasidski zapadni bedem

Povezano
--------

* Karavan-saraj Sangi-Muhamedabad

Literatura
----------

* (`en`) Kleiss, Wolfram (15. 12. 1990). *Castles*. Encyclopædia Iranica. New York: Columbia University.

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Kale-je Geli Muhamedabad** |
Komora na iskre u muzeju fizike, u Rimu.
Sudar proton – antiproton snimljen s komorom na iskre (CERN).
**Komora na iskre** sastoji se od niza paralelnih vrlo tankih elektroda između kojih vlada visoki napon, no ne dovoljno visok da bi se dogodio električni izboj među njima. Ioni, koje stvori prolaz nabijene čestice, omogućuju lokalni izboj u obliku niza iskri te na taj način kamera može registrirati stazu čestice. 

Komora na iskre se sastoji od dvije elektrode, koje mogu biti različitih oblika (kugle, šiljci, tanke žice) i između kojih vlada napon nešto niži od napona potrebnog za preskakanje iskre. Pri prolazu čestice ionizirajućeg zračenja stvara se prostorni električni naboj, tako da je postojeći napon dovoljan za pojavu iskre. Između elektrona postoji korona-pražnjenje, a prolazak ionizirajućeg zračenja stvara praktično direktan spoj. Kako bi se spriječilo pražnjenje u obliku luka, u električni krug je postavljen vrlo veliki omski otpor. 

Prve komore na iskre su koristile sustav tankih , međusobno paralelnih, volframovih žica, promjera 0,2 mm, dužine 40 mm, udaljenih međusobno 1,5 mm do druge elektrode, ravne mjedene ploče. Taj je sustav pokazao veliku stabilnost. Komora na iskre radi kao detektor alfa-čestica na atmosferskom tlaku, pri naponu oko 4 000 V, sa strujom 100 mA i više. Za određivanje beta-čestica potrebno je povećati tlak na kojem se radi. Ako se puni helijem pod tlakom, koristi se mjerenje radioaktivnosti uranija.

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2010-07-05 na Wayback Machine-u "Ionizirajuće zračenje u biosferi", Mile Dželalija, Kemijsko-tehnološki fakultet, Sveučilište u Splitu, 2011.
2. ↑   Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u "Detekcija i zaštita od zračenja", www.nemis.zpf.fer.hr, 2011.
3. ↑   "Radioaktivnost i detekcija zračenja", Velimir Karasman, www.rgn.hr, 2007.
**Dinamični aiki djudjucu** (Dynamic Aiki Jujutsu) je borilački sistem nastao na temeljima Daito Ryu Aiki Jujutsua. To je sistem koji pokriva sve distance borenja. Mešavina je starih i modernih pravaca a potpuno jedinstvena i efikasna borbena veština prilagodjena modernim shvatanjima i zahtevima današnjice. Može biti odlična rekreacija, sport ili stvarno efikasna samoodbrana. Principi koji su jedinstveni za ovu veštinu su: pravovremena reakcija, dinamika u izvodjenju tehnike, zadavanje udaraca u vitalna mesta, završna poluga ili završni udarac koji se vežba metodom "tameshiwari". U Dynamic Aiki Jujutsu-u se vežbaju: kretanja tela, udarci, poluge, bacanja, čišćenja, gušenja, parterne tehnike, borba sa oružjem i odbrana od naoružanog napadača. Prateći efekti redovnog treniranja su: razvija samopouzdanje i koncentraciju, čini telo jakim i vitalnim, razvija i poboljšava motoriku i koordinaciju. Vežbati mogu svi bez obzira na pol i uzrast.

Vanjske veze
------------

* Dynamic Aiki Jujutsu Asocijacija Srbije Arhivirano 2011-06-30 na Wayback Machine-u
**Buyeo** ili **Puyŏ** (fonetski:pujʌ), **Fuyu** na kineskom, je bilo drevno korejsko kraljevstvo u današnjoj Mandžuriji i sjevernom dijelu današnje Sjeverne Koreje, koje je postojalo od oko 2. vijeka pne. do godine 494. Njene ostatke je apsorbiralo sestrinsko kraljevbstvo Goguryeo godine 494. I Goguryeo i Baekje, dva od Tri kraljevstva Koreje, smatrali su se njegovim nasljednicima.

Podaci o ovoj državi su oskudni, i često kontradiktorni. Samtra se kako se oko 86. pne. iz države otcijepio **Dongbuyeo** (Istočni Buyeo), pa se originalni Buyeo ponekad navodio kao **Bukbuyeo** (Sjeverni Buyeo). **Jolbon Buyeo** je, pak, bila mala plemenska država na sjeveru Korejskog polutoka i Mandžurije. Godine 538, dugo nakon pada originalnog  **Buyeoa**, Baekje je sebe nazvalo **Nambuyeo** (Južni Buyeo).

"Buyeo" također može označavati Baekje i Okrug Buyeo u današnjoj Južnoj Koreji.

Povezano
--------

* Dongbuyeo
* Haemosu
* Hae Buru
* Jumong

Eksterni linkovi
----------------

* Encyclopedia Britannica
* 
* 
* 
* The origin of the Proto-Bulgarians: Korea's Bu-Yeo Tribe (부여족)
Za naselje u Hrvatskoj, v. Kaldrma (Gračac).

**Kaldrma** (od turskog *kaldırım*, od grčke sintagme ϰαλός – "lijep" + δρόμος – "put") je način popločavanja ulica, trgova krupnim kamenjem, da budu prohodni i kad pada kiša.

Danas se pod tim terminom podrazumjeva isključivo turski – orijentalni način popločavanja ulica manjim oblim kamenčićima, iako tako popločenih ulica ima po čitavoj Evropi još od rimskih vremena, a Turci su to preuzeli od Bizanta.
Zbog tog su putevi od kaldrme bili česti od 15. do 18. vijeka u zemljama pod osmanskom vlašću na Balkanu.

Karakteristike
--------------

Kaldrma se izvodi tako da se kameni komadi ili blokovi polažu na suhu pješčanu podlogu, a mogu se zaliti betonom, bitumenom ili položiti direktno u svježu betonsku podlogu. 
Kaldrma podnosi velika opterećenja, otporna je na trošenje, spriječava klizanje vozila, pa se i danas izvodi da se uspori promet ispred pješačkih prijelaza i raskršća.

