recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Središnja statistička agencija** (engleski: *Central Statistical Agency*, akronim *CSA*; amharski: የማዕከላዊ ስታቲስቲክስ ኤጀንሲ) je etiopska vladina agencija, dio Etiopskog ministarstva financija i ekonomskog razvoja.

Agencija CSA ima 25 područnih ureda po cijeloj Etiopiji. Sjedište agencije je u glavnom gradu Adis Abebi, ostali uredi nalaze se u: Ambu, Arba Minču, Asebe Teferiju, Asaiti, Asosi, Avasi, Bahir Daru, Debre Berhanu, Deseu, Dire Davi, Gambeli, Gobi, Gondaru, Hararu, Hosaeni, Inda Selasiju, Džidžigi, Džimi, Mekeleu, Mizan Teferiju, Adami, Negele Boranu, Nekemteu i Sodou.

Zadatak agencije je izrada statističkih pregleda i provedba popisa stanovništva radi planiranja privrednog i društvenog razvoja, kao i obrazovanje kadrova za to područje. 

Do 9. marta 1989 Središnja statistička agencija zvala se *Središnji statistički ured* (engleski: *Central Statistical Office*).
Agencija CSA je 21. novembra 2006, dobila priznanje kao najbolja vladina agencija u implementaciji informacijskih tehniologija i razvoju statističkih informacija u subsaharskoj Africi.

Izvori
------

1. ↑  "Branch offices" Arhivirano 2010-08-16 na Wayback Machine-u, Central Statistical Agency website (pristupljeno 26. decembra 2009)
2. ↑  "Ethiopia: Ethiopia Said in Better Position in Statistical Information Dev't" AllAfrica.com (podatak od 30. novembra 2006.)

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice Agencije CSA
**Univerzalna mjerna mašina** je mjerni instrument korišten za mjerenja objekata u kojima su geometrijski odnosi najkritičniji elementi, sa dimenzijama relativnim geometrijskih lokacija radije nego apsolutnim koordinatama. Prva upotreba ovih mašina je bila inspekcija mjerila i dijelova proizvedenih od strane ubodnog brušenja. Mada ima neke sličnosti sa koordinatnom mjernom mašinom (CMM) njeno korištenje i tačnost se značajno razlikuju.

Originalno, univerzalne mjerne mašine su kreirane da popune potrebu kontinuiranih mjernih geometrijskih osobina u apsolutnom i komparativnom kapacitetu, radije nego u tačkasto-baziranom koordinatnom mjernom sistemu. CMM omogućava brzu metodu za pregledanje apsolutnih tačaka, ali geometrijske veze moraju biti izračunate umjesto izmjerene direktno. U teoriji: korištenjem preciznog vretena sa elektronskim testnim indikatorom radije nego sondom, univerzalna mjerna mašina popunjava ovu potvrdu. Ovaj indikator može biti precizno kontroliran i pomjeran duž dijela, bilo duž linearnih osa ili radijalno oko vretena, da kontinualno snima profil i geometriju. To daje univerzalnoj mašini vrlo jaku prednost u odnosu na druge metode za mjerenje kod profiliranja radijusa, kontura, i rupa, pošto detalj funkcije može biti bilo koje proizvoljne rezolucije. Analogni zapis generiran na mašini može se unositi izravno u kompenzator na računaru s numeričkim upravljanjem (CNC) alatnim mašinama, ispravljajući mašinu na osnovi "po-poslu".

U praksi, univerzalna mjerna mašina je vrlo spora mašina, koji zahtijeva visoko-kvalifikovane i strpljive operatere za korištenje, a preciznost ugrađena u ove mašine je daleko nadmašila potrebe većine industrija. Kao rezultat toga, univerzalna mjerna mašina se danas može naći samo kao mašina za posebne namjene u mjernim laboratorijama. Pošto je na mašini moguće napraviti komparativna mjerenja dužine bez pokretnih linearnih osa, to je vrijedan alat u u odnosu master mjerače i standarde dužine. Dok univerzalne mjerne mašine nikada nisu bili stavka u masovnoj proizvodnji, oni više nisu dostupni na proizvodnoj osnovi, a proizvode se na temelju narudžbi prilagođene potrebama mjernim laboratorijama prilikom kupovine. Proizvođači koji obavljaju posao mjerenja na ovom uređaju će često odlučiti da mjerenje obave u laboratoriju koja je specijalizirana za iste.

Univerzalne mjerne mašine stavljene pod ispravljenu interferometrijsku kontrolu i koriste beskontaktne mjerne glave mogu mjeriti osobile do milionitih dijelova inča duž cijele koverte uređaja, gdje su ostali tipovi mašine ograničeni bilo u broju osa ili u preciznosti mjerenja. Preciznost same mašine je zanemariva, pošto je okolina mašine ograničavajući faktor efektivne preciznosti. Ranije mehaničke mašine su pravljene da drže 10 do 20 milionitih dijelova inča preciznosti duž čitave koverte mašine, a zbog nevjerojatnih dizajna mašine i promišljanja, ostaju precizne i danas bez kompenzacije računara.

Literatura
----------

* American Society for Precision Engineering, *Achieving Accuracy in the Modern Machine Shop*
* Wayne R. Moore, *Foundations of Mechanical Accuracy*
* Atico Export, Universal Testing Machine
**Vladimir Metikoš** (Banja Luka, 7. srpnja 1899. - 1945.), hrvatski domobranski general iz doba NDH. Uz Marka Pavlovića zapovijedao je ustaškim i domobranskim postrojbama u velikoj pobjedi nad četnicima od 30. ožujka do 8. travnja 1945. godine na Lijevča polju. Bio je zapovjednik 6. divizije IV. ustaškog zbora Hrvatskih oružanih snaga od početka prosinca 1944. te zapovjednik Banjalučkog pothvatnog zdruga. Sudjelovao je u bitkama na Neretvi, u dolini Drine i u Lici.

Tijekom Prvog svjetskog rata boravio je na talijanskom bojištu kao poručnik austro-ugarske vojske. Kasnije je bio časnik kraljevske jugoslavenske vojske.

Prvih mjeseci nakon stvaranja NDH služio je kao časnik za vezu s njemačkim zapovjedništvom na području Bosne. Postigao je značajne uspjehe u borbama u istočnoj Bosni kao zapovjednik *7. Jaeger pješačke pukovnije* u svibnju 1942. Od 3. lipnja 1944. zapovjednik je Operativnog područja Lika (4. ustaški pothvatni zdrug), a od listopada 1944. vrši dužnost zapovjednika brigade u Banjoj Luci. Godine 1945. Metikoš je bio jedan od predstavnika HOS-a koji su pokušali ispregovarati predaju Britancima na Bleiburgu.

Vrhovni sud Demokratske Federativne Jugoslavije osudio ga je na smrt 19. rujna 1945. godine.

Literatura
----------

* Tko je tko u NDH, Zagreb, 1997 p. 268 ISBN 953-6377-03-9
* Jug, Damir: Oružane snage NDH: Sveukupni ustroj

Izvori
------

1. ↑  www.vijesti.ba Arhivirano 2015-04-15 na Wayback Machine-u, "Banjaluka za vrijeme Drugog svjetskog rata", objavljeno 14. svibnja 2013. pristupljeno 8. travnja 2015.
2. ↑  *Grahek Ravančić, Martina*. Kontroverze oko broja hrvatskih žrtava na Bleiburgu i Križnom putu
Koordinate: 41° 37′ 44" SGŠ, 21° 54′ 19" IGD

**Nogajevci** (mak. *Nogaevci*) su naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Nogajevci upravno pripadaju opštini Gradsko.

