recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dommel** je rijeka u Belgiji i Nizozemskoj duga 120 km, velika lijeva pritoka rijeke Dieze.

Geografija
----------

Rijeka izvore u sjeveroistočnoj Belgiji pored grada Peera, odakle teče prema sjeveru nekih 35 km, zatim ulazi u nizozemsku provinciju Sjeverni Brabant gdje teče nekih 85 km do grada 's-Hertogenbosch, gdje se spaja sa rijekom Aa i formira rijeku Dieze koja ubrzo nakon uvire u Meuse.

Karta sa slivom rijeke
Na svom toku prima pritoke Keersop, Tongelreep, Run, Gender i Kleine Dommel te prolazi kroz gradove Valkenswaard, Eindhoven, Son en Breugel, Sint-Oedenrode, Boxtel, Sint-Michielsgestel i 's-Hertogenbosch. Kraj između Eindhovena i Boxtela, u kom rijeka ima brojne meandre i rukavce, danas je rezervat prirode Dommelbeemden. Dommel ima sliv velik 1800 km², od toga 380 km² pripada Belgiji, a ostatak nizozemskim provincijama Sjevernom Brabantu i Limburgu (manji dio).

Izvori
------

1. 1 2 3   „*Gebied & cijfers*" (holandski). Waterschap De Dommel. Pristupljeno 25. 1. 2014.

Vanjske veze
------------

***Dommel*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Hollandsch Diep* (na portalu Waterschap De Dommel) (`nl`)
**Divovski kelp** (lat. *Macrocystis pyrifera*) je vrsta smeđe alge iz reda kelpa. Rasprostranjena je uz obale istočnog Pacifika, od Baje Californije do Aljaske, a može se naći i blizu Južne Amerike, Južne Afrike i Australije. Raste u gustim podvodnim područjima, koja se zovu šume kelpa i pružaju stanište brojnim morskim životinjama.

Opis
----

Divovski kelp najveća je od svih algi, a ime je dobio po svojoj nevjerojatnoj veličini. Može narasti i do 50 metara u duljinu. Stabljika se uzdiže iz korijenskog sustava. i grana se tri ili četiri puta. Za stjenovito dno pričvršćuje se korijenčićima.

Sadrži pneumatociste, mjehuriće ispunjene zrakom na početku svakog lista. Oni mu pomažu da se održi na vodi i da listovi skupe potrebnu svjetlost za obavljanje procesa fotosinteze. Jedan je od najbrže rastužih organizama na planetu Zemlji. Raste oko pola metra dnevno da bi dosegla veličinu od 45 metara.

Slična vrsta, ali mnogo manja vrsta, *M. integrifolia* raste samo do šest metara duljine. Živi na stijenama obala Tihog oceana u Sjevernoj (Britanska Kolumbija i Kalifornija) i Južnoj Americi.

Akvakultura
-----------

*M. pyrifera* se godinama koristi kao izvor hrane, jer sadrži brojne korisne tvari, kao što su jod, kalij, te mnoge, minerale, vitamine i ugljikohidrate. Izvor je potaše, kao i natrijeva alginata, koji služi kao emulgator u prehrambenoj industriji.

Izvori
------

* Abbott, I A & G J Hollenberg. (1976.) *Marine Algae of California.* California: Stanford University Press. ISBN 0-8047-0867-3
* Agardh, C A. (1820.) *Species algarum rite cognitae, cum synonymis, differentiis specificis et descriptionibus succinctis.* Vol. 1, Part 1, pp. [i-iv], [1]-168. Lund: Berling.
* Buschmann, A. H. Hernández-González, M. C. Astudillo, C. Fuente, L. d. l. Gutierrez, A. & Aroca, G. (2005.). Seaweed cultivation, product development and integrated aquaculture studies in Chile. *World Aquaculture, 36*(3), 51-53.
* Cribb, A B. (1953.) *Macrocystis pyrifera* (L.) Ag. in Tasmanian waters *Australian Journal of Marine and Freshwater Research* **5 (1):**1-34.
* Cruz-SuÁRez, L. Tapia-Salazar, M. Nieto-LÓPe

