recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rana islamska filozofija** ili **klasična islamska filozofija** je izraz koji se koristi za period u razvoju islamske filozofije koji je započeo u 2. vijeku po Hidžri, odnosno na početku 9. vijeka nove ere, te trajao do 6. vijeka po hidžri, odnosno kraja 12. vijeka. On korespondira s periodom koji se naziva islamsko zlatno doba, odnosno kada su, između ostalog, dostignuća islamske filozofije i nauke imale značajan uticaj na razvoj tih oblasti u kasnijim periodima, odnosno drugim dijelovima svijeta. Tradicionalno se uzima da je prvi predstavnik rane islamske filozofije al-Kindi u 9. vijeku, a da je period završio sa Averroesom (Ibn Rushd) na kraju 12. vijeku. Sa njegovom smrću je obilježen završetak specifičnog pravca islamske filozofije poznatog kao *peripatetička arapska škola*, a filozofska aktivnost je počela zamirati u zapadnim dijelovima tadašnjeg islamskog svijeta, posebno u islamskoj Španiji i Sjevernoj Africi, iako se daleko dulje održala u istočnim zemljama kao što su Perzija i Indiji gdje su nastavile djelovati filozofske škole kao avicenizam, iluminacionistička filozofija, mistička filozofija i transcendentna teozofija.

Neka od značajnih dostignuća ranih muslimanskih filozofa su uključivala razvoj skritne nauke citiranja, isnada ili "podržavanja"; razvoj metode otvorenog istraživanja u svrhu osporavanja navoda, idžtihad, koji se koristi za odgovaranje na razne vrste pitanja (iako se uglavnom koristio za ona etičke prirode); spremnost za prihvaćanje i izazivanje autoriteta unutar istog procesa; shvaćanje da su nauka i filozofija podređene moralu, te da se moralni izbori moraju učiniti prije nego što se ispitaju obje oblaste; razdvajanje teologije (kalam) i prava (šerijat) u ranom abasidskom periodu, koje se ponekad navodi kao preteča sekularizma; razdvajanje religije od filozofije, što se također smatra početkom sekularne misli; početak procesa naučne recenzije; rane ideje o evoluciji; počeci filozofije nauke; uvođenje temporalne modalne i induktivne logike; počeci socijalne filozofije, uključujući prve teorije o društvenoj koheziji i društvenim sukobima; počeci filozofije histprije; razvoj filozofskog romana te preteče koncepta empirizma i tabule rase; razlikovanje bitka i egzistencije.

Saadia Gaon, David ben Merwan al-Mukkamas, Majmonid i Toma Akvinski su bili samo neki od mislilaca koji su inspiraciju pronašli u mutalizitskim djelima, posebno u avicenizmu i averoizmu, te se često navodi kako je renesansa te korištenje empiričke metode bila barem djelomično inspirirana arapskim prijevodima originalnih grčkih, hebrejskih, perzijskih i egipatskih djela na latinski za vrijeme renesanse 12. vijeka, odnosno za vrijeme Reconquiste 1492.

Izvori
------

1. ↑  Kevin Staley (1989). "Al-Kindi on Creation: Aristotle's Challenge to Islam", *Journal of the History of Ideas* **50** (3), p. 355-370.

Literatura
----------

* Razavi, Mehdi Amin (1997), *Suhrawardi and the School of Illumination*, Routledge, ISBN 0-7007-0412-4
**Odjel za geografiju** jedan je od 21 sveučilišnog odjela na Sveučilištu u Zadru. Uz Geografski odsjek PMF-a Sveučilišta u Zagrebu ovo su jedine visokoškolske institucije u Hrvatskoj na području geografije. Prostori odjela nalaze se u Zadru na adresi Ulica Franje Tuđmana 24.

Povijest
--------

Odjel za geografiju osnovan je 1994. kao Odsjek za geografiju Filozofskog fakulteta u Zadru, a iste je godine pokrenut i dvopredmetni sveučilišni dodiplomski studij geografije. Iako se studij geografije održavao na brojnim visokoškolskim ustanovama u Hrvatskoj, ovo je trenutačno jedini studij izvan Zagreba na kojem se može studirati geografija. Godine 2003. osnivanjem Sveučilišta u Zadru tadašnji Odsjek za geografiju Filozofskog fakulteta u Zadru nastavlja djelovanje kao Odjel za geografiju Sveučilišta u Zadru.

Organizacija odjela
-------------------

Studij geografije organiziran je u jednopredmetni znanstveni i dvopredmetni nastavnički smjer. Oba se izvode kao preddiplomski u trajanju od 3 godine i diplomski u trajanju od 2 godine. Nakon završenog preddiplomskog studija studenti dobivaju titulu prvostupnika geografije, a nakon završenog diplomskog dobivaju titulu magistra geografije odnosno profesora geografije za one koji su upisali dvopredmetni nastavnički smjer. Odjel od 2002. godine izvodi i poslijediplomski studij *Geografske osnove litoralizacije Hrvatske* na kojem se po završetku stječe titula doktora znanosti na području prirodnih znanosti, polje geoznanosti, grana geografija.

Vanjske veze
------------

* Odjel za geografiju Sveučilišta u Zadru
**Amalasunta** ili **Amalasvinta** (got. *Amalaswintha* ?-535) bila je kćerka ostrogotskog kralja Italije Teodorika Velikog i docnije kraljica Ostrogota.
Bila je dobro obrazovana i govorila je tečno latinski, grčki i gotski.

Regent Atalariku
----------------

Najpre se tajno udala za roba, koga onda njena majka ubija. Zatim se 515. godine udala za ostrogotskog plemića Eutarika, koji je prethodno živeo u vizigotskoj Iberiji. Eutarik je rano umro i ostavio je iza sebe dvoje dece, Atalarika i Matasuentu. Kad joj je umro otac Teodorik Veliki 526. godine, maloljetni sin Atalarik ga nasleđuje, a Amalasunta vlada kao regent svog sina Atalarika. Majka je pokušala da obezedi Atalariku obrazovanje u duhu rimske tradicije, ali gotsko plemstvo se tome opiralo i zahtevalo je da oni imaju uticaj. Oni su zahtevali da kralj bude ratnički obučen, a i da pije kao ostali varvari, što je odvelo mladog Atalarika rano u grob. Bila je dosta nepopularna među gotskim plemstvom.

Postaje kraljica
----------------

Održavale je bliske odnose sa vizantijskim carem Justinianom I. Dopustila mu je da koristi Siciliju kao bazu za Velizarev napad na Vandale u Severnoj Africi.
Nakon smrti sina postaje kraljica, a rođak Teodahad joj je bio partner u vladavini i kasnije je izdaje. Plemstvo se pobunilo protiv nje i zatvorilo ju je na jednom ostrvu, gde je ubijaju 535. godine. Teodahad postaje kralj.

Posle njene smrti
-----------------

Nakon njene smrti Justinijan I je poslao Velizara i započeo vizantijsko-gotski rat, ponovo zauzimajući Italiju i svrgavajući Teodahada.

Povezano
--------

* Goti
* Ostrogoti
* Teodorik Veliki
* Atalarik
* Germani
**Amalrik da Bene** (?-1206) bio je francuski teolog.