Prirodni uslovi
---------------

Nogajevci su smešteni u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Velesa, naselje je udaljeno 25 kilometara južno.

**Reljef**: Naselje Nogajevci se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je položeno u dolini Vardara, blizu ušća Bregalnice u njega. Severno od naselja uzdiže se omanje pobrđe. Naselje je položeno na približno 150 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Nogajevci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 239 stanovnika. 

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (99%), a ostalo su mahom Srbi.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje, a manjinska islam.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Nogaevci*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.gradsko.gov.mk Zvanična stranica opštine Gradsko

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Gradsko |
| --- |
| **Gradsko** • 
Viničani •
Vodovrati •
Gornje Čičevo •
Grnčište •
Dvorište •
Donje Čičevo •
Zgropoljci •
Kočilari •
Kuridere •
Nogajevci •
Podles •
Svećani •
Skačinci •
Ubogo •
Ulanci |  |
**Steyr TM** (nje. Taktische Maschinenpistole, hrv. Taktički automatski pištolj) je austrijski automatski pištolj kojeg je dizajnirala i proizvela autrijska vojna industrija Steyr Mannlicher. Pištolj koristi streljivo kalibra 9x19mm Parabellum.
Poznat je po tome da strijelac može kontrolirati paljbu, te može ispaliti rafal od 10 - 15 metaka, dok su ostali automatski pištolji ograničeni na rafal od 2 - 3 metka. Pištolj koristi okvire od 15 i 30 metaka. Na cijev pištolja može se montirati prigušivač.

**Steyr SPP** je civilna inačica TM-a te ima samo mogućnost polu-automatse paljbe.

2001. godine Steyr je prodao nacrte TM-a švicarskoj tvrtci Brügger & Thomet, koja je proizvela vlastitu kopiju **Brügger & Thomet MP9**.

Inačice
-------

### SPP

Steyr SPP (eng. Special Purpose Pistol, hrv. Pištolj za posebne namjene) je polu-automatska inačica TMP-a. Dužina cijevi je neznatno povećana. Uklonjen je prednji rukohvat te su umjesto njega postavljene male Picatinny šine.
SPP je proizveden za potrebe civilnog tržišta kao oružje osobnog naoružanja. Nešto je veći od klasičnog pištolja te je izrađen uglavnom od sintetskih materijala.

### Brügger & Thomet MP9

Brügger & Thomet MP9 je razvijen na temelju Steyr TMP-a te se proizvodi u Švicarskoj. Razlikuje se od austrijskog originala po kundaku koji se sklapa na desnu stranu te integriranim Picatinny šinama i novoj sigurnosnoj blokadi okidača. Polu-automatska verzija koristi naziv **TP9** te je slična Steyr SPP.

Korisnici
---------

* Austrija - Steyr TMP koristi austrijska specijalna jedinica EKO Cobra
* Indija - MP9 koristi bombayska policija
* Italija - TMP koristi talijanska jedinica Gruppo di Intervento Speciale
* Portugal - MP9 koristi portugalska vojska
* Švicarska - MP9 koriste mnoge švicarske policijske jedinice

Izvori
------

1. ↑  Competence of Brugger & Thomet
2. 1 2  World-guns.ru Brügger and Thomet MP9
3. ↑  MP9
4. ↑  Bmi.gv.at
5. ↑  Mumbai Police modernisation generates controversy
6. ↑  Special Weapons for Counter-terrorist Units
7. ↑  Brügger & Thomet AG

Vanjske poveznice
-----------------

* MP9.ch
	+ Informacije o MP9
	+ Brošura o MP9
	+ Korisničke instrukcije o MP9
* World.guns.ru
* Recenzija o MP9
**Vladimir Rem** (Slavonski Brod, 4. prosinca 1927. - Slavonski Brod, 22. kolovoza 2011.), hrvatski pjesnik, esejist, književni kritičar i povjesničar.

Životopis
---------

Rođen je u Slavonskome Brodu od oca Stjepana, pohrvaćenoga Nijemca i majke Marije iz šokačkoga roda Akšamović. Osnovnu školu i realnu gimnaziju pohađao je u Slavonskome Brodu, a Hrvatski jezik i jugoslavenske književnosti diplomirao je u Zagrebu.

Nakon studija na Filozofskom fakultetu u Zagrebu (1952.) bio je profesor hrvatskoga jezika i novinar (Slavonski Brod, Derventa, Lipovac, Čakovec), a potom slijedi četvrt stoljeća dugo, iznimno plodno vinkovačko razdoblje (1957.–1992.), gdje je na dužnosti direktora Kazališta (1967.–1979.), predsjednika Sekcije Društva hrvatskih književnika za Slavoniju i Baranju (od 1981.) i kao slobodni umjetnik preuzeo ulogu kreatora i organizatora kazališnog i književnog života u gradu i izvan njega. Godine 1992. vraća se u Slavonski Brod nastavljajući još intenzivnije raditi za svoj rodni grad.

Zagovarajući otpočetka baštinske vrijednosti, pokrenuo je časopis (Glas mladih), priređivao književne večeri, skupove i tribine (Petkom u pet do sedam), uređivao biblioteke (Baština, Brazde, Slavonica, Brodski pisci) i surađivao u tridesetak hrvatskih novina i časopisa. Obogaćujući život građanstva sklona hrvatskoj umjetnosti i njezinu kapitalnom nasljeđu, i u najtežim je vremenima djelovao u korist hrvatske knjige i nacionalnoga repertoara, izlažući se uhićenju i zatvoru (1949.) te progonu i prozivci nakon sloma Hrvatskoga proljeća. Znatnu stvaralačku energiju i znanje ulagao je u opće dobro, što njegovu radu daje specifičnu težinu i čini ga plodonosnijim utoliko što je i drugima pomagao da izraze svoje potencijale kao glumci i redatelji, suradnici i učenici.

Izvori
------

1. ↑  Ružica Pšihistal, Jezik, časopis za kulturu hrvatskoga jezika, br. 4, Hrvatsko filološko društvo, Zagreb, listopad 2011. str. 157
2. ↑   Katica Čorkalo Jemrić

 **Napomena:** Ovaj tekst ili jedan njegov dio preuzet je s internetskih stranica Matice hrvatske. Vidi dopusnicu Matice hrvatske.
Jedan primer krive definisane parametarskim jednačinama Leptir kriva.
U matematici, **parametarska jednačina** je u neku ruku slična funkciji: one omogućavaju da se koriste proizvoljne vrednosti, koje se nazivaju *parametrima*, umesto nezavisnih promenljivih, koje daju vrednosti za zavisne promenljive. Jednostavan kinematički primer je kada se koristi vreme kao parametar da bi se odredila pozicija, vektor brzine i druge informacije o pokretnom telu.