Historija
---------

Već negdje oko 238. pne, Rimljani su koristili tone i tone kamenja za gradnju 50 000 milja puteva kojim su povezivali svaki dio Rimskog carstva i svi su vodili u Rim.

Ne samo da je ova velika mreža solidnih puteva bila jedan od ključeva rimske dominacije u Evropi, već su bile tako dobro izgrađene (koristeći kamen, pijesak i vapno) da dobar dio njih služi i danas svojoj svrsi.

Za ranog srednjeg vijeka putevi koje nisu preostali iz rimskog doba nisu bile ništa drugo do prljave blatne staze utabane konjima i kolima.
Ceste od kaldrme ponovno se grade na prijelazu 13. / 14. vijek, češće od 15. vijeka a njihovo zlatno doba bio je 19. vijek do pojave asfalta.

Cesta u Hrvatskoj Karlobag–Oštarije–Gospić građena početkom 19. vijek mjestimično je popločena kaldrmom.

Vanjske veze
------------

* *Kaldrma* (`sh`)
Izraz **Dalmatinci** u najširem smislu označava sve stanovnike, odnosno osobe rodom iz Dalmacije. U užem smislu se pod tim podrazumijevaju osobe koje pripadnost Dalmaciji smatraju dijelom svog identiteta, bilo kao pripadnici posebne podgrupe u okviru šire hrvatske nacije, bilo kao zasebnu etničku grupu. 

Koncept Dalmatinaca kao posebne nacije je bio jedan od temelja političkog programa Autonomaške stranke u Dalmaciji u 19. vijeku. Njeni pobornici su se protivili ujedinjenju Kraljevine Dalmacije s Trojednom Kraljevinom Hrvatskom, Slavonijom i Dalmacijom, te navodili kako tamošnje stanovništvo, zbog veće izloženosti talijanskom jeziku i kulturi, ne dijeli isti identitet s Hrvatima. Koncept, međutim, nije zaživio, jer se najveći broj stanovnika Dalmacije u drugoj polovici 19. vijeka opredijelio za hrvatski nacionalizam, a potom su mu se kao alternative pojavile i srpski nacionalizam (oličen u konceptu "Srba katolika"), talijanski iredentizam, te, početkom 20. vijeka i jugoslavenstvo. 

Dalmatinci od strane službenih vlasti nikada nisu bili priznati kao zasebna etnička grupa. Na posljednjim popisima stanovništva - 1991. i 2001. godine - osobe koje bi kao svoju nacionalnost navele "Dalmatinac" su uvođene kao "regionalno opredijeljene".

Povezani pojmovi
----------------

* Dalmatinski jezik
* Antonio Bajamonti
* Autonomaši
* Vlaji
* Boduli
* Istrijani
Kilimandžaro
**Kilimanjaro** ili **Kilimandžaro** (Kilima Njaro; *Bijelo brdo* ili *Snježno brdo*) je najviši planinski masiv u Africi, smješten u sjeveroistočnoj Tanzaniji. Sastoji se od tri vulkana - Shira (4006 m), Mawenzi (5355 m) i Kibo (5980 m), koji ima nekoliko ledenjaka.

Na planini se smjenjuju različite klimatske zone. Dok na podnožju vlada tropska klima na vrhu je to alpska. Kilimandžaro se nalazi u blizini Ekvatora. Snježna granica se nalazi na visini od nekih 4.600 metara. 

Od 1987. godine je Kilimandžaro pod zaštitom UNESCO-a.

***Kilimanjaro*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Tanzaniji |
| --- |
|  | 
Nacionalni park Kilimandžaro • Ruševine na otocima Kilwa Kisiwani i Songo Mnara1) • Slike na stijenama u Kondoi • Zaštićeno područje Ngorongoro • Rezervat Selous • Nacionalni park Serengeti • Kameni grad Zanzibar
 | Zastava Tanzanije |
| 1) Svjetska baština u opasnosti
 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 237690549
* GND: 4030530-2
* BNF: cb12216301m (podaci)
* NKC: ge379508

 |
**Kale-je Hasan-Ali** (perz. قلعه حسن علی) je vulkansko polje u Kermanskoj pokrajini na jugoistoku Irana. Nalazi se približno 120 km od grada Kermana, a najbliža okolna naselja su mu Rajen, Darb-e Behešt i Bam. Sastoji se od niza kratera odnosno tipičnih maarova među kojima najveći ima promjer od 1200 m, obod na nadmorskoj visini od 2337 m, te dubinu od približno 300 m. Ovaj je krater položen na sjeverozapadnim padinama planina Pain i Namak-Zar.

Kale-je Hasan-Ali je geomorfološki dijelom Centralnoiranskog masiva, a geološki predstavlja jugoistočni krak pojasa vulkanskih stijena koji se proteže do Sahanda u Azarbajdžanu na sjeverozapadu Irana. Navedeni subdukcijski pojas rezultat je sudara evroazijske i arapske litosferne ploče koji se odigrava od oligocena, a sam masiv Kale-je Hasan-Alija oblikovan je kroz pleistocen. Na križištu centralnog i istočnog gorja nalazi se vulkanska regija koja uz Kale-je Hasan-Ali obuhvaća i Bazman, Kuh-e Nader, te Taftan.

Većina kratera imaju obode u potpunosti sastavljene od klastičnih stijena, dok najveći sadrži tefrit sastavljen od flogopitskih fenokristala, klinopiroksena i olivina u podlozi od anortoklasa, analcima, haujnita, klinopiroksena i magnetita. Vulkanska erupcija kod ovih kratera nije zabilježena hiljadama godina, a pretpostavlja se da je posljednja nastupila kroz holocen.

