recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Pamuk**. Za druga značenja, v. Pamuk (razvrstavanje).* |

pamuk spreman za berbu
berba pamuka u Teksasu
stroj za branje
**Pamuk** je mekano vlakno koje raste oko sjemena biljke *Gossypium*, grma iz tropskih i suptropskih krajeva, uključujući Ameriku, Indiju i Afriku.

Praktično sav komercijalni pamuk koji se danas uzgaja su varijante američkih vrsta *Gossypium hirsutum* i *Gossypium barbadense*. Vlakno se najčešće upreda u niti i koristi za izradu mekanih, prozračnih tkanina i najčešće je korišteno prirodno vlakno u svijetu danas.

Ime
---

Srpskohrvatski naziv *pamuk* je posuđenica iz turskog *pamuk* (istog značenja), dok je ona preuzeta iz perzijskog (*penbe*). Engleski *cotton* i slični španjolski, nizozemski, francuski i talijanski nazivi su posuđeni iz arapskog *(al) qutn* قُطْن, "pamuk".

Svojstva i historija
--------------------

Pamuk je po mnogo čemu najvažnije vlakno za izradbu tkanina. Ponajprije, pamuk je jeftin, savitljiv i lako se može upresti u konac. Ne zahtijeva posebnu njegu, dobro se pere i dugo traje.

Proizvodi od pamuka bili su poznati u Indiji i Srednjoj Americi već prije 5000 godina. Kad su prvi puta vidjeli pamuk, Evropljani su ga opisali kao vlakno slično vuni. Tada je, zbog svoje skupoće, bio dostupan samo bogatim slojevima stanovništva. Kad je Kolumbo krenuo pronaći put za Indiju, jedan od ciljeva mu je bio da, uz ostale dragocjenosti pronađe i pamuk.

Proizvodnja pamuka i korištenje tkanine
---------------------------------------

Pamukovo sjeme obraslo vlaknima prosječne je duljine 3 centimetra; odvajanjem sjemena i raznim postupcima prečišćavanja dobiva se važna tekstilna sirovina. Prije nego što je Eli Whitney izumio stroj za pamuk, čovjeku je bio potreban cijeli dan kada bi izvadio sjemenke iz pola kilograma pamuka.

Nakon pročišćavanja pamučna se vlakna prešaju u bale teške i po 250 kilograma i odvoze u tvornice tekstila, gdje se prerađuju u tkanine. Od cjelokupne svjetske proizvodnje tekstilnih vlakana, više od 70% otpada na pamuk. Otporno vlakno pamuka korišteno je u različite svrhe. Najduža i najkvalitetnija vlakna koriste se za čipke i fine tkanine, dok se kraća koriste za izradu zavjesa, pokrivača i deka ili za industrijske proizvode, kao što su konac, vrpce i pamučna vuna. Kad se pamuk podvrgne postupku nakon kojeg više ne može propuštati vodu, onda je to gotov materijal, od kojeg se rade kišobrani i kišni ogrtači.

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Pamuk** |
|  | Potražite izraz ***pamuk*** u W(j)ečniku, slobodnom rječniku. |
**Nagyecsed** čita se *Nađečed* je grad na sjeveroistoku Mađarske od 6,327 stanovnika

Nagyecsed administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.
Ecsed

Geografske karakteristike
-------------------------

Nagyecsed leži u Alföldu na rijeci Crasni, koja ga dijeli napola. Udaljen je nekih 66 km istočno od županijskog centra Nyíregyháze.

Historija
---------

Ime mjesta je prvi put dokumentirano 1220. u dokumentu u kom se govori o zamku - Tas, kasnije zvanim Sarvar, podignutom u 
močvari - Ecsed.
Zamak je tokom 14. vijeka dograđen, tako da je bio cijeli jedan mali utvrđeni grad, kome je zbog močvare bilo teško pristupiti, ali 
se nije mogao ni širiti. U to vrijeme mjesto se zvalo - *Ecsed* i bilo je vlasništvo porodice Báthory, koja je njime vladala sve do 1624.
Ecsed je još u 16. vijeku dobio status trgovišta.

Od 1648. je vlasništvo porodice Rákóczi, razoren je 1711. za kuruckog ustanka.

Nakon toga je carica Marija Terezija 1776. svojim dekretom oduzela Ecsedu status grada.

Tokom 19. vijeka isušena je močvara - Ecsed, pa se mjesto počelo širiti, tad je prezvano u Nagyecsed, -*nagy* na mađarskom znači velik.
Nagyecsed je 1994. dobio status grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Szabolcs-Szatmár-Bereg" (engleski). City population. Pristupljeno 8. 06. 2016.

Vanjske veze
------------

***Nagyecsed*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Nagyecseda* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Nađirev kultura** je kultura ranog bronzanog doba nazvana je po naselju u Mađarskoj - Nađirev (mađ. *Nagyrév*), koja se razvila na području srednjeg Potisja i Dunava, a procvat dostigla u periodu od 1800. godine pne. do 1700. godine pne. Nastala je pod uticajem kulture zvonastih pehara, na području Mako kulture. Osnova za formiranje Nađirev kulture je ostrvo Čepel.
Ovoj kulturi pripada i tel Toseg (mađ. *Toszeg*), ali se samo faza A svrstava u ranobronzano doba, odnosno Nađirev kulturu.

Naselja
-------

Naselja su građena na obalama reka i imaju formu tela. Kuće pravougaonih osnova građene od pletera i lepa, sastoje se od dve prostorije u kojima su bili banci i ognjišta. 

Poznata su i sezonska naselja.

Nekropole i pokretni materijal
------------------------------

Nekropole su otkrivene u blizini naselja. Praktikovano je spaljivanje pokojnika, a ostaci su polagani u urne ili neposredno u grobne jame. 
U poslednjoj fazi ove kulture urne su ukopavane u redovima.

Otkrivena je velika količina keramičkih posuda. Keramika je dobre fakture, uglačanih površina, tamnih boja. 
Najčešći oblici koji se javljaju su:

* jednouhi krčazi,
* šolje
* zdele
* lonci
* amfore

Nađirev pehari podsećaju na pehare Vučedolske kulture, tokom ranog doba karkaktristični su pehari sa jednom drškom, pehari na nozi (Zok varijanta) sa urezanom belom inkrustracijom, lonci sa ogrubljenim donjim delom .

Primenjivan je geometrijskih ornament. Posude su ukrašavane cik - cak linijama, češljastim motivima i plastičnim rebrima. Javlja se i antropomorfni motiv kao i rombovi sa zastavičastim dodacima na krajevima, koji su veza sa Vaća kulturom (mađ. *Vatya*), ili kulturom inkrustovane keramike. 
Otkriven je i nakit, kao i predmeti od kosti i roga, koštani dugmići, alatke za zaštitu ruke od strele, strela od sileksa sa konkavnom baznom stranom.
Relativno su malo zastupljeni bakarni predmeti.

Vidi još
--------

* Bakarno doba
* Praistorija

Eksterni linkovi
----------------

* Archaeology Dictionary: Nagyrév Culture
* www.aquincum.hu (Artefakti Nađirev kulture) Arhivirano 2008-04-11 na Wayback Machine-u
**Lista** je struktura podataka koja se odlikuje linearnim rasporedom pripadajućih elemenata. Po svojoj prirodi, lista je najsrodnija nizu, ali se uglavnom implementira koristeći dinamičko alociranje memorije i pokazivače.

Osobine
-------

Svaka lista mora da zadovoljava sljedeće osobine:

* Lista može biti prazna
* Moguće je ubaciti novi element na bilo koju poziciju u listi
* Moguće je izbaciti bilo koji element iz liste
* Lista ima svoju *veličinu*, tj. broj elemenata
* Svakom elementu liste se može pristupiti preko rednog broja, tj. *indeksa*

Lista se može sastojati od elemenata različitih tipova, a može biti *tipizirana*, tj. imati ograničenje da svi pripadajući elementi moraju biti istog, određenog unaprijed, tipa.

Vrste
-----

Po vrsti povezanosti, liste se najčešće dijele na *jednostruko povezane* i *dvostruko povezane*. Po svom obliku, dijele se na *linearne* i *kružne* liste.

Dvostruko povezane liste su liste po kojima je moguće pretraživanje pripadajućih elemenata u dva smjera. Ovo se u programiranju najčešće implementira postojanjem dva pokazivača u svakom elementu liste, od kojih jedan pokazuje na prethodni, a drugi na sljedeći element u listi. Ova vrsta liste je jako udobna za rad, i u većini slučajeva olakšava rješenje u odnosu na jednostruko povezanu listu.

Jednostruko povezane liste podržavaju pretraživanje elemenata samo u jednom smjeru. Kod implementacija liste pomoću pokazivača i dinamičke memorije, svaki element sadrži po tačno jedan pokazivač koji pokazuje na sljedeći element u listi. Najčešće se koriste u situacijama kada je jednosmjerno pretraživanje dovoljno za dati problem. Iako ograničene jednim smjerom, one imaju uštedu od po jednog pokazivača po elementu što, u slučajevima sa velikim brojem elemenata, može biti značajno.

Kružne liste se odlikuju odsustvom *početka* liste. Naime, za razliku od običnih listi koje imaju jasno izražen početni element i krajnji element, čiji pokazivač je jednak nuli, poslednje ubačeni element liste se uvijek postavlja da pokazuje na prvi, a prvi element može da *šeta*, tj. u svakom trenutku bilo koji element može da se proglasi za prvi bez remećenja strukture. Na ovaj način se postiže da se iteracija po listi ne mora nikada završiti, jednostavno prelazeći svaki put na sljedeći element, što čini određene algoritme jednostavnijim.

Vidi još
--------

* Dvostruko povezana lista
* Struktura podataka
* Stek
* Stablo

Spoljašnje veze
---------------

***Lista (informatika)*** na Wikimedijinoj ostavi
Udruga **Lista Veloga Mista** (LVM, naziv dolazi od kultne serije "Velo misto") je nastala 2005. godine u Splitu, promjenom imena Kluba poduzetnika, obrtnika i građana Splita. Prvi predsjednik je poduzetnik Ilija Naletilić. Pod nazivom "Nezavisna lista Željka Jerkova" na lokalnim izborima iste godine dobijaju 4 vijećnička mandata u Gradskom vijeću Grada Splita, pa tako postaju odlučujući čimbenik prilikom formiranja splitske gradske vlasti. Zaključenjem pisanog sporazuma o zajedničkim projektima priklanjaju se HDZ-u te im prepuštaju obnašanje izvršne vlasti (Poglavarstvo na čelu s Gradonačelnikom Zvonimirom Puljićem). Političko djelovanje ograničavaju na predsjedanje Gradskim vijećem (Željko Jerkov), gradske vijećnike Nedu Makjanić-Kunić, Silvana Bralića i Hrvoja Marušića te rad svojih članova u nadzornim odborima komunalnih tvrtki i upravnim vijećima gradskih ustanova. 

U proljeće 2007. godine iz redova LVM istupa Hrvoje Marušić, nastavljajući kao nezavisni vijećnik djelovati u klubu vijećnika LVM. Iste godine zbog nezadovoljstva ostvarenim LVM dovodi do smjenjivanja Zvonimira Puljića te imenovanja za Gradonačelnika Grada Splita Ivana Kureta (HDZ). Početkom listopada 2008. godine objavljuju raskidanje sporazuma s HDZ-om te zahtjeve za razrješenjem svih svojih članova u nadzornim odborima i upravnim vijećima gradskih poduzeća i ustanova. To obrazlažu HDZ-ovim neispunjavanjem sporazumom preuzetih obveza na ostvarivanju za građane važnih projekata. Lista Velog Mista ugašena je 2009. godine.

Poznatiji članovi LVM bili su poduzetnici Željko Jerkov (bivši košarkaš), Neda Makjanić-Kunić, Silvano Bralić, Ilija Naletilić, Igor Bagarić, Marina Wallner i drugi.
Koordinate: 44°10′N 8°05′E﻿ / ﻿44.167°N 8.083°E﻿ / 44.167; 8.083

Ligurijske Alpe
**Ligurijske Alpe** su planinski lanac na sjeverozapadu Italije. Predstavljaju jugozapadni ogranak Alpe, razdvojen od Apenina sa Colle di Cadibona. Col de Tende ih dijeli od Primorskih Alpi. Stvaraju granicu između Pijemonta na sjeveru i Ligurije na jugu.

Vode Ligurijskih Alpi preuzima Tanaro i druge pritoke Poa na pijemontskoj strani; na ligurskoj strani ih nekoliko manjih rijeka vodi u Mediteran.

Glavni vrhovi Ligurskih Alpi su Punta Marguareis (2651 m) i Monte Mongioie (2630 m). Ima još nekoliko vrhova iznad 2000 m. Prijevoji Ligurskih Alpi su navedeni dolje.

| Ime | Lokacija | Tip | Nadmorska visina |
| --- | --- | --- | --- |
| Colle di Cadibona | Savona - Ceva | auto-put | 436 m |
| Colle di Melogno | Finale Ligure - Ceva | put | 1028 m |
| Colle San Bernardo | Albenga - Garessio | put | 957 m |
| Colle di Nava | Imperia - Ormea | put | 934 m |
| Col de Tende | Tende to Cuneo | put | 1870 m |

Povezano
--------

* Alpe
* Apenini

***Ligurijske Alpe*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 315526423
* LCCN: sh85076953

 |
**Mardž** (arapski: لمرج / Al-Marj, što znači livada) je grad od 54,010 stanovnika (sa širom okolicom 123,720) na sjeveroistoku Libije, u Okrugu Mardž u kom je 
administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Mardž se prostire po istoimenoj dolini na zapadnom rubu planinskog masiva Jebel Akhdar, nedaleko od mediteranske obale.

Historija
---------

Po brojnim pretpostavkama (iako to nije ničim potvrđeno) današnji grad je nastao na lokalitetu antičke *Barke*. 