Primeri
-------

Na primer, najjednostavnija je jednačina za parabolu,

{\displaystyle y=x^{2}\,}
ona može biti parametrizovana korišćenjem slobodnog parametra *t*, na sledeći način

{\displaystyle x=t\,}
{\displaystyle y=t^{2}\,}
Mada prethodni primer izgleda pomalo trivijalno, uzmimo parametrizaciju kruga poluprečnika *a*:

{\displaystyle x=a\cos(t)\,}
{\displaystyle y=a\sin(t)\,}
Parametarske jednačine su zgodne za opisivanje krivih u višedimenzionim prostorima.Na primer:

{\displaystyle x=a\cos(t)\,}
{\displaystyle y=a\sin(t)\,}
{\displaystyle z=bt\,}
opisuje trodimenzionu krivu, heliks, poluprečnika *a* i diže se za 2π*b* jedinice po ciklusu. (Jednačine su identične u ravni onima za krug; u stvari, heliks je samo *krug čiji krajevi nemaju iste z-vrednosti*.)

Izrazi kao ovi gore se često zapisuju na sledeći način

{\displaystyle r(t)=(x(t),y(t),z(t))=(a\cos(t),a\sin(t),bt)\,}
Ovakav način za izražavanje krivih je praktičan i efikasan, jer je pogodan za integraciju i diferencijaciju. Stoga se brzina čestice koja sledi ovakvu parametrizovanu putanju može opisati kao:

{\displaystyle v(t)=r'(t)=(x'(t),y'(t),z'(t))=(-a\sin(t),a\cos(t),b)\,}
a ubrzanje kao:

{\displaystyle a(t)=r''(t)=(x''(t),y''(t),z''(t))=(-a\cos(t),-a\sin(t),0)\,}
Uopšteno, parametarska kriva je funkcija jednog nezavisnog parametra (koji se obično označava sa *t*). Za odgovarajući koncept sa dva (ili više) nezavisnih parametara videti: parametarska površ.

Pretvaranje dve parametarske jednačine u jednu jednačinu
--------------------------------------------------------

Pretvaranje skupa parametarskih jednačina u jednu jednačinu podrazumeva rešavanje jedne od jednačina (obično najprostije) po parametru. Zatim se rešenjee parametra zamenjuje u drugu (ukoliko ih je samo dve) jednačinu, i rezultujuća jednačina se obično uprošćava. Treba znati da parametar *nikada* nije prisutan u singularnom obliku (to jest, *gubi se* tokom pretvaranja). Ili, prostijim rečima: simultane jednačine se rešavaju po parametru, i rezultat je jedna jednačina. Ukoliko postoje restrikcije u vrednosti parametra, sprovode se dodatni koraci.

Vidi još
--------

* Parametarsko ocenjivanje
* Parametarska kriva

Spoljašnje veze
---------------

* Onlajn iscrtavanje parametarskih jednačina Arhivirano 2007-10-06 na Wayback Machine-u
* Podaci o pretvaranju niza parametarskih jednačina u jednu funkciju
**Vladimir Šoljić** (19. listopada 1943.) je bosanskohercegovački političar.

Životopis
---------

Vladimir Šoljić rođen je 19. listopada 1943.

U ratnim danima je bio ministar energetike, industrije i rudarstva, a potom i obrane Hrvatske Republike Herceg-Bosne.

Poslije je, odlukom Parlamenta FBiH, postao predsjednik Federacije Bosne i Hercegovine. Tu dužnost vršio je od 18. ožujka 1997. do 29. prosinca 1997. godine. On i njegov zamjenik Ejup Ganić imali su malo utjecaja u stvaranju politike FBiH i bili su pod pritiskom Međunarodne zajednice, Ureda visokog predstavnika i pod pritiscima bošnjačkog i hrvatskog člana Predsjedništva BiH.

Na utemeljiteljskom saboru 24. svibnja 1997. godine izabran je za predsjednika Glavnog vijeća Hrvatske zajednice Herceg-Bosne, udruženja koje nema državotvorne ingerencije i čiji je cilj povezati sve Hrvate u BiH, definirati strateške smjerove nacionalnog, kulturnog i gospodarskog razvitka.

Predsjednik Hrvatske zajednice Herceg-Bosne je ostao i nakon njenog 3. sabora, koji je održan 17. travnja 2010. godine.  
Na tom saboru, Vladimir Šoljić je proglašen jednim od nekoliko članova Glavnog vijeća Hrvatske zajednice Herceg-Bosne.

Povezano
--------

* Hrvatska Republika Herceg-Bosna
* Federacija Bosne i Hercegovine
* Hrvatska zajednica Herceg-Bosna (udruženje)

Izvori
------

1. ↑  Sigurnosno vijeće Ujedinjenih naroda. Security Council Official Records. Ujedinjeni narodi. 1997. Str. 24. ISBN 92-1-890005-6
2. ↑  Matica: časopis Hrvatske matice iseljenika, Opseg 46. Matica iseljenika Hrvatske. 1996. Str. 42.
3. ↑  Karatnycky, Adrian; Motyl Alexander J.; Graybow, Charles. Nations in transit, 1998: civil society, democracy, and markets in East Central Europe and the newly independent states. Freedom House. 1999. Str 126. ISBN 0-7658-0623-1
4. ↑  Chandler, David. Bosnia: faking democracy after Dayton. Pluto Press. 2000. Str 74. ISBN 0-7453-1690-5
**Sekvenciranje** je u genetici i biohemiji metoda kojom je moguće utvrditi redosled pojedinih gradivnih elemenata u velikom molekulu. Kod DNK i RNK utvrđuje se redosled nukleotida, a kod belančevina uvrđuje se redosled aminokiselina. Između ostalog, sekvenciranje se koristi u modernoj dijagnostici, posebno u dijagnostici rizika od naslednih bolesti. Da li neki potomak u svojim genima nosi promenu nasleđenu od predaka koja može označiti razvoj određene nasledne bolesti.

Sekvenciranje DNK je svojevrstan početak istrazivačke revolucije na polju genomike. Od 1995. godine do danas je na taj način sekvenciran genom 330 različitih organizama među kojima i čoveka. Dešifrovanje ("otključavanje") genetičkog koda direktno na "izvoru", naime na nivou DNK, je od velikog značaja za naučna istraživanja. Ako je DNK sekvenca poznata, moguće odrediti aminokiselinske sekvence kodiranih genskih produkata - proteina. Do danas je razvijeno više metoda određivanja sekvenci DNK. Ranije je to bilo veliki i skup poduhvat, dok se modernim metodama sekvenciranje odvija skoro automatski. Dve najznačajnije metode DNK sekvenciranja su:

* **Frederik Sanger** tehnika elegantno koristi prirodni tok replikacije kao uzorak za sekvenciranje, i ona je još uvek dominantno prisutna.
* **Maksim-Gilbert** tehnika se u principu bazira na hemijskom razlaganju pojedinih baza, i u današnje vreme se ređe koristi.

U novije vreme se pojavila metoda pirosekvenciranja, koja nudi mogućnost ubrzanog sekvenciranja putem visokoparalelne aktivnosti.

Sangerovo sekvenciranje
-----------------------

Sanger je razvio dve metode sekvenciranja nukleinskih kiselina. Ovde će jedna od njih biti opisana - **dezoksi metoda**, koja se pojavila 1977. godine. DNK replikacija se odvija uz pomoć DNK polimeraze koja "ugrađuje u rastući drugi niz DNK nasuprot ležećem polinukleotidnom lancu (matrici). Međutim ako se umesto prirodnog nukleotida u postupku replikacije koristi kao prethodnik 2´3´ddNTP, onda će nakon njegove ugradnje replikacija niza bice završena. Na ovom mjestu će nastati prekid lanca. Za svaku bazu G,T,C, ili A postoji jedan odgovarajuci 2´3´ddNTP.