Veze
----

* Geografija Irana
* Popis iranskih vulkana

Literatura
----------

* (`en`) Deer, William Alexander; Howie, Robert Andrew; Wise, William S.; Zussman, Joseph (2004.). *Silica Minerals, Feldspathoids and the Zeolites*, Rock-Forming Minerals **v. 4B**. London: Geological Society, str. 343. ISBN 9781862391444, OCLC 55799940.
* (`en`) Milton, Daniel Jeremy (1977.). *Qal'eh Hasan Ali maars, central Iran*, Bulletin Volcanologique **XL. 3**. Berlin: Springer, str. 201.-208. DOI:10.1007/BF02597000, ISSN 0258-8900, OCLC 4651304035.
* (`en`) Siebert, Lee; Simkin, Tom; Kimberly, Paul (2010.). *Volcanoes of the World*, 3. izdanje, Berkeley: University of California Press, str. 64. ISBN 9780520268777, OCLC 647772311.


| * p
* r
* u
Vulkani u Iranu |
| --- |
| 
Bazman • 
Damavand • 
Dašt-e Karkuluk • 
Kale-je Hasan-Ali • 
Kuh-e Nader • 
Sabalan • 
Sahand • 
Taftan
 | Damavand |
Kalhant je lik proroka iz Homerove Ilijade. otac Testor naučio je Kalhanta veštini proricanja budućnosti. Proroci su bili također njegov otac, deda i pradeda. 
On je mračni vrač čije vizije najčešće predskazuju nečiju propast i sigurnu smrt. Znao je sve prošle, sadašnje i buduće događaje i umeo je da objasni i najzagonetnije pojave. Kao takav postao je Apolonov sveštenik. Po svom umeću bio je veoma cenjen kod Ahejaca i Trojanaca. 

Kada je Trojanski kralj Prijam odbio Agamemnonov zahtev da vrati Helenu, on je poslao Kalhanta do delfijsko proročište da od Pitije dobije savet, šta mu treba činiti. Predskazavši pad Troje i potpuno uništenje Prijamovog doma, Pitija je naredila Kalhantu da se pridruži Ahejcima i da ih spreči da napuste Troju pre no što pobede. Kalhant se tada zakleo Ahileju na večno prijateljstvo, i on ga smesti u sopstvenu kuću i uskoro potom izvede pred vrhovnog zapovednika ahejske vojske, Agamemnona. Tako je Kalhant postao glavni prorok u ahejskoj vojsci.

Ahejci, kao narod prvržen religiji i svojoj tradiciji, prineli su bogovima žrtvu kako bi im oni dali neki znak o budućnosti i ishodu rata. Za vreme održavanja obreda žrtvovanja, ispod žrtvenika izašla je plava zmija sa crvenim pegama i otpuzala na vrh obližnjeg platana, gde se nalazilo gnezdo u kome je bila majka sa svojih osam mladunaca. Zmija je tamo proždrla, jedno po jedno svih osam ptića i ženku, a zatim ju je Zevs, još obavijenu oko grane, skamenio. Kalhant je ovaj neobičan događaj protumačio kao: devet progutanih ptića znače da će ahejska vojska provesti devet godina pod Trojom, a u desetoj godini će je osvojiti tako da od nje neće ostati ni kamen na kamenu.

Ahejska flota koncentrisana u luci Aulidi bila je spremna za pohod na Troju. Međutim, zbog toga što vetra nije bilo danima, lađe nikako nisu mogle da se pokrenu. Zatražili su tada od proroka Kalhanta da objasni koji je razlog nepostojanja povoljnog vetra. Prorok je rekao da je boginja Artemida ljuta na Agamemnona ili njegovog oca Atreja, jer je on nekad ubio u njenoj gori jelena koji je bio posvećen, a koji je za nju bio sveta životinja, pa je potpunom tišinom na moru sprečavala odlazak Ahejaca iz Aulide u Troju. Neki kažu da se Agamemnon, kako bi umilostivio boginju Artemidu zakleo da će joj žrtvovati najlepše stvorenje koje se te godine bude rodilo u njegovoj kući. Igrom slučaja to stvorenje bila je Agamemnova ćerka Ifigenija. Po Kalhantovom tumačenju boginja će se umilostiviti samo ako u njenu čast bude žrtvovana Agamemnonova ćerka, prelepa Ifigenija. 

Kalhant je u toku opsade Troje kazao Agamemnonu da je naljutio boga Apolona jer nije prihvatio bogat otkup koji mu je doneo Apolonov sveštenik Hris da bi otkupio ćerku Hriseidu. Da bi se ublažio Apolonov gnev Kalhant je rekao da se Hriseida mora vratiti ocu bez ikakvog otkupa i uz bogat poklon i izvinjenje, što je i učinjeno.
K. K. Downing
K. K. Dauning (1984)

**Kenet „K. K." Dauning** (engl. **Kenneth "K. K." Downing Jr**.; Vest Bromič, 27. oktobar 1951) je gitarist britanskog hevi metal benda Džudas Prist. Kenet potiče iz radničke familije i njegovi roditelji u početku nisu prihvatali njegovu gitarističku karijeru. Kupio je svoju prvu gitaru sa 16 godina kada mu je glavni uzor bio Džimi Hendriks. Poznat je po soloima, tvrdom ritmu i legendarnom vodećem duetu sa drugim gitaristom Priest-a Glenom Tiptonom. Zajedno s njim i basistom Janom Hilom(članovi osnivači) on vodi ovaj bend kroz 35 godina briljantne karijere. Dobio je nadimak nakon što jedna devojka iz Danske nije mogla da izgovori njegovo ime i nazvala ga 'K. K.'.

Izvori
------

1. ↑  „Biography". Arhivirano iz originala na datum 2014-10-06. Pristupljeno 2 October 2014.
2. ↑  „K.K. Downing Interview – Fave 5 Reviews". *Guitarhoo!*. Guitarhoo.com. 17 December 2012. Arhivirano iz originala na datum 2013-03-10. Pristupljeno 5 March 2013.
3. ↑  Matt Cooper and Dave Tindall (3 November 2009). „interview with KK Downing". Golf365. Pristupljeno 2014-05-18.
4. ↑

Eksterni linkovi
----------------

* Official website
* Official Judas Priest website
* K.K. Downing´s Astbury Hall

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 269884239
* ISNI: 0000 0000 5816 7090
* GND: 13436175X
* MusicBrainz: e6fbb8f7-9545-4f3f-b835-2fed39022f89
* NKC: xx0086802

 |
**Kursk (K-141)** je bila ruska strateška nuklearna podmornica Klase Antej (po Natovoj klasifikaciji Klasa Oscar II), koja je plovila u sastavu Sjeverne flote Ruske ratne mornarice.