### Barka

**Barka** ili **Barke** (grčki: Βάρκη) je isčezli antički grad kog su osnovali grčki kolonisti u 6. vijeku pne.. Na početku je egzistirao kao perzijski vazal da bi od 5. vijeka pne. stekao autonomiju i počeo se suprotstavljati kartažanskoj dominaciji na Mediteranu.

Aleksandar Veliki zauzeo je Barku 331. pne. a nakon njega gradom vladaju Ptolemeidi a nakon njih Rimljani. Kad su Arapi zauzeli Kirenajku u 7. vijeku postao je jedan od glavnih centara regije, pa se po njemu i cijela visoravan nazvala - *Barga*.
Počeo je stagnirati u 12. vijeku, da bi u slijedećim vijekovima potpuno propao i ostao napušten.

### Mardž

Osmanlije su oko 1840. izgradile zamak u isto vrijeme podignuta je i sanusitska džamija sa medresom oko koje je niknulo današnje naselje, u ono vrijeme jedino u unutrašnjosti Kirenajke. Tad je promjenjeno ime u *Mardž*.

Kraljevina Italija zauzela je Kirenajku 20. aprila 1913. U vrijeme talijanske kolonijalne uprave izgrađena je željeznička pruga Bengazi-Kirena-Derna koja je prošla preko Mardža. Pored tog u to vrijeme značajno je poboljšana poljoprivreda u plodnoj dolini 
pa je Mardž izratao u administrativno-trgovački centar i planinski resort od nekih 3680 stanovnika. 
antičko ime - Barca vraćeno je 1927.

Pored pozitivnog bilo je i lošeg jer je 1930. u gradu podignut koncentracioni logor za buntovne Beduine.

Teško je razoren u potresu 1963. pa je nakon tog podignut na solidnijem tlu 5 km dalje.
Novi grad je podijeljen na kvartove, tako da svaki ima stambene objekte, dućane, ambulantu, kino i javni park. Sam grad je dobio veliku opću bolnicu.

Privreda i transport
--------------------

Današnji Mardž je trgovački centar poljoprivnedne okolice koja godišnje ima 400 mm kiše i proizvodi žitarice (ječam i pšenicu), voće i povrće.
Poznat je po *Centru Marzotti* koji se bavi unapređenjem stočarstva.

Dobrim cestama je povezan sa drugim libijskim gradovima duž mediteranske obale.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Libya, State of Libya*" (engleski). City population. Pristupljeno 18.12. 2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Al-Marj, Libya*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 19. 11. 2019.
3. 1 2 3 4  „*Barce*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 19. 12. 2018.

Vanjske veze
------------

***Mardž*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Al-Marj, Libya* (`en`)
*Ne poistovećivati sa **Malezijci**.*

**Malajci** (nizozemski *Malayo*, što dolazi od malajskog *Melayu*) je naziv za veliki broj srodni naroda koji žive na Malajskom arhipelagu i Malajskom poluotok u jugoistočnoj Aziji.

Oni predstavljaju dominantnu etničku grupu u Maleziji, Indoneziji, Bruneju, Filipinima i Istočnom Timoru; to područje zajedno sa Singapurom čini Malajski arhipelag.

U Singapuru su Malajci manjina jer veliki dio stanovništva čine nedavni kineski i južnoazijski imigranti i njihovi potomci. Također, iako tehnički nije dio Malajskog arhipelaga, najjužniji dio Tajlanda – regija Pattani – je uglavnom nastanjena Malajcima. Oni su potomci migranata sa susjednih otoka Malajskog arhipelaga koji su kasnije uspostavili Kraljevstvo Pattani, jedan od mnogih islamskih sultanata stvorenih tokom islamske ekspanzije u jugoistočnu Aziju.

Malajce se tradicionalno klasificira kao dio mongoloidne rase, zajedno s ostalim azijatskim narodima kao štoinezi]], Japanci, Korejci, Mongoli, Tajlanđani, Vijetnamci itd.

Malajci su lingvistički povezani s polinezijskim i mikronezijskim grupama na centralnom Pacifiku, s obzirom da pripadaju velikoj austronezijskoj porodici jezika. Postoje dokazi koji ukazuju da Polinežani i Mikronežani potiču – barem djelomično – od moreplovaca malajske rase, te Melanežana. Malajci imaju crnu kosu te osu obično tamnije boje kože, odnosno tamnosmeđe na južnijim dijelovima Malajskog arhipelaga.

Povezano
--------

* Cape Malajci

***Malajci*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85080106
* BNF: cb11980487h (podaci)
* NDL: 00567480

 |
**Malajski jezik** (ISO 639-3: msa) je makrojezik i glavni jezik malajske grane austronezijske jezične porodice. Kao prometni jezik indijskih, kineskih i europskih trgovaca (a u prošlosti i jezik islamske ekspanzije), on se govori po čitavoj Indoneziji i na malajskom poluotoku sve do južnog Tajlanda. On tvori podlogu standardnog malajskog jezika Malezije (nazivanu malezijskom jezikom), a i službenog jezika Indonezije (nazivanu indonezijskim jezikom). U toku svoga širenja primio je mnoge elemente iz sanskrta, tamilskog, arapskog, kineskog, portugalskog, nizozemskog.

Govorni malajski jezik znatno se razlikuje od pisanog (time što upotrebljava korijene riječi umjesto izvedenica, što izostavlja vezne čestice itd.) Ovaj se jezik dijeli na više dijalekata: riuski, južnosumatrijski, molučki, džakartski... 

Pod utjecajem Engleza i Nizozemaca uvedena je latinica.

Individualni jezici
-------------------

* Bacanese malajski [btj]
* Bangka [mfb]
* Banjar [bjn]
* Berau malajski [bve]
* Brunei [kxd]
* Bukit malajski [bvu]
* Centralnomalajski [pse]
* Cocos Islands malajski [coa]
* Col [liw]
* Duano [dup]
* Haji [hji]
* Indonezijski [ind]
* Jakun [jak]
* Jambi Malajski [jax]
* Kaur [vkk]
* Kedah Malajski [meo]
* Kerinci [kvr]
* Kota Bangun Kutai malajski [mqg]
* Kubu [kvb]
* Loncong [lce]
* Lubu [lcf]
* *Malajski (individualni) [mly] (povučen 2008-02-18)*
* malajski (individual language) [zlm]
* Manado malajski [xmm]
* Minangkabau [min]
* Musi [mui]
* Negeri sembilan malajski [zmi]
* Sjevernomolučki malajski [max]
* Orang Kanaq [orn]
* Orang Seletar [ors]
* Pattani malajski [mfa]
* Pekal [pel]
* Sabahanski malajski [msi]
* Standardni malajski [zsm]
* Temuan [tmw]
* Tenggarong kutai malajski [vkt]
* Urak Lawoi' [urk]

Vanjske veze
------------

***Malajski jezik*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Ethnologue (16th)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85080066
* GND: 4037194-3
* BNF: cb11949051r (podaci)
* NDL: 00567478
* NKC: ph344077

 |
**Mark Robert Michael Wahlberg** (Boston, Massachusetts, 5. lipnja 1971.), američki glumac i bivši glazbenik, nominiran za Oscara i osvajač nagrade BAFTA.