Literatura
----------

1. ↑  „DNA Sequencing - Real Time DNA analysis Information".
2. ↑  „Genome Sequencing".
3. ↑  „The Order of Nucleotides in a Gene Is Revealed by DNA Sequencing | Learn Science at Scitable".
Novostvorena nekropola stećaka Bileća, na izlazu iz grada prema jezeru
**Stećci u vodama Bilećkog jezera** su srednjovjekovni nadgrobni spomenici ostali pod vodom Bilećkog jezera nakon izgradnje hidroenergetskog sistema Trebišnjica. 

Bilećko jezero nastalo je izgradnjom brane Grančarevo na rijeci Trebišnjici blizu grada Bileće 1968. godine. 
U cilju zaštite svih spomenika kulture na ugroženom području obrazovana je komisija konzervatora i drugih stručnjaka koja je imala zadatak da utvrdi koji se sve spomenici nalaze na ugroženom području i kakve bi mjere u cilju njihove zaštite trebalo preduzeti.

Jedan od zadataka te komisije odnosio se na srednjovjekovne nadgrobne spomenike-stećke. Za obavljanje toga zadatka obrazovana je ekipa u kojoj su učestvovali: Šefik Bešlagić, Zdravko Kajmaković konzervator Zavoda, Ranko Rosić fotografski majstor Zavoda, Mato Biško arhitektonski tehničar Zavoda i Ćiro Rajić, fotograf Uprave za zaštitu spomenika kulture iz Mostara. Ekipa je obišla teren u maju 1960. godine, prikupila osnovne podatke o spomenicima i dala prijedlog mjera za zaštitu spomenika.

Podaci o brojnom stanju prije stvaranja jezera. 

| Lokacija | Ploča | Sanduk | Sljemenak | Krst | Ukupno | Ukrašeni | Natpis |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Izvor | 2 |  |  |  | 2 |  |  |
| Zadublje | 60 | 1 |  |  | 61 |  |  |
| Orah | 10 |  |  |  | 10 |  |  |
| Mistihalj | 110 | 67 | 1 |  | 178 |  |  |
| Panik | 100 | 3 |  |  | 103 |  |  |
| Sveti Đurađ | 12 | 6 |  | 2 | 20 |  |  |
| Grobnice I | 37 | 10 | 1 |  | 48 |  |  |
| Grobnice II | 7 | 2 |  |  | 9 |  |  |
| Mostište | 19 | 13 | 1 |  | 33 |  |  |
| Gornje selo | 3 |  |  |  | 3 |  |  |
| Ukupno | 360 | 102 | 3 | 2 | 467 |  |  |
|

Nova nekropola Bileća
---------------------

Prema prijedlogu članova navedene ekipe, obavezno je trebalo izmjestiti slijedeće stećke:

* Nekropola u Mistihalju: 8 sanduka veće visine, od toga 6 sa postoljem
* Nekropola Grobnice kod Kolanjevića: 2 sanduka i 1 sljemenjak
* Nekropola uz crkvu sv. Đurđa kod Kolanjevića: 1 krstača sa natpisom i 1 ploča sa motivom žene i preslice
* Nekropola Mostište: 1 sanduk broj sa originalnim ukrasom
* Nekropola kod izvora Trebišnjice: 2 ploče.

Tokom realizacije prijedloga o izmještanju stećaka i ostalih kulturnih dobara (Manastir Kosijerevo i Dobrićevo) povećan je ukupan broj i nastala je nova nekropola reprezentativnih uzoraka iz ovog dijela Bosne i Hercegovinesa u kojoj se nalazi 86 stećaka i to 70 ploča, 42 sanduka, 1 sljemenik i 3 krstače i najveća je vještačka nekropola stećaka na Balkanu. Dio reprezentativnih spomenika sa natpisima završio je u Zemaljskom muzeju u Sarajevu i u muzeju u Nikšiću. Po pričanju očevidaca nekoliko stećaka transportovano je u SAD i tom akcijom rukovodio je arheolog Vejn Vučinić, porijeklom iz ovih krajeva. Preko 350 stećaka ostalo je zauvijek pokriveno vodom Bilećkog jezera.
*Za ostala značenja, v. Nausikaja (razvrstavanje).*
Charles Gleyre: Odisej i Nausikaja
**Nausikaja** (grč. **Ναυσικάα**, *Nausikáa*) kći je kralja Alkinoja, vladara Feačana, i kraljice Arete, pojavljuje se u Homerovoj *Odiseji*.

Mitologija
----------

John Flaxman: Nausikaja se igra s prijateljicama
Homer u svojoj *Odiseji* govori da je Odisej brodolomom završio na otoku Skeriji. Nausikaja ga je pronašla i odvela ga svome ocu Alkinoju. Znatan dio *Odiseje* zapravo je Odisejevo prepričavanje svojih pustolovina Alkinoju i njegovim gostima. Alkinoj mu zatim širokogrudno daje brodove koji ga napokon nose kući u Itaku.

Homer opjevava neizraženu ljubav. Ona govori svojim prijateljicama da bi htjela muža poput Odiseja, a njezin otac Alkinoj govori Odiseju da bi ga pustio da je oženi. No, ipak, ništa se ne dogodi između njih dvoje, premda je Nausikaja bila prekrasna i mlada. Odisej govori da sliči božici Artemidi.

Prema Aristotelu i Diktisu Krećaninu, Nausikaja se vjenčala s Telemahom, Odisejevim sinom, i rodila sina Perzeptola ili Ptoliporta.

Djela iste tematike
-------------------

* Homer: *Odiseja*, ep
* Goethe: *Nausikaja*, nedovršena opera

  


***Nausikaja*** na Wikimedijinoj ostavi
**Oliver Wolf Sacks** (London, 9. srpnja 1933.) britansko-američki je neurolog, psiholog, pisac i amaterski kemičar, koji je bio profesor neurologije na sveučilištu medicine u New Yorku. Između 2007. i 2012. bio je profesor neurolgije i psihijatrije na sveučilištu u Columbiji. Proveo je i nekoliko godina na kliničkom fakultetu u sklopu sveučilišta Yeshiva, fakultet medicine Alberta Einsteina. Drži i poziciju profesora na britanskom sveučilištu Warwick.

Sacks ie autor nekoliko popularnih knjiga, kao što je nekoliko kolekcija slučajeva neuroloških poremećaja njegovih pacijenata. Njegova možda najslavnija knjiga je *Buđenja* iz 1973. koja je adaptirana u hvaljenu dramu *Awakenings* iz 1990 u kojoj su glavne uloge tumačili Robin Williams i Robert De Niro. Njegova knjiga *Musicophilia: Tales of Music and the Brain* bila je predmet epizode *Musical Minds* u sklopu dokumentarne serije *Nova* programa PBS.

Lik Raleigh St. Clair iz filma *The Royal Tenenbaums* iz 2001. se zasniva na njemu.

