**Tomáš Baťa** (Zlín, 3. april 1876. - Otrokovice, 12. jul 1932.) bio je češki businessman poznat kao jedan od osnivača kompanije Bata Corporation, i kao kralj-cipela. Tomaš je bio i čovjek sa jakom socijalnom notom koji je svojim radnicima osiguravao pristojan život ne samo u tvornici, već i izvan nje u naseljima koje je gradio za svoje radnike.

Biografija
----------

Zgrada tvornice u kanadskom Batavillu
Tomaš je rođen u porodici koja je živjela u Zlínu od 17. vijeka, i bavila se postolarstvom. Iskoristivši novac naslijeđen od preminule majke 1894. zajedno sa bratom Antoninom i sestrom Annom osnovao je postolarsku firmu. Ona se u nekoliko dekada iz male radionice razvila u 
svjetski poznati brand. Ponajviše zajhvaljući Tomašu koji je bio briljantni trgovac na malo, sjajan organizator proizvodnje i logistike, kompletni businessman, istinsko utjelovljenje američkog - *self-made man*-a.

Borovo Naselje
Tomaš je svojom marljivošću, upornošću i intuicijom, uspio je postati ličnost koja je svoje poslovanje uzdigla do multinacionalne korporacije, sa tvornicama i filijalama po čitavom svijetu. On je proširio proizvodnju od obuće i na druge povezane industrije, od gume do kože. Kasnije je ušao i u potpuno nove poslove od rudarstva, poljoprivrede, šumarstva, građevinarstva, željeznice, mašinogradnje do prehrambene i kemijske industrije.

Prvi dućan izvan Čehoslovačke otvorio je u Beogradu 1919. te iste godine podigao je i prvu inozemnu tvornicu u američkom gradu tvornice u Massachusettsu.

Zgrade sjedišta kompanije u Zlinu
Batine kuće za radnike u Zlinu
Kompanija Bata koja je 1920-ih proizvodila nekoliko milijuna pari jeftinih cipela, razvila se u korporaciju koja je pored tog počela proizvoditi mašine, gumene proizvode tekstil, i osnovala brojne filijale. Zajedno sa eksplozivnim razvojem kompanije procvjetao je i grad Zlin.

Od 1923. kad je Tomaš Bata postao gradonačelnik Zlina, veza između njegove kompanije i grada postala je još čvršća. Pored robnih kuća, bolnice, škola i kina, kompanija je izgradila i puno kuća za svoje radnike. 
Angažiravši suvremene arhitekte, Bata je Zlin pretvorio iz ruralnog gradića u moderni funkcionalistički grad bogat zelenilom.

U periodu između 1930. - 1931. Tomaš je neke tvornice preselio je u Otrokovice, koje su mu se činile prikladnijim zbog lakšeg transporta (željeznica, brodovi - a kasnije i aerodrom). Nakon tog je izrasla industrijska aglomeracija u dolini na ušću rijeke Dřevnice u Moravu.

Tridesetih godina prošlog vijeka kad je već imao 25,000 zaposlenih samo u Čehoslovačkoj, podigao je tvornice u Borovu (Kraljevina Jugoslavija), Chełmeku (Poljska), Möhlinu (Švicarska) i Batavillu (Francuska).
Tad je pokrenuo i proizvodnju automobilskih guma, otvorio nekoliko rudnika ugljena i osnovao fakultet.

Batin uspjeh u poslu proizašao je iz većeg sudjelovanja njegovih radnika, kojima je omogućio jedan model samoupravljanja u svojim tvornicama. On je uveo i specifičan sofisticirani sistem nadnica, u kom su radnici bili uključeni kako u stvaranje profita i njegovu raspodjelu, tako i u saniranje gubitaka.
Njegov poslovni kredo nije se svodio samo na to kako da poveće profit, već i kako praktični modernizirati menadžment.

Te ideje iznio je u svom testamentu u kom je iznio stav - da je svakom biznisu koji ne služi ljudima suđeno da izumre.

Tomas Bata poginuo je u padu aviona prilikom slijetanja na aerodrom u Otrokovici 12. jula 1932.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Tomáš Baťa*" (engleski). Památník Tomáše Bati. Pristupljeno 22.03.2020.
2. 1 2 3  „*Tomas Bata 1876–1932*" (engleski). Bata Information Centre. Pristupljeno 22.03.2020.

Vanjske veze
------------

***Tomáš Baťa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Bat’a, Tomáš* na portalu Hrvatska enciklopedija LZMK ()
* *Tomas Bata 1876–1932* na portalu Bata Information Centre (Tomas Bata University in Zlín) ()