Vanjske poveznice
-----------------

***Divovski kelp*** na Wikimedijinoj ostavi

Galerija
--------

* Kelpovi listovi plutaju na površini.Kelpovi listovi plutaju na površini.
* Korijen male jedinke.Korijen male jedinke.
* Ronilac u šumi kelpa.Ronilac u šumi kelpa.
* Kelp harvest.Kelp harvest.
Domicije Aleksandar na novcu. Na reversu, personifikacija Kartagine, njegove prestonice.
**Lucije Domicije Aleksandar** (umro oko 311. godine), verovatno rođen u Frigiji, bio je vikar (carski namesnik) u Africi, kada mu je car Maksencije naredio da pošalje svoga sina kao taoca u Rim. Domicije Aleksandar je to odbio i proglasio se za cara 308. godine. 

Najbolji opis pobune Domicija Aleksandra daje Zosim. On piše da je Maksencije poslao svoju sliku u Afriku, da bi ta provincija potvrdila svoju vernost. Vojska se tome odupirala, zato što su vojnici još uvek bili verni Galeriju. Maksencije je onda naredio Domiciju Aleksandru, upravniku Afrike da pošalje svog sina kao taoca u Rim, što je ovaj odbio i zatim se pobunio.

Možda je Zosim pomešao Maksencijevog oca Maksimijana i Galerija. Ako je to tačno, događaji su iz 308. godine. 

U vreme ustanka, Domicije Aleksandar je bio star čovek, a držao je, pored Afrike, i Sardiniju. Maksencije je poslao svoju vojsku protiv Aleksandra, koji je bio zarobljen i ubijen. Njegove trupe nisu pružile pravi otpor. Maksencije je konfiskovao imovinu svim pristalicama Domicija Aleksandra. Verovatno je ustanak ugušen 311. godine.
**Ursus** je izmišljeni lik koji se prvi put pojavio u znamenitom romanu Quo vadis poljskog književnika Henryka Sinekiewicza iz 1894. godine. U njemu je prikazan kao sluga, odnosno tjelohranitelj protagonistice Ligije, barbarske princeze poslane kao talac u Rim pod vladavinom cara Nerona. Ursus je prethodno služio Ligijinoj majci te joj je izuzetno privržen; ističe se izuzetnom fizičkom snagom koja je superiorna drugim Rimljanima; nakon što, poput Ligije, prihvati kršćanstvo, bori se sa time da kršćanske pacifističke i nenasilne principe primijeni u praksi.

Po Ursusu je 1920-ih ime dobila Ursus, tvornica traktora u Varšavi, po kojoj se kasnije prozvala i četvrt u Varšavi.

Ursus se kao lik pojavljivao u svim filmskim i televizijskim adaptacijama romana, pri čemu su ga u pravilu tumačili mišićavi i fizički impozantni glumci. U slučaju *Quo vadis?*, italijanskog nijemog filma iz 1912. godine, to je bio Bruto Castellani. On je deset godina kasnije isti lik ponovio u zasebnom filmu pod naslovom *Ursus*.

Nekoliko decenija kasnije, nakon što su izuzetnu popularnost u Italiji stekli *peplum* filmovi o herojskim antičkim snagatorima, Ursus je zbog svojih fizičkih sposobnosti postao idealan protagonist za novu seriju koja je trebala predstavljati konkurenciju filmovima o Herkulu, Samsonu ili Macisteu. Godine 1961. je tako snimljen film u kome je njegov lik tumačio Ed Fury. Tokom sljedećih nekoliko godina je snimljeno još osam filmova.

| * p
* r
* u
Saga o Ursusu |
| --- |
| *Ursus* (1922) •*Ursus* (1961) •*La vendetta di Ursus* (1961) •*Ursus nella valle dei leoni* (1961) •*Ursus e la ragazza tartara* (1961) •*Ursus gladiatore ribelle* (1962) •*Ursus nella terra di fuoco* (1963) •*Ursus il terrore dei kirghisi* (1964) •*Ercole, Sansone, Maciste e Ursus gli invincibili* (1964) •*Gli invincibili tre* (1964) |
**Divlja koza** (lat. *Capra aegagrus*; poznata i kao **perzijski kozorog**) je vrsta sisavaca iz porodice šupljorožaca (*Bovidae*).