Izgradnja ove podmornice za Rusku sjevernu flotu koštala je oko milijardu $. Građena je tako da može izdržati direktan pogodak torpeda.

Nesreća
-------

Potonula je u nesreći 12. augusta 2000. u Barentsovu moru kod Murmanska (Rusija).

Prilikom vojne vježbe ispred poluotoka Kole (Ruska Federacija), podmornica Kursk je trebala izvršiti taktičko gađanje admiralskog bojnog broda Petar Veliki, koji je tom prilikom simulirao metu. Ubrzo nakon početka vojne vježbe, sonar na Petru Velikom je registrirao eksploziju koju su zabilježili i seizmografi na kopnu. Ubrzo nakon prve uslijedila je i druga eksplozija. Admirali Sjeverne flote su predugo čekali s obavještenjem ruskog predsjednika Vladimira Putina, što bi im dalo veće ovlasti za spašavanje mornara s potonule podmornice. 

Mornare su pokušali spasiti mini podmornicom, ali bezuspješno zbog jakih podvodnih struja. Naposljetku su u pomoć pozvali spasilačke timove iz Velike Britanije i Norveške, ali iskusni ronioci su ustvrdili kako je cijela podmornica Kursk poplavljena te da je sva posada, svih 118 mornara, poginulo. 

Kasnije je istraga navodno utvrdila da je do eksplozije došlo zbog neispravnog torpeda koji je tehničarima pao s dizalice dok su podmornicu pripremali u pomorskoj bazi Zapadnaja Lica, gdje je podmornica bila usidrena prije nego što je otišla na vojne vježbe.

***K-141 Kursk*** na Wikimedijinoj ostavi
**Dubrovačka privatna gimnazija**, privatna srednja škola u Dubrovniku s pravom javnosti. Nalazi se u ulici *Sustjepanska 4*. Školovanje se plaća (mjesečno 2 430 kn) i razredi broje prosječno 20 učenika. Škola je započela svoj rad 2010.

Vanjske poveznice: www.pg-dubrovnik.net

Izmijenjeni podaci:
Mjesečna školarina je 2570 kn. Škola je započela s radom 1.rujna 2009.
Prepoznatljiva po individualnom pristupu, obiteljskoj atmosferi, uvođenju iPada u interaktivnom odnosu 1 na 1, uvođenju dvojezičnosti u gimnazijski program (hrvatski i engleski), ovlašteni pripremni centar za Cambridge ispite u suradnji s partnerskom jezičnom gimnazijom "Pitagora"iz Splita, atraktivne terenske nastave u Hrvatskoj i inozemstvu, domaći i međunarodni projekti, niz uspjeha iz stranih jezika (engleski, francuski, njemački, španjolski, talijanski) te iz povijesti... Uspješne pripreme za državnu maturu svojih i vanjskih učenika. Briga o dubrovačkoj materijalnoj i duhovnoj baštini.
Izvor: učenici i profesori DPG-a
Odgovorna osoba: mr.sc. Tomislav Franušić, ravnatelj
Nogomet na pijesku
**Nogomet na pijesku** (engl.  () ili ) je vrsta nogometa koji se igra na pijesku.

Prva pravila ovog sporta donijela je 1992. Beach Soccer Worldwide, kompanija koja je zadužena za razvoj nogometa na pijesku, kao i organizaciju većih natjecanja.

Zbog relativno malog terena (28x37 metara), igra je vrlo atraktivna, budući da igrači mogu postići gol s gotovo svake pozicije. Zbog toga u prosjeku na utakmicama bude oko 60 udaraca na gol, vremenski razmak izneđu dva postignuta gola je u prosjeku 3-4 minute, te se na utakmicama postigne oko 11 golova[*nedostaje referenca*].

Povijest
--------

Nogomet na pijesku počeo se igrati u Brazilu, točnije na plaži *Leme* u Rio de Janeiru. Zbog sudjelovanja mnogobrojnih nogometnih zvijezda, kao što su Eric Cantona, Michel, Julio Salinas te brazilci Romario, Junior i Zico, popularnost nogometa na pijesku ubrzano raste, te već sada oko 170 država svijeta prenose utakmice.

Nakon što su 1992. donesene prva pravila, iduće godine je na plaži u Miamiju održan prvi turnir na kojim su nastupili SAD, Italija, Brazil i Argentina.

Dvije godine kasnije, 1995. na plaži Copacabana u Rio de Janeiru održano je prvo svjetsko prvenstvo u nogometu na pijesku, a prvi pobjednik postao je domaćin Brazil. 2005. godine organizaciju svjetskog prvenstva preuzima FIFA.

Pravila
-------

Svaka momčad na terenu ima po pet igrača (četiri u polju i golman), te ima pravo na neograničen broj izmjena (od 3 do 5 pričuvnih igrača). Utakmica se igra tri puta po 12 minuta. Ako je na kraju utamice rezultat neriješen, igraju se produžeci od 3 minute, a ako i nakon toga nema pobjednika, pucaju se jedanaesterci, s tim da se, za razliku od nogometa, pucaju dok prvi igrač ne promaši, a drugi u istoj seriji postigne gol.

Utakmicu vode dva suca. Svaki prekršaj znači slobodan udarac prema protivničkom golu kojeg puca igrač na kojem je napravnjen prekršaj (osim kod igranja rukom). Sudac može igraču dodijeliti plavi karton, nakon čega taj igrač mora na dvije minute napustiti teren te njegova momčad mora igrati s igračem manje. Ubačaji sa strane izvode se rukom ili nogom, dok gol-aut golman izvodi rukom. Također nije dozvoljeno nošenje bilo kakve obuće.

### Teren

Na međunarodnim natjecanjima, teren je sastavljen isključivo od pjeska, s kojeg su odstranjeni kamenčići, školjke i druge stvari koje bi mogle ozljediti igrača. 

* Dužina terena: 35-37 metara
* Širina terena: 26-28 metara

Kazneni prostor nalazi se u prostoru od gola do 9 metara, te je označen sa žutim zastavicama na rubu terena.

