Svaka rečenica, kao skup znakovlja, može biti smislena ili ne smislena. Međutim, **sud** mora biti smislen, odnosno, njime se mora nešto tvrditi. Smislenost je preduvjet za sljedeću karakteristiku suda, u čemu se sud razlikuje od rečenice, a to je njegova **istinosna vrijednost**. Dakle, sud ima istinosnu vrijednost; može biti istinit ili lažan.

Definicija suda
---------------

Od ranije smo utvrdili da je *"pojam"* elemenat suda, a sud skup pojmova (formalistička teorija pojma). Da li je svaki skup pojmova sud? 

*"Danas je sunčano", "Život je težak", "Komplicirana knjiga", "Plavo nebo"*. → NIJE! 

Sud treba imati svoj smisao – da ga iskazuje. Zbog toga, da li je svaki smisleni spoj pojmova sud? 

*Danas+je+sunčano; Život+je+težak; Komplikovana+knjiga; Plavo+nebo.* → NIJE! To je tvorba složenih pojmova.

Neki od spojeva pojmova ipak jesu sudovi!? Možda je sud i rečenica"?. 

*"U životu moraš učiti!", "Prestani ponavljati"!* Rečenica je jezični izraz suda, stava, zaključka, argumenta i sl. i za rečenicu nećemo reći da je sud.

**"Sud je spoj pojmova kojim se nešto tvrdi ili poriče"**. 

Sud je svaka smislena izjava koja može biti samo istinita ili neistinita, odnosno lažna.

Istinitost i neistinitost suda
------------------------------

Svaka naša tvrdnja ili stav mora biti istinit/a ili neistinit/a. Sud je misao koja posjeduje neku istinosnu vrijednost. Sud može biti istinit ili neistinit. Suđenje je psihički proces, a sud je rezultat tog procesa. Suđenje je oblik ili vrsta mišljenja, a sud je oblik ili vrsta misli. Sud nije isto što i rečenica. Rečenicom se izražavaju sudovi, a rečenice se mogu kazati na različitim jezicima.

Struktura suda
--------------

### Predikatna teorija (S P S P)

Svaki sud nužno sadrži dva pojma **"subjekt i predikat"**.

**Primjeri :**

* Učenici su vrijedni.
* Osman je visok.

Nije teško zapaziti da pored subjekta i predikata u sudu postoji i riječca **je**. Ova riječca povezuje subjekt i predikat i naziva se **sponom ili kopulom**. Riječca **je** naziva se afirmativnom kopulom, a **nije** negativnom kopulom (afirmativni oblici kopule: sam, si, je, smo, ste, su), (negativni oblici kopule: nisam, nisi, nije, nismo, niste, nisu).

Dakle, svaki sud se sastoji od tri pojma:

* **Subjekt** → Misao o onome o čemu nešto tvrdimo
* **Predikat** → Misao o onome što o subjektu tvrdimo
* **Kopula – riječca** koja povezuje subjekat i predikat. Kopula je sastavni dio predikata u sudu.

Četiri varijante predikatne teorije suda :

1. Teorija supsumcije
2. Teorija identiteta po opsegu
3. Teorija imanencije
4. Teorija identiteta po sadržaju

#### Teorija supsumcije

**"Teorija po kojoj je bit svakog suda u podvođenju opsega subjekta pod opseg predikata naziva se teorijom supsumcije".**

*"Čovjek je živo biće".*

Pojmovi subjekta i predikata su u odnosu vrste i roda. Čovjek je vrsni pojam jer pored čovjeka postoje i druga živa bića koja pripadaju svojim vrstama. Čovjek je samo jedna vrsta živih bića. 

**Živa bića** → pojam koji je rodni i za čovjeka i za druge vrste živih bića. Ovdje je opseg subjekta podveden pod opseg predikata tako da je pojam čovjeka suboordiniran pojmu živa bića.