Rodio se u bostonskoj četvrti Dorchester, kao najmlađi od devetero djece. Majka je bila bankovna činovnica, a otac je radio kao dostavljač.

U sebi ima švedske, irske i krvi francuskih Kanađana.
Poznat je po impresivnom tijelu, osobito mišićima.
Odgojen je kao katolik, ali nikad nije maturirao, a bio je i u problemima sa zakonom.
Imao je namanje 25 prijava, po vlastitom priznanju.

Također je vrlo rano postao ovisan o kokainu.
Prvotno je bio glazbenik i član grupe The Funky Bunch, ali je kasnije nastavio samostalnu karijeru. Glazbom se bavio od 1991. do 1997. godine. Bio je predgrupa NKOTB na njihovoj posljednjoj turneji.
Glumi od 1993. godine, a do sada je ostavrio niz zapaženih uloga. Ipak, najpoznatiji je kao Dirk Diggler u filmu Boogie Nights.
Oženjen je ,ima dvoje djece.
Praktični je katolik.

Došao je u središte kontroverze nakon što je odšutio homofobnu primjedbu jednog jamajčanskog glazbenmika s kojim se pojavio u tv-showu. Kasnije se ogradio od homofobije, ali pod pritiskom medija. Razmatran je za ulogu u filmu "Planina Brokeback", ali ipak nije dobio ulogu. Također je on trebao utjeloviti Linusa Caldwella, ali je ulogu odigrao Matt Damon.

Ljevak je.

***Mark Wahlberg*** na Wikimedijinoj ostavi
**Marka** (od starogermanskog *marko* = granica ) bila je srednjovjekovna teritorijalna jedinica vrlo slična grofoviji, smještena u pograničnom području, kao neka vrsta tampon zone između neprijateljske zemlje i vlastitih zemalja. Za razliku od ostalih grofovija - *marka* na čelu sa markgrofom, bila je zbog potrebe obrane granice, vojnički daleko jača.

Historija
---------

### Franačke marke

*Marke* su izmislili franački Karolinzi, kao način lakše odbrane novostečene teritorije. Prva poznata velika *marka*, bila je - *Marca Hispanica*, koju su osnovana početkom 9. vijeka u Španjolskoj, nakon osvojanja teritorije od maorskih emira. Nakon velike franačke ekspanzije pod Karlom Velikim u graničnim su područjima od današnje Španjolske do Slovenije i istočne Njemačke osnivane *marke* radi lakše obrane novostečenih teritorija. Sam Karlo Veliki osnovao je najmanje četrnaest *marki*, a njegovi nasljednici nastavili su osnivati nove. 

*Marke* su se osnivale i nakon raspada Franačkog carstva, i to po državama nasljednicama Franačkog carstva (Sveto Rimsko Carstvo) te po Britanskim otocima.

### Marke za Svetog Rimskog Carstva

Nakon raspada Franačkoga carstva koncept *marki* usvojilo je i Sveto Rimsko Carstvo duž istočnih granica svog carstva.

Krajem srednjeg vijeka, postepenom stabilizacijom granica, počelo se napuštati koncept *marki*, a i markgrofi nisu više uživali neki poseban status. Kako su ipak mnogi moćni markgrofovi tokom vremena postali važni politički faktori u carstvu, pa počesto de facto i nezavisni vladari, a neki su dugo uspjeli sačuvati svoju nezavisnost. Tako su *marke* postale temelj iz kojeg su nastale brojne novovjekovne evropske države i pokrajine.

Izvori
------

1. ↑   „*Mark*" (engleski). Online Etymology Dictionary. Pristupljeno 31. 08. 2013.
2. ↑  „*Marca e Marchesi*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 31. 08. 2013.

Vanjske veze
------------

* *Marca e Marchesi* na portalu Treccani (`it`)
**Nexe grupa d.d.** je hrvatska tvrtka sa sjedištem u centru Slavonije, gradu Našicama. Grupa se razvila iz Našicecementa d.d. Našice. Zahvaljujući dobrim financijskim rezultatima tvornice, Našicecement je prerastao u *Grupaciju Našicecement*, a danas u Nexe grupu. Poslovni sustav 26 tvrtki, koji predstavlja jednan od najznačajnijih poslovnih subjekata u proizvodnji građevinskog materijala u ovom dijelu Europe (najjači u Hrvatskoj i na području bivše Jugoslavije). Nexe grupa posluje pod tim imenom od 1. ožujka 2003. godine.

Članice po divizijama:
----------------------

### Cement, beton, vapno i agregat

* Našicecement d.d. Našice
* Nexe beton d.o.o. Našice
* Agregati i betoni d.o.o. Sarajevo
* Jelen Do a.d. Jelen Do
* IGMA d.o.o. Koprivnica
* Nexe kamen d.o.o. Doboj
* Nexe beton doo Novi Bečej

### Cigla i crijep

* Slavonija IGM d.o.o. Našice
* Stražilovo doo Srijemski Karlovci
* Dilj d.o.o. Vinkovci
* Polet a.d. Novi Bečej
* Polet - keramika doo Novi Bečej
* Tvornica opeke d.o.o. Sarajevo
* Cement market d.o.o. Našice

### Graditeljstvo

* Našička gradnja d.o.o. Našice
* GP Put d.d. Sarajevo

### Ostale djelatnosti

* FeraVino d.o.o. Feričanci
* Osilovac d.o.o. Feričanci
* Gastromarket d.o.o. Našice
* Našički autocentar d.o.o. Našice
* Luka Tranzit Osijek d.o.o. Osijek
* Bilokalnik Drvo d.o.o. Koprivnica

Vlasnik Nexe grupe
------------------

Ivan Ergović - rođen je 7. kolovoza 1956. godine u Feričancima kod (Našica). Srednju strojarsku tehničku školu završio je u Zagrebu 1975. godine. Diplomirao je 1982. godine na Fakultetu strojarstva i brodogradnje u Zagrebu. Kao pripravnik je radio u R.O. Rade Končar – Elektrouređaji Zagreb. U Tvornici cementa Našice počeo je raditi 19. rujna 1983. godine kao inženjer strojarstva u službi održavanja. Šef službe strojarskog održavanja postao je 1. lipnja 1987. a 28. lipnja 1990. godine je od strane tadašnjeg radničkog savjeta TC Našice imenovan glavnim direktorom poduzeća. Od 10. travnja 1995. godine je generalni direktor Našicecementa d.d. odnosno od 24. svibnja 2001. godine predsjednik uprave. Od srpnja 2003. godine predsjednik je uprave Nexe grupe d.d. Našice. Od 2001. do 2008. bio je član izvršnog odbora HUP-a. Trenutno je član Vijeća članova HUP-a.
**Njemen** (litvanski: *Nemunas*, njemački: *Memel*, poljski: *Niemen*) je rijeka na sjeveru Belorusije i Litve duga 937 km.

Geografske karakteristike
-------------------------

Njemen izvire 45 km južno od Minska na Beloruskoj visoravni, od tamo teče prema zapadu, preko močvarnih ravnica, zatim skreće prema sjeveru i ulazi u Litvu gdje se probija do ušća preko morena. U Baltik odnosno u Kuršku lagunu uvire deltom južno od grada Klaipėde.

U donjem dijelu svog toka Njemen formira granicu između Litve i ruske Kalinjingradske oblasti. 

Sliv rijeke proteže se od Belorusije do Litve i velik je 98,000 km². Na rijeci je kod Kaunasa 1959. podignuto veliko akumulaciono jezero za potrebe hidroelektrana. 

Njemen ima oko 180 pritoka, od njih 15 većih, koje imaju više od 100 km, a najveće su Neris, Ščara i Šešupe. 
Njemen je plovan oko 670 km, od ušća do uvire Belice u Belorusiji.

Njemen je nakon izgradnje kanala Augustów u 19. vijeku, povezan sa rijekom Vislom. 
Nekoć je rijeka bila poznata po transportu drvenih trupaca i splavarima.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Neman River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 15. 09. 2015.

Vanjske veze
------------

***Njemen*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Neman River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Runnymede** je distikt sa statusom borougha od 85,594 stanovnika na jugoistoku Engleske.

Geografske karakteristike
-------------------------

Borough Runnymede prostire se po sjeverozapadu Grofovije Surrey, zapadno od Londona duž rijeke Temze.

Najveća urbana naselja su; Egham, Egham Hythe, Chertsey, Thorpe, Virginia Water, Englefield Green i Addlestone, koji je i administrativni centar distikta.

Borough Runnymede je u velikoj mjeri ruralni kraj, na čijem se teritoriju dobrim dijelom prostire Veliki Windsorski park. Tu se 1,6 km sjeverozapadno 
od Eghama, pored Temze nalazi livada Runnymede. Mjesto na kom je navodno kralj John bez zemlje odobrio Magnu Cartu 15. juna 1215.

Danas je Runnymede u vlasništvu Nacionalne zaklade za očuvanje baštine, i muzej na otvorenom. Na brdu Cooper koje se uzdiže iznad Temze, podignuti su spomenici Magni Carti i pilotima Britanskog Commonwealtha koji su poginuli za 
Drugog svjetskog rata.

U podnožju brda uz samu rijeke, nalazi se spomenik američkom predsjedniku Johnu Fitzgeraldu Kennedyju podignut 1965.

Historija
---------

Distikt je formiran nakon administrativne reforme zemlje 1. aprila 1974. ujedinjenjem dotadašnjih urbanih distrikta; Chertsey i Egham.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Bergisch Gladbach, Njemačka
* Sjedinjene Američke Države Herndon, Virginia, Sjedinjene Američke Države
* Francuska Joinville-le-Pont, Francuska

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: Administrative Division" (engleski). City population. Pristupljeno 24. 03. 2017.
2. 1 2 3 4 5  „*Runnymede*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 03. 2017.

Vanjske veze
------------

***Runnymede (distrikt)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Runnymede Borough Council Arhivirano 2017-02-23 na Wayback Machine-u (`en`)

| * p
* r
* u
Distrikti Grofovije Surrey |
| --- |
| Distrikti | Elmbridge · Epsom and Ewell · Guildford · Mole Valley · Reigate and Banstead · Runnymede · Spelthorne · Surrey Heath · Tandridge · Waverley · Woking |  |
**Sacha Baron Cohen** (13. listopada 1971.) je britanski židovski komičar i glumac napoznatiji po svojim satiričnim likovima, među kojima se ističu Ali G (MC i sitni kriminalac iz Stainesa), Borat (kazahstanski reporter) te Brüno (austrijski modni TV reporter).

Zbog izražene satire pa i otvorenog ismijavanja pojedinih osoba na nacionalnoj, vjerskoj, državnoj, seksualnoj i drugoj osnovi koje kroz svoje likove Cohen često koristi, njegovi nastupi rijetko koga ostavljaju ravnodušnim: ili se radi oduševljenom prihvaćanju ili o bijesu i oštroj kritici njegovih djela. Posebno često na njegove radove oštro reagiraju pripadnici konzervativnih, državnih ili crkvenih krugova koje Cohen 'potkači' svojim nastupima.

Karijera
--------

Godine 1994. britanski *Channel 4* tražio je zamjenu za voditelja emisije *The Word*. Cohen im je poslao video kazetu na kojoj glumi izmišljeni lik TV voditelja Krista iz Albanije (koji je kasnije postao Borat iz Kazahstana) i to se svidjelo jednim od producenata emisije, koji ga je zapamtio i zaposlio čim se ukazala prilika.

Uskoro je lik Ali G započeo posjavljivanje u *"Dnevniku u 11"* na *Channel 4*. Godine 2000. počinje serija *Da Ali G Show* koja je 2001. godine osvojila BAFTA nagradu za najbolju komičnu seriju na televiziji. Godine 2002. Ali G je bio glavni lik filma *Ali G u parlamentu*, a 2003. serija započinje svoje emitiranje u SADu..

Dana 3. studenog 2006. u kinima počinje prikazivanje filma *Borat: učenje o amerika kultura za boljitak veličanstveno država Kazahstan* u kojem glavnu ulogu igra Sacha Cohen kao Borat, reporter iz Kazahstana.

Najpoznatija djela
------------------

* *Ali G u parlamentu* (cjelovečernji film, 2002.)
* *Da Ali G Show* (TV serija, 2003.-2004.)
* *Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan* (cjelovečernji film, 2006.)
* *Brüno* (cjelovečernji film, 2009.)
* *Diktator* (cjelovečernji film, 2012.)
**Samguk Yusa** ili **Uspomene Tri kraljevstva** je zbirka legendi, narodnih priča i historijskih zapisa vezanih uz Tri kraljevstva Koreje (Goguryeo, Baekje i Silla), kao i druge periode i države prije, za vrijeme i nakon perioda Tri kraljevstva.

Tekst je napisan na klasičnom kineskom (kojeg su koristili pismeni Korejci u tom vremenu). Sabran, barem djelomično, od budističkog redovnika Iryeona (1206 - 1289) pred kraj 13. vijeka, vijek nakon Samguk Sagija.

Za razliku od činjenicama bogatijeg Samguk Sagija, Samguk Yusa se više orijentira na različite narodne priče, legende i životopise iz rane korejske historije. Mnoge od legendi vezanih uz osnivanje korejskih historijskih kraljevstava su zabilježeni u knjizi. Illyeon je pokrio legende o osnivanju Gojoseona, Wiman Joseona, Buyeoa, Goguryeoa, Baekjea, Sille i Gaye.

U njemu se nalazi najstariji zapisi kegende o Dangunu, sin boga-osnivača Gojoseona kao prve korejske države.

V. također
----------

* Popis korejskih tema
* Historija Koreje
* Tri kraljevstva Koreje
**Musée Honmè** (ili **Honmey**) je muzej u Porto-Novu, Benin, koji se nalazi na području bivše vladarske palače lokalnih vladara. Tremin "Honmè" ili "Honmey" znači "u unutrašnjosti vrata", odnosno u širem kontekstu označava samu palaču. Kroz historiju su se koristili termini **Kraljevska palača** ili **Palača kralja Toffe**. Formalno je otvoren 1988. godine. 

