recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ekshumacija masovne grobnice u kojoj su leševi Poljaka ubijenih u Katynu 1940.
**Masovna grobnica** je naziv za grobnicu u kojoj je pokopan veći broj mrtvih istovremeno. Postoje različite vrste masovnih grobnica. Dvije najpoznatije vrste su:

* Masovne grobnice uslijed ratnih zločina
* Masovne grobnice uslijed prirodnih katastrofa

Masovne grobnice usljed ratnih zločina su posljedica organizovanih i masovnih ubijanja ljudi, kao dio kampanje etničkog čišćenja ili genocida. Proces eksuhmacije tijela, podrazumijeva otkopavanje žrtava iz grobnice i njihovu identificiraju.

Tokom rata u BiH pojavila se potreba za novom klasifikacijom masovnih grobnica, na primarne, sekundarne i tercijarne. Naime u mnogim masakrima tokom rata u BiH, pored primarnih grobnica u kojima su prvobitno bila zakopana tijela žrtava zločina, nastale su i sekundarne, čak i tercijarne grobnice kako bi se prikrio zločin, tako što su tijela iz primarnih grobnica prebacivana u novoiskopane grobnice od kojih su neke i zabetonirane. 

Masovne grobnice uslijed prirodnih katastrofa (kao npr. tsunami, potres ili oluja) se kopaju da bi se spriječila epidemija tokom nepogoda. Često se nakon nekog vremena tijela mrtvih prekopavaju.

Vanjske veze
------------

***Masovna grobnica*** na Wikimedijinoj ostavi

* 10 najvećih masovnih grobnica u svijetu
**Mandubracije** (latinski: *Mandubracius* ili *Mandubratius*, 1. vijek pne.) bio je kralj drevnog britskog plemena Trinovanta.

Bio je sin trinovantskog kralja koji se u nekim rukopisima Cezarovog *Galskog rata* naziva Imanuencije. Kada je godine 56. ili 55. pne. Imanuencija svrgnuo i ubio Kasivelaun, Mandubracije je preko La Manchea pobjegao u Galiju i od Cezara zatražio da mu pomogne doći na vlast. Cezar je prihvatio i u dvije ekspedicije pokorio Brite, porazio Kasivelauna i natjerao ga da prizna Mandubracija kao kralja Trinovanta.

Srednjovjekovna tradicija
-------------------------

Mandubracija britanski historičar Geoffrey of Monmoutha u svom djelu *Historia Regnum Britanniae* naziva Androgej (*Androgaeus*) i opisuje kao sina legendarnog kralja Luda. Prema toj verziji, on i Kasivelaun su bili prijatelji, ali je krvava svađa njihovih nećaka među njima izazvala sukob i potakla Androgeja da zatraži Cezarovu pomoć. Po Monmouthovoj verziji, Androgej/Mandubracije se nakon Cezarovog pohoda pridružio Cezaru i s njim sudjelovao u građanskom ratu. U kasnijim velškim verzijama Monmouthovog teksta se za Androgeja/Mandubracija koristi ime **Afarwy**.

John Koch vjeruje da je Mandubracije bio podloga za Manawydana, lik iz velške mitologije.

Eksterni linkovi
----------------

* Trinovantes at Roman-Britain.org
* Trinovantes Arhivirano 2005-11-08 na Wayback Machine-u at Romans in Britain
***Night Moves***, u Jugoslaviji prikazan pod naslovom ***Noćna kretanja***, je američki kriminalistički film snimljen 1975. godine u režiji Arthura Penna, poznat kao jedno od prvih značajnijih ostvarenja žanra koji će kasnije postati poznat kao *neo-noir*. Protagonist, čiji lik tumači Gene Hackman, je privatni detektiv koga ostarjela glumica angažira da joj pronađe mladu kćer (čiji lik tumači Melanie Griffith). Radnja prikazuje kako je pronalazi na setu hollywoodskog filma, ali okruženu muškarcima koji je žele iskoristiti, kao i onima upetljanima u krijumčarenje i druge ilegalne poslove koji će dovesti do krvoprolića.

Penn je *Night Moves* snimio u vrijeme kada je bio jedna od režiserskih zvijezda Novog Hollywooda, a, prema vlastitim riječima, inspiraciju za film je pronašao u francuskom art-filmu *Mon nuit chez Maud*, odnosno njegovom protagonistu koji je izložen svakojakim moralnim iskušenjima. Kritičari su, međutim, u filmu pronašli daleko više uticaja klasičnih film noira, ali i općeg pesimističnog raspoloženja koje je zahvatilo tadašnju Ameriku nakon naftnog šoka i afere Watergate. To se, između ostalog, odrazilo u tome da se protagonist susreće sa likovima koji su potpuno izopačeni i amoralni, a kulminiralo u izuzetno nasilnoj i mračnoj završnici. Pažnju publike i šire javnosti je, međutim, daleko više privuklo to što se tada 17-godišnja Griffith u nekoliko scena pojavila gola, a što je bilo izvorom brojnih kontroverzi. *Night Moves* nije uspio na kino-blagajnama, ali je od kritike dobio pohvale, te se često navodi kao posljednji uspješni film u Pennovoj karijeri.

Uloge
-----

|  |  |
| --- | --- |
| * Gene Hackman ... Harry Moseby
* Susan Clark ... Ellen Moseby
* Jennifer Warren ... Paula
* Edward Binns ... Joey Ziegler
* Harris Yulin ... Marty Heller
* Kenneth Mars ... Nick
* Janet Ward ... Arlene Iverson
* James Woods ... Quentin
* Anthony Costello ... Marv Ellman
 | * John Crawford ... Tom Iverson
* Melanie Griffith ... Delly Grastner
* Ben Archibek ... Charles
* Dennis Dugan ... dječak
* C.J. Hiack ... djevojčica
* Maxwell Gail, Jr. ... Stud
* Susan Barrister ... prodavačica karata
* Larry Mitchell ... prodavač karata
 |

Izvori
------

1. ↑  Rotter je tako naveden na špici; v. „Index to Motion Picture Credits: Night Moves". Academy of Motion Picture Arts & Sciences.
2. 1 2 3  *Night Moves (film, 1975)* u katalogu Američkog filmskog instituta

Vanjske veze
------------

* *Night Moves* na IMDb-u (`en`)
* *Night Moves (film, 1975)* na Rotten Tomatoes-u (`en`)
* *Night Moves* na AllRovi-u

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Arthur Penn |
| --- |
| 1950-e | 
* *The Left Handed Gun* (1958)

 |
| 1960-e | 
* *The Miracle Worker* (1962)
* *Mickey One* (1965)
* *The Chase* (1966)
* *Bonnie and Clyde* (1967)
* *Alice's Restaurant* (1969)

 |
| 1970-e | 
* *Little Big Man* (1970)
* *Night Moves* (1975)
* *The Missouri Breaks* (1976)

 |
| 1980-e | 
* *Four Friends* (1981)
* *Target* (1985)
* *Dead of Winter* (1987)
* *Penn & Teller Get Killed* (1989)

 |
**Nigerska** ili **zapadnoafrička žirafa** (lat. *Giraffa camelopardalis peralta*) jedna je od 9 podvrsta žirafe. Ima svjetlije mrlje u odnosu na druge podvrste. Nekad je naseljavala Sahel u Zapadnoj Africi, od Senegala do Kameruna. Danas se mali broj ovih žirafa održao samo na jugozapadu Nigera, u dolini rijeke Niger.