Izvori
------

1. ↑  "NYU Langone Medical Center Welcomes Neurologist and Author Oliver Sacks, MD". newswise.com. 13. rujna 2012.
2. ↑  „Borzoi Reader | Authors | Oliver Sacks". *About the Author*. Random House. Pristupljeno 5. ožujka 2009.
3. ↑  Jeremy Kirk (24. svibnja 2012). „30 Things We Learned From ‘The Royal Tenenbaums’ Commentary". Arhivirano iz originala na datum 2013-07-21. Pristupljeno 2013-12-12.

Vanjske poveznice
-----------------

***Oliver Sacks*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
| WikicitatWikicitat | **Wikicitat: Oliver Sacks** |

* Oliver Sacks' Službeni website
* Oliver Sacks Arhivirano 2013-03-04 na Wayback Machine-u na sveučilištu Columbia
* Oliver Sacks - članak na *The New York Review of Books*
**Palo Negro** je grad od 126,400 stanovnika u saveznoj državi Aragua na sjeveru Venecuele. 

On je i administrativni centar Općine Libertador.

Geografske i klimatske karakteristike
-------------------------------------

Palo Negro leži pored Jezera Valencia, na nadmorskoj visini od 435 metara Udaljen je svega 8 km južno od Maracaya i 9 km Turmera, tako da je danas praktički samo južno predgrađe metropolitanskog Maracaya.

Historija
---------

Nukleus današnjeg grada nastao je za kolonijalnih vremena tad je Francisco Carvajal osnovao hacijenu El Trigal i Palo Negro, na kojoj je uzgajao duhan, indigo i pamuk. Na njoj su izrasla sela El Trigala, Camburita i Guaruta koja su 1781. imala gotovo stanovnika, pa je tad podignuta crkva.

Od 1781. Palo Negro je sjedište parohije, a od 1936. i vlastite Općine Palo Negro.

U Palo Negru od 1958. djeluje vojna baza venecuelanske avijacije *El Libertador*.

Palo Negro ima nešto industrije, ali većina njegovih stanovnika radi u sektoru usluga i transportu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 31. 10. 2017.
2. ↑  „*Raices de mi Pueblo. Marcos Corro. Historia de Palo Negro*" (španjolski). Marcos Corro. Arhivirano iz originala na datum 2017-01-19. Pristupljeno 31. 10. 2017.
3. ↑  „*Base Aérea El Libertador: 55 años al servicio de la defensa y soberanía de la nación*" (španjolski). Agencia Venezolana de Noticias. Pristupljeno 31. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

* *Palo Negro Map* (`es`)
**Nausori** je grad na Fidžiju, smješten na otoku Viti Levu. Prema popisu stanovništva iz 2017. Nausori je imao 57,882 stanovnika te je bio peti najveći grad na Fidžiju. Grad se nalazi u provinciji Tailevu, u sklopu Centralne divizije, međutim šire područje nalazi se na sjecištu provincija Rewa, Tailevu i Naitasiri. Istovremeno, Nausori je jedna od dvije krajnje točke poznatog koridora Suva-Nausori, koji dva grada povezuje preko novoizgrađenog, 425 metara dugog mosta preko rijeke Rewe. 

Nausori je grad s dugom povijesnom tradicijom. Stara jezgra grada smještena je oko pet kilometara od današnjeg centra, prema naselju Kasavu. Ruševine starog Nausorija, smještene u selu Naduruloulou, još uvijek su prisutne, mada primarno kao turistička destinacija. U gradu je dobro očuvana i kolonijalna arhitektura iz XIX. vijeka.

Grad je i važno sportsko središte. Glavni stadion je Ratu Cakobau Park, kapaciteta od 8,000 gledatelja, na kojem igraju nogometne momčadi Rewa F.C. i Tailevu/Naitasiri F.C. te ragbi momčad Tailevu Knights.

Vanjske veze
------------

* Nausori - informacije na stranici Wikivoyage
* Fiji Government page for Nausori
* Nausori Town Council (official website) Arhivirano 2019-06-16 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Administrativna podjela Fidžija |
| --- |
| Divizije | 
* Centralna
* Istočna
* Sjeverna
* Zapadna

 | Flag of Fiji |
| Provincije | 
* Ba
* Bua
* Cakaudrove
* Kadavu
* Lau
* Lomaiviti
* Macuata
* Nadroga Navosa
* Naitasiri
* Namosi
* Ra
* Rewa
* Serua
* Tailevu

 |
| Posebni status | 
* Rotuma

 |
| Gradovi | 
* Lautoka
* Suva

 |
| Općine | 
* Ba
* Labasa
* Lami
* Levuka
* Nadi
* Nasinu
* Nausori
* Savusavu
* Sigatoka
* Tavua

 |
**Tachiwoten** (Tatshiautin, Stuart-Trembleur Lake Band; danas poznati kao *Tl'azt'en*, u značenju "*people by the edge of the bay*").- Jedna od bandi Carrier Indijanaca koja je obitavala uz Stuart Lake, Tachi river, i jezera Thatlah, Tremblay, Tache i Connolly u Britanskoj Kolumbiji, Kanada. Hodge ih naziva tatshiautin (=people of the head of the lake), a službeno su bili poznati i kao Tatché band. Sela su im, bila Kezche, Sasthut, Tachy, Tsisli, Tsisthainli, Yucuche i Saikez.

Danas žive 50 km od Fort St. James, na 19 rezervi (‘reserves’), sa glavnim naseljima *Tache*, *Binche*, *Dzitl’ainli* i *K’uzche*. Tl'azt'en još žive od zemlje, odnosno lova na jelena, medvjeda, karibua, planinske koze i malene krznaše, ali i sa privatnim biznisom i drugim aktivnostima (*Tanizul Timber Ltd.),* a imaju udjela i u *Sustut Holdings Ltd.*, u kojemu su jedan od 3 partnera. Populacija im je 1909. iznosila 65; danas ih ima oko 1,300.

Njihovog porijekla su bande Tachickwoten (Tatshikotin, Tachick), banda čije je selo bilo Kezche sa Taché River, Nulkiwoten, Saik'uz, Tl'azt'en i Yekooche.

Izvori
------

1. ↑  Hodge

Vanjske veze
------------

* Tl'azt'en Nation Arhivirano 2005-12-18 na Wayback Machine-u
**Okrug** ili **arondisman** (francuski: *arrondissement*) je izraz koji se koristi za dva oblika administrativnog područja u Francuskoj. Prvi odgovara političkoj podpodjeli departmana, a drugi se koristi kao naziv za podpodjelu određenih općina u kojima živi veći broj stanovništva.

Okruzi u departmanima
---------------------

U Francuskoj, departmani se dijele u okruge, a ti okruzi se dijele u kantone, koji se dijele na općine. Administracijom okruga upravlja podprefekt, koji pomaže prefektu departmana. Podprefekti se ne biraju izborima, nego ih na dužnost postavlja Predsjednik Francuske.

### Povijest

Princip okruga je je nekoliko puta predložen za vrijeme Starog režima (*ancien Régime*). Prva osoba koja ga je predložila bio je intendant Bretanje, Caze de La Bove u djelu *Mémoire concernant les subdélégués de l'intendance de Bretagne*, 1775.
Okruzi su stvoreni zakonom *Loi du 28 pluviôse* (17. veljače 1800.) i time zamijenili distrikte. Neko vrijeme, a posebno za vrijeme Treće Republike, okruzi su služili kao izborne jedinice.