Iako je sama palača primarni eksponat muzeja, u sklopu istoga se nalazi oko 230 eksponata, mahom kulturološki značajnih predmeta, muzičkih instrumenata (primjerak *alounlouna*), umjetnina i portreta, fotografija kraljevske obitelji te brončana bista kralja Toffe; većina eksponata u muzeju povezana je upravo s Toffom.

Od 1995. do 2007. godine, Musée Honmè je bilježio godišnji porast broja posjetitelja s cca. 4,000 (1995.) na gotovo 7,500 (2007.) godine.

Galerija
--------

* Unutrašnjost muzejaUnutrašnjost muzeja
* Unutarnje dvorište muzejaUnutarnje dvorište muzeja
* Prednje dvorište muzejaPrednje dvorište muzeja
* Statua u muzejuStatua u muzeju
* Statua u muzejuStatua u muzeju
* Statua u muzejuStatua u muzeju
* Statua u muzejuStatua u muzeju

Vanjske veze
------------

***Musée Honmè*** na Wikimedijinoj ostavi

* Inforoute du patrimoine culturel béninois. Les musées Arhivirano 2013-12-11 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 144542222
* ULAN: 500308157

 |
**Poddębice** (njemački: *Poddembice*, *Poddembice* između 1943.-1945. *Wandalenbrück*) je grad od 7,245 stanovnika u sredini Poljske u Lodzkom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Poddębice leže duž desne obale rijeke Ner, udaljene 150 km jugozapadno od Varšave i oko 160 km sjeverozapadno od 150 Poznańa.

Poddębice su poznate po tom što koriste obnovljive izvore energije. Nakon izgradnje geotermalne pumpe podignuta je 
mreža tako da se danas oko 6.000 stanovnika (75%) grije na taj način.

Historija
---------

Poddębice su prvi put dokumentirane 1388. a status grada dobile su najvjerovatnije prije 1400. ali su ga izgubile 1870.

Za Treća Podjele Poljske - od 1793. su postale dio Kraljevine Pruske, a
od 1807. su dio kratkotrajnog Varšavskog vojvodstva, a od 1815. su dio Kongresne Poljske. 
Kako su se u toj državi našle na rubu, toliko su nazadavale da su joj 1870. oduzeta gradska prava.
Krajem 19. vijeka podignuta je predionica tekstila.

Grad se ekonomski oporavio u međuratnom periodu odkad se 1930. našao na trasi željezničke pruge Šlezija-Gdynia, pa mu je1934. vraćen status grada.

Za Njemačke okupacije Poljske u gradu je od 1940. 42 djelovao geto iz kojeg je oko 1,500 Židova deportirano u Logor smrti Chełmno i pobijeno.

U periodu između 1954.-75. Poddębice su bile administrativni centar vlastitog povjata, zatim su tu ulogu izgubile, ponovno joj je vraćena 1999.

Privreda
--------

Poddębice su danas servisni centar poljoprivrednog kraja, koji od industrije ima tvornice građevinskog materijala, odjeće, namještaja i hrane.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost grada je kasnorenesansni Dvorac Grudziński, podignut između 1610-1617. (restauriran u 19. vijeku).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Poddębice*" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 28.08.2021.
2. 1 2 3 4 5  „*Poland, lodzkie*" (poljski). City population. Pristupljeno 28.08. 2021.
3. 1 2  „*Charakterystyka*" (poljski). Gmina Poddębice. Pristupljeno 28.08.2021.

Vanjske veze
------------

***Poddębice*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gmina Poddębice* (službene stranice) (`pl`)
**Panzerkampfwagen 35(t)** ili **Panzer 35** bio je njemački naziv Čehoslovački tenk **LT-35** ili **LT vz. 35**, koji je bio korišten od Njemačke početkom drugog svjetskog rata

### Nastanak

Ostvarivši svoju nezavisnost poslije raspada Austro-Ugarske Čehoslovaci su odlučili da spriječe mogućnost da ju im je netko ponovno otme. Rezultat toga postaje gradnja modernih oružanih snaga opremljenih oružjem proizvedenim u domovini kako bi se spriječila ovisnost o vanjskim faktorima. Kruna tih napora je gradnja tenka LT-35 koji u doba svojeg prvog izlaska iz tvornice Škoda 1935. godine nije lošiji od niti jednog tada postojećeg.

### Ratno djelovanje

Osnovni plan Čehoslovačke da se obustavi proizvodnja i korištenje tenka LT-35 u 1938. godini kako bi se zamijenio modelom LT-38 pada u vodu Njemačkom aneksijom ove države kada taj tenk dobiva danas puno poznatije ime Panzer 35.

Kako su Njemci u to doba koristili Panzer I i Panzer II osvajanje tvornice ovog tenka zajedno s kompletnom dotadašnjom proizvodnjom je postao za njih dar s neba koji im osigurava nužno potrebnu pomoć za kasnije osvajanje Poljske i Francuske. U njegovom korištenju tijekom invazije Francuske bilo je barem poetske pravde da proizvod države predane Njemačkoj bude upotrebljen za uništenje onog tko ih je izdao.

Korisnost ovog tenka za Njemačku toga doba je tolika da on ostaje u upotrebi sve do kraja 1941. godine iako su ga Čehoslovaci proglasili zastarjelim još 1938 godine i proizveli već tada njegovog nasljednika Panzer 38 .

### Oprema

Osnovno naoružanje ovog tenka je bio njegov top od samo 35 mm. koji na 1000 metara nije mogao probit oklop deblji od 26 mm. a na udaljenosti od 5 metara nije mogao probiti ništa deblje od 40 mm. Iako to ispada ništavno ne smije se zaboravit da Panzer I korišten u Francuskoj uopće nije imao top. Njegova debljina oklopa na najčvršćem dijelu je iznosila 22 mm.

### Upotreba izvan Njemačke i Čehoslovačke

Prije uništenja Čehoslovačke ovaj tenk je već bio prodan Rumunjskoj, da bi tijekom okupacije njegovi primjerci završili u oružanim snagama Bugarska , Slovačka , Mađarska i Italija.

Rađeći po licenci od Panzer 35 Mađarska je proizvela nove modele ovog tenka koje su dostigli težinu od 40 tona što je četiri puta više od orginalno zamišljene. Bugarska je s druge strane nastavila koristiti originalne primjerke ovih tenkova do polovice pedesetih godine.

***Panzer 35*** na Wikimedijinoj ostavi
Panzerkampfwagen 38 (t)
**Panzer 38** je bio čehoslovački tenk korišten od Njemačke u drugom svjetskom ratu nakon aneksije Čehoslovačke.

### Nastanak

Već 1935. godine u doba izlaska iz tvornica prvih primjeraka tenka kasnije znanog kao Panzer 35 njegov proizvođač je bio uočio njegove nedostatke i počeo proizvodit novi, moderniji tenk. Taj tenk imena LT-38 je prvi put predstavljen javnosti 1938. godine nakon čega dolazi do Čehoslovačke narudžbe od 150 primjeraka. Prije nego što je ijedan od tih tenkova bio proizveden, Čehoslovačka je 1939. godine aneksirana Njemačkoj, te tenk dobiva ime Panzer 38.