Prije Drugog svjetskog rata, u vrijeme europskih kolonijalnih uprava, nigerska žirafa obitavala je diljem Sahelu i savanama Zapadne Afrike. Rast stanovništva, koji uključuje intenzivnije poljodjelstvo i lov, niz dramatičnih suša od kraja 19. stoljeća i uništavanje okoliša doprinijeli su njihovom dramatičnom padu. 

U Nigeru, žirafe najviše obitavaju u regiji Agadez. Stada nigerskih žirafa redovito putuju i u druge regije, kao i cijelom dolinom rijeke Niger. Suša je pogodila to područje i u 1980.-im i 1990.-im, pa je 1991. bilo manje od 100 žirafa, s najvećim stadom u zapadnom regiji Dosso s manje od 50 žirafa.

Godine 2007. procijenjeno je, da je ostalo 175 jedinki nigerske žirafe.
**Marija Kristina od Obiju Sicilija**, *Talijanski: Maria Cristina Ferdinanda di Borbone, principessa delle Due Sicilie; Španjolski: María Cristina de Borbón, princesa de las Dos Sicilias*  (Palermo, Sicilija; 27. travnja 1806.- Le Havre, Francuska; 22. kolovoza 1878.) bila je kraljica suvladar Španjolske (1829.-1833.) i regent Španjolske (1833.-1840.). Njena vladavina je označila kraj apsolutizma i uvođenje ustavne monarhije u Španjolsku, ali bila pod sjenom iscrpljujućeg Prvog karlističkog rata u kome je odnijela pobjedu nad reakcionarnim karlistima. 

Marija Kristina rodila se u Palermu 27. travnja 1806. i bila je kći Franje I. kralja Obiju Sicilija i njegove druge žene, Marije Izabele Španjolske. Udala se za španjolskog kralja Ferdinanda VII. 11. prosinca 1829. godine. Za razliku od reakcionarnog muža, počela je podržavati liberale prije svega zato da osigura prijestolje svojoj kćeri Isabelli. Nakon pobjede u ratu je brzo postala nepopularna zbog skandaloznog privatnog života, te je 1840. zbačena sa mjesta regentice i prisiljena otići u izgnanstvo.
**Martin Litchfield West**, član Reda zasluga, član Britanske akademije (23. septembra 1937. - 13. jul. 2015) bio je britanski klasični filolog. Kada je 2002. od Britanske akademije dobio Kenyonovu medalju za klasične nauke *(Kenyon Medal for Classical Studies)*, nazvan je "najbriljantnijim i najproduktivnijim grecistom svoje generacije". Bio je profesor na All Souls Collegeu Univerziteta u Oksfordu.

Glavna polja Westovog naučnog rada bila su muzika u drevnoj Grčkoj, grčka tragedija, grčka lirika i odnos između antičke Grčke i Starog istoka, te veze između šamanizma i najstarije grčke religije, uključujući orfičku tradiciju. Ta istraživanja zasnivala su se na materijalu dostupnom na akadskom, feničanskom, hebrejskom, hititskom i ugaritskom jeziku, pored dokumenata na grčkom i latinskom.

West je 2001. priredio izdanje Homerove *Ilijade* za Teubnera, uz koju je objavio i rad o kritičkoj predaji i istoriji teksta pod naslovom *Proučavanje teksta i predaje Ilijade* *(Studies in the Text and Transmission of the Iliad)*; deset godina kasnije, u Oxford University Press, objavio je još jedan tom, pod naslovom *Stvaranje Ilijade* *(The Making of the Iliad)*. Godine 2007. u knjizi *Indoevropsko pesništvo i mit* *(Indo-European Poetry and Myth)* bavio se rekonstrukcijom indoevropske kulture i njenim uticajem na drevnu Grčku.

Nagrade i priznanja
-------------------

* 2000. Nagrada Balzan za doprinos proučavanju klasične starine.
* 2002. Kenyonova medalja za klasične nauke od Britanske akademije.
* 2007. Knjiga eseja o grčkoj književnosti objavljena u čast Westovog 70. rođendana.

West je imao doktorat iz filozofije (DPhil) i postdoktorat iz književnosti (DLitt) sa Univerziteta u Oksfordu. Bio je član Britanske akademije, dopisni član Akedmije nauka u Göttingenu *(Akademie der Wissenschaften)* i član Evropske akademije u Londonu.

Godine 2014. britanska kraljica Elizabeta II imenovala ga je za člana prestižnog Reda zasluga (*Order of Merit*), jednog od nekoliko britanskih viteških redova čije članstvo postavlja britanski monarh na vlastitu inicijativu, bez saveta vlade.
**Martin Turnovský** (Prag, 29. rujna 1928. - ) je češki dirigent.

Biografija
----------

Turnovský je rođen u Pragu 29. rujna 1928. godine. Njegov otac je bio u rodu s poznatim dirigentom Georgom Szellom, koji je Turnovskom pomogao u počecima glazbenog obrazovanja i uputio ga u dirigiranje. Budući da je imao židovske korijene, tijekom Drugog svjetskog rata bio je zatvorenik u nacističkom koncentracijskom logoru. Završetkom rata i ponovnim proglašenjem Čehoslovačke, odlazi studirati dirigiranje na Akademiju primijenjenih umjetnosti u Pragu, u klasi prof. Karela Ančerla. Na Međunarodnom natjecanju mladih dirigenata u Besançonu, u Francuskoj 1958. osvojio je prvo mjesto.

Nakon ulaska Čehoslovačke u Varšavski pakt, što je uzrokovalo Praško proljeće, odlazi iz rodne zemlje i imigrira u Austriju. Tek se nakon Baršunaste revolucije 1989. vratio u Prag.

Tijekom 1960-ih Turnovský je radio kao dirigent Simfonijskog orkestra Plzeňskog radija, od 1963. do 1966. Nakon toga, odlazi u Dresden, gdje je dirigent orkestra Staatskapelle Dresden do 1968. godine. Nakon toga bio je šef dirigent Norveške operne kuće (1975. - 1980.), Opere u Bonnu (1979. - 1983.) i Praškog simfonijskog orkestra (1991. - 1995.) 

Tijekom života u Austriji, Turnovský je ravnao mnogim orkestrima u Europi, Kanadi i SAD-u, među kojima su: Njujorška filharmonija, Clevelandski simfonijski orkestar, Detroitski simfonijski orkestar, Bečki simfonijski orkestar i mnogi drugi.