#### Teorija identiteta po opsegu

**"Teorija po kojoj je bit svakog suda identifikacija opsega subjekta s opsegom predikata naziva se teorija identiteta po opsegu".**

*"Neki ljudi su vjernici."*

Ako po uzoru na teoriju supsumcije uporedimo ovaj sud mogli bismo kazati da se i ovdje opseg subjekta podvodi pod opseg predikata. Međutim, to nije ispravno jer ljudi nisu vrsta vjernika nego su vrsta živih bića. Osobina *vjernik* može biti promjenljiva da bi se kao konstanta pripisivala ljudima, a osobina *čovjeka* da je živo biće je po definiciji nepromjenljiva i najmanje od čovjeka zavisi hoće li to biti ili ne.
U ovom slučaju radi se o podudaranju (identificiranju) opsega subjekta s opsegom predikata, odnosno subjektom i predikatom mislimo na iste ljude (neke ljude koji su vjernici – vjernike koji su neki ljudi).

#### Teorija imanencije

**"Teorija po kojoj je bit suda u imanentnosti sadržaja predikata sadržaju subjekta naziva se teorija imanencije".**

*"Zmija je otrovna".*

Sadržaj predikata je svojstven sadržaju subjekta. To da je zmija otrovna, mi ističemo samo jednu njenu prepoznatljivu osobinu. *JE OTROVNA'*, to je oznaka iskazana predikatom u sudu, a kao takva jedna je i od oznaka , pored drugih koje pripadaju zmiji. Uz pojam zmije uvijek i uvriježeno ide oznaka otrovnica. Kao i **"Jabuka je slatka".** Osobina *slatka*, je jedno od svojstava jabuke, pored veličine, boje, izgleda i sl.

#### Teorija identiteta po sadržaju

**"Teorija po kojoj je bit suda u identificiranju sadržaja subjekta i predikata naziva se teorijom identiteta po sadržaju."**

Svojstvena je sudovima koje čine po sadržaju identični pojmovi na pozicijama subjekta i predikata, pojmovi u sinonimskom odnosu. 

*"Kosa je kika", "Trokut je trostrani geometrijski lik".*

Vrste sudova
------------

**Sudovi po strukturi mogu biti:**

1. **Relacijski** → sudovi kojima se nešto tvrdi o međusobnom odnosu dva ili više predmeta
2. **Predikatni** → sudovi u kojima se uspostavlja odnos sadržaja i opsega dvaju pojmova koje nazivamo subjektom i predikatom. Dvije glavne vrste predikatnih sudova su atributne i klasne.
3. **Egzistencijalni** → sudom se tvrdi egzistencija ili neegzistencija subjekta ili se poriče subjekat.

**Tradicionalna četvorostruka podjela sudova po:**

1. **Kvantiteti**
	* univerzalni (*Svi učenici su dobri.*),
	* partikularni (*Neki učenici su dobri.*)
	* singularni (*Tomislav je dobar.*),
2. **Kvaliteti**
	* afirmativni (*Škola je obrazovna ustanova.*)
	* negativni (*On nije marljiv.*)
	* limitativni (*Oni su neiskreni.*)
3. **Relaciji**
	* kategorički (*Krv je crvena!*)
	* hipotetički (*Ako budem učio, očekujem odličan uspjeh.*)
	* disjunktivni (*Petar ne razumije ili ne zna.*) (*Ili Marko ili Andrija, ne slušaju.*)
4. **Modalitetu** 
	* problematički (*Ana vjerojatno nije dobro naučila.*)
	* asertorički (*Marija je dobra govornica.*)
	* apodiktički (*Čovjek mora umrijeti.*)

Odnosi među sudovima
--------------------

Sudovi mogu biti u sljedećim odnosima:

1. **Kontrarni**
*Svi učenici su aktivni.*
*Svi/nijedan učenici/učenik nisu/nije aktivni/aktivan.*
2. **Kontradiktorni**
*Svi učenici su aktivni.*
*Neki učenici nisu aktivni.*
3. **Subalternirajući i subalternirani**
*Svi učenici su aktivni.*
*Neki učenici su aktivni.*
4. **Subkontrarni**
*Neki učenici su aktivni.*
*Neki učenici nisu aktivni.*

Izvori
------

1. ↑  FESB[*mrtav link*] Osnove matematičke logike (pristupljeno 22. srpnja 2019.)