Divlje koze žive u stadima do 500 jedinki. Mužjaci su samci. Trudnoća traje oko 170 dana. Ženke obično rađaju samo jedno jare. Ono slijedi majku gotovo čim je rođeno, a nakon 6 mjeseci prestaje sisati. Zrelost je u dobi od 1,5 - 2,5 godina, kod mužjaka od 3,5 - 4 godine. Životni vijek je od 12 do 22 godine.

Ova vrsta se smatra ranjivom glede ugroženosti vrste od izumiranja.

Područje rasprostiranja divlje koze obuhvaća veći broj država. Vrsta je prisutna u ovim državama: Rusija, Turska, Pakistan, Iran, Armenija, Azerbajdžan, Gruzija i Turkmenistan. Izumrla je u Jordanu, Libanonu i Siriji. Prisustvo je nesigurno u Afganistanu i Iraku.

Staništa vrste su: crnogorične šume i makija, planine, brdoviti predjeli. Vrsta je rasprostranjena do 3250 metara nadmorske visine.

Izvori
------

1. ↑  (`en`) Firouz, Eskandar [15. 12. 2004.] (27. 3. 2012.). "i. Natural history", *Persian ibex*, Encyclopædia Iranica. New York: Columbia University.
2. ↑   Preuzeto 12. kolovoza 2012.

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Divlja koza** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Divlja koza** |
**Sunjo** (korejski: 순조) rođen kao **Yi Gong** (1790. - 1834. bio je 23 monarh iz Dinastije Joseon koji je 
vladao Kraljevstvom Joseon (Korejom) od 1800. do 1834.

Biografija
----------

*Yi Gong* je rođen kao sin kralja Jeongjoa, pa je preuzeo očev tron kad je on nenadano umro. Kad je preuzeo tron *Yi Gong* je uzeo vladarski naslov *Sunjo*, ali kako je bio još dijete (imao je samo 10 godina) umjesto njega vladala je kao regent Yeongjova druga žena kraljica Jeongsun. 
Počeo je samostalno vladati tek kad je ona umrla 1805.

I pored napora da reformira zemlju, stanje se pogoršalo a korupcija povećala pa su izbijale bune.

Sunjov sin Krunski princ Hyomyeong umro je mlad prije nego što je mogao preuzeo tron, pa je njegov unuk Yi Hwan instaliran za kralja.

Izvori
------

1. ↑  „*Chart of Joseon Kings*" (engleski). dramasROK. Pristupljeno 21. 09. 2019.
2. 1 2 3  „*Rulers of the Joseon Dynasty*" (engleski). The talking cupboard. Pristupljeno 21. 09. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Sunjo of Joseon* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Joseona (1800. - 1834.)** | Nasljednik: |
| **Jeongjo** | **Heonjong** |
**Teudis** je bio vizigotski kralj u Hispaniji od 531. do 548.

Nakon smrti Amalariha, poslednjeg izdanka Balti dinastije, ostrogotski velikaš i bivši vojskovođa Teodorika Velikog bio je izabran za kralja. On je preselio vizigotsku prestonicu iz Narbona u Barselonu.

Tokom njegove vladavine, izdat je jedinstven zakonik, prvi od Eurihovog. Proklamovan je novembra 546. godine i sadržao je brojne rimske citate.

Godine 541. morao je da se suprotstavi Francima i Hlodovehu koji su došli do Pamplone i Saragose i opsedali ih 49 dana. Nakon uspešne odbrane gradova, Teudis je isterao France sa vizigotske teritorije. S druge strane, nije pošao u odbranu Seute koju su Vizantinci opsedali s mora i s kopna 542. godine.

Godine 548. ubio ga je novi pretendent na vizigotski presto, Teudigisil, u palati u Barseloni.

Spoljašnje veze
---------------

* Istorijska biblioteka:Teudis
* J.B. Bury. *History of the Later Roman Empire*, Chapter 19, section 14.
* Edward Gibbon, *History of the Decline and Fall of the Roman Empire*, Chapter 41. Arhivirano 2006-09-10 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Amalarih** | **Vizigotski kralj (531—548)** | Nasljednik:**Teudigisil** |
**USS *K-2* (SS-33)** (izvorno *USS Cachalot*) bila je druga američka podmornica klase K.

Povijest
--------

Izgrađena je u brodogradilištu *Fore River* u Quincyju. Porinuta je 4. listopada 1913. i u operativnu uporabu primljena je 31. siječnja 1914.