Vidi još
--------

* FIFA Svjetsko prvenstvo u nogometu na pijesku

Eksterni linkovi
----------------

***Fudbal na pijesku*** na Wikimedijinoj ostavi

* Pravila igre na FIFA-i Arhivirano 2012-10-19 na Wayback Machine-u
**Joso Škara** (Škabrnja, 7. svibnja 1958. - Zagreb, 19. lipnja 2014.) hrvatski političar i poduzetnik.

Politička karijera
------------------

Početkom 1990. postaje članom Hrvatske demokratske zajednice te izabran za predsjednika HDZ-a Zadra. Na izborima održanim 2. kolovoza 1992. izravno je u 38. izbornoj jedinici Zadar izabran za zastupnika u drugom sazivu Hrvatskog sabora, osvojivši između deset kandidata 47,65% glasova. Na parlamentarnim izborima 1995. ponovno izabran na listi HDZ-a. 

Za vrijeme mandata pete Hrvatske vlade premijera Nikice Valentića imenovan je za zamjenika ministra rada i socijalne skrbi 1. veljače 1994. a godinu dana poslije, 27. siječnja 1995. postaje članom Vlade te preuzima dužnost ministra rada i socijalne skrbi. Tu dužnost obnaša za vrijeme cijelog mandata šeste hrvatske vlade pod premijerom Zlatkom Matešom. Za vrijeme njegovog mandata zaslužan je za obnovu i reintegraciju sustava socijalne skrbi na oslobođenim područjima. 

Od 1995. izabran je za člana Središnjeg odbora HDZ-a, a od travnja 2000. do 15. lipnja 2002. obnaša dužnost glavnog tajnika. Otvoreno se suprotstavio obračunu predsjednika HDZ-a Ive Sanadera s neistomišljenicima unutar stranke prije i nakon nakon Sedmog općeg sabora HDZ-a koji je održan u travnju 2002.  
 
Kasnije radio u poduzetništvu. Od lipnja 2007. do studenoga 2013. obnašao dužnost ravnatelja Doma zdravlja Zagreb-Istok. Oženjen je i ima troje djece.

Odlikovanja
-----------

Predsjednik Republike Hrvatske dr. Franjo Tuđman odlikovao ga je 1995. Redom Danice Hrvatske s Likom Katarine Zrinske za osobite zasluge u zdravstvu, socijalnoj skrbi i promicanju moralnih društvenih vrednota.
**Kino Klub Zagreb** ili skraćeno **KKZ**, je filmski kino klub u Zagrebu. Kao udruga osnovana je 1928. godine kao Kino sekcija Foto kluba Zagreb, što ga čini najstarijim amaterskim kinoklubom u jugoistočnoj Europi. KKZ za svoju osnovnu zadaću ima različite načine približavanja audiovizualne kulture.

Kinoklub Zagreb je na taj način postao središte u kojem su svoje filmove pored mnogih zaljubljenika proizveli i mnogi budući filmski profesionalci. Rad Kinokluba se sastoji u organiziranju raznih stručnih radionica, projekcijama i produkciji nezavisnih filmova, koje su za sve članove kinokluba besplatne. Član KKZ-a postaju polaznici koji polože tečaj "Radionice scenarija, režije, kamere, rasvjete i montaže", koji se održava svake godine.

Pored toga KKZ je osnivač međunarodnog One Take Film Festivala te sudjeluje u koordinaciji NISI MASA programa. Trenutni predsjenik kluba je Mladen Burić. Potpredsjednik kluba, Vedran Šuvar, napisao je manifest koji je izašao u časopisu *Zarez* 2012. godine. u 2015. godini, produkcija KKZ-a zabilježila je rekordan broj snimljenih filmova, bilo kratkometražnih, animiranih ili eksperimentalnih, njih točno 111. 2018. godine Kinoklub Zagreb slavi 90. godišnjicu postojanja.

Izvori
------

1. 1 2  „O KKZ-u". Kinoklub Zagreb. Pristupljeno 20. lipnja 2013.
2. ↑  „Filmske radionice u Kinoklubu Zagreb". tportal.hr. 29. studeni 2012. Pristupljeno 20. lipnja 2013.
3. ↑  „Manifest". Kinoklub Zagreb. Pristupljeno 20. lipnja 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice
* *Kinoklub Zagreb* na Internet Movie Databaseu
* Intervju s Vedranom Šuvarom na kulturpunkt.hr
**George Francis 'Gabby' Hayes** (7.5. 1885 – 9.2. 1969.) bio je američki glumac. Najpoznatiji je po brojnim ulogama u western filmovima gdje je tumačio živopisne pomoćnike glavnog junaka. (Ne smije ga se miješati s britanskim karakternim glumcem Georgeom Hayesom (1888 - 1967) koji je u isto vrijeme radio u Hollywoodu).

George Hayes je odrastao u porodici Clarka Hayesa, vlasnika hotela u državi New York koji se bavio eksploatacijom nafte. Mladi Hayes se u slobodno vrijeme bavio igranjem bejzbola, a potom je u dobi od 17 godina pobjegao od kuće kako bi se priključio cirkusu. Tamo stečene vještine je kasnije iskoristio kako bi započeo karijeru kao vodviljski zabavljač. S vremenom mu se na pozornici priključila i supruga Olive E. Ireland, za koju se oženio 1914. godine. Hayes je imao toliko uspjeha kao vodviljski zabavljač, da je sebi mogao priuštiti veliku kuću na Long Islandu, gdje se povukao 1928. godine.

Godinu dana se zbio veliki veliki burzovni krah u kome su Hayesovi izgubili skoro svu svoju imovinu. Supruga je Georgea nagovorila da ode u Hollywood kako bi ponovno započeo zabavljačku karijeru, ovaj put kao filmski glumac. Ta se odluka pokazala ispravnom, jer su producenti prepoznali njegov talent tumačenja grubih, graničarskih kauboja čije je kreativno korištenje engleski jezik|engleskog jezika zabavljalo publiku. Od 1935. do 1939. je glumio Windyja Hallidaya, partnera Hopalong Cassidyja u seriji filmova napravljenoj za Paramount Pictures. Tada je prešao u Republic Pictures i tumačio lik Gabbyja Whitakera, najčešće u filmovima čija je zvijezda bio Roy Rogers. Zbog njega je dobio nadimak Gabby.