U Francuskoj trenutno postoji 342 departmanska okruga. Većina departmana ima tri ili četiri okruga. Pariški departman i territoire de Belfort imaju samo jedan okrug, dok departman Moselle ima devet.

Okruzi u općinama
-----------------

Općinski okruzi u Francuskoj, su područja na koje se dijele neke općine, te su time najniži oblik upravne jedinice u Francuskoj. Svakom općinom u Francuskoj upravljaju Općinsko vijeće (*conseil municipal*) i načelnik ili gradonačelnik (*maire*). Zbog njihove veličine, općine Pariz, Lyon i Marseille su podjeljene u 20, 9 i 16 općinskih okruga. U Marseilleu su okruzi okupljeni u sektore (*secteurs*), a svaki se sektor sastoji od dva okruga, te je grad podijeljen na 8 sektora.

Svaki općinski okrug, ili sektor u Marseilleu ima Okružno vijeće (*conseil d'arrondissement*), kojim presjeda načelnik okruga (*maire d'arrondissement*).

Jedna trećina Okružnog vijeća se sastoji od općinskih vijećnika, izabranih na nivou općine, a dvije trećine od okružnih vijećnika, izabranih na nivou tog okruga. Načelnika okruga izabire Okružno vijeće, te on mora biti općinski vijećnik.

Vanjske veze
------------

***Okruzi Francuske*** na Wikimedijinoj ostavi

* Subdélégués et subdélégations : origine des arrondissements
**Ozija** ili **Uzija of Jude** (hebrejski: עֻזִּיָּהוּ‎) (također poznat kao **Azarija**), bio je kralj drevnog Kraljevstva Juda i jedan od Amazijinih sinova koje je narod imenovao da zamijene njegovog oca (2 Kraljevi 14:21; 2 Ljetopisi 26:1). On je jedan od kraljeva spomenutih u Isusovom rodoslovlju u Evanđelju po Mateju.

William F. Albright mu je vladavinu smjestio u period 783. pne.-742. pne. dok mu je E. R. Thiele vladavinu smjestio u period 767. pne.-740. pne..

Biblijska tradicija navodi da je vladao pedeset dvije godine, te da mu je vladavina bila "najblagodarnija nakon Jehošafata od vremena Solomona." Smatrao se vrijednim i sposobnim vladarom, koji je bio pod utjecajem proroka Zaharije. Bio je i pobožan te štovao Jahvea. U Jeruzalemu je na kulama napravio strojeve pomoću kojih se moglo ispaljivati strijele i bacati stijene na napadače. Postao je slavnim vladarom.

Biblija, međutim, tvrdi da je s vremenom postao ponosan i prestao štovati Gospoda. Došao je u Hram paliti tamjan, što mu je visoki svećenik Azarija zabranio, a zatim mu se i fizički suprotstavio. Tada je Hram pogodio potres, zidovi su se razdvojili i sunčeve zrake pale na kraljevo lice, pogodicvši ga s *tzaraatom* odnosno leprom, zbog koje je do ostatka života morao provesti u "izdvojenoj kući" (2 Kraljevi 15:5, 27; 2 Chr. 26:3).

  



|
|  |
| Uzija od Jude **Kuća Davidova**bočni ogranak od **Pleme Juda** |
| Prethodi:**Amazija** | **Kralj Jude**Albright: 783. pne. – 742. pne.Thiele: 767. pne. – 740. pne.Galil: 788. pne. – 736. pne. | Slijedi:**Jotham** |

Drugi **Uzija** je bio otac Jehonathana, jednog od Davidovih nadglednika (1 Ljetopisi 27:25).
*Za ostale upotrebe, v. Soma (razvrstavanje).*
**Soma** (sanskrt: सोम *soma* - ceđ; od korena *su* — cediti, presovati) ili **haoma** (avestanski) je bila ritualno piće od važnosti kod drevnih Arijevaca, i kasnije u vedskoj i persijskoj kulturi. Po svoj prilici je bila halucinogenih svojstava.

Kult božanske biljke, odnosno eliksira mudrosti, verovatno ima koren u praindoevropskoj religiji. Tome idu u prilog i brojne sličnosti u mitologiji i ritualu između haome u Avesti i some u vedama.

Soma u vedama
-------------

Somi je posvećena čitava deveta knjiga Rig vede.
Soma se u himnama Rig-vede deifikuje i slavi kao treće najznačajnije božanstvo — posle Indre i Agnija. Posvećena joj je čitava deveta knjiga Rig vede. Prema vedskim pesnicima, Soma, gospodarica biljaka, gorskog je ili nebeskog porekla. Rig veda (4, 26 i 27) opisuje krađu some s najvišeg neba koju je počinio orao. Crvenkasto-žuto-smeđe stabljike ove biljke bile su gnječene i drobljene između kamenja na žrtveniku. Nakon toga su sveštenici pročišćavali sok ceđenjem kroz ovčije runo, skupljali ga u krčage, izlivali ga kao žrtvu bogovima, a ostatak pili iz posebnih posuda zajedno s prinosiocem žrtve. Na različite načine su mešali somu s vodom, mlekom, gruševinom, maslom, ječmom i medom. Svakog dana kada se soma prinosila na žrtvu, ceo proces ceđenja i pročišćavanja bio je obavljan tri puta.

Veselost i raspoloženje koje je izazivalo konzumiranje povezano je s mističnim »viđenjem« i besmrtnošću (soma je *amrta* - neumiruća), plodnošću zemlje, životinja i ljudi, isceliteljskim moćima, isijavanjem svetlosti, sticanjem bogatstva i nepobedivošću opijenog Indre u bitkama. U poznim himanama Rig vede i nekim kasnijim tekstovima, soma je bila izjednačena s Mesecom, a Mesečeve mene su predstavljene kao posledica pijenja some od strane bogova.

Identifikacija some
-------------------

Mnogi istraživači smatraju muharu mitskom somom.
Mnogi indijski pisci, a od 18. veka i evropski, pokušali su da identifikuju originalnu biljku. Najveći broj hipoteza ukazuje da bi to mogla biti halucinogena gljiva *Amanita muscaria*, u narodu poznata kao muhara.

Soma u zapadnoj kulturi
-----------------------

Soma se pojavljuje i kao naziv društveno dozvoljene droge u delima Oldousa Hakslija, a danas se često sreće kao žargon za halucinogene droge.

Napomene
--------

1. 1 2 3 4 5 6  Soma, Enciklopedija živih religija, Nolit, Beograd, 2004. ISBN 86-19-02360-8
2. ↑  Ostrvo Aldouza Hakslija
**Posthumno ime** je počasno ime koje se vladarima i članovima njihovih porodica, plemićima, a ponekad i običnim ljudima u Istočnoj Aziji daje nakon njihove smrti, te poslije toga gotovo isključivo koristi umjesto njihovog ličnog ili službenog imena koje se koristilo za vrijeme njihovih života. Posthumno ime se najčešće koristi za imenovanje vladara Kine, Koreje, Vijetnama i Japana. 