### Operativna uporaba

Nakon što je završila s testiranjima u vodama Nove Engleske, pridružila se 4. diviziji Atlantske torpedne flotile. Naredne tri godine duž istočne obale SAD-a izvodi eksperimente koji su za cilj imali razvoj novih tehnika podmorničarskog ratovanja.

Dana 12. listopada iz New Londona upućuje se prema Azorima gdje obavlja ophodne zadatke u potrazi za neprijateljskim podmornicama. 20. listopada 1918. kreće na put prema Sjedinjenim Državama u koje stiže 10. studenog kako bi nastavila s operacijama u priobalju.

Od 1919. do 1923. krstareći istočnom obalom, ponovno je uključena u podmorničarski razvoj i eksperimente koji su uvelike pomogli daljnji razvoj američkih podmornica.

Dana 15. studenog 1922. stiže u Hampton Roads gdje ostaje do svog povlačenja iz službe 9. ožujka 1923. godine. Dana 3. lipnja 1931. prodana je kao staro željezo.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*K-2*" (engleski). Arhivirano iz originala na datum 2010-12-07. Pristupljeno 2013-09-06.  History.navy.mil (3.3.2010.)

| * p
* r
* u
Podmornice klase *K* |
| --- |
| *K-1 • K-2 • K-3 • K-4 • K-5 • K-6 • K-7 • K-8* |
Liu Xiu se preusmjerava ovdje. Za astronoma i političara iz dinastije Xin v. Liu Xin.

**Car Guangwu** (13. januar 5. pne. – 29. mart 57), rođen kao **Liu Xiu** bio je car kineske Dinastija Han dinastije Han, poznat po tome što je godine 25. istu dinastiju restaurirao, odnosno osnovao dinastiju Kasniji Han ili Istočni Han. Ispočetka je vladao samo dijelovima Kine, da bi postepenim pokoravanjem regionalnih gospodara rata konsolidirao cijenu Kinu do svoje smrti 57.

Liu Xiu je bio jedan od brojnih potomaka carske porodice Han. Nakon što je prijestolje Hana uzurpirao Wang Mang i nakon što je propast Wang Manogove kratkotrajne dinastije Xin slijedio građanski rat, istakao se kao jedan od članove bivše dinastije koji je prisizao pravo na prijestolje. Nakon što je sakupio vojsku i proglasio se carem, uspio je poraziti svoje suparnike, a potom i uništiti seljačku vojsku Chimei (*Crvenih obrva*, 赤眉), poznatu po pljački, te ponovno ujediniti cijelu Kinu godine 36.

Svoju prijestolnicu je uspostavio u gradu Luoyang, 335 kilometara istočno od bivše prijestolnice Chang'an, zbog čega je period započet njegovom vladavinom dobio ime Kasniji Han ili Istočni Han. Poduzeo je neke reforme, pogotovo u oblasti agrara, koje su za cilj imale otkloniti probleme zaslužne za propast Zapadnog Hana. Iako ne potpuno uspješne, te se reforme od dijela historičara smatraju zaslužnim za opstanak Hana u slijedećih 200 godina.

Vojni pohodi cara Guangwua su vođeni od strane sposobnih komandanata, ali car na raspolaganju nije imao vrsne stratege. Umjesto toga je on sam vodio ratne operacije, i to sa svog dvora, pokazujući izvrsnu sposobnost da predviđa poteze protivnika i tok događaja. Takva praksa je, pak, kod kasnijih careva obično imala katastrofalne rezultate.

Guangwu se također od mnogih kineskih careva odlukovaoi velikodušnošću, kao i nastojanjem da svoju vlast nametne diplomatskim umjesto vojnim sredstvima. Predstavljao je i jedan od rijetkih primjera osnivača dinastije koji kasnije nije dao pogubiti vojskovođe ili sčužbenike zaslužne za njegov dolazak na prijestolje.

Izvori
------

1. ↑  Proglasio se carem 25. augusta 25. ali nije preuzeo vlast sve do 25. decembra 36. kada se predao Chengdu, posljednji kineski grad koji je odbijao priznati njegovu vlast.
2. ↑  doslovno znači "nastavljač i vojnički".
3. ↑  Bielenstein, 245.