Izvori
------

1. 1 2   (`cz`) Pilka, Jiří, *Osudy s orchestrem a s operou*, Harmonie, listopad 2008. br. (9), str. 6–7.
2. ↑  (`fr`)„Competition Laureates". Besançon Music Festival. Pristupljeno 24. srpnja 2009. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

* (`en`) Aryeh Oron (kolovoz 2005.). „Martin Turnovský biography". *Bach Cantatas Website*. Pristupljeno 5. rujna 2006.

| * p
* r
* u
Dirigenti Praškog simfonijskog orkestra |
| --- |
| Čehoslovačka | Václav Smetáček (1942–1972) • Ladislav Slovák (1972–1976) • Jindřich Rohan (1976–1977) • Jiří Bělohlávek (1977–1989) • Petr Altrichter (1990–1992) |
| Češka | Martin Turnovský (1992–1995) • Gaetano Delogu (1995–1998) • Serge Baudo (2001–2006) • Jiří Kout (2006–2013) • Muhai Tang (2013–2014) • Pietari Inkinen (2014–) |


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 66677877
* LCCN: n82216230
* ISNI: 0000 0001 1068 5021
* GND: 1191717267
* BNF: cb14234671t (podaci)
* MusicBrainz: ed5a1c32-5970-4c40-a81d-eece33e4a8c5
* NKC: js20020325009
* BNE: XX845519
* CiNii: DA1242805X

 |
**Mattabesec** (Mattabesic, Matabesec, Matabezeke, Matabeseck, Matowepesack, Mattabeeset, Mattabeseck, Mattabesek, Mattabesick, Mattabesicke, Mattabesett, Mattapeaset, Mattebeseck, Seqvin), pleme ili skupina plemena američkih Indijanaca porodice Algonquian koji su nekada živjeli u Connecticutu, nastanjujući krajeve na obje obale rijeke Connecticut od Wethersfielda do Middletowna. Prema Ruttenberu bili su člaovi konfederacije Wappinger. Jezično pripadaju porodici Algonquian, a služili su se r-dijelaktom. Plemena skupine Mattabesec bili su 1. Hammonasset sa ušća rijeke Hammonasset; 2. Massaco, blizu Simsburya i Cantona; 3. Menunkatuc, na obali blizu Guilforda; 4. Paugussett ili Milford Indijanci na istočnoj strani rijeke Housatonic; 5. Peaquanock, zapadno od Housatonica; 6. Podunk, blizu East Windsor i East Hartford, na istočnoj strani Connecticuta; 7. Poquonock blizu Windsor Locksa; 8. Potatuck u dolini Housatonic, između Newtowna i Woodburya; 9. Quinnipiac ili Quiripi na zaljevu New Haven: 10. Sicaog na mjestu Hartforda; 11. Tunxis, zapadno od Hartforda; 12. Wangunk, na obje obale Connecticuta, između Hartforda i Haddama; i 13. Weantinock ili New Milford Indijanci u dolini Housatonic. 

Rana populacija (1600.) Mattabeseca iznosila je između 10,000 i 20,000 u kojih 60 sela, no uskoro nakon dolaska bijelih kolonista, razne epidemije svele su im broj na oko 5,000 (1620.). Broj im opada i kasnije, a u suvremeno vrijeme ostaci ovih plemena organizirali su se u dvije plemenske skupine, to su Golden Hill Paugussett, blizu Colchestera u Connecticutu, sa kojih 120 pripadnika i Schaghticoke ili Scaticook blizu Kenta u Connecticutu, sa kojih 350 pripadnika. Schaghticoke iz Connecticuta, ne smiju se pobrkati sa istoimeni plemenom iz New Yorka, koji su porijeklom od Mahicana. Ostalih Mattabesec potomaka ima među Brotherton i Stockbridge Indijancima u Wisconsinu. 

Kulturno su Mattabeseci bili slični ostalim obalnim algonkinskim plemenima. Uz riječne doline uzgajali su kukuruz, grah i razne tikve, te sezonski migrirali na druga područja zbog lova i ribolova. Bili su poznati po izradi kvalitetnih wampuma.

Vanjske poveznice
-----------------

* Mattabesec Indian History
* Mattabesic History
Hathor i Ra-Harakhte na prijestolju, slika iz Nefertarine grobnice
**Ra-Harakhte** je egipatski bog. To je udruženje Horusa i Ra.

Ra-Harakhte ("Horus obzora") je nastao spajanjem dvaju Sunčevih bogova. To su Ra i Horus. Drugi Raov spoj je Amon-Ra. Ra ima glavu orla, a Horus sokola. Obojica su kraljevi, slično odjeveni, drže u ruci žezlo. Te sličnosti su dovele do toga da se Ra počinje promatrati kao bog s glavom sokola, dakle, s Horusovom glavom. Horusova dvostruka kruna nije preuzeta, a Sunčev disk je ostao iznad glave. Poslije će se na crtežima u grobnicama većinom pojavljivati Ra-Harakhte. Osim povezanosti dvaju bogova zbog ptičjih glava koje su slične, Horusovo desno oko značilo je Sunce.

| * p
* r
* u
Egipatska mitologija |
| --- |
| Eneada Heliopolisa | Atum • Šu • Tefnut • Geb • Nut • Oziris • Izida • Set • Neftis |
| Ostala veća božanstva | Amon • Anubis • Apop • Apis • Aton • Bat • Bast • Thoth • Hator • Horus • Khepri • Khonsu • Ma'at • Min • Neit • Ptah • Ra • Sekhmet • Set • Sobek • Uapuat • Heryshaf |
| Ogdoada Hermopolisa | Amon • Amaunet • Huh i Hauhet • Kuk i Kauket • Nun |
| Ratna božanstva | Anhur • Bast • Maahes • Pakhet • Sekhmet |
| Deificirani koncepti | Khonsu • Hapy • Ma'at • Min • Renenutet • Šai • Hu • Saa |
| Ostala božanstva | Bes • Hnum • Seker • Sešat • Tawaret |

Vanjski linkovi
---------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Ra-Horakhte** |
**Randstad** je velika konurbacija od četiri najveća nizozemska grada, Amsterdama, Rotterdama, Den Haaga i Utrechta, zajedno s okolnim manjim naseljima. Randstad ima površinu od 8287 km² i u njemu živi 7,100.000 stanovnika.

Najveći gradovi Randstada su Almere, Amersfoort, Amsterdam, Delft, Dordrecht, Gouda, Haarlem, Leiden, Rotterdam, Den Haag, Utrecht i Zoetermeer. Ostali manji gradovi su Alphen aan den Rijn, Amstelveen, Barendrecht, Capelle aan den IJssel, Hilversum, Hoofddorp, Hoek van Holland, Houten, Katwijk, Leidschendam, Maassluis, Nieuwegein, Oostzaan, Purmerend, Rijswijk, Schiedam, Spijkenisse, Vlaardingen, Voorburg, Zeist i Zaanstad.

Etimologija
-----------

Gradovi Randstada poslagani su jedan do drugog u obliku polumjeseca ili vijenca. Taj oblik dao je konurbaciji ime Randstad jer *rand* znači vijenac ili rub, a *stad* grad. Relativno slabo naseljeni dio, oko kog se oblikovao Randstad zove se Groene Hart (*Zeleno srce*).

Historija
---------

Randstad se počeo stvarati početkom 20. vijeka, tako da se oko 1930. prvi put pojavio termin Randstad za te gotovo već spojene gradove.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Randstad Holland in figures*" (engleski). Randstadregion. Arhivirano iz originala na datum 2012-03-28. Pristupljeno 20. 9. 2012.