Od 1950. do 1956. Hayes je nastupao na televiziji kao voditelj western-serije *The Gabby Hayes Show*. Nakon njenog završetka se povukao iz show-businessa. Umro je 1969. godine od komplikacija vezanih za kardiovaskularnu bolest. 

Njegovom liku je odana počast u western-parodiji *Blazing Saddles*, gdje je lik nalik na njegov tumačio Jack Starret.

Eksterni linkovi
----------------

* George 'Gabby' Hayes na IMDb-u (`en`)
* George 'Gabby' Hayes na Filmskoj bazi podataka TCM (`en`)
* 
* 'Gabby' Hayes' Gravesite
**Fox Bay** (španjolski: *Bahía Fox* ili *Bahía Zorro* ) je drugo po veličini naselje na otoku Zapadni Falkland, nakon Port Howarda. *Fox Bay* leži u istoimenom zaljevu na jugu Zapadnog Falklanda na izlazu iz Falklandskog kanala.

*Fox Bay* su zapravo dva naselja; **Fox Bay East** i **Fox Bay West** odvojena istoimenim zaljevom - udaljena jedno od drugog jedno 10 km. Cesta između ta dva naselja bila je toliko loša, da je zimi bila neprohodna, danas je cesta popravljena. Oba naselja su zapravo velike farme ovaca, u kojima živi oko 30 stalnih stanovnika. 
Oba naselja, kao i istoimeni zaljev dobila su ime po izumrlom Falklandskom vuku (warrah). 

Danas je *Fox Bay East* veći od *Fox Bay Westa*, jer je ta farma podjeljena i prodana 1985. nakon čeg su je napustili brojni stanovnici.
*Fox Bay East* je kompaktno naselje oko zgrade mjesne zajednice, koje ima školu, trgovinu i poštanski ured od kraja 19. vijeka, pored tog tu se nalazi opskrbna baza za RAF-ove helikoptere

*Fox Bay* ima dvije sletne (travnate) staze, na koje redovito slijeću manji avioni kompanije FIGAS iz Stanleya.

Historija naselja
-----------------

U julu 1918. tadašnji britanski inspektor za kitolovce na arhipelagu Južna Georgija i otočje Sandwich *James Innes Wilson* kupio je farmu *Fox Bay East* i bio jedan od najdugovječnijih vlasnika. Falklandska vlada prodala je 1983. farmu *Fox Bay East*, koja je nakon tog podjeljena na jednu veću i tri manje.

Farma *Fox Bay West* je podjeljena i prodana 1985. 

Od 1883. pa sve do 1972. *Fox Bay* je imao stalnog liječnika, danas je to prebačeno u Stanleyu.

### Fox Bay za Falklandskog rata

Za vrijeme Falklandskog rata - *Fox Bay* je okupiran od strane argentinske vojske s oko 900 ljudi. Garnizon se predao posadi ratnog broda Britanske kraljevske mornarice *HMS Avenger*, 15. juna 1982.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Fox Bay*" (engleski). Addictedtotravel. Pristupljeno 3. 04. 2012.

Vanjske veze
------------

* *Fox Bay and Fox Bay West*  na portalu Falkland Islands Tourist Board (`en`)
**Donn Cothaid mac Cathail** (? - 773) je bio kralj Connachta od 768. do 773. .

Donn Cothaid je bio kralj Connachta iz ogranka Ui Fiachrach Muaidhe dinastije Connachtaa. Bio je praunuk Dúnchad Muiriscija mac Tipraitea (u. 683). Bio je posljednji član ovog ogranka na prijestolju Connachta.

Potomci
-------

Njegov sin Connmhach mac Duinn Cothaid (u. 787), je kasnije bio kralj/poglavica klana Ui Fiachrach. Unuk Dubda mac Conmac, bio je djed Aed Ua Dubhdaea, pretka poglavica klana O'Dowd .

Porodično stablo
----------------

```
    Mongfind = Eochaid Mugmedon + Cairenn
             |                      |
    _________|_________             |
    |        |        |             |
    |        |        |             |
    Brion  Fiachrae  Ailill     Niall Noígíallach, u. cca.450. 
             |                   
    _________|______________________
    |                 |           | 
    |                 |           |
    Amalgaid      Nath Í      Macc Ercae
                      |
   ___________________|_____________________
   |           |                           |
   |           |                           | 
   Fiachnae    Ailill Molt, d.482.     Echu
   |                                       |
   |                                       |
   Elgach                                  Ui Fiachrach Aidhne
   |
   |
   Maeldubh
   |
   |
   Tipraite
   |
   |
   Dúnchad Muirisci
   |
   |________________________________________________
   |                              |                |  
   |                              |                |
   Indrechtach, d.707.            mac Dunchad      Ailill
   |                              |                | 
   |                              |                |
   Ailill Medraige, d.764.        Tipraite, d.719  Cathal
   |                                               |
   |                                               |
   Cathal, d.816.                                  **Donn Cothaid mac Cathail**, d.787.
                                                   |
                                                   |
                                                   Connmhach
                                                   |
                                                   |___________________
                                                   |                  |
                                                   |                  |
                                                   Caomhán            Dubda
```

Fusnote
-------

1. ↑  svi datumi prema *The Chronology of the Irish Annals*, Daniel P. McCarthy
2. ↑  Francis J.Byrne, *Irish Kings and High-Kings*, Table 18

V. također
----------

* Kraljevi Connachta

Izvori
------

**Stranica Šablon:Refbegin/styles.css nema sadržaj.**

* *Annals of Ulster*
* Francis J.Byrne, *Irish Kings and High-Kings*
* *The Chronology of the Irish Annals*, Daniel P. McCarthy

Eksterni linkovi
----------------

* [
**Kingu** je bio babilonski bog, koji je ubijen, te je njegova krv umiješana u glinu iz koje su se izdigli ljudi.