Literatura
----------

* Bielenstein, Hans. (1986). "Wang Mang, the Restoration of the Han Dynasty, and Later Han", in *The Cambridge History of China: Volume I: the Ch'in and Han Empires, 221 B.C. – A.D. 220*, 223–290. Edited by Denis Twitchett and Michael Loewe. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-24327-0.
* *Zizhi Tongjian* by Sima Guang, vols. 38-44 (original available at zh:s:資治通鑑), and Modern Chinese Edition edited by Bo Yang (Taipei, 1982–1989).
* *Hou Han Shu* by Fan Ye, vol. 1 (Biography of Emperor Guangwu),  Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u.

|  |
| --- |
| Car Guangwu od Hana**Kuća Liu****Rođen/a:** 5. pne.  **Umro/la:** 57 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Car Gengshi od Hana** | **Car Kine**25 – 57 | Slijedi:**Car Ming od Hana** |
**USS *H-4* (SS-147)** bila je četvrta američka podmornica klase H.

Povijest
--------

Jedna od 18 podmornica klase H koje je naručila mornarica Carske Rusije. Uslijed izbijanja tamošnje revolucije 1917. godine, nedovršena je ostala u Sjedinjenim Državama. 20. svibnja 1918. kupila ju je američka mornarica i 24. listopada iste godine uvela u operativnu uporabu.

### Operativna uporaba

S matičnom lukom u San Pedru, prvo je djelovala u sklopu Podmorničarske Divizije 6 a zatim i 7. Zajedno s drugim sestrinskim podmornicama duž zapadne obale SAD-a provodila je borbene vježbe i obuku, s povremenim prekidima zbog remonta i ophodnih zadataka.

U pratnji obe podmorničarske divizije i tendera USS Beaver, iz San Pedra je 25. srpnja 1922. isplovila prema Norfolku u koji je stigla 14. rujna via Magdalena Bay, Corinto, i Coco Solo. Tu je 25. listopada 1922. povučena iz uporabe. Iz flotne liste izbrisana je 28. veljače 1931. i 14. rujna prodana kao staro željezo.

Izvori
------

1. 1 2  „*H-4*" (Engleski). Arhivirano iz originala na datum 2010-11-28. Pristupljeno 2013-09-13.  History.navy.mil (30.5.2010.)

| * p
* r
* u
Podmornice klase *H* |
| --- |
| *H-1 • H-2 • H-3 • H-4 • H-5 • H-6 • H-7 • H-8 • H-9* |
**Diensti** koji u svodu prelaze u rebra, Amiens, katedrala, 13. vijek
**Dienst** prema Viollet-le-Ducu: Rječnik francuske arhitekture XI. do XVI. vijeka, Pariz, 1856.
**Dienst** (njemački: služba) je naziv za građevni element gotičke sakralne arhitekture. Riječ je o tankom polustupu presjeka polovice, četvrtine ili tri četvrtine kruga koji je jedan od sastavnih dijelova svežnjastog stupa ili pilastra (francuski: *fascicule*).

Dienst se u pravilu pruža od dna, preko čitave mase zida, dopirući sve do svoda gdje prelazi u svijeno rebro – svodni nosač. Dienst stoga vizualno i konstrukcijski čini jedan od najvažnijih elemenata interijera gotičke sakralne arhitekture, osobito naglašavajući tipično-gotičku vertikalnost volumena i konstrukcije.

Diensti katedrale u Amiensu
---------------------------

* 
* 
* 
*

Bilješke
--------

1. ↑  ELU 1964.; Damjanov/Radulić 1967.
2. ↑  ELU 1964.

Literatura
----------

* Damjanov/Radulić 1967 - Damjanov, Jadranka; Radulić, Ksenija: Matronej, Umjetnost (Likovne umjetnosti), 3. izdanje, Zagreb, 1967. str. 143.
* ELU 1964. – Krater, Enciklopedija likovnih umjetnosti, sv. 3, Zagreb, 1964. str. 243.
**USS Enterprise (CV-6)** često zvan i **"Big E"** bio je šesti američki nosač aviona u sastavu Američke ratne mornarice i sedmi američki brod koji nosi ime Enterprise. Drugi je nosač u klasi Yorktown i jedan od tri američka nosača koji su preživjeli Drugi svjetski rat. Služio je od 1938. do 1947. godine. Nosač je sudjelovao više velikih pomorskih bitki protiv Japanske carske mornarice od bilo kojeg drugog američkog broda. Sudjelovao je i u pomorskoj bitki kod Midwaya u kojoj je njegov brod blizanac USS Yorktown potopljen.