### Ratno djelovanje

Njemački vrhovni stožer je 1939. godine ovaj tenk proglasio superiornim vlastitim modelima Panzer I i Panzer II tako da on dobiva prioritet u proizvodnji. Tijekom kasnijeg rata u Poljskoj i Norveškoj Panzer 38 čini osnovu Njemačkih oklopnih snaga. U francuskoj njemu se kvalitetno pridružuju Panzer III i Panzer IV, ali bez njega su još uvijek bile nezamislive ozbiljne Njemačke vojne operacije. Početkom rata u Sovjetskom Savezu postaju očiti njegovi nedostaci u borbi protiv tenkova Crvene armije čiji oklop nije bio u stanju probiti. Bez obzira na te probleme on ostaje nezamjenjiv do lipnja 1942. kada se od njega napokon odustaje.

### Oprema

Prvobitni oklop ovog tenka je iznosio samo 25 mm. što je vremenom povećane do debljine od 50 mm koju su imali posljednji modeli pri napuštanju tvornice. Top se nikada nije nadograđivao tako da je njegov promjer od 37 mm postao 1942. jednostavno preslab pogotovo ako imamo u uvidu da tenk Panzer VI Tigar koji se pojavljuje samo koji mjesec kasnije ima top promjera 88 mm.

Prije obustave proizvodnje bilo je izgrađeno ukupno 1400 primjeraka ovog tenka.

### Prenamjene

Jagdpanzer 38
Najpoznatija konverzija ovog tenka je bila ona u protutenkovsko oklopno vozilo pod imenom Marder II i Marder III. Sveukupno je bilo proizvedeno 1800 primjeraka tog oklopnog vozila koje je nastalo skidanjem kupole na čije mjesto je postavljen top od 76 mm. Taj projekt na kraju krajeva nije bio zadovoljavajući jer je Marder bio previsok, tako da se krenulo u traženje njegove zamjene. To postaje puno uspješnije protutenkovsko oklopno vozilo Jagdpanzer 38 (prikazan na donjoj slici) koje ostaje u proizvodnji do kraja rata. Njegovu snagu je činio isti top koji se nalazio u Panzer IV i niska silueta što je pomagala u njegovom kasnom otkrivanju od protivnika. Sveukupno ih je proizvedeno više od 2500 primjeraka u razdoblju od samo godinu dana što je rezultat koji je postiglo malo koje Njemačko vojno vozilo.

### Upotreba izvan Njemačke

Po svojoj pojavi Panzer 38 dobiva fantastične kritike tako da je već prije izbijanja rata bio prodan Iranu, Peruu, Švedskoj, Švicarskoj i Litvi. Tijekom rata Njemačka ih je nekoliko ustupila Bugarskoj, Rumunjskoj, Slovačkoj i Mađarskoj.

Poslije rata nekoliko primjeraka ovog tenka se aktivno koristilo sve do 1970. godine kada ih Švedska napokon prestaje upotrebljavati.

***Panzer 38*** na Wikimedijinoj ostavi
Pogled na Pančevački most i Luku Beograd iz vazduha
**Pančevački most** je jedini most preko Dunava na teritoriji grada Beograda.
Most je pušten u saobraćaj 1935. Prvobitno ime mosta je bilo kralja Petra Drugog

Tehničke karakteristike
-----------------------

Most ima po dve trake u oba pravca za drumski saobraćaj, a predviđen je i za dvosmerni železnički saobraćaj. Trenutno na mostu postoji samo jedan železnički kolosek.

Cela dužina mosta sa betonskim vijaduktom i inundacionim mostom iznosi 1526,4 m. Glavna konstrukcija mosta duga je 1134,7 m.

Istorija
--------

Pogled na Pančevački most sa Dunava.
Pančevački most je građen od strane nemačkih preduzeća *Siemens-Baunnion GmbH* iz Berlina (stubovi) i firme *Luxenburgiste Bergwerke und Hutten A.G. Dortmund* i deo je posleratnih reparacija Srbiji. Prvobitno je trebao biti samo železnički most sa dva koloseka sa stranskom konzolom za drumski saobraćaj.

Tokom drugog svetskog rata most je srušila Jugoslovenska vojska u noći između 10 i 11 aprila 1941. sa namerom da uspori napredovanje nacista. Most je obnovljen 1946, a prvi voz preko njega je prešao 7. novembra iste godine dok je drumski deo pušten u soabraćaj za najznačajniji praznik ondašnje Jugoslavije 29. novembar.
Lidia Bastianich na Texas Book Festivalu 2014.
**Lidia Giuliana Matticchio Bastianich** [ˈliːdja dʒuˈlja:na matˈtikkjo baˈstjaːnitʃ] (djevojačko ime **Lidia Giuliana Matticchio**; Busoler kraj Pule, 21. veljače 1947.), američka kuharica, autorica i restoraterica.

Specijaliziravši se u talijanskoj kuhinji, redovito je gostovala u javnoj televizijskoj kulinarskoj emisiji od 1998. godine. Godine 2007. pokrenula je svoju treću TV seriju *Lidia's Italy* (*Lidijina Italija*). Također posjeduje nekoliko talijanskih restorana u SAD-u zajedno sa svojom kćeri Tanyom Bastianich Manuali i sinom Joeom Bastianichom uključujući Felidiju (osnovala sa svojim bivšem mužem, Felice), Del Posto, Escu i Becco na Manhattanu, Lidia's Pittsburgh u Pittsburghu i Lidia's Kansas City u Kansas Cityju.

Vanjske poveznice
-----------------

* *Lidia's Italy* Lidia Bastianich's official Web site.
* *Lidia's Italy* na Internet Movie Databaseu
* *Celebrity Judges* Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u 2000 MasterChef USA official web site
**Lidija Merenik** (Beograd, 7. 9. 1958) profesor je na Seminaru za studije moderne umetnosti Filozofskog fakulteta Univerziteta u Beogradu.

Biografija
----------

Diplomirala je na Filozofskom fakultetu u Beogradu, na Odeljenju za istoriju umetnosti, 1982. godine. Završila je postdiplomski kurs na Arhitektonskom fakultetu u Rimu (Istorija i teorija moderne umetnosti), 1984/85. Univerzitet u Rimu, kod profesora Filiberta Mene. Magistrirala je 1983. godine i doktorirala 1999. godine na Odeljenju za istoriju umetnosti, Filozofskog fakulteta u Beogradu. Radila je kao saradnik Likovne redakcije Studentskog kulturnog centra u Beogradu (1981-1985) i kao kustos Muzeja savremene umetnosti u Beogradu(1985-1990). Pisanjem o umetnosti i kustoskim radom bavi se od 1981. 

Bila je umetnički direktor Bijenala mladih u Vršcu 1998, Oktobarskog salona 2002 i Bijenala umetnosti u Pančevu 2003, kao i asistent na izložbama Bijenala na Cetinju 1990-1994. 