Život i smrt
------------

Kingu je bio sin Apsua i Tiamat, bogova voda. Njegov je brat Lahmu, a sestra Lahamu. Lahmu i Lahamu su dobili Anšara i Kišar; Anšar i Kišar Anua i Ki; Anu i Ki Anuake - rasu velikih bogova, među kojima su najvažniji Enki i Enlil. 

Enki je ubio Apsua. Tiamat se tad udala za svog sina Kingua, te mu je dala tri Pločice sudbine. Htjela je da on bude vladar bogova. Nju je ubio Marduk, Enkijev sin, koji je uništio sva njezina nakazna bića koja je stvorila, a kojima je Kingu zapovijedao. Marduk je ubio i Kingua, kako bi ga spriječio da ovlada svemirom. Uzeo mu je Pločice i zavladao svijetom, te je sagradio Babilon. 

Enki je uzeo krv Kingua, te ju je dodao glinenoj smjesi, koju je Nintu, božica stvoriteljica ljudi, stavila u posude, sve uredivši za rođenje ljudi.

Pseudoznanost
-------------

Zecharia Sitchin je predložio ideju po kojoj je babilonska mitologija objašnjenje davnih događaja među svemirskim tijelima i posjeta izvanzemaljaca. Prema njemu, Kingu je u sumerskoj astrologiji naš Mjesec, koji je stvoren kad je hipotetski planet Nibiru udario u planet Tiamat, te se raspolovio; jedna se polovica još više raspala i tako oblikovala asteroidni pojas, a druga polovica je oblikovala Zemlju. Po babilonskoj je mitologiji Mjesec nastao iz jetara Kinguove majke Tiamat.
**Kipsel** (grčki *Κύψελος*, Kypselos, latinski *Cypselus*) (? - 627. pne.) bio je prvi tiranin Korinta u 7. vijeku pne.

Kipsel je, prema predaji, bio sin Eetiona i Labde, obogaljene žene koja je pripadala Bakhijadima, aristokratskom klanu koji je vladao Korintom od ubistva posljednjeg kralja Telekla 747. pne.

Herodot navodi kako su Bakhijadi od proročišta u Delfima dobili upozorenje kako će ih sin Eetionov svrgnuti. Čim su čuli da je Eetion dobio sina, poslali su sluge da ubiju novorođenče. Međutim, kada im se dijete nasmiješilo, sluge jednostavno nisu imale srca izvršiti zapovijed. Kada su se pribrali i to odlučili učiniti, Labda je sakrila svog sina.

Kipsel je poslije odrastao i postao polemarh, odnosno komandant korintske vojske. Godine 657. pne. Korint je bio upetljan u dug i nepopularan rat s Argom i Korkirom, a građani nezadovoljni vlašću Bakhijada. Kipsel je iskoristio svoju popularnost u vojsci kako bi svrgnuo Bakhijade.

Kipsel je na čelu Korinta ostao trideset godina, a za njegove vladavine je Korint postao najvažniji i najbogatiji grad-država Antičke Grčke. Bakhijadima je dozvolio da se isele i formiraju nove kolonije, a uspio je pobijediti korintske neprijatelje. Naslijedio ga je sin Perijandar koji će ostati upamćen kao još uspješniji vladar.

Bilješke
--------

Eksterni linkovi
----------------

* Mary McHugh, Brief biography of Cypselus ((en))
**Komplikacija** u medicini je nepovoljan razvoj ili posljedica bolesti, zdravstvenog stanja ili terapije. Bolest se može pogoršati u smislu težine ili se može manifestovati povećani broj znakova, simptoma ili novih patoloških promjena. Može se proširiti na cijelo tijelo ili utjecati na druge organske sisteme. Nova bolest može se javiti i kao komplikacija već postojeće bolesti. Medicinski tretmani, poput lijekova ili operacija, mogu proizvesti neželjene efekte ili stvoriti nove zdravstvene probleme. Prema tome, komplikacija može biti jatrogena (tj. bukvalno *uzrokovano djelovanjem ljekara* ).

Medicinsko znanje o bolesti, postupku ili liječenju obično sadrži listu najčešćih komplikacija kako bi ih se moglo predvidjeti, spriječiti ili lakše i brže identificirati.

Ovisno o stepenu ranjivosti, osjetljivosti, starosti, zdravstvenom stanju, stanju imunološkog sistema itd. do komplikacija može doći lakše ili teže. Komplikacije negativno utječu na prognozu bolesti. Non - invazivne i minimalno invazivnih medicinskih postupaka obično imaju manje komplikacija u odnosu na invazivne procedure.

Poremećaji koji su istovremeni, no ne i međusobno uzrokovani, nazivaju se komorbiditetima. Ova konceptualna linija razdvajanja ponekad je nejasna zbog složenosti uzročnosti ili nedostatka konačnih informacija o tome. Pojmovi *nastavak* i *komplikacija* *bolesti* često su sinonimi, iako je *komplikacija* prvenstveno konotacija na rezultatno stanja koje komplikuje kontrolu nad uzročnim okolnostima (čini ih složenijim i izazovnijim). Nastavak bolesti u užem smislu je rezidualni efekat akutne faze bolesti ili ozljede. Dalji pormećaji se mogu pojaviti nakon nekoliko sedmica ili mjeseci uzročne ozljede ili bolesti. Na primjer, ožiljak nakon opekotine ili disfagija zaostala nakon moždanog udara mogu se smatrati nastavkom bolesti.

Komplikacija je takođe neželjen rezultat liječenja ili hirurškog postupka. Primjeri komplikacija su krvarenje nakon operacije, glavobolja nakon lumbalne punkcije ili neželjene reakcije na lijek.

Literatura
----------

* Coventry, Brendon J (2014). *Surgery: Complications, Risks and Consequences. Book series, seven volumes.*. Springer.
* Mulholland, Michael W.; Doherty, Gerard M. (2006). *Complications in Surgery.*. Lippincott Williams and Wilkins. ISBN 978-0-7817-5316-6.
* Gawande, Atul (2002). *Complications: A Surgeon's Notes on an Imperfect Science.*. Macmillan.
Don **Krsto Stošić** (Šibenik, 16. srpnja 1884. — Tisno, 25. siječnja 1944.) je bio hrvatski katolički svećenik, kulturni povjesničar. Poznati je javni i kulturni djelatnik grada Šibenika. Istakao se istraživanjem i populariziranjem šibenske povijesti, u koju je bio istinski zaljubljen.