Enterprise je odlikovan sa 20 borbenih zvijezda (engl. *battle stars*; odlikovanje za sudjelovanje u bitkama), naviše od svih američkih ratnih brodova u Drugom svjetskom ratu. Neki su ga proglasili najslavnijim i najodlikovanijim brodom u cjelokupnoj američkoj pomorskoj historiji, od kojeg je slavnija možda samo američka fregata iz 18. vijeka – USS Constitution.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **USS Enterprise (CV-6)** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **USS Enterprise (CV-6)** |
**Divokoza** (*Rupicapra rupicapra*) pripada sisavcima (*Mammalia*), redu parnoprstaša (*Artiodactyla*), i to šupljorošcima (*Bovidae*). Može narasti do 80 cm visine, a u dužinu do 130 cm, a jači mužjaci teški su više od 40 kg. Ženke su nešto manje i lakše. Prirodni neprijatelj im je vuk, a za mlade opasnost može predstavljati i orao. Divokoze mogu živjeti do 20 godina.

Izgled
------

Boja dlake zimi je tamnosiva, skoro crna, dužine do 12 cm, a ljeti žučkastocrvena dužine do 3 cm. Glava je blijede boje, sa tamnom prugom oko očiju i gubice. Od potiljka do repa proteže se tamnija pruga. Boje mužjaka su gotovo uvijek nešto tamnije od ženki.
Imaju rogove ali su oni kod kod mužjaka jači, duži i povijeniji nego kod ženki. Za mužjaka je karakterisitčna i kičica na trbuhu i jači i deblji vrat. Rogovi rastu svake godine za određenu dužinu i nikada ne otpadaju. Starost jedinke možemo odrediti brojem godova na rogu koji su izraženi. U prve četiri godine prirast roga je veliki, a zatim opada ali je i dalje vidljiv. Divokoze vole mir i napuštaju uznemirena lovišta. U lovištu je vrlo oprezna i brzo osjeća prisustvo opasnosti, pri čemu pravi uzbunu za ostale jedinke glasnim piskom.

Ishrana
-------

Divokoza je u hrani izuzetno skromna životinja. Hrani se planinskim travama i mladim lišćem grmolikih biljaka, zimi pupoljcima, suhim vlatima trave, kupinama i malinama, koje nakon hranjenja preživa. Vrlo rado uzima sol koja joj se mora redovno iznosti. 

Ima odlično razvijeno osjetilo njuha, vidi dobro ali reagira tek na pokret.

Razmnožavanje
-------------

Parenje divokoza počinje u studenom i traje do sredine prosinca, kad najveći mužjak nastoji otjerati sve potencijalne konkurente i skupiti u krdo što više ženki, ponekad služeći se i svojim rogovima. Ženka se jari u svibnju i lipnju a jare (jedno, a vrlo rijetko dvoje) je brzo u stanju da prati majku. Jare doji majčino mlijeko oko šest mjeseci. Roščići mu rastu već u prvoj godini a spolno sazrjevaju u trećoj godini. Ženke žive sa mladuncima i mlađim mužjacima u krdima. Odrasli mužjaci su izdvojeni i žive pojedinačno a krdu prilaze samo u vrijeme parenja. Ženke i mužjaci su spolno zreli u trećoj godini ali mužjaci moraju dostići potpunu fizičku zrelost da bi se mogli boriti za ženku.
Koordinate: 41° 55′ 37" SGŠ, 21° 46′ 00" IGD

**Divlje** (mak. *Divlje*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Divlje pripada opštini Petrovec, koja pripada prigradskom delu Oblasti Grada Skoplja.

Divlje ima veliki značaj za srpsku zajednicu u Republici Makedoniji, pošto Srbi čine manjinu u naselju.

Prirodni uslovi
---------------

Divlje je smešteno u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Skoplja, selo je udaljeno 35 kilometara istočno.

Selo Divlje se nalazi u istorijskoj oblasti Blatija. Selo je položeno na Gradištanskoj planini, koja zatvara Skopsku kotlinu sa istoka, na približno 680 metara nadmorske visine.