Tokom rada u Studentskom kulturnom centru, Muzeju savremene umetnosti i kasnije (1991-2011) realizovala preko stotinu izložbi jugoslovenske i srpske moderne i savremene umetnosti, među kojima treba izdvojiti Bijenale mladih u Vršcu 1998; "Umetnost i vlast, 1945-1951", Muzej 25. maj, Beograd 1998; "Ikone modernog doba, slikarstvo šezdesetih", u: *Beograd-šezdesete*, Galerija ULUS i Muzej grada Beograda 2003; retrospektivnu izložbu Ivana Tabakovića u Galeriji Matice srpske u Novom Sadu i Muzeju Savremene Umetnosti u Beogradu 2004; Oktobarski salon 1995; Oktobarski salon 2000; Oktobarski salon 2002; Sekvence modernizma, GMS NS 2011; i dr.

Kustos i komesar Srpskog paviljona na 56. Bijenalu u Veneciji, maj 2015.

Objavljene knjige i naučni radovi (izbor)
-----------------------------------------

* *Beograd - osamdesete: nove pojave u slikarstvu i skulpturi 1979-1989, Novi Sad 1995;*
* *Ivan Tabakovic 1898-1977, Novi Sad 2004;*
* *Nadežda Petrovic: Projekat i sudbina, Beograd 2006;*
* *Kultura fragmenta: Dragan Jelenkovic 1989-2005, Pancevo 2008;*
* *Grupa autora, Ex-Post - Milena Pavlovic Barilli, Kritike, članci, bibliografija, III, Beograd 2009;*
* *Grupa autora, Pro Futuro - Milena Pavlovic Barilli, II, Beograd 2010;*
* *Umetnost i vlast. Srpsko slikarstvo 1945-1968, Beograd 2010;*
* *The basic development trends of Yugoslav Art after 1945:*
* *Art and Politics. Art/Politics/National Identity, Saitama University, Saitama (Japan) 2010;*
* *Mileta Prodanović: Biti na nekom mestu biti svuda biti, Beograd, 2011;*
* *Prostranstvo [u]vida: Zoran Grebenarović, sa Irinom Subotić, Beograd, 2012;*
* *Ep, popularna kultura i politika u savremenom umetničkom delu / Epics, popular culture and politics in a modern work of art,Etnoantropološki problemi, y. 2014, no. 9 (1), 159-174;*
* *Lazar Trifunović i istorija srpske moderne umetnosti, u: L. Trifunović, Srpsko slikarstvo: 1900-1950, Srpska književna zadruga, kolo 105, knj. 710, Beograd 2014, IX-XXV.*
**Licinije** ili **Flavije Galerije Valerije Licinijan Licinije** *(Flavius Galerius Valerius Licinianus Licinius)* (rođen oko 250. godine, poginuo 325. godine) bio je rimski car od 308. do 324. godine. 

Licinije je bio seljačkog porekla. Rođen je u Dakiji ili u Gornjoj Meziji. Licinije je bio prijatelj cara Galerija, koga je pratio u njegovoj ekspediciji protiv Persijanaca. Posle smrti Severa II, Galerije je uzdigao Licinija na rang avgusta na Zapadu, 11. novembra 308. godine. Licinije je smesta dobio upravu nad Ilirikom, Trakijom i Panonijom. 

Nakon Galerijeve smrti, maja 311. godine, Licinije je vlast nad čitavim carstvom podelio sa Maksiminom Dajom. Helespont i Bosfor su bili granica između dva domena.

Marta 313. Licinije se oženio sa Flavija Julija Konstancija, polusestrom Konstantina Velikog. Do braka je došlo u Milanu, i tom prilikom carevi su izdali Milanski edikt kojim su hrišćanima vratili konfiskovanu imovinu. Oni nisu hristijanizovali Carstvo, kako se često misli, ali je položaj hrišćana posle ovoga bio mnogo bolji. Već sledećeg meseca, Licinije je pobedio Maksimina Daju i tako sebe proglasio za cara na Istoku, dok je njegov zet, Konstantin Veliki, imao vrhovnu vlast na Zapadu. 

Licinije se 316. stavio na stranu Basijana protiv Konstantina Velikog. Kada je njegov postupak postao poznat, došlo je do građanskog rata, u kome je Licinije doživeo poraz u Panoniji, kod današnjeg Osijeka, 8. oktobra 316. godine. U međuvremenu, Licinije je imenovao za svog savladara lokalnog vojnog zapovednika duksa Valerija Valensa. Međutim, Licinije i Valerije Valens su još jednom potučeni u blizini Jedrena, ali je posle novih preokreta došlo do mirovnih pregovora. Jedan od uslova mira bila je i likvidacija Valerija Valensa. Mir je utanačen 1. marta 317. u Serdiki (današnjoj Sofiji). Licinije je time ostao bez svih evropskih poseda osim dijeceze Trakije.

Konstantin Veliki je 324. započeo drugi veliki rat protiv Licinija nakon što su odnosi dva avgusta postepeno pogoršavani od 320. godine. Naneo mu je poraz a zatim ga je zarobio u zidinama Vizanta. Nakon jednog pomorskog poraza, došlo je do odlučne bitke blizu Halkedona, 18. septembra 324. godine. Licinije je bio zarobljen i odveden u Solun gde je jedno vreme živeo u kućnom zarobljeništvu. Ipak, kada je pokušao da digne ustanak, Konstantin Veliki je naredio da bude ubijen zajedno sa svojim maloletnim sinom Licinijem II , Konstantinovim sestrićem.

Eksterni linkovi
----------------

***Licinije*** na Wikimedijinoj ostavi

* De Imperatoribus Romanis vebsajt Licinije
**Litij-polimer baterija** (**Li-Poly, LiPo, LIP**) pripada skupini punjivih baterija na bazi litija. Spada u drugu generaciju takve vrste baterija. Tehnološki predstavlja generaciju baterija koje su naslijedile litij-ionsku bateriju. 

Osobine su joj uglavnom iste kao kod prethodnice. Vrlo je lagana zbog litijevih elektroda, vrlo velika gustoća energije koja je skoro dvostruko veća od obične NiMH baterije, veći nazivni napon od napona koji je u baterijama na bazi nikla. Za razliku od niklovih baterija nije ju nužno održavati, jer nije podložna nikojim štetnim efektima poput memorijskog kad ju se ne koristi niti kristalizacijskog. Zbog toga nema potrebe za periodičnim pražnjenjem, a može ju se puniti u bilo kojem vremenu. Tehnološki pomak je elektrolit. Čini ga polimer koji se dade oblikovati u razne oblike, što sve prethodne generacije baterija nisu imale mogućnost. Budući da ove baterije mogu biti vrlo tanke, primjenjivost se odmah pokazala kod mobilnih telefonskih uređaja. 

Slabosti litij-polimer baterija su dvije. Osjetljivije su na niske temperature, a životni vijek im je kraći, otprilike koliko i kod baterija koje su dvije generacija unazad, nikal-metal-hibridnoj bateriji.

Izvori
------

* Baterije - tehnologija i održavanje Arhivirano 2016-07-25 na Wayback Machine-u Autor: Željko Harjač, Info-Mob.com
* Što trebate znati o baterijama, FRIŠ d.o.o. Križevci Arhivirano 2018-06-12 na Wayback Machine-u