Vanjske veze
------------

* Die Randstad und das „Grüne Herz  (`de`)
* *Regio Randstad* Arhivirano 2013-08-04 na Wayback Machine-u (`nl`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 248966800
* GND: 4048394-0
* BNF: cb14526361g (podaci)
* NKC: ge1120356

 |
Za denominacije u kršćanstvu, v. Kršćanske denominacije.
**Religijska denominacija** je podgrupa unutar određene religije koja djeluje pod istim imenom, tradicijom i identitetom.

Termin se često koristi da bi opisao razne kršćanske denominacije (primjerice istočno pravoslavlje, katoličanstvo, anglikanizam i brojne varijante protestantizma). Njime se također opisuju četiri ogranka judaizma (ortodoksni, konzervativni, reformirani i rekonstrukcionistički), kao i dva glavna ogranka islama (sunitski i šiitski).

U hinduizmu denominaciju determinira glavno božanstvo ili filozofsko uvjerenje, te ona obično ima specifične kulturne i religijske prakse. U veće hinduističke denominacije spadaju: šivaizam, šaktizam, višnuizam i smartizam.

Nastanak denominacija
---------------------

Denominacije se često razvijaju sporo, tijekom dugih vremenskih razdoblja, i iz brojnih razloga. Zbog historijskih događaja ili geografije, kulture i međusobnog utjecaja različitih grupa, članovi određene religije se polako počinju razlikovati u svojim stavovima. S vremenom članovi neke religije uviđaju da su razvili znatno drukčije stavove od ostalih članova te religije o teologiji, filozofiji, religijskom pluralizmu, etici i religijskim praksama i ritualima. Uslijed toga mogu nastati različite denominacije. U drugim slučajevima, denominacije nastaju veoma brzo, bilo kao posljedica odvajanja ili šizme unutar postojeće denominacije, bilo kao posljedica duhovnog oživljavanja ili buđenja određene skupine ljudi koja onda donosi odluku da formira novu denominaciju utemeljenu na tom novom iskustvu ili shvaćanju.
**Marowijne** je jedan od 10 distrikta na koji je Surinam od 1985. administrativno podjeljen.

Karakteristike
--------------

Marowijne je smješten na sjeveroistoku zemlje, sa sjevera graniči sa Atlantskim oceanom, a na istoku sa istoimenom rijekom Marowijne (Maroni), koja formira granicu sa Francuskom Gvajanom.

Površina distrikta iznosi 4,627 km², na kojoj po popisu stanovništva 2012. živjelo 18,294 stanovnika. Većina stanovnika njih oko 72% su potomci odbjeglih robova (Marona), koji su se u vrijeme robovlasništva naselili duž obala rijeka Marowijne i Cottica.

Sve do početka 20. vijeka privreda tog distrikta bazirala se na skromnoj poljoprivredi i nešto malo rudarstva, tad su otkrivene velike naslage boksita kod Moenga, koji je ekspoatirala kompanija *Surinaamsche Bauxiet Maatschappij* akronim: SBM, (kasniji Suralco). Boksit je omogućio bolje ekonomske prilike u Surinamu.

Administrativni centar je grad Albina a najveći Moengo koji je svake godine domaćin Umjetničkog festivala Tembé, kog vodi surinamski umjetnik Marcel Pinas.

Administrativna podjela
-----------------------

Općine u okrugu Marowijne
Marowijne je podjeljen na šest općina (nizozemski: *resort*) .

| Općina | Površina km² | Gustoća stan./km² | Stanovništvo (2004.) |
| --- | --- | --- | --- |
| Moengo | 1.117 | 8,6 | 9.662 |
| Wanhatti | 461 | 0,8 | 346 |
| Galibi | 1.014 | 0,7 | 671 |
| Moengo Tapoe | 455 | 0,9 | 427 |
| Albina | 397 | 12,9 | 5.114 |
| Patamacca | 1.183 | 0,4 | 422 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Marowijne*" (engleski). Shata. Pristupljeno 15.11.2022.

Vanjske veze
------------

***Marowijne*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Marowijne* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


| * p
* r
* u
Distrikti Surinama |
| --- |
| Brokopondo • Commewijne • Coronie • Marowijne • Nickerie • Para • Paramaribo • Saramacca • Sipaliwini • Wanica |  |
*Za ostala značenja, v. Pokajnik (razvrstavanje).*
**Svjedok pokajnik** ili, jednostavnije, **pokajnik**, je kolokvijalni izraz koji se koristi za počinitelja jednog ili više krivičnih djela koji je voljan o njima dati informacije vlastima tokom kriminalističke istrage ili krivičnog postupka u zamjenu za oslobađanje ili ublažavanje za to krivično djelo utvrđene zakonske kazne, odnosno neke druge povlastice (najčešće status zaštićenog svjedoka ili novi identitet) za sebe i sebi bližnje osobe. Pokajnici su gotovo u pravilu pripadnici zločinačkih organizacija - razbojničkih ili uličnih bandi, grupa organiziranog kriminala, ilegalnih terorističkih ili paravojnih formacija - a njihovi iskazi imaju za svrhu pronalaženje, hapšenje ili osudu njegovih suučesnika, odnosno nalogodavaca za zločine koji se u tim organizacijama nalaze na najvišoj hijerarhijskoj ljestvici (tzv. "krupne ribe").

Izraz dolazi od italijanske riječi *pentito*, koja se prvi put počela koristiti 1980-ih u Italiji za ličnosti koje su se službeno zvale *collaboratori di giusticiza* ("suradnici pravde"), odnosno koristile odredbe zakona donesenih u nastojanju da se zauzda terorističko nasilje karakteristično za Olovne godine. One su za cilj imali razbijanje terorističkih organizacija sa radikalne ljevice i desnice koje su razotkrivali njihovi uhapšeni i na zatvorske kazne osuđeni članovi. U svom još užem smislu se izraz pentito, pak, počeo koristiti za članove sicilijanske mafije, napuljske Camorre i sličnih kriminalnih organizacija koji su, suočeni sa dugogodišnjim zatvorskim kaznama ili stalnoj opasnosti od pogibije u međugangsterskim obračunima, odlučili surađivati sa italijanskim vlastima i prokazivati svoje dotadašnje drugove prekršivši dotada neprikosnoveni zakon šutnje ili *omertu*. Najpoznatiji *pentito* je bio sicilijanski mafijaški vođa Tommaso Buscetta, koji je 1984. odlučio surađivati sa tužiteljem Giovannijem Falconeom, a čije je svjedočenje dovelo do spektakularnog Maxi-suđenja 1980-ih koje je dovelo do utamnjičenja nekoliko stotina mafijaša.

Povezano
--------

* Doušnik
**Linares** je grad od 74,139 i općina od 101,073 stanovnika u Regiji Maule u sredini zemlje.

On je i administrativni centar istoimene Provincije Linares.

Geografske karakteristike
-------------------------

Linares leži u plodnoj Centralnoj čileanskoj dolini udaljen stotinjak kilometara od pacifičke obale, a pedesetak km južno od 
Talce.

Dvadesetak km sjeveroistočno od grada, nalazi se popularno termalno lječilište Panimávida.

Historija
---------

Linares je osnovan 1794. pod imenom *Villa San Ambrosio de Linares*, a ime *Linares* mu je postalo službeno - 1875.
Iako je već 1755. bio (neuspjeli) pokušaj da se na istom mjestu osnuje pod imenom *Villa San Javier de Bella Isla*.

Od 1873. je administrativni centar novoformirane istoimene Provincije.

Linares se razvio kao financijsko - trgovački centar ratarsko - stočarskog kraja, poznatog po žitaricama, povrću, voću i 
kravama.
Za njegov rast zaslužan je i velik garnizon sa školom za artiljerce.

Kako se nalazi na seizmički trusnom području pretrpio je veliku štetu u Potresu 2010.

Privreda i transport
--------------------

Linares je grad prehrambene industrije (mlinovi, mljekare, kožare).

Kako leži na trasi Panameričkog autoputa i magistralnoj željezničkoj pruzi sjever-jug, odlično je povezan sa 
ostalim gradovima u zemlji.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Chile: Maule*" (engleski). City population. Pristupljeno 5.12.2020.
2. 1 2 3 4  „*Linares Municipality in Chile*" (engleski). City population. Pristupljeno 5.12.2020.
3. 1 2 3 4 5 6 7  „*Linares Chile*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 6.12.2020.
4. 1 2 3   „Linares: Historia, ubicación y todo lo que necesita conocer" (španjolski). Conociendo Chile. Pristupljeno 6.12.2020.

Vanjske veze
------------

***Linares (Čile)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ilustre Municipalidad de Linares* (službene stranice) (`es`)
Ovo je članak o pravnom terminu.  Za film, v. Rad na određeno vreme (film).  
**Rad na određeno vrijeme** je institut radnog prava na području nekadašnje Jugoslavije, odnosno vrsta radnog odnosa čija je specifičnost da se zasniva na točno određeni rok (najčešće 6 do 12 mjeseci). Nastaje temeljem ugovora koji sklapaju poslodavac i zaposlenik (posloprimaac). U pravo nekadašnje SFRJ je uveden radi specifičnih uvjeta koje je izazivao sezonski, odnosno privremeni karakter pojedinih poslova, najčešće u turizmu i građevinarstvu, odnosno situacija koje bi nastale u slučaju da pojedina poduzeća ili inistitucije moraju privremeno popuniti određeno radno mjesto (zbog bolesti, porodiljnog dopusta i sl.). Rad na određeno vrijeme se mogao, ovisno o okolnostima, produžavati, odnosno na temelju njega se mogao zasnivati i stalni radni odnos. U postkomunističkom razdoblju, uvođenjem modela tržišne privrede, rad na određeno vrijeme je postao izuzetno popularan kod privatnih poslodavaca, s obzirom da je omogućavao veću fleksibilnost kod izbora i korištenja radne snage.

Vid još
-------

* Prekarijat

Vanjske veze
------------

* Rad na određeno vrijeme na portalu europa.eu
* Rad na (ne)određeno vreme na portalu RTS
*Za ostala značenja, v. Meditacija (razvrstavanje).*
**Meditacija** (prema latinskom *meditatio*, razmišljanje, udubljivanje, usredotočenje) je duhovna vježba u kojoj meditant svoju pažnju usmjerava prema određenom misaonom sadržaju. Meditacija je izvorno proizišla iz istočne mudrosti, i imala je izričito duhovno značenje. U današnje vrijeme meditacija se sve više predstavlja i koristi kao sredstvo s ciljem odmora i opuštanja.

U istočnim religioznim kulturama osnovni ciljevi meditacije su širenje svijesti, u kojoj dolazi do spoznaje biti stvari. Može biti i praćena raznim vježbama disanja, posebno u hinduizmu i budizmu. U kršćanstvu se od meditacije očekuje oslobađanje čovjeka od ovozemaljskog, što mu omogućava da stvari sagledava sa stajališta vječnosti (*sub specie aeternitatis*). Prema Tomislavu Ivančiću meditacija je jedan od oblika molitve. 
U ovom smislu put do Boga obično započinje čitanjem Biblije (*lectio*) i molitvom naglas (*oratio*), ili unutarnjim razmatranjem.

Tehnike
-------

Postoji više vrsta meditativnih *tehnika*. Razlikuju se po tradicionalnoj vjerskoj pozadini, prema namjeni, i po uputama pojedinih učitelja ili iscjelitelja.
Tehnike meditacije se mogu podijeliti u dvije kategorije: 

* fizički pasivna meditacija, s koncentracijom na samu duhovnu djelatnost
* meditacija u sklopu s nekom fizičkom aktivnošću, koja može biti recitiranje ili disanje

Smatra se da je meditacija onoliko uspješna, koliko je usredotočenost na sadržaj duža i ustrajnija.

Redovita meditacija ima umirujući učinak, te se u alternativnoj medicini preporučuje kao metoda opuštanja. Broj otkucaja srca je usporen, disanje je produbljeno, te je smanjena napetost u mišićima.

Povezano
--------

* Molitva
* Kontemplacija

Izvori
------

***Meditacija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Opća enciklopedija* JLZ-a svezak 5, L-Nigh, Zagreb 1979.
* *Putovanje prema unutra* Dina Linda Veronika Biobil, Split, 1998. ISBN 953-6454-00-9
„NCIS" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. NCIS (razvrstavanje).
**Mornarička kriminalistička istražna služba Sjedinjenih Država** (engl. , poznata i po skraćenici **NCIS**) je američka policijsko-obavještajna služba pri federalnom Ministarstvu mornarice, zadužena za kriminalističke istrage vezane uz pripadnike i objekte Ratne mornarice i Marinskog zbora, kao i u za to vezane kontraobavještajne, antiterorističke aktivnosti kao i poslove obezbjeđenja i informatičko ratovanje. Većina njenih pripadnika su civili, a oko polovica tzv. specijalni agenti zaduženi za istrage kako na teritoriji SAD, tako i u američkim pomorskim bazama u inozemstvu, odnosno na ratnim brodovima; ostatak čine pomoćno osoblje, kao što su analitičari, forenzičari, stručnjaci za poligraf i dr. NCIS u svom radu blisko surađuje s drugim federalnim policijskim i obavještajnim agencijama. 

NCIS potiče od Ureda za mornaričko obavještajstvo (ONI), mornaričke obavještajne službe koja je za vrijeme Prvog svjetskog rata uz obavještajne dobila kontraobavještajne i policijske zadatke, a od vremena Korejskog rata počela u svoje redove masovno primati civile zadužene za kriminalističke istrage. Godine 1965. je u okviru ONI osnovan poseban odjel pod imenom **Mornarička istražna služba** (engl. , skr. NIS) koji se bavio policijskim poslom. Godine 1992. je nakon završetka Hladnog rata, ali i reorganizacije mornarice poslije događaja vezanih uz Tailhoočki skandal, NIS reograniziran u NCIS kao pretežno civilnu agenciju; ona je 1999. godine preuzela i najveći dio dotadašnjih ovlasti Kriminalističkog istražnog odjela Marinskog zbora. Godine 2000. su agenti NCIS dobili zakonske ovlasti za hapšenje.

NCIS kao svoje standardno naoružanje koriste pištolje Sig Sauer P226 ili Sig Sauer P239, dok se u borbenim situacijama mogu koristiti automatskim karabinima M4.

NCIS je široj javnosti najpoznatija po istoimenoj TV-seriji]] čija radnja prati rad njenih fiktivnih pripadnika.

Vanjske veze
------------

***Mornarička kriminalistička istražna služba*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službeni veb-sajt
* Current NCIS Headquarters in Google Maps
* Previous NCIS Headquarters in Google Maps
* NICS Turns 15 - Stats Show Success of FBI’s Gun Background Check System—FBI

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 131643822
* LCCN: no94023070
* ISNI: 0000 0004 0578 5759

 |
**Radiotelevizija Sarajevo** je bila nacionalno radiodifuzno poduzeće SR Bosne i Hercegovine, odnsono jedna od ukupno osam radiotelevizijskih kuća tadašnjeg emiterskog sistema Jugoslavenske radiotelevizije. Osnovana je sredinom 1960-ih u Sarajevu kao republička radiotelevizijska kuća za Bosnu i Hercegovinu. 

Potječe od Radio Sarajeva koje je s radom započelo 10. aprila 1945. godine počeo Radio-Sarajevo, čuvenim riječima prvog spikera i tehničara Đorđa Lukića Cige "Ovdje Radio Sarajevo! Smrt fašizmu - sloboda narodu". 1969. godine sa radom počinje i TV Sarajevo. Oba medija bila su znak posebnosti i državnosti Bosne i Hercegovine, a za njihovo osnivanje su najzaslužniji bosanski političari Hamdija Pozderac i Branko Mikulić. U bivšoj Jugoslaviji je program TV Sarajevo stekao popularnost 1980-ih zabavnim emisijama, među kojima se najviše ističe *Top lista nadrealista*.

Od 1992. godine, Radiotelevizija Sarajevo je i službeno nacionalna RTV kuća Bosne i Hercegovine, poznata pod imenom "Radiotelevizija Bosne i Hercegovine" (RTVBiH), koja je od prije par godina i javni RTV servis za teritoriju čitave BiH. Radiotelevizija Bosne i Hercegovine (ili Javni radiotelevizijski servis Bosne i Hercegovine, PBSBiH) članica je "Eurovizije", evropske unije javnih i nacionalnih kuća.
**Lervička deklaracija** (engl. ) odnosi se na saopštenje prvog ministra Škotske Alexa Salmonda koje je on 25. jula 2013. u ime škotske vlade dao u Lerviku *(Lerwick)*, glavnom gradu Shetlandskog arhipelaga, a u kojem se kaže da će jedna ministarska radna grupa ispitati mogućnost decentralizacije vlasti u Škotskoj u cilju ustupanja dodatnih ovlašćenja Shetlandu, Orkneyu i Vanjskim Hebridima.

Ova je deklaracija data kao odgovor na kampanju koju su juna 2013. pod nazivom *Naša ostrva - naša budućnost* *(Our Islands - Our Future)* pokrenuli lideri tri ostrvska Područnog vijeća (council area) u Škotskoj ― Šetlandskog ostrvskog veća, Orkneyjskog ostrvskog veća i Ostrvskog veća Zapadnih ostrva ― i koja je pozvala na veću autonomiju za ta ostrva. Ta je kampanja osmišljena tako da profitira od diskusija koje je pokrenuo referendum o nezavisnosti Škotske 2014, premda je sama kampanja postavljena neutralno u odnosu na pitanje nezavisnosti Škotske.

Salmond je ovo saopštenje nazvao po Lerviku *(Lerwick)*, glavnom gradu Shetlandskih ostrva, zato što je u tom gradu 25. jula 2013. održana sednica škotske vlade
Za kraško polje u Lici, v. Ličko polje.
Ličko polje, kod Liča
**Ličko polje**, polje u Gorskom kotaru u blizini Fužina, 24 km², okruženo s istočne strane planinama Bitoraj (1 386 m), Viševica (1 428 m), Kobiljak (1 107 m) i na zapadnoj strani brdima Veliki Štrbac (957 m) i Vršak (912 m). Kroz polje protječe i ponire u njemu rijeka Ličanka, u Fužinama nazivana Fužinarka. Svoje ime dobiva po najvećem naselju Lič kojega kasnih prvih godina 17. stoljeća naseljavaju bunjevačke obitelji iz zaleđa Senja, koji svoje kuće podižu podno brda Gradina. Na mjestu gdje je stajala crkva, razorena za vrijeme Drugog svjetskog rata, nalazi se danas Gospino svetište Majka Božja Snježna. Polje je obradivo, poglavito krumpir, u južnom i istočnom dijelu je pod travnjacima. U polju se nalazi i nekoliko manjih jezera, Marasovo jezero i Potkoš (mrijestilište pastrve), a na rubnim dijelovima smjestila su se naselja, Lič (379 st. 2001.), Banovina, Pirovište i Potkobiljak (svega 10 stanovnika). 

Godine 1733. navodno se u snijegu ukazala Blažena Djevica Marija, pa je na tom mjrestu podignuta kapelica.

Vanjske poveznice
-----------------

* Ličko Polje

| * p
* r
* u
Kraška polja na prostoru bivše SFRJ |
| --- |
| Slovenija | Dobre **•**  Kočevsko **•**  Loško **•**  Petelinjsko **•**  Planinsko **•**  Radensko **•**  Ribničko **•**  Cerkniško | Livanjsko polje |
| Hrvatska | Gacko **•**  Gračačko **•**  Grobničko **•**  Imotsko **•**  Kninsko **•**  Kosovo (Dalmacija) **•**  Krbavica **•**  Krbavsko **•**  Ličko **•**  Ličko (Gorski kotar) **•**  Petrovo **•**  Sinjsko **•**  Čepićko |
| Bosna iHercegovina | Bilećko **•**  Petrovačko **•**  Gatačko **•**  Glamočko **•**  Grahovsko **•**  Dabarsko **•**  Duvanjsko **•**  Imotsko **•**  Kupreško **•**  Livanjsko **•**  Ljubinjsko **•**  Ljubuško **•**  Nevesinjsko **•**  Plansko **•**  Popovo **•**  Fatničko **•**  Zijemlje |
| Srbija | Koštam **•**  Odorovsko **•**  Peštersko |
| Crna Gora | Grahovsko **•**  Dragaljsko **•**  Lješko **•**  Nikšićko **•**  Njeguško **•**  Lukovsko **•**  Ćemovsko **•**  Cetinjsko |
| Makedonija | Begovo **•**  Solunsko **•**  Suvo |
Ljubuško polje kod Vitine
**Ljubuško polje** je kraško polje u Bosni i Hercegovini. Predstavlja prijelaznu zonu između Imotsko-Bekijskog polja i doline rijeke Neretve. Ime je dobilo po Ljubuškom, najvećem naselju na obodu polja. Dio polja uz naselje Vitinu naziva se Vitinsko polje, a dio uz naselje Veljaci naziva se Veljačko polje. Rastok i Beriš su takođe dijelovi polja 
Dugačko je 10 kilomera, a široko između 2,5 i 3 kilometra i zahvata površinu od oko 25 km². Okruženo je vapnenačkim brdima Buturovica i Jurjevica. Najveći vodeni tok je rijeka Trebižat, koja u polje dolazi pod imenom Mlade. Na na istočnom dijelu protiče potok Proboj, dok se sredinom polja pruža tok Vrioštice, koja tipičnim vrelom u kršu izbija u Vitini, a ulijeva se u Mlade u selu Lisice. Ostali vodotoci su: Parilo, Modra matica, Brza voda, Voša sa vodopadom Koćuša.