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Divlje je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 28 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (89%), a manjina su Srbi (11%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Petrovec

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Divlje*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.petrovec.gov.mk Zvanična stranica opštine Petrovec

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Petrovec |
| --- |
| **Petrovec** •
Badar •
Blace •
Breznica •
Gornji Konjari •
Gradmanci •
Divlje •
Donji Konjari •
Katlanovo •
Kožlje •
Letevci •
Ognjanci •
Ržaničino •
Srednji Konjari •
Sušica •
Ćojlija |
Trekeri predstavljaju supkulturu fanova *Zvjezdanih staza*.
**Supkultura** ili **potkultura** (nepravilno ***subkultura*** i ***podkultura***), skup je normi, vrednosti i obrazaca ponašanja koje razlikuje jednu grupu ljudi od kulture šire zajednice kojoj pripada; potkultura. 

U drugoj polovini 1960-ih godina nastaju mnogi društveni pokreti, a zajedno sa njima mnoge supkulture čije je zajedničko ime kontrakultura. Prvi koji su proučavali pojam supkulture u sociologiji su bili pripadnici Čikaške škole. 

Govoreći o supkulturi najčešće se govori o supkulturi mladih. Muzika ima veliku ulogu u nastajanju supkulturnih grupa, i omladinske supkulture sa obično definišu u odnosu na muziku. Članovi supkulturnih grupa međusobno se razlikuju, osim po stavovima i ciljevima, i po izgledu, spoljašnjim obiležjima i interesovanjima. Neke od najpoznatijih omladinskih supkultura su: hipici, rokeri, metalci, pankeri, skinsi, rastafarijanci, hip-hoperi...

Odnos supkulture i dominantne kulture može biti sledeći:

* prihvatanje dominantne kulture
* odvojenost od dominantne kulture, bez suprotstavljanja
* otpor prema dominantnoj kulturi (kontrakultura ili alternativna kultura)

Karakteristike supkulturnih grupa su:

* Samoorganizoranje
* Zajednička interesovanja
* Karakterističan naziv
* Relativna trajnost
* Uzrast (omladina)
* Nepropisanost uloga i način ponašanja

***Supkultura*** na Wikimedijinoj ostavi
**Urraca**.- /po istoimenom poglavici. Vidi mit./ indijansko pleme iz konkvistadorskog doba nekada nastanjeno u provinciji Veraguas u Panami. Rani konkvistadori u zapadnoj Panami pronašli su tri razna Guaymi plemena koja su dobili imena po poglavicama, Nata, u provinciji Cocle i Parita na poluotoku Azuero. Svako od njih služilo se vlastitim jezikom. Od tri poglavica Urraca je bio najpoznatiji i najratoborniji, potukavši Španjolce nekoliko puta i natjeravši Diego de Albiteza, da (možda 1522.) potpiše mirovni ugovor. Prema Bartolome de las Casasu Urraca je ipak kasnije uhvaćen ali je pobjegao i vratio se u svoje planine. Ovaj poglavica ostao se boriti sa Španjolcima sve do svoje smrti 1531. Urraca je umro kao slobodan čovjek okružen prijateljima rođacima. Nakon njegove smrti Guaymi plemena nastavili su se boriti protiv najezde bijelih vojnika u planinama Veraguas i Tabasara , gdje oklopljeni španjolski konjanici nisu mogli doprijeti. Ostali su se tući sa Španjolcima sve do kolapsa španjolske dominacije u Panami. Vidi Guaymi.

Legenda o Uspavanoj princezi Flor del Aire
------------------------------------------

Prema legendi poglavica Urraca je imao kćerku zvanu Flor de Aire. Ona se zaljubila u jednoga lijepog španjolskog konkvistadora koji se borio protiv njenog naroda. Njezin ljubavnik, Yaravi, najhrabriji ratnik, primijetio je da mu ona posvećuje sve manje pažnje. Yaravi se ubio pred njom i cijelim selom. Situacija je natjerala sirotu Flor del Aire da zaboravi Španjolca. Plačući lutala je planinom, Flor del Aire umrla je od tuge pogleda uprtih u vrh planine. I danas možemo vidjeti siluetu indijanske princeