**Nikola Steinfel** (Zlarin, 27. studenog 1889. – Zagreb, 7. lipnja 1945.), pomorski časnik NDH, ministar oružanih snaga i zapovjednik mornarice NDH.

Životopis
---------

Gimnaziju je završio u Gospiću, a Pomorsku vojnu akademiju u Rijeci 1909. Službovao na austro-ugarskim ratnim brodovima, od 1913. služi u pomorskom zrakoplovstvu kao poručnik ratnog broda. Za vrijeme Prvoga svjetskoga rata bio je ranjen u desnu nogu i nije mogao hodati bez štapa. U jugoslavenskoj mornarici 1934. postaje kapetan bojnog broda, a 1940. je umirovljen.

Krajem 1943. i početkom 1944. glavar je stožera Državne radne službe. Početkom svibnju 1944. s činom doadmirala postaje zapovjednik Hrvatske mornarice. 30. kolovoza 1944. nakon sloma urote Lorković-Vokić postaje ujedno i ministar oružanih snaga te na tom položaju ostaje do kraja rata. Kasnije je promaknut u čin admirala. U prvi mah nosio je i titulu vrhovnog zapovjednika oružanih snaga NDH, no taj je naziv već 4. prosinca 1944. preuzeo Pavelić stvorivši Glavni stožer HOS-a. Budući da na ministarskom mjestu nije imao nikakvog stvarnog utjecaja, Nijemci su ga zvali "*Puppe*" (lutka). Edmund Glaise von Horstenau, opunomoćeni njemački general u NDH, komentirao je da Steinfl "nije ni luk jeo ni luk mirisao, ali o vojsci nema ni najmanjeg pojma".

Za njegovog mandata zapovjednika Hrvatske mornarice dobiveni su prvi pravi brodovi, koje su Nijemci zaplijenili nakon kapitulacije Italije, a vratila se i većina Hrvatske pomorske legije s Crnog mora. No, nakon dezerterstava i bijega čitavih brodova partizanima, Nijemci su ukinuli Mornaricu NDH u zadnjim danima 1944.

Kao ministar oružanih snaga, početkom 1945. obišao je borbene položaje na Ivan-Planini, gdje je svojim smislom za humor dizao borbeni moral.

Englezi su ministra Steinfela zarobili 13. svibnja 1945. u Wolfsbergu, a onda ga 18. svibnja odveli u Rosenbach i tamo izručili partizanima. 6. lipnja, zajedno s drugim ministrima i dužnosnicima NDH izveden je pred sud Druge armije JA u Zagrebu i osuđen na smrt. Pogubljen je sljedeći dan. Jugoslavenskim vlastima izručen je i njegov brat, dopukovnik HOS-a.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  Tko je tko u NDH, Minerva, Zagreb, 1997. str. 367.
2. 1 2  Prcela, Živić, 2001. str. 41.-42.
3. ↑  Begić, Krešimir Miron; HOS 1941.-1945, 1998. 12. str.
4. 1 2  Tomasevich, Jozo. War and Revolution in Yugoslavia 1941–1945: Occupation and Collaboration, Stanford, Cal. Stanford University Press, 2001. ISBN 0-8047-3615-4, str. 330
5. ↑  Slobodan Šnajder : Džepni diktator - General pod sumnjom (13): dnevnici Glaisea von Horstenaua, čovjeka koji je od 1941. do 1944. bio opunomoćeni njemački general u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj, Feral Tribune, br.604, str.38, 14/04/1997
6. 1 2  Nada Kisić Kolanović. Politički procesi u Hrvatskoj neposredno nakon Drugoga svjetskoga rata, 1945 - Razdjelnica hrvatske povijesti, Zbornik radova sa znanstvenog skupa u Hrvatskom institutu za povijest u Zagrebu 1-6, svibnja 2006, pp. 75-97.
7. ↑  Prcela, Živić, 2001. str. 77.

Literatura
----------

* vojska.net, biographies
* Ukaz s potpisom ministra oružanih snaga Steinfla, 20. studenog 1944.[*mrtav link*]
* John Ivan Prcela i Dražen Živić: Hrvatski holokaust, Hrvatsko društvo političkih zatvorenika, Zagreb, 2001. ISBN 953-9776-02-3