Posthumna imena u Kini i Vijetnamu su se ponekad davala brojnim pučanima koji su se iskazali tokom državne službe, pri čemu je jedan od najčešćih primjera zaslužmni dvorjani

U japanskoj tradiciji, caru se danas redovno daje posthumno ime koje korespondira imenom njegove vladavine. Ličnost koja nije carskog roda može također redovno dobiti posthumno budističko ime poznato kao *kaimyo*, ali se u praksi koristi obično ime korišteno za života.

Posthumno ime valja razlikovati od imena ere i hramskog imena.

Literatura
----------

* *Yizhoushu* (逸周書), ch. 54 (značenje posthumnih imena).

Vanjske veze
------------

* More adjectives used Arhivirano 2010-11-21 na Wayback Machine-u
| **(Kasniji) Zhao Wudi** ((後)趙武帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Shi (石; shí) |
| Osobno ime: | Hu (虎, hǔ) |
| Hramsko ime: | Taizu (太祖, taì zǔ) |
| Posthumno ime: | Wu (武, wǔ), doslovno: "ratnički" |
|

**Shi Hu** (石虎) (295–349), kurtoazno ime **Jilong** (季龍), formalno **Car Wu od (Kasnijeg) Zhaoa** ((後)趙武帝) je bio car kineske/Jie države Kasniji Zhao. Bio je nećak cara-osnivača Shi Leja i nakon Shi Lejeve smrti vlast preuzeo pučem od Shi Lejevog nasljednika Shi Honga.

Shi Hu je bio daroviti vojskovođa koji je rijetko gubio bitke te se Shi Le oslanjao na njega u osvajanjima sjeverne i centralne Kine. Shi Hu je, međutim, uživao reputaciju krajnje bezobzirnosti i okrutnosti u svojim pohodima. Nakon što je postao vladar države Kasniji Zhao pod titulom "nebeski princ" (*Tian Wang*), carstvom je vladao čvrstom rukom, namećući narodu teške dažbine i radne obaveze, te provodeći mnogo vremena na izgradnju palača i prikupljanju konkubina. Njegovi zakoni su bili strogi, a primjenjivao ih je okrutno, pa je čak dao pogubiti svoja dva krunska princa koji su mu se zamjerili. Dok je bio živ, država je bila netaknuta, ali čim je umro, njegovi sinovi i usvojeni unuk Ran Min su započeli međusobni rat koji će uništiti kako državu tako i narod Jie.
**Stębark** (njemački: *Tannenberg*) je selo od 443 stanovnika na sjeveroistoku Poljske u Varminsko-mazurskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Selo se nalazi udaljeno četrdesetak km jugozapadno od svog regionalnog administrativnog centra Olsztyna, i par kilometara sjevernije od Grunwalda.

Historija
---------

Stębark tada znan kao *Tannenberg* je poznat po Bitci kod Grunwalda koja se dogodila 15. jula 1410. na polju između Stębarka i Grunwalda u kojoj je vojska Poljsko-litavske unije pobjedila Teutonske vitezove.

Kod sela se odvila i Bitka kod Tannenberga za Prvog svjetskog rata u kojoj je njemačka carska vojska]] pobjedila rusku carsku vojsku.

Danas se u njemu nalazi muzej posvećen *Bitci kod Grunwalda*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Stębark: in Grunwald (Elbląg Subregion)*" (engleski). City population. Pristupljeno 03.02. 2021.
2. 1 2  „*Battle of Stębark*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 3.01.2021.

Vanjske veze
------------

***Stębark*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Wieś Stębark w liczbach* (`pl`)
**Vodosjeci** (lat. Rhynchopidae) su malena porodica ptica iz reda Charadriiformes. Sastoji se od tri vrste koje nastanjuju Aziju, Afriku i Ameriku.

Opis
----

Vodosjeci su po vanjskom izgledu slični čigrama. Veliki su 40 do 50 cm i nastanjuju jezera i rijeke. Hrane se ribom, koju hvataju "rezanjem" vode donjom vilicom koja je, jedinstveno među pticama, duža od gornje. Kada dodirne ribu, vilica se refleksno zatvori. Vrste iz ove porodice su jedine koje imaju vertikalne proreze zjenica, za razliku od okruglih proreza ostalih ptica. Jedne su od najspretnijih ptica u zraku i okupljaju se u velika jata.

Crni vodosjek

Razmnožavanje
-------------

Vodosjeci su tropske i suptropske vrste koje nesu 3-6 jaja na pjeskovite plaže. Ženka ih inkubira. Zbog ograničenog staništa za razmnožavanje ovih ptica, tri postojeće vrste su ranjive na uznamiravanje i uništavanje gnijezdilišta. Jedna vrsta, indijski vodosjek, se smatra ranjivim zbog uništavanja jezera i rijeka na kojima se hrani.

Vrste
-----

Postoje tri vrste u jednom rodu:

* *Rhynchops niger* - Crni vodosjek
* *Rhynchops flavirostris* - Afrički vodosjek
* *Rhynchops albicollis* - Indijski vodosjek

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **vodosjeci** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **vodosjecima** |

***Vodosjeci*** na Wikimedijinoj ostavi
**Univerzitet u Kartumu** (arapski: جامعة الخرطوم‎; engleski: ) je javni univerzitet u glavnom gradu afričke države Sudan osnovan 1902. godine. Te godine institucija je osnovana kao Gordonov memorijalni koledž, koji je ime ponio po britanskom vojskovođi Charlesu Georgeu Gordonu koji je stradao prilikom pobune pod vodstvom muslimanskog vjerskog vođe Muhameda Ahmeda. Današnji univerzitet nastao je nakon 1956. kada je Sudan stekao nezavisnost. Prema Webometrijskom rangiranju svjetskih univerziteta za drugu polovicu 2017. godine Univerzitet u Kartumu bio je 1. od 39 sudanskih i 64. među afričkim univerzitetima, pri čemu su na afričkoj listi dominirale institucije sa sjevera kontinenta i iz Južnoafričke Republike.

Istorija
--------

Godine 1898. Velika Britanija osigurala si je dominaciju nad Sudanom kroz formalni sporazum o anglo-egipatskom kondominijumu koji je u praksi značio punu britansku kontrolu. Britanski feldmaršal Horatio Herbert Kitchener bio je osoba koja je predložila da se u gradu osnuje koledž u čast Charlesa Georgea Gordona koji je stradao prilikom opsade Kartuma u periodu od 13. marta 1884. do 26. januara 1885. godine, a koju je predvodio muslimanski vjerski vođa Muhamed Ahmed. Gordonov memorijalni koledž osnovan je 1902. godine sa isključivim zadatkom da pruža osnovno obrazovanje.

Do 1906. koledž je počeo da pruža poduku za pomoćne inžinjere, kontrolore zemljišta i učitelje osnovnih škola. Prvi laboratorij za bakteriološku analizu otvoren je 1905. uz pomoć donacije Sir Henryja Solomona Wellcomea. 1924. koledž je u program poduke uključio i šerijatsko pravo, inženjerstvo, učiteljski studij, poduku za sveštena lica, računovodsto i nauke. Osnovana je i prva medicinska škola u Sudanu.

1936. osnovan je i pravni fakultet. 1947. univerzitet je formalno uspostavio suradnju sa Univerzitetom u Londonu kao prva prekomorska institucija sa tim oblikom suradnje. 1950. prvi studenti u Kartumu primili su i diplome Univerziteta u Londonu kroz ovaj oblik suradnje. Sljedeće godine koledž je i službeno postao visoka škola.