Biografija
----------

Bio je čuven kao profesor teologije u Parizu. U svojim predavanjima zastupao je teze koje su se pojavile u Šartrezu i ličile na panteizam jer se njima tvrdilo da su Bog i druga stvorenja identični. Smatra se da je bio pod uticajem Jovana Skota Eriugene. Ovakvi stavovi vodili su neoplatonizam, suprotan učenju Avgustina. Za Amalriha od Bene, bog je forma svih formi. Zvaničnoj rimokatoličkoj crkvi je posebno smetala njegova tvrdnja da u njemu stanuje Sveti duh. Jer, ako je tako, njegove akcije i dela se ne mogu negirati, a još manje smatrati grehom. Njegovo učenje osuđeno je na Četvrtom laterantskom koncilu.

Čim su došli u opasan sukob sa rimokatoličkom crkvom, Amalrik i njegove pristalice su se povukli i živeli izolovano, a kasnije potpuno skriveno, jer su ih crkvene vlasti tražile i progonile. Imali su više skrivenih zajednica zvanih amalrikijani. Godine 1210. otkriveni su i na lokalnom sinodu iste godine odlučeno je da dvanaestorica budu spaljeni, a četvorica zazidani u neki zid. Poslednji iz ove zajednice, izvesni Godino, uhvaćen je 1219. godine u Amijenu i živ spaljen.

Izvori
------

1. ↑  Frederik Koplston, Srednjovekovna filozofija (str. 186), Beograd, 1989.
2. ↑  Frederik Koplston, Srednjovekovna filozofija (str. 186), Beograd, 1989.
3. ↑  Inkvizicija - Petar S. Leposavić (60)
**Amandman** (engleski: *Amendment* od glagola *amend* = popraviti, korigirati, od latinskog *emendare*) je izraz za korekciju nekog pravnog dokumenta, prije svega zakonskih, iako se to može odnositi i na obični trgovački ugovor.

Amandan se razlikuje od ostalih dopuna zakona po tome što se ne dira u izvorni prvobitni tekst, već se novi tekst dodaje na kraju propisa na koji se odnosi, kad ga usvoji (izglasa) nadležno zakonodavno tijelo.

Karakteristike i historija
--------------------------

Gotovo je uobičajena procedura u svim parlamentima svijeta, da se nakon prijedloga nekog zakona, prije njegovog konačnog donošenja, predlažu amandmani, o kojima se glasa i ovisno o tome jesu li prihvaćeni - ulaze u konačni tekst zakona, kao njegove dopune. 
Budući da izmjene i dopune nacionalnog ustava mogu iz temelja promijeniti politički sistem ili vladajuće institucije u nekoj zemlji, takve izmjene najčešće se vrše po točno propisanoj proceduri. 

Najpoznatiji amandmani na svijetu su oni kojima je dopunjen američki ustav, u njemu članak V propisuje načine za izmjene i dopune tog dokumenta. Prvih 10 amandmana koji su dodani temeljnom ustavnom aktu, zovu se Zakon o pravima (engleski: *Bill of Rights*). Do danas je dodano ukupno 27 amandmana na američki ustav. 

Da bi se neki amandman usvojio, potrebno je da ga izglasa **2/3** članova oba doma Kongresa (Predstavnički dom i Senat), a nakon tog raticifira najmanje **3/4** saveznih država. Kongres odlučuje tko može ratificirati - amandman u ime država - njihovi zakonski predstavnici, ili lokalni poslanici na posebno organiziranoj konvenciji (iako se to dogodilo samo u jednom slučaju, kad je izglasan 21 amandman kojim je ukinuta prohibicija). Danas su brojne američke savezne države, uvele u svoje ustave klauzule po kojima amandmane na američki ustav moraju odobriti birači na referendumu.

Jedan od poznatih primjera amandmana na prostorima bivših jugoslavenskih republika je onaj koji je predložila građanska inicijativa - U ime obitelji da se u Ustav Republike Hrvatske doda odredba po kojoj se brak definira kao zajednica muškarca i žene (i time implicitno zabrani mogućnost sklapanja istospolnih brakova). Nakon održanog referendumu na koji je izašlo samo **37.90%** glasača, od kojih je 65.87% glasalo za, a 33.51% protiv - taj amandman je ušao u Ustav Republike Hrvatske

Izvori
------

1. ↑  „*amendment*" (engleski). Merriam-Webster. Pristupljeno 28. 02. 2014.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Amendment*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 28. 02. 2014.
3. ↑  „*Referendum 2013.*" (hrvatski). APIS IT d.o.o. Arhivirano iz originala na datum 2014-01-20. Pristupljeno 28. 02. 2014.

Vanjske veze
------------

* *Amendment* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Omnibus film** ili **filmski omnibus** je cjelovečernji (najčešće igrani) film koji se sastoji od nekoliko dijelova (epizoda) koje funkcioniraju kao samostalne narativne cjeline, odnosno mogu se promatrati kao zasebni kratki ili srednjemetražni filmovi. Različite epizode okvirno može spajati opća tema, mjesto ili vrijeme radnje, likovi, glavni glumci, režiser ili autor književnih predložaka, a epizode se često znaju razlikovati po stilu, vremenu radnje, pa i žanru.

Omnibus filmovi se snimaju od samih začetaka kinematografije, odnosno od vremena kada su se počeli snimati cjelovečernji filmovi, te uključuju neke od klasika svjetske kinematografije. Kao jedan od najstarijih primjera se navodi *Netrpeljivost* Davida W. Griffitha. 

Omnibus pristup su, pak, u dokumentarni žanr uveli tzv. mondo filmovi. Televizijski ekvivalent omnibus filmova predstavljaju tzv. televizijske antologije.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh2007003025
* GND: 4248221-5

 |
Detektivka **Nola Falacci** je fiktivni lik iz serije *Zakon i red: Zločinačke nakane* kojeg igra Alicia Witt.

Det. Falacci je u seriju došla u epizodi *"Seeds"* kao privremena partnerica detektiva Mikea Logana (Chris Noth) u Odjelu za teške zločine. U seriju je došla kao zamjena za detektivku Megan Wheeler (Julianne Nicholson) koja u Europi uči europske policajce američkoj policijskom proceduri. Det. Falacci je jako uporna i često zauzima stav glavnog detektiva na slučaju što je uzrokovalo da ju kapetan Danny Ross (Eric Bogosian) opiše kao *"ne previše društvenu osobu"*. Logan je nadodao kako je konačno sretan što će on biti *"diplomatski"* policajac nakon nekoliko partnerstava u kojima je on bio tvrdoglaviji.

Kada se Wheelerova vratila, Logan je napomenuo kako je Falaccijeva sada u FBI-jevom trening kampu u Quanticu.

Nola je sa majčine strane Irkinja, a s očeve Talijanka. Udana je i ima troje djece.

| * p
* r
* u
*Law & Order: Criminal Intent* |
| --- |
| 
* Franšiza *Law & Order*

 |
| Likovi | 

|  |  |
| --- | --- |
| Policija | 
* Alexandra Eames (Kathryn Erbe)
* Robert Goren (Vincent D'Onofrio)
* James Deakins (Jamey Sheridan)
* Mike Logan (Chris Noth)
* Carolyn Barek (Annabella Sciorra)
* Danny Ross (Eric Bogosian)
* Megan Wheeler (Julianne Nicholson)
* Nola Falacci (Alicia Witt)
* Zack Nichols (Jeff Goldblum)
* Serena Stevens (Saffron Burrows)
* Zoe Callas (Mary Elizabeth Mastrantonio)
* Joseph Hannah (Jay O. Sanders)
* Paula Gyson (Julia Ormond)

 |
| Ostali likovi | 
* Ron Carver (Courtney B. Vance)
* Elizabeth Rodgers (Leslie Hendrix)

 |

 |
| Epizode | 
* 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* 10

 |
| Produkcija | 
* Dick Wolf
* Peter Jankowski
* Bradley Walsh
* René Balcer
* Mike Post

 |
| Category **Kategorija** |
|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

|  |
| --- |
| Lr - **Rf** - Db |
| Hf**Rf**   |
| periodni sistem |

 |
| **Opšti podaci** |
| Ime, simbol, atomski broj | Raderfordijum, Rf, 104 |
| Pripadnost skupu | prelaznih metala |
| grupa, perioda | IVB, 7 |
| atomska masa | 261 u |
| elektronska konfiguracija | [Rn]5f146d27s2 |
| e- na energetskim nivoima | 2, 8, 18, 32, 32, 10, 2 |
| oksidacioni broj | 4 |
| agregatno stanje | bez podataka |
| elektronegativnost | bez podataka |
| **Najstabilniji izotopi** |
| 

| izotop | zast. | v.p.r. | n.r. | e.r. MeV | p.r. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 257Rf | (veš.) | 4,7 s | α | 9,250 | 253No |
| 259Rf | (veš.) | 3,1 s | α | 9,110 | 255No |
| 261Rf | (veš.) | 65 s | α | 8,810 | 257No |
| 263Rf | (veš.) | 10 min | α | 8,300 | 259No |

 |
| Tamo gde drugačije nije naznačeno,upotrebljene su SI jedinice i normalni uslovi. 
 |
| Objašnjenja skraćenica:zast.=zastupljenost u prirodi,v.p.r.=vreme polu raspada,n.r.=način raspada,e.r.=energija raspada,p.r.=proizvod raspada,z.e=zarobljavanje elektrona 
 |

**Raderfordijum** (**Rf**, latinski - *rutherfordium*), pre je nosio ime **unnilquadium** (**Unq**) - je prelazni metal. Naziv je dobio po imenu fizičara Ernest Rutherford.

Poseduje izotope čije se atomske mase nalaze između 257-262.

Izotop 260 je verovatno dobijen (neki to osporavaju) 1964. godine od Ivana Kurčatova u ruskom gradu Dubna, bombardovanjem izotopa 249 Cf jedrima izotopa 12 ugljenika. Sličanim eksperimentom koji je izvršio Adrew Ghiorso 1969 godine na univerzitetu u Berkeley-u u Kaliforniji dobijen je izotop 257. Rezultati Ghiorsa se razlikuju od Kurčatovih rezultata i zato se Rusima osporava da su prvi dobili ovaj element. Sovjeti su ovaj element 70-ih godina posle Kurčatove smrti nazvali njegovim imenom - *kurčatov*, dok su Amerikanci koristili naziv koji je predložio Ghiorso - Raderfordijum (po imenu Ernesta Rutherforda). IUPAC je 1989 godine odlučio da element nosi ime Unnilqadium (ime je dobio po svojoj atomskoj masi), ali sledeći, aktuelan naziv koji je IUPAC dao 1997. godine je Raderfordijum.

Ovaj element se ne javlja u prirodi. Do sada je dobijeno samo nekoliko njegovih atoma. Pretpostavlja se da se raderfordijum nalazi na Suncu i na još nekim zvezdama srednje veličine.

Njegove fizičke i hemijske osobine nisu poznate, ali pretpostavlja se da je on metal sličnih osobina kao i titanijum.

Njegova elektronska konfiguracija takođe nije poznata jer je dobijen u obliku plazme. Po pravilima ona bi trebala da bude: radon + 5f146d27s2

***Raderfordijum*** na Wikimedijinoj ostavi
Željezna ruda
**Rude** ili **mineralne sirovine** koje se pojavljuju u Zemljinoj kori mogu se grupirati u 3 glavne grupe:

Metalne mineralne sirovine (ili rude/rudače)
--------------------------------------------

Koriste se za dobivanje metala (kao npr. zlato, srebro, platina, željezo, olovo, cink, bakar, aluminij, kositar, nikal, krom, titanij, molibden, mangan, vanadij, kobalt, volfram, antimon, živa i dr.

**Rude ili rudače** su prirodni spojevi (koncentrirani na pojedinim mjestima u Zemljinoj kori) u kojima se nalaze metali u takvoj količini koja omogućuje rentabilno dobivanje odgovarajućeg metala.

**Podjela ruda može se vršiti po više kriterija kao što je**:

**Vrsta metala koji se dobiva iz rude**:
Npr. rude željeza, rude bakra, rude mangana itd...
**Pojavljivanje u prirodi**:
- *Jednostavne rude* iz kojih se dobiva jedan metal.
Npr. ruda kasiterita koja služi za dobivanje kositra.
- *Složene rude* iz kojih se dobiva dva ili više metala.
Npr. ruda tetraedrita iz koje se dobiva bakar, antimon, srebro i telur.
**Sadržaj metala u rudi**:
- *Bogate rude* (imaju veliki postotak metala i prerađuju se direktno)
- *Srednje bogate rude*
- *Siromašne rude* (ove rude se prije metalurške prerade moraju obogaćivati)
**Hemijski sastav**:
- *Samorodne rude* sadrže (plemenite) metale u elementarnom stanju.
To su najčešće zlato, srebro i platina.
- *Sulfidne rude* kod kojih je metal vezan sa sumporom.
Npr. halkozin, kovelin, galenit, sfalerit, cinabarit, pirit, halkopirit, bornit, realgar, auripigment, antimonit, molibdenit, arsenopirit, kobaltin, nikelin i dr.
- *Oksidne rude* kod kojih je metal vezan sa kisikom u obliku oksida.
Npr. magnetit, hematit, kromit, kasiterit, boksit, kuprit, limonit, uraninit, piroluzit, ilmenit i dr.
- *Karbonatne rude* kod kojih je metal vezan u obliku karbonata.
Npr. magnezit, siderit, rodohrozit, smitsonit i dr.
- *Silikatne rude* kod kojih je metal vezan za silicijevu kiselinu. Ove rude su česte u prirodi ali vrlo često su neprikladne za industrijsko dobivanje metala jer su kompleksnog kemijskog sastava.
Npr. garnierit služi za dobivanje nikla.

Nemetalne mineralne sirovine
----------------------------

Imaju vrlo široku i svestranu primjenu u građevinarstvu, kemijskoj tehnologiji i kao topitelji u metalurgiji.

Kao npr. pijesak, šljunak, tehnički i ukrasni kamen, gips, lapor, vapnenac, ciglarska, keramička i vatrostalna glina, kaolin, kreda, kalcit, kvarc i kvarcni pijesak, magnezit, fluorit, barit, grafit, sumpor, kuhinjska sol, azbest i dr.

Energetske mineralne sirovine
-----------------------------

Koriste se za pogon motornih vozila, u kemijskoj industriji i energetici.

Ovdje spada ugljen (primarni energetski resurs), nafta, prirodni plin i uran (sekundarni energetski resursi).

Osim gore navedenih čvrstih mineralnih sirovina one se još u prirodi pojavljuju u tekućem (npr. nafta, mineralne i geotermalne vode) i plinovitom stanju (prirodni plin).

Veze
----

***Ruda*** na Wikimedijinoj ostavi

* Rudarstvo
* Rudnik
* Rudna ležišta
* Oplemenjivanje mineralnih sirovina
* Metalurgija
* Mineralogija
* Kemija
Laboratorijsk miš kod koga je gen koji utiče na rast dlake „nokautiran" (levo), je pokazan pored normalnog laboratorijskog miša.
**Nokaut miševi** su genetički modifikovani miševi kod kojih su inaktivirani, ili „nokautirani", geni putem zamene ili ometanjem veštačkim segmentom DNK. Gubitak aktivnosti gena često uzrokuje fenotipske promene, koje obuhvataju izgled, ponašanje i druge primetne fizičke i biohemijske karakteristike.

Nokaut miševi su važni životinjski modeli za studiranje uloge gena s ciljem određivanja njihovih funkcija. Putem inaktivacije specifičnog gena u mišu, i studiranja razlika u odnosu na normalno ponašanje ili fiziologiju, moguće je izvoditi zaključke o njihovim mogućim funkcijama.

Miševi su trenutno najsrodnije laboratorijske životinjske vrste sa ljudima na kojima su nokaut tehnike lako primenljive. Oni su u širokoj upotrebi u nokaut eksperimentima, a posebno u genetičkim istraživanjima čiji rezultati imaju moguću primenu na ljudsku fiziologiju. Genski nokaut pacova se mnogo teže izvodi, mada je postupak razrađen 2003.

Mario Kapeki, Martin Evans i Oliver Smitiz su kreirali prvog nokaut miša 1989, za što su nagrađeni Nobelovom nagradom za medicinu 2007. Aspekti tehnologije za generisanje nokaut miševe, i sami miševi su zaštićeni patentima u mnogim zemljama od strane privatnih kompanija.

Spoljašnje veze
---------------

* Kreiranje nokaut miševe Arhivirano 2012-04-08 na Wayback Machine-u
* Studiranje genske funkcije
**Rat u Maliju** je počeo 16. januara 2012. kada su pobunjeničke grupe povele borbu protiv malijske vlade sa ciljem dobijanja šire autonomije ili nezavisnosti za sever Malija, u oblasti Azavad. Nacionalni pokret za oslobođenje Azavada, organizacija čiji je cilj da od Azavada napravi domovinu za narod Tuarega, kontroliše oblast od aprila 2012.

Predsednik Malija Amadu Tumani Ture je zbačen u državnom udaru 22. marta 2012. zbog svog postupanja u krizi, mesec dana pre predviđenih predsedničkih izbora. Pobunjeni vojnici, koji sebe nazivaju Nacionalni komitet za obnovu demokratije i države, je preuzeo vlast i suspendovao ustav. Kao posledica nestabilnosti izazvane državnim udarom, tri najveća grada u Maliju Kidal, Gao i Timbuktu, su za tri dana pali pod vlast pobunjenika. Nakon što su osvojili grad Duenca, Nacionalni pokret za oslobođenje Azavada je izjavio da je ispuno svoje ciljeve i zaustavio ofanzivu. Sledećeg dana pokret je proglasio nezavisnost Azavada od Malija.

Nacionalni pokret za oslobođenje Azavada je u početku podržavala islamistička grupa Ansar Dine. Nakon što je vojska Malija potisnuta iz Azavada, Ansar Dine je počela da uvodi šerijatski zakon. NPOA i islamisti su se zatim pokušali da pomire suprostavljene vizije o budućnosti proglašene države. Kao posledica toga, NPOA je počela da se bori protiv Ansar Dine i drugih islamističkih grupa, uključujući i pokreta za jedinstvo i džihad u zapadnoj Africi, ćelije Al Kaide u islamskom Magrebu. Do 17. jula 2012. islamisti su poreuzeli kontrolu nad većinom gradova u severnom Maliju od NPOA.

Predssednik Francuske Fransoa Oland je 11. januara 2013. odobrio zahtev vlade Malija za stranu pomoć i naredio francuskoj vojsci da se uključi u sukob.
Karta odrona Storegga
Tri **odrona Storegga** se smatraju među najvećim odronima u historiji. Dogodili su se na rubu norveškog epikontinentalnog pojasa (Storegga je norveška riječ za "Veliki rub") u Norveškom moru, 100 km sjeverozapadno od obale Mørea, gdje se površina veličine Islanda survala u dubinu, izazvavši megatsunami u Sjevernom Atlantiku. Posljednji takav incident se dogodio oko 6100. pne. Tragovi ovog tsunamija se mogu pronaći u Škotskoj. 

Incident je temeljito proučen u sklopu priprema za otvaranja polja zemnog plina Ormen Lange. Jedan od zaključaka je bio taj da je do odrona došlo zbog nakuplnaja materijala tokom ledenog doba, odnosno da će se on ponovno dogoditi tek nakon slijedećeg ledenog doba. Ovaj zaključak podržavaju mnoge i opsežne naučne studije.

Činjenice i argumenti u prilog tog zaključka su objavljeni 2004. Još ranije je zaključeno da izgradnja plinskog crpilišta Ormen Lange neće značajno povećati rizik od novog odrona. Novi odron, potencijalno veći od površine Danske, i između 400 i 800 m visina, pokrenuo bi megatsunamije koji bi opustošili oblasti Sjevernog i Norveškog mora.

Mogući mehanizam
----------------

Potresi, zajedno s plinovima poput metana stvorenog raspadanjem plinskih hidrata, se smatraju najvjerojatnijim pokretačem odrona.

Povezano
--------

* Kronologija važnih ekoloških događaja

Eksterni linkovi
----------------

***Odron Storegga*** na Wikimedijinoj ostavi

* The BGS deep-tow boomer meets the Storegga Slide Arhivirano 2003-05-21 na Wayback Machine-u
* The Storegga slide investigation, including animations Arhivirano 2006-07-17 na Wayback Machine-u
**Radikali** (*slobodni radikali*) su atomi, molekuli, ili joni sa nesparenim elektronima u spoljašnjoj ljuski. Slobodni radikali mogu da budu pozitivni, negativni, ili bez naelektrisanja. Nespareni elektroni daju radikalima hemijsku reaktivnost. Smatra se da slobodni radikali u telu jedan od uzroka degenerativnih bolesti, starenja i kancera.

Slobodni radikali su značajni za sagorevanje, atmosfersku hemiju, polimerizaciju, hemiju plazme, biohemiju, i mnoge druge hemijske procese. U hemijskoj biologiji, superoksid i azot-monoksid regulišu mnoštvo procesa, kao što je kontrola vaskularnog tona. Radikali mogu da budu i glasnici posredstvom fenomena zvanog redoks signalizacija. Radikal može da bude zarobljen unutar *kaveza rastvarača*, ili da budu na neki drugi način vezani.

Hemijske reakcije
-----------------

U hemijskim jednačinama, slobodni radikali se često označavaju tačkom stavljenom neposredno iza simbola atoma:

{\displaystyle \mathrm {Cl} \_{2}\;{\xrightarrow {UV}}\;{\mathrm {Cl} \cdot }+{\mathrm {Cl} \cdot }}
*Gasoviti hlor se može razložiti ultravioletnom svetlošću čime se formiraju radikali hlora*.
Reakcioni mehanizmi radikala koriste jednostranu strelu za prikazivanje kretanja elektrona:

Homolitičko raskidanje veze se prikazuje strelom koja nalikuje *kuki za ribu*, da bi se napravila razlika od uobičajenog kretanja dva elektrona, što se prikazuje standardnom zakrivljenom strelom. Treba napomenuti da se drugi elektron raskidajuće veze takođe pomera da formira par sa napadujićem elektronom radikala; to nije eksplicitno prikazano u ovom slučaju.

Slobodni radikali uzimaju učešća u adiciji i supstituciji radikala kao reaktivni intermedijari. Lančane reakcije u kojima učestvuju slobodni radikali se obično dele u tri procesa. 

* Reakcije **inicijacije** rezultiraju u povećanju broja slobodnih radikala.
* Reakcije **propagacije** su reakcije u kojima se totalni broj slobodnih radikala ne menja.
* Reakcije **terminacije** dovode do umanjenja broja slobodnih radikala. Tipično dva slobodna radikala formiraju stabilnije vrste, npr.: 2Cl**·**→ Cl2

Literatura
----------

1. ↑  Clayden Jonathan, Nick Greeves, Stuart Warren, Peter Wothers (2001). *Organic chemistry*. Oxford, Oxfordshire: Oxford University Press. ISBN 0-19-850346-6.
2. ↑  Morrison Robert Thornton, Boyd Robert Neilson (2006). *Organic chemistry*. Engelwood Cliffs, New Jersey: Prentice Hall. ISBN 8120307658.
3. ↑  Smith, Michael B.; March, Jerry (2007). *Advanced Organic Chemistry: Reactions, Mechanisms, and Structure* (6th izd.). New York: Wiley-Interscience. ISBN 0-471-72091-7.

Spoljašnje veze
---------------

* Upotreba emisije radikala u određivanju vremena kašnjenja paljenja Arhivirano 2011-10-03 na Wayback Machine-u
**Ruciane-Nida** (njemački: *Rudczanny* i *Nieden*) je grad od 4,451 stanovnika na sjeveroistoku Poljske u Varminsko-mazurskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ruciane-Nida leži u južnom dijelu Mazurskih jezera, duž sjeverozapadne obale Jezera Nidzkie, udaljena dvadesetak km zapadno od Pisza.

Još i danas šume pokrivaju gotovo 75% površine općine, a jezera i rijeke 10%.

Historija
---------

Ruciane-Nida je novi grad koji je gradska prava dobio tek 1966. kad su se spojila dotadašnja sela Ruciane i Nida. Ona su nikla u 19. vijeku kao naselja drvosječa i radnika po pilanama, do kojih je 1885. izgrađena željeznička pruga.
Za Prvog svjetskog rata taj kraj se našao na prvoj liniji fronta, a za Drugog je oko 60% stanovnika stradalo

Privreda
--------

Današnja Ruciane-Nida je turistički resort za sportove na vodi i obilazak Mazurskih jezera.<ref name=brit>

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „Ruciane-Nida" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 21.04. 2021.
2. 1 2 3 4 5  „*Poland: Warminskomazurskie*" (engleski). City population. Pristupljeno 21.04. 2021.

Vanjske veze
------------

***Ruciane-Nida*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ruciane-Nida* (službene stranice) (`pl`)
**Nekropola stećaka Barzonja**, opština Tomislavgrad, Bosna i Hercegovina. Nekropola je i nacionalni spomenik BiH. Nacionalni spomenik čini nekropola sa 64 stećka.

Istorija
--------

Na lokalitetu Barzonja su pronađeni tragovi otvorenog praistorijskog naselja. Na lokalitetu Podjelinak  je gradina, naselje malih dimenzija (50X25 m), a pronađeni su komadići zemljanih posuda i žrvnjeva, najvjerojatnije iz bronzanog i željeznog doba. Na lokalitetu Sesaruša, ostaci praistorijske gradine (85X85 m) i rimske utvrde obilovali su arheološkim materijalom koji upućuje na bronzano, željezno i rimsko doba.

Kamene gomile su registrirane na lokalitetima Hrbine-Risovac. Slučajni nalazi novca, dvije grčke drahme Dyrrachiuma (229. – 100. godine p.n.e.) i drahma Apolonije (229. – 100. godine p.n.e.) sa nalazišta Bare svjedoče o robnonovčanom gospodarstvu krajem željeznog doba.

Na nalazištu Bare je pronađen rimski novac Galijena (253.-268.) i Aurelijana (270.-275.)(4). 

Istorijski podaci o ovom kraju u srednjovjekovnom periodu vrlo su oskudni. Blidinje je pripadalo Drežnici, u sastavu župe Večerići (Večenike) u Humskoj zemlji. Od 1325. godine Blidinje je u sklopu Bosne kojom je upravljala loza Kotromanića. U Drežnici živio je bosanski plemić Mastan Bubanjić.

Lokacija
--------

Nekropola Barzonja je udaljena od Blidinjskog jezera oko 1000 m, prema zapadu. Nalazi se u prirodnom ambijentu, sa lijepim pogledom na jezero i okolna uzvišenja. Osim makadamskog puta koji nekropolu dijeli na južni i sjeverni dio i obližnjih niskih kamenih ograda, u neposrednoj blizini nema nikakve gradnje.

Opis
----

Nekropola sa stećcima je presječena na dva dijela starim makadamskim putom koji vodi prema Svinjači. Stećci su podijeljeni u tri grupe. Jednu grupu čini deset stećaka lociranih na uzvišenju u krajnjem, južnom dijelu nekropole. Druga grupa zauzima središnji, zapadni dio nekropole i prostire se uz put. Najveći broj stećaka (ukupno 49) nalazi se sjeverno od puta.

Nekropola se sastoji od ukupno 64 stećka. Od toga 3 su sljemenjaka, 16 je sanduka i 45 ploča. U neposrednoj blizini je nekoliko dislociranih stećaka ili fragmenata koji su iskorišteni u kamenim ogradama. 

Jedanaest stećaka je ukrašeno. Motivi su: rozeta, krst, dio štita, bordura sa spiralama, žensko kolo i vrpca.

Literatura
----------

* Šefik Bešlagić, Sarajevo: "Veselin Masleša", 1982. STEĆCI – KULTURA I UMJETNOST
* Marko Vego, Sarajevo: Izdanje Zemaljskog muzeja, knjiga III, 1964.Zbornik srednjovjekovnih natpisa Bosne i Hercegovine.
***Ortalis cinereiceps*** je vrsta ptice iz roda *Ortalis*, porodice *Cracidae*.

Gnijezdi se u nizinama od istočnog Hondurasa do sjeverozapadne Kolumbije na nadmorskoj visini do 1100 metara.

Opis
----

Duga je 46-58 centimetara, a teška je oko 500 grama u prosjeku. Glava joj je škriljasto-sive boje, dok je grlo crveno. Perje na leđima je maslinasto-smeđe, a krila su malo svjetlije boje. Rep je crnkasto-zelen i često ima bijel vrh.

Arborealna je vrsta, živi u drvećima. Najčešće se može vidjeti u skupinama od 6 do 12 jedinki. Hrani se biljnom hranom, najčešće plodovima i sjemenkama. Široko i plitko gnijezdo od grančica gradi na drvetu na visini 1-3 metra. Ženka polaže u gnijezdo tri ili četiri velika jaja tvrde ljuske. Ta jaja inkubira isključivo ženka, a inkubacija traje 22 dana.

Galerija
--------

* Tri jedinkeTri jedinke
* U društvu sa Pitangus sulphuratus i Turdus grayiU društvu sa *Pitangus sulphuratus* i *Turdus grayi*

Izvori
------

1. ↑  Ortalis cinereiceps na iucnredlist.org, pristupljeno 28. januara 2015.
2. ↑  Rodríguez Mahecha, J.V, Hughes, N. Nieto, O. & Franco, A.M. (2005). *Paujiles, Pavones, Pavas & Guacharacas*. Bogotá: Conservación Internacional.
3. ↑  Stiles and Skutch, *A guide to the birds of Costa Rica* ISBN 0-8014-9600-4

Vanjske poveznice
-----------------

* tolweb.org
* animaldiversity
**Antico Caffè Greco** zvan samo kratko *Caffè Greco* je najstarija kavana u Rimu, smještena u Via dei Condotti (odmah pored Piazza di Spagna). Osnovana je 1760. godine i kontinuirano radi do danas. Od nje je stariji jedino venecijanski *Caffè Florian*, osnovan 1720. godine.

Historija
---------

Kavanu je otvorio Nicola della Maddalena, porijeklom Grk (zbog tog se i zove *Greco*), a nakon njega kavana je prelazila iz ruke u ruku, jer nije bila baš dobar posao.

Enterijer kavane Greco
Kavana je postala unosna i slavna od početka 19. vijeka kad su se u njoj počeli okupljati njemački umjetnici koji su živjeli ili razgledavali Rim. Kada bi se našli u Rimu, u *Caffè Greco* su zalazili Stendhal, Goethe, Bertel Thorvaldsen, Mariano Fortuny, Byron, Franz Liszt, John Keats, Henrik Ibsen, Hans Christian Andersen, Felix Mendelssohn, María Zambrano i mnoge druge slavne osobe. U kafe su zalazili i brojni talijanski umjetnici kao što su Renato Guttuso, Giacomo Leopardi, Carlo Levi, Gabriele D'Annunzio, Goffredo Petrassi, itd.

Kafe je i danas dobro posjećen, ali sve više turistima, a sve manje domaćim ljudima i umjetnicima.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*l'Antico Caffè Greco*" (talijanski). Maurizio Truglio. Pristupljeno 24. 4. 2012.
2. ↑  „*Review of Antico Caffè Greco*" (engleski). Frommers. Pristupljeno 24. 4. 2012.

Vanjske veze
------------

***Antico Caffè Greco*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 244338537
* LCCN: no2004063972
* GND: 4196957-1
* SUDOC: 029347726
* BNF: cb12099319q (podaci)

 |
**Antony and the Johnsons** je njujorški muzički sastav, čiji je glavni član Antony Hegarty.

Istorija
--------

Britanski eksperimentalni muzičar, David Tibet iz grupe Current 93 kada je čuo demo snimke, ponudio je Antonyju da snimi album za njegovu kuću *Durtro*. Prvi album *Antony and the Johnsons* objavljen je 1998. Godine 2001. izdali su EP *I Fell in Love with a Dead Boy*. Kada je Hal Willner čuo EP i predstavio ga Lou Reedu, Reed je odlučio da Antonyja angažuje za svoj novi projekat *The Raven*. Dobijajući veću pažnju, Antony je potpisao ugovor sa kućom Secretly Canadian, za koju su izdali novi EP, *The Lake*, na kome u jednoj pesmi gostuje Lou Reed. Secretly Canadian ponovo objavljuje i prvi njihov album, sada za veće tržište.

Njihov drugi album *I Am a Bird Now* (2005) dobio je veću pažnju mainstream publike i osvojio je Mercury Music Prize za najbolji album u 2005.

Jedna od prisutnih tema u njihovoj muzici je život transrodnih osoba, kao u pesmi *For Today I Am A Boy*, u kojoj dečak izražava nadu da će porasti u ženu.

Antony je 2006. nastupao u filmu *Leonard Cohen: I’m Your Man*, pevajući Cohenovu pesmu *If It Be Your Will*.

Štampa ih pominje kao deo pokreta New Weird America.

Neobičan glas Antony Hegartyja često se poredi sa glasovima Aaron Nevillea i Nine Simone. Antony ima veliki broj fanova u muzičkoj industriji, među kojima su Kate Bush, Björk, Philip Glass, Marc Almond, Devendra Banhart, Diamanda Galás, Kembra Pfahler i Laurie Anderson, kao i Lou Reed, Rufus Wainwright i Boy George, koji sugostujući vokali na *I Am a Bird Now*.

Novembra 2006. bend je imao uspešnu evropsku turneju, koja je bila multimedijalna saradnja sa Charles Atlasom, koja se fokusirala na teme transformacije i metamorfoze. Nova turneja najavljena je za kraj juna i jul 2007.

Treći album Antonyja se očekuje početkom 2008. godine.

Diskografija
------------

### Studijski albumi

#### EP-evi i singles

* *I Fell In Love With A Dead Boy* (Durtro, January 2001; ponovljeno izdanje Rebis Music, 2006)
* *Calling For Vanished Faces/Virgin Mary* 7" (Durtro, May 2003) (Samo 500 primeraka)
* *The Lake* (Secretly Canadian, novembar 2004)
* *Hope There's Someone* (Secretly Canadian, June 2004) #44 UK (na listu dospeva 2005.)
* *You Are My Sister* (Rough Trade, November 2005) #39 UK

#### Live albumi

* *Live at St. Olave's* (Durtro, May 2003)

Nagrade i nominacije
--------------------

* Mercury Music Prize – Najbolji album 2005 - *I Am a Bird Now*
* **Nominacija**: BRIT Awards

Izvori
------

1. ↑  [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Antony and the Johnsons*** na Wikimedijinoj ostavi

* Antony and the Johnsons
* Secretly Canadian artist page
* Birdantony Arhivirano 2007-05-18 na Wayback Machine-u – nezvanični fan sajt
**Antonio Felice Giuseppe Giacich** [anˈtɔːnjo feˈliːt͡ʃe dʒuˈzɛppe ˈdʒat͡ʃit͡ʃ] (Lovran, 23. svibnja 1813. – Rijeka, 2. svibnja 1898.), liječnik.

Biografija
----------

Nakon završenog studija medicine u Padovi 1838. vraća se u domovinu i započinje liječničku praksu u Rijeci. Ubrzo stiče veliki ugled i postaje ravnateljem riječke bolnice "Santo Spirito". Poznat je i kao vrlo plodan i darovit medicinski pisac. U svojim djelima pokazuje prvenstveno interes za tumačenje i suzbijanje zaraznih bolesti, te za pomorsku (brodsku) medicinu.

U svojim pročavanjima zaraznih bolesti istaknuo se u tumačenju i sprečavanju endemskog luesa (sifilisa) među stanovništvom Škrljeva, naselja u istočnoj okolici Rijeke. Prema njegovim opisima ova je bolest ušla u svjetsku medicinsku literaturu onog vremena kao *Škrljevska bolest (Morbus Scrlievo)*. Istaknuo se i u mjerama liječenja i suzbijanja epidemije kolere koja je u nekoliko navrata pogodila Rijeku u XIX stoljeću.

Godine 1852. temeljem odluke austrijske vlade o uvođenju obaveze nastave brodske higijene u nautičke škole postaje prvim službenim predavačem pomorske medicine u našim krajevima i jedan od prvih u Europi. 1855. izdaje na talijanskom jeziku prvi udžbenik pomorske medicine *Lezioni mediche per naviganti (Medicinska poduka za pomorce)*. U tom udžebniku, koji je uz prerade i dopune doživio pet izdanja, iznosi svoje poglede o očuvanju, uspostavi i pružanju medicinske skrbi na brodovima, a u svijetlu medicinske spoznaje XIX stoljeća. Zanimljivo je da u svom djelu govori i o pružanju hitne pomoći, naročito kod utopljenika, te prikazuje i svoj izum: primitivni uređaj za pružanje umjetnog disanja utopljenicima.

Godine 1872. organizira predavanja za građanstvo, kako bi, po njegovim riječima i "profani mogli pružiti pomoć u slučaju potrebe". Ovim svojim stavom postaje jedan od rijetkih liječnika, ne samo kod nas već i u svijetu, koji su širokom edukacijom stnovništva nastojali pomoći pogođenim u kriznim situacijama. Time ga možemo smatrati jednim od pionira hitne medicine, odnosno tzv. "prve pomoći".

Surađivao je s Pomorskom upravom u Rijeci kod raznih pomorsko-medicinskih ekspertiza i donošenja zakonskih propisa.

A. F. Giacich nije bio samo istaknuti liječnik već i istaknuti političar (autonomaš). 1869. izabran je za jednog od četiri izaslanika grada Rijeke u "regnikolarnu deputaciju" za rješavanje riječkog pitanja.
Koordinate: 44°06′45″N 18°48′09″E﻿ / ﻿44.11250°N 18.80250°E﻿ / 44.11250; 18.80250
**Nekropole stećaka u Han Pijesku** su dio velikog broja nekropola na teritoriji Bosne i Hercegovine i dijelovima susjednih država. Stećci se javljaju kao dio neprekinutog sepulkralnog kontinuiteta na bosanskom i humskom području, čiji korijeni sežu duboko u praistorijsko vrijeme, gdje se uočava njihova vezanost za lokalitete starijih epoha – praistorijska naselja i kultna mjesta, antičke aglomeracije i groblja, kasnoantičke i ranosrednjovjekovne crkve i utvrđene gradove. Njihova geneza i razvoj može se pratiti od sredine XII do početka XVI vijeka. Oni su impresivan dokaz rastuće ekonomske moći bosanskog feudalnog društva u XIV vijeku, otvaranja rudnika, pojačane urbanizacije, te želje pojedinaca da svoj status i moć prikažu kroz vanjski izgled nadgrobnog spomenika.

Nekropole na lokalitetima Pokojnica (Mramorje) i Podgroblje (Luka) u naselju Nevačka, opština Han Pijesak, sa ukupno 37 stećaka, proglašene su za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

Lokacija
--------

Naselje Nevačka je od Han Pijeska, centralnog dijela grada, udaljeno 12, 08 km zračne linije u pravcu sjeverozapada, na nadmorskoj visini od 997 m,

Historija
---------

U političkom pogledu u XIV i XV vijeku područje Han Pijeska je bilo vezano za Borač i njegove gospodare Radinoviće, odnosno Pavloviće. Iz perioda srednjeg vijeka na području Han Pijeska evidentirano je 10 lokaliteta na kojima se nalaze srednjovjekovni nadgrobnici stećci (Brložnik, Hadrovine, Golijansko groblje – Žeravica, Mramorje – Žeravica, Podgroblje i Pokojnica u Nevačkoj, Rijeke u Kusačama), zatim dva grada (Mrkov i Pošijak) te Varoš u Žeravici, gdje je evidenetiran srednjovjekovni metalurški pogon.

Opis
----

Na lokalitetu Pokojnica (Podkojnica i Mramorje) i Podgroblje (Luka) nalazi se ukupno 37 stećaka: 22 sanduka i 15 sljemenjaka. Od ukupog broja stećaka 4 su u cjelosti utonula, vidljivi su njihovi obrisi. Ukrasi su evidentirani na dva stećka; stećak br. 3 – dvije kružne spirale i četiri rozete i stećak br. 34 – pravolinijska bordura. Ukrasi su rađeni tehnikom reljefnog ispupčenja i udubljenja.
**Alpski kozorog** (lat. *Capra ibex*) je vrsta kozoroga koja živi na Alpama.

Opis i stanište
---------------

Hrani se biljem. Većinom ima smeđo-sivo krzno. Mužjaci narastu do 101 centimetra u visinu i teže do 117 kg. Ženke narastu do 84 centimetra u visinu i teže do 32 kilograma.

Dlaka im mijenja boju ovisno o godišnjem dobu - ljeti je kraća crvenkastosiva, a zimi je duža i žućkastosiva. Oba spola imaju rogove, no različitog su izgleda. Kod mužjaka su duži od metra, izražene prstenastosti i teški i do 15 kg, dok ženke imaju slabo naborane roščiće dugačke 25 do 30 cm. Rogovi kod mužjaka dosežu znatne proporcije već s oko 2 godine starosti.

Rasprostranjenost
-----------------

Žive u Alpama - u Švicarskoj, Francuskoj, Austriji, Njemačkoj, Italiji i Sloveniji. Procjenjuje se da ih je preko 15 000.

Izvori
------

1. 1 2  „Alpski kozorog". Arhivirano iz originala na datum 2014-07-15. Pristupljeno 2015-01-05.

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Alpski kozorog** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Alpskom kozorogu** |
**Antonio Grossich** (Draguć pokraj Buzeta, 7. lipnja 1849. - Rijeka, 1. listopada 1926.), riječki liječnik, kirurg i političar.

Životopis
---------

Najprije studirao pravo u Grazu, a potom se odlučio za medicinu, koju je 1875. godine diplomirao u Beču.

Nakon diplome djelovao kao liječnik u Kastvu, a od 1879. u Rijeci. Godine 1886. postaje šef kirurgije gradske bolnice. Bavio se i znanstvenim radom te je objavio preko 20 naučnih radova, od kojih je najpoznatiji onaj objavljen 1908. o primjeni "penelacije" jodnom tikturom u dezinfekciji kože operacijskog polja. Ova se metoda i danas primjenjuje u čitavom svijetu.