Prosječna nadmorska visina od 120 m. i blizina Jadrana, odlikuju polje sredozemnom klimom. Ljeti su česte suše, a tokom jeseni ima obilnih padavina. Aluvijalno tlo oko riječnih tokova pogodno je za uzgoj vinove loze, povrća, a u posljednje vrijeme i pamuka.

Ljubuško polje je najveće pojedinačno područje koje se navodnjava u Bosni i Hercegovini, uglavnom gravitacijom. Za navodnjavanje se koriste odvojenim kanali od kojih se neki koriste više od 100 godina.

Sa obiljem vode, bogatstvom flore i faune, polje je bilo nastanjeno u prahistorijsko doba, o čemu svjedoče arheološki nalazi koji se čuvaju u Muzeju Franjevačkoga samostana Humac, osnovanom 1884. god. Prvi poznati stanovnici bili su Iliri. Područje je među prvima ušlo u sastav rimske države i postalo vojno središte iz kojeg su Rimljani štitili jadransku obalu.

Vanjski linkovi
---------------

* Ljubuški - visit my countri - Bosna i Hercegovina[*mrtav link*]

***Ljubuško polje*** na Wikimedijinoj ostavi
Koordinate: 53° 13' 24" SG Š, 4° 11' 58" ZGD


**Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch** (IPA welški: [ˌɬan.vair.puɬ.ˌɡwɪ̈n.ɡɪ̈ɬ.ɡo.ˌɡɛr.ə.ˌχwərn.ˌdro.buɬ.ˌɬan.tɪ̈.ˌsil.jo.ˌɡo.ɡo.ˈɡoːχ], *O ovom zvuku slušaj?/i*) selo je u Walesu koje drži titulu naselja sa najdužim imenom na teritoriji Velike Britanije.

Meštani tog sela, bez po muke, u dahu izgovore ime sela koje je dugačko pedeset osam slova (51 po shvatanju velških lingvista). 

Značenje imena je: „Crkva sv. Marije u dolini belih kestenova kod brzog vira crkve sv. Tysilija sa crvenom pećinom" (vidi sliku). Originalni naziv sela meštani su tokom 19. veka promenili s ciljem privlačenja pažnje turista.

Znak koji prikazuje ime sela zajedno s prevodom na engleski.Znak koji prikazuje ime sela zajedno s prevodom na engleski.

Povezano
--------

* Brfxxccxxmnpcccclllmmnprxvclmnckssqlbb11116
* Taumatawhakatangihangakoauauotameteaturipukakapikimaungahoronukupokaiwhenakitanatahu

Izvori
------

* Pero Zlatar: *Otključani globus*

Vanjske veze
------------

***Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch*** na Wikimedijinoj ostavi

* Izgovor naziva sela

***Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch*** na Wikimedijinoj ostavi
**Petronell-Carnuntum** je trgovište na istoku Austrije od 1,231 stanovnika, koje administrativno podpada pod Okrug Bruck an der Leitha u Saveznoj zemlji Donja Austrija.

Geografske karakteristike
-------------------------

Petronell-Carnuntum leži jugoistočno od Beča u Bečkoj kotlini, na južnoj obali Dunava, između Fischamenda i Hainburg an der Donaua.

Historija
---------

Za rimskih vremena, se nedaleko od naselja prema Bad Deutsch-Altenburgu nalazio kastrum Karnuntum sa amfiteatrom. Danas je to muzej na otvorenom *Arheološki park Petronell-Carnuntum*, kog dijeli sa susjednim 
Bad Deutsch-Altenburgom.

Petronell je izrastao pri kraju 11. vijeka, a status trgovišta dobio je 1142.
Svoje današnje ime Petronell-Carnuntum dobio je 1963.

Znamenitosti
------------

Od znamenitosti Petronell-Carnuntum ima romaničku parohijsku crkvu, koja se prvi put spominje 1125, 
izgrađenu oko 1200. restauriranu krajem 14. vijeka, kad su joj dograđeni gotički elementi, romaničku kružnu 
kapelu iz 12. vijeka, srednjovjekovni zamak, restauriran u 17. vijeku, kužni stup iz 100. posvećen sv.
Trojstvu i ostatke osmanskih fortifikacija.

Privreda
--------

Ekonomija Petronella bazira se na poljoprivredi (vinogradarstvo), drvnoj industriji i turizmu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Niederösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 09. 03. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Petronell-Carnuntum*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 09. 03. 2016.

Vanjske veze
------------

***Petronell-Carnuntum*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Petronell-Carnuntuma* (`de`)
*Za ostala značenja, v. Perm (razvrstavanje).*

**Perm** (ruski: **Пермь**) je grad u Rusiji, na obalama rijeke Kame, u podnožju gorja Ural - granice Evrope i Azije. Njegov zemljopisni položaj je 58°00′N, 56°14′E. 

Broj stanovnika: 1.000.100 (2003. godine)

Perm je osnovan 17. svibnja 1723. i ima status grada od 1781.. Glavni je grad Permskog kraja, koja je dio Privolškog saveznog okruga. 

Grad je veliko upravno, industrijsko, znanstveno i kulturno središte. Glavne industrije u njemu su strojogradnja, obrambena industrija, proizvodnja nafte (oko 3% ruske proizvodnje), prerada nafte, kemijska i petrokemijska, drvoprerađivačka i prehrambena industrija. 

Perm je sjedište nekolicine velikih sveučilišta.

Od 1940. do 1957. grad se zvao Molotov (Мо́лотов), po Vjačeslavu Molotovu.

Po Permu je nazvana i geološka epoha paleozoika.

Gradovi pobratimi
-----------------

Perm je zbratimljen sa:

* Louisville, Kentucky, SAD (1994)
* Oxford, Ujedinjeno Kraljevstvo

Sport
-----

* FC Amkar Perm, nogometni klub
* Ural Great, košarkaški klub

Vanjske poveznice
-----------------

***Perm*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice Arhivirano 2005-05-30 na Wayback Machine-u (na ruskom i engleskom)
* Baština Pemske regije Arhivirano 2007-07-09 na Wayback Machine-u (na engleskom i ruskom jeziku)
* Arhivirano 2005-10-20 na Wayback Machine-u - Perm i Permska regija - Informacije o Kommersant Publishingo (također, vidi ostale ruske subjekte Federacije)
<page>

  
Koordinate: 41° 31′ 08" SGŠ, 22° 07′ 42" IGD

**Pepelište** (mak. *Pepelište*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Pepelište je naselje u okviru opštine Negotino.

Prirodni uslovi
---------------

Pepelište je smešteno u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Kavadaraca, naselje je udaljeno 20 kilometara severoistočno.