Životopis
---------

Rodio se je 1884. u šibenskoj četvrti Varošu u mnogobrojnoj težačkoj obitelji. U rodnom Šibeniku završio je pučku školu. U Sinju je pohađao gimnaziju, a u Zadru je završio gimnaziju s hrvatskim nastavnim jezikom i studij bogoslovije završio je u Zadru. Potom je otišao u Šibenik u kojem je bio skoro cijeli život. Na šibenskom Kaptolu bio je kanonik. 

Otkako je postao svećenik, bio je vjeroučitelj po školama u Šibeniku. Osim vjeronauka, jedno je vrijeme predavao pjevanje, kaligrafiju i prirodopis u Građanskoj školi. Za vrijeme talijanske okupacije poslije prvog svjetskog rata talijanske su ga vlasti prognale iz Šibenika zbog njegove protuiredentističke djelatnosti, pa je vrijeme izgnanstva proveo na Visovcu. Nakon što je sklopljen Rapallski ugovor, vratio se u Šibenik. Tad se osim vjerskih i prosvjetnih zadaća, prosvetio proučavanju povijesti šibenskog kraja ali i skupljanju spomeničke građe – dokumenata, kodeksa, natpisa, grbova, slika, arheoloških i etnografskih predmeta. 

Obnašao je dužnost povjerenika Konzervatorskog zavoda u Splitu za grad Šibenik. Osnovao je šibenski muzej kralja Tomislava. Nastao je od bogate zbirke umjetnina koju je skupio i držao u crkvici sv. Barbare. To je bila osnova Gradskog muzeja u Šibeniku kojeg je utemeljio 1925. i kojem je bio voditelj. Fond je razoren u bombardiranju 13. prosinca 1943. godine. Pretpostavlja se da je tuga i nemirenje s razaranjem njegova dvodesetljetnog truda prouzročila srčani udar od kojeg je umro mjesec i pol poslije. Od 1932. obnašao je dužnost povjerenika Galerije umjetnina Panonske banovine. Obnašao je dužnost potpredsjednika Jugoslavenske matice, tajnika Filharmonijskog društva, tajnika društva *Šubićevac* i ostalih. Stošić je predložio da Šibenik dobio nazive ulica, što je i ostvareno 1925. godine. Bio je poznati javni dobrotvor koji je skrbio za siromahe. 

Umro je 25. siječnja 1944. u Tisnom. Pokopan je na na groblju svete Ane u Šibeniku.

Djela
-----

* preko stotinjak stručnih i znanstvenih radova
* više vrijednih knjiga iz šibenske povijesti. Ističu se *Galerija uglednih Šibenčana* i *Sela šibenskog kotara*.

Izvori
------

* Pavao Jerolimov: U Šibeniku je 16. srpnja 1884. rođen Krsto Stošić, Zadarski list, 16. srpnja 2008.
* 130. obljetnica rođenja don Krste Stošića, IKA N - 161790/7, 16. srpnja 2014.
* Ivica Poljičak: Don Krsto Stošić, Šibenski portal, 30. ožujka 2012.
* Sjemenište u Šibeniku, Tako je bilo nekad!
**Kinoteka Zlatna vrata**, kulturna ustanova u Splitu specijalizirana za prikazivanje filmskih klasika i umjetničkih filmova. Nalazi se u okviru *Centra za kulturu i cjeloživotno obrazovanje Zlatna vrata* u Dioklecijanovoj palači, nedaleko Zlatnih vrata. Splitska Kinoteka postaje od 1. siječnja 2013. godine punopravna članica europske asocijacije *Europa Cinemas*, najznačajnije europske udruge kina.

Povijest
--------

Kino-dvorana u Zlatnim vratima otvorena je 1964. godine. Premda je program klasike od početka imao zaslužan tretman u dvorani Zlatnih vrata, tek se koncem 60-tih, na inicijaztivu Centra za kulturu kojeg tada vodi Milka Barač, krenulo u osnivanje Filmskih klubova po školama i fakultetima, nastojeći se profiliranim programom izdvojiti od repertoarne politike koju vodeostala splitska kina.

Dvije godine kasnije cijelu ideju kvalitetno zaokružuje redatelj Ivan Martinac i formalizira je programu filmske klasike. Veliki poznavatelj filma, pokretanjem programa Filmske klasike omogućio je generacijama splitske mladeži druženje s filmom kao umjetnosti. Ivan Martinac pri tome je imao pomoć zaposlenika ustanove prevođenih već spomenutom M. Barač, te svojim vanjskim suradnicima, Vedranu Gligi i Svemiru Paviću.

Program filmske klasike temeljni je program Kinoteke, ali nije jedini. Svjesni odgojne i obrazovne uloge Kinoteke, posebno činjenice da novim generacijama treba približiti filmsku umjetnost, Kinoteka je svoju temeljnu djelatnost proširila brojnim izvanrednim programima. Osim suradnje s veleposlanstvima i kulturnim centrima europskih zemalja u RH, program Kinoteke posljednjeg desetljeća obogaćen je dokumentarnim programima, te snažnijom suradnjom s domaćim filmskim festivalima, ali i distributerima koji promoviraju evropski film, američki nezavisni film te manje zastupljene kinematografije.

Programe hrvatske filmske klasike te suvremene hrvatske produkcije ostvaruje zahvaljujući suradnji s Hrvatskom kinotekom i Hrvatskim filmskim savezom. Usljed velike tradicije filma u Splitu, posebice doprinosa splitskih autora hrvatskom filmu, organizira retrospektive filmova te promovira ostvarenja mladih redatelja.

Bilješke
--------

1. ↑  Splitska Kinoteka ‘Zlatna vrata’ primljena u ‘Europa Cinemas’

Vanjske veze
------------

* Kinoteka Zlatna vrata Arhivirano 2012-06-15 na Wayback Machine-u
* Splitska Kinoteka ‘Zlatna vrata’ primljena u ‘Europa Cinemas’ na stranicama Slobodne Dalmacije

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 695154387299230970005

 |