Nakon što je Sudan stekao nezavisnost 1956. godine, novi parlament je usvojio odluku kojom je visokoj školi dodijelio sadašnji univerzitetski status. U periodu od 1961. do 1963. gostujući predavač na univerzitetu bio je ugledni hortikulturista John Pilkington Hudson. Dana 5. aprila 1984. vlasti su objavile zatvaranje svih fakulteta na univerzitetu. Univerzitet je ponovo počeo sa radom 1. avgusta iste godine.

Univerzitet je više puta zatvaran nakon vojnog udara 1989. godine zbog brojnih studentskih pro-demokratskih demonstracija.

Vanjske veze
------------

***Univerzitet u Kartumu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica Arhivirano 2017-11-16 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 136040560
* LCCN: n80079888
* ISNI: 0000 0001 0674 6207
* GND: 504592-7
* SUDOC: 181625601
* BNF: cb16739057z (podaci)
* NKC: ko2007376572

 |
**Orange Walk Town** je grad od 13,660 stanovnika. na sjeverozapadu Belizea u Okrugu Orange Walk u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad se prostire na lijevoj (zapadnoj) obali rijeke New. 
Od Belize Citya je udaljen 88 km sjeverno a od Corozal Towna 48 km.

Većina njegovih stanovnika su Mestici koji govore španjolski.

Historija
---------

Orange Walk je osnovan za ranih kolonijalnih vremena, - 1872. opljačkale su ga pobunjene Maje. 
Krajem 19 i početkom 20. vijek prosperirao je na trgovini mahagonijem.

Kad se smanjila potražnja za mahagonijem, okrenuo se proizvodnji šećerne trske, agruma i destilaciji ruma.
Zbog tog su ga prozvali Grad šećera.

Kad je i potražnja šećerom opala ratari su se okrenuli proizvodnji soje, papaje i luka.

Pored grada nedavno su iskopana arheološka nalazišta Majanske civilizacije koja su datirana od 600. pne. do 50. godine nove ere.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Orange Walk Town in Orange Walk*" (engleski). City population. Pristupljeno 10.05.2023.
2. 1 2 3 4 5  „*Orange Walk*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 10.05.2023.
3. 1 2 3  „*Orange Walk*" (engleski). Belize.com. Pristupljeno 10.05.2023.

Vanjske veze
------------

***Orange Walk Town*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Orange Walk Town* (na portalu Belizing) (`en`)
**Univerzitet u Laknauu** (hindi: ; engleski: ) je javni univerzitet u Laknauu u indijskoj saveznoj državi Uttar Pradesh. Univerzitet u Laknauu jedan je od najstarijih među javnim univerzitetima u Indiji. Ideja za osnivanje ovoga univerziteta došla je od radže Mahmudabada, Mohammada Ali Mohammad Khana koji je o toj ideji objavio članak u časopisu na engleskom jeziku *The Pioneer*. Nakon toga Sir Harcourt Butler je imenovan poručnikom i guvernerom Ujedinjenih provincija, a također je u administraciji imenovan i Mohammad Khan poznat po širokom spektru interesa među kojima se posebno isticao interes za obrazovanje. Prvi korak u osnivanju univerziteta napravljen je kada je imenovan Odbor za obrazovanje koji se trebao baviti ovom temom, koji se sastao u guvernerskoj rezidenciji u Laknauu 10. novembra 1919. godine. Na tom sastanku Sir Harcourt Butler iznio je plan o osnivanju univerziteta.

Vanjske veze
------------

***Univerzitet u Laknauu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Univerzitet u Laknauu

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 168670841
* LCCN: n80032695
* ISNI: 0000 0001 2302 6594
* GND: 1039139-3
* BNF: cb124891487 (podaci)

 |
**Wahpekute** /wakhpe, *leaf*; kute, *to shoot*: = *shooters in the leaves*, *hhooters among the leaves*)/, jedno od sedam plemena saveza Sioux. iz skupine Santee, srodno Mdewakantonima. Jedno su od njihovih najmanjih plemena koje je živjelo u vrijeme dolaska Francuza (1678-1680) blizu jezera Mille Lacs u Minnesoti. Kasnije ih razni izvori lociraju na raznim mjestima u Minnesoti. Carver (1766) kaže da žive na rijeci Minnesota. Z. M. Pike (1806) nalazi ih između Mississippija i Missouri. Stalnih naselja nisu imali nego su lutali krajevima po kojima su lovili, a njihove nastambe bile su kožni šatori. Sibley (Minn. Hist. Coll. iii, 250, 1880) kaže da su 1834. imali sela na rijeci Cannon blizu Faribaulta u Minnesoti, i oko 150 ratnika. Između 1842 i 1857. poglavice su im bili Wamdisapa (Black Eagle) i Tasagi. Wamdisapa se sa dijelom plemena odvojio od ostatka Wahpekuta i krenuo na zapad, nastanivši se na rijeci Vermillion u Južnoj Dakoti. Njegov sin bio je Inkpaduta, ratni poglavica Santeeja, koji sudjeluje u pokolju poznatom kao *Spirit Lake Massacre* (pokolju na jezeru Spirit) i ustanku Siouxa 1862.. Danas žive sa Mdewakanton Indijancima na rezervatu Santee u Nebraski; Crow Creek, Južna Dakota; Lake Traverse, Sjeverna Dakota; Fort Peck, Montana i Upper Sioux, Minnesota.

Vanjske veze
------------

* Wahpekute Dakota Sioux
**Tupua Tamasese Mea'ole**, CBE (1905-1963) je bio Tupua Tamasese, samoanski vrhovni poglavica u periodu od 1929. do 1963.. Kada je Samoa stekla nezavisnost 1962. godine postao je O le Ao o le Malo (državni poglavar) zajedno s Maljetoeom Tanumafilijem II i na njemu ostao do smrti sljedeće godine.

Rodio se godine 1905. kao sin Titimatee Tupue Tamasesea, od koga je naslijedio titulu poglavice, nakon što mu je brat Tupua Tamasese Lealof'ioanaa III umro 1929.

Pod novozelandskom upravom (1914-1962) je bio jedan od dvojice Fautua (savjetnika) novozelandskih guvernera zajedno s Malietoom Tanumafilijem II. Također je bio jedan od članova komisije koja je sastavila ustav nezavisne Samoe.

Nakon smrti ga je na mjestu Tupue Tamasesea naslijedio Tupua Tamasese Lealofi-o-a'ana IV (1922-1983), a njega je pak naslijedio Mea'olev sin Tupua Tamasese Tupuola Taisi Tufuga Efi, treći po redu premijer Samoe i trenutni O le Ao o le Malo.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Charles Lyttelton, posljednji novozelandski generalni guverner**  |  **Državni poglavar Zapadne Samoe** 1962-1963 (zajedno s Maljetoom Tanumafilijem II do 1963) | Slijedi: **Malietoa Tanumafili II**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Tupua Tamasese Lealofi-o-a'ana III**  |  **Tupua Tamasese** 1929-1963 | Slijedi: **Tupua Tamasese Lealofi-o-a'ana IV**  |

Vanjske veze
------------

* Tupua Tamasese Mea'ole[*mrtav link*]
*