Naselje Pepelište se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je smešteno u dolini reke Vardar, u istočnom delu Tikveške kotline. Naselje je položeno na približno 130 metara nadmorske visine, u ravničarskom području. 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Pepelište je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 1.070 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (74%), a manjina su Srbi (18%) i Turci (3%). Početkom 20. veka pretežno stanovništvo bili su Turci, koji u većini su posle Prvog svetskog rata iselili u maticu, a na njihovo mesto došli su preci današnjih stanovnika.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* negotino.gov.mk Zvanična stranica opštine Negotino

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Negotino |
| --- |
| **Negotino** • 
Brusnik •
Vešje •
Vojšanci •
Gornji Disan •
Donji Disan •
Dubrovo •
Janoševo •
Kalanjevo •
Krivolak •
Kurija •
Lipa •
Pepelište •
Pešternica •
Timjanik •
Tremnik •
Crveni Bregovi •
Džidimirci •
Šeoba |  |
Pepeljara sa cigaretom
Pepeljara sa simbolom zabranjenog pušenja se koristi u objektima gde pušenje nije dozvoljeno
**Piksla** ili **pepeljara** je vrsta posude koja služi za pepeo od cigareta, cigara i tompusa. Pepeljare su uglavnom napravljene od vatrostalnog materijala kao što je staklo otporno na toplotu ili od plastike, keramike, metala. Pepeljare mogu biti različitih boja, dizajna i veličine. Najčešće su kružnog oblika sa ravnim dnom i plitkim stranicama sa zaobljenim i uskim žljebom koji služi za čuvanje cigarete.

Pepeljara se nije zvanično upotrebljavala do 1926. godine.

Osim kod kuće koristi se na svim javnim mestima. Pošto u mnogim restoranima i drugim javnim mestima nije dozvoljeno pušenje postoje pepeljare na kojima se nalazi simbol zabranjenog pušenja, iste se postavljaju zbog običaja i estetike. Postoje pepeljare koje se često ugrađuju u kolima, kantama za smeće, kao i na nekim drugim javnim mestima. Postoje kolekcionari koji ih skupljaju u različitim bojama, veličinama i oblicima.

Pepeljare koje se nalaze na podu uglavnom dostižu visinu čovekovog struka. Takve pepeljare se uglavnom nalaze u prostorijama koje su predviđene za pušenje ili na izlazima iz restorana, kancelarije, sudovima, kompanijama i drugim sličnim mestima, takve pepeljare omogućavaju pušačima lakše korišćenje za vreme stajanja.

Pepeljare od različitih materijala
----------------------------------

* standardna staklenastandardna staklena
* metalnametalna
* keramikakeramika
* kristalno staklokristalno staklo
**Petar Knafej** ili **Petar Gnafej** (od grčke riječi γναφεύς, što znači "tkalac"; ? - 488) bio je patrijarh Antiohije, poznat po mijafizitskim (ne-halkedonskim) stavovima, koji je stolovao u tri navrata. Vjeruje se da je bio tkalac prije nego što se zamonašio. Prvi put se spominje sredinom 5. vijeka kada je zbog svojih stavova izbačen iz konstantinopolskog manastira, ali se odmah nakon toga sprijateljio sa budućim carem Zenonom koji je kao magister militum išao preuzeti dužnost u Antiohiji. Godine 463. je Petar s njim došao u Antiohiju, gdje je započeo kampanju protiv halkedonskog ("pravovjernog") patrijarha Martirija, optužujući ga za nestorijanstvo. Godine 469. je Martirije protjeran, a Petar je preuzeo njegovo mjesto. Martirije se u Konstantinopolu požalio caru Lavu I i patrijarhu Genadiju, ali zbog toga što su građani Antiohije bili uz Petra, ni uz njihovu pomoć se nije mogao vratiti. Tek 471. je Petar pobjegao, i mjesto patrijarha je preuzeo halkedonski patrijarh Julijan. Kada je prijestolje nakratko preuzeo mijafizitima skloni uzurpator Bazilisk, Petar je 476. ponovno nakratko preuzeo mjesto patrijarha, ali ga je morao napustiti poslije Baziliskovog pada. Na mjesto patrijarha ga je vratio car Zenon 485. i na njemu je ostao do smrti.
**Om** (označava se grčkim slovom omega {\displaystyle \Omega }) je međunarodna mjerna jedinica za električni otpor. Često se koriste i višekratnici k{\displaystyle \Omega } (kiloom - 1000 oma) i M{\displaystyle \Omega } (megaom - milion oma).

Om je dobio ime po Georgu Simonu Ohmu, njemačkom fizičaru koji je otkrio vezu između napona i jačine struje, izraženu u Ohmovom zakonu, koji matematički glasi:

{\displaystyle R={\dfrac {\mbox{U}}{\mbox{I}}}}

Definicija
----------

Om je izvedena jedinica. Definira se kao vrijednost otpora na kojem pri protjecanju struje od jedan amper nastaje pad napona od jedan volt *(volt po amperu)*.

{\displaystyle \Omega ={\dfrac {\mbox{V}}{\mbox{A}}}={\dfrac {{\mbox{m}}^{2}\cdot {\mbox{kg}}}{{\mbox{s}}^{3}\cdot {\mbox{A}}^{2}}}}
Omski otpor R direktno je srazmjeran dužini {\displaystyle {\mathit {l}}} i obrnuto srazmjeran presjeku vodiča A.
ρ je specifični otpor koji je karakterističan za svaki materijal ponaosob.

{\displaystyle R=\rho {\frac {l}{A}}}

1. ↑  Enciklopedija LZMK, članak "om" (pristupljeno 16. prosinca 2013.)
**Ponte Tron** ili **Ponte de la Piavola** (hrvatskosrpski jezik: **Most (porodice) Tron** ili **Most lutaka**) je most koji premošćuje kanal Rio Orseolo kod bazena Orseolo (Bacino Orseolo) u sestieru San Marco u Veneciji. Nalazi se stotinjak metara sjeverozapadno od Trga Svetog Marka, a prema zapadu ulicama Tron i Frezzaria vodi do teatra La Fenice.

Historija
---------

Ponte Tron i kanal Rio Orseolo
Most je podignut krajem 1840. u dijelu Venecije gdje je dosta kuća imala aristokratska porodica Tron. Ova porodica bila je vjekovima utjecajna u gradu i 1471. dali su jednog dužda (Nicolò Tron). Most je stoga službeno imenovan kao Ponte Tron u njihovu čast. Venecijanci ga zbog njegovih malih dimenzija radije zovu Ponte de la Piavola (Most lutaka). Ponte Tron jedan je od 400 venecijanskih mostova. Građen je od istarskog kamena, s balustradama i kartušem u sredini na kojem je reljef lava, simbola Mletačke Republike. Kod mosta se parkiraju brojni gondoljeri.

Izvori
------

1. 1 2 3  Ponte Tron o della Piavola (Ponti di Venezia), pristupljeno 1. 5. 2011. (`it`)
2. ↑  Piccio, *Dizionario veneziano-italiano*, *s.v.* "piavola" Arhivirano 2006-04-10 na Wayback Machine-u (`it`)
3. ↑  G. Zucchetta, *Venezia ponte per ponte* Venice, 1992. (`it`)

Vanjske veze
------------

***Ponte Tron*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ponte Tron o della Piavola (Ponti di Venezia)* (`it`)