Grossich se bavio i politikom. Od 28. listopada 1918. do 8. rujna 1920. obnaša dužnost predsjednika talijanskog nacionalnog vijeća u Rijeci koje se zauzima za priključenje Rijeke Italiji. Između protjerivanja D'Annunzija iz grada na 'krvavi Božić' 1920. i prvih demokratskih izbora izbora novostvorene"Slobodne Države Rijeke" dolazi do političkog vakuuma pa Grossich od 31. prosinca 1920. do 27. travnja 1921. obnaša dužnost predsjednika privremene Vlade. 

Nakon pripojenja Rijeke Italiji, Grossich gotovo u potpunosti napušta kirurgiju i posvećuje se politici. 19. travnja 1923. zbog svojih zasluga za *talijansku stvar* proglašen je senatorom Kraljevine Italije.
**Autosom** je svaki kromosom koji ne spada u spolne kromosome, tj. ne određuje spolne karakteristike organizma. U diploidnim stanicama autosomi se normalno nalaze u parovima, svaki od kojih naslijeđen je od jednog roditelja. Za razliku od autosoma, par spolnih kromosoma u diploidnoj stanici može biti različit (npr. par XY u muškarca).

Sve diploidne stanice čovjeka u svojoj jezgri sadrže 22 para autosoma i jedan par spolnih kromosoma; ukupno 46 kromosoma. Parovi autosoma kod čovjeka označeni su rednim brojevima od 1 do 22, poredani otprilike po dimenzijama i broju nukleotida, dok su spolni kromosomi označeni slovima X i Y.

| Ljudski kromosomi |
| --- |
| žena (XX) | muškarac (XY) |
|  |  |
| Postoje dvije kopije svakog **autosoma** (kromosomi od 1 do 22) i u žena i u muškaraca. Spolni se kromosomi razlikuju: postoje dvije kopije X kromosoma u žena i jedan kromosom X i jedan kromosom Y u muškaraca. |

Literatura
----------

1. ↑  Griffiths, Anthony J. F. (1999.). *An Introduction to genetic analysis*. New York: izdavač: W.H. Freeman. ISBN 0-7167-3771-X.
2. ↑  Definicija autosoma u Genetics Home Reference, pristupljeno 24. srpnja 2013.
Alpski žar na planini Latemar (Dolomiti).
**Alpski žar** je svjetlosna pojava koja se kadšto zapaža u planinskim predjelima: vrhovi brda na strani svijeta suprotnoj od strane na kojoj se nalazi Sunce kratko su vrijeme prije izlaska, odnosno nakon zalaska Sunca purpurne, ružičaste ili žute boje. Kada Zemljina sjena dosegne te vrhove, boje ubrzo prelaze u plave nijanse.

Optika atmosfere
----------------

*Glavni članak: Optika atmosfere*
**Optika atmosfere** je grana meteorologije koja proučava pojave nastale lomom svjetlosti, odbijanjem (refleksijom), raspršivanjem i ogibom (difrakcija) svjetlosti u Zemljinoj atmosferi (boja neba, duga, vijenac ili korona oko Sunca i Mjeseca, halo, pasunce ili lažno Sunce, Sunčev stup, irizacija oblaka, glorija, zračno zrcaljenje, fatamorgana, miraž, pojava sumraka, alpskoga žara, treperenja zvijezda, zelenoga bljeska, astronomska i terestrička refrakcija, depresija obzora i dr.). Optika atmosfere proučava i pojave koje su posljedica perspektive: prividni oblik nebeskoga svoda, površine diska Sunca i Mjeseca pri njihovu izlaženju i zalaženju i dr.

Slike
-----

* Alpski žar u zoru, planina Maroon Bells i jezero Maroon (Colorado, SAD).Alpski žar u zoru, planina Maroon Bells i jezero Maroon (Colorado, SAD).
* Alpski žar kod zalaska Sunca (planine Kehlstein, Hoher Göll, Hohes Brett u Švapskoj Juri ili Švapskim alpama).Alpski žar kod zalaska Sunca (planine Kehlstein, Hoher Göll, Hohes Brett u Švapskoj Juri ili Švapskim alpama).
* Alpski žar na Mount Everestu (eng. Mount Chomolungma)Alpski žar na Mount Everestu (eng. *Mount Chomolungma*)

Izvori
------

1. ↑   **alpski žar**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.
2. ↑   **optika atmosfere**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.
|
|
|
|
|
|
|
|
|

|  |
| --- |
|  |
| **A3 Italija** |
|  |
|  |
| Dužina:
 | 52 km
 |
| Od:
 | Napulj |
| Do:
 | Salerno |
| Država:
 | Italija |
| Regioni:
 | Kampanija |
| Gradovi:
 | Napulj, Salerno |

**Autoput A3** (ital. *Autostrada A3*) je autoput u Italiji, na jugu Apeninskog poluotoka. Počinje u Napulju i završava u Salernu. Do 2017. autoput A3 je bio znatno duži i protezao se na jug do Reggio Calabrije. Taj segment navedene godine postao je dijelom novog autoputa A2.

***Autostrada A3 (Italija)*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **putu ili cesti** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

Logo Auto-putaLogo Auto-puta**Autoputevi u Italiji**

**Autoputevi**: A1 • A2 • A3 • A4 • A5 • A6 • A7 • A8 • A9 • A10 • A11 • A12 • A13 • A14 • A15 • A16 • A17  
A18 • A19 • A20 • A21 • A22 • A23 • A24 • A25 • A26 • A27 • A28 • A29 • A30 • A31 • A32 • A33 • A50 • A51 • A54 • A55 • A56 • A90 • A53 • A91
**Punktalna okluzija** je postupak stavljanja punktalnog čepa. Punktalni čep je mali medicinski uređaj koji se umeće u suzni kanal (puncta) oka da blokira kanal. Time se sprječava izlučivanje suza iz oka. Koristi se za liječenje suhog oka.
Privremena punktalna okluzija prvo može biti postavljena i isprobana. Izrađivane su od kolagena i rastopive su.Sigurno je da one postavljene trajno neće uzrokovati prekomjerno suzenje.
Stalni punctalni čepovi obično su izrađeni od silikona.Dostupni su u različitim veličinama. Za maksimalnu učinkovitost, treba koristiti najveću veličinu koja odgovara.Učinkovitiji su od kolagenih čepova. Ponekad mogu postati labavi i ispasti, u tom slučaju mogu biti zamijenjeni.

Neki čepovi izrađeni su od termički reaktivnih materijala. Neki od njih su umetnuti u punctum kao tekućina, a zatim otvrdnu i formuliraju sustav odvodnje. Drugi,nakon što su postavljeni, iz krute postanu mekaia i fleksibilni, prilagodljivi individualnoj veličini punktuma.
Umjetne suze obično su još uvijek potrebne nakon umetanja punktalnog čepa. Ako je punktanil čep učinkovit, toplinska ili električna kauterizacija može biti izvedena.

Rizici
Rizici punctalnih čepova su prilično mali. Postoji rizik od: iritacije oka, obilnog suzenja, i u rijetkim slučajevima, infekcije. Neki liječnici zahtijevaju potpisivanje odricanja prije umetanja čepa.

Veliki silikonski čep može izazvati blagu bol pri treptanju i nakon umetanja. Ova neugoda može proćii u roku od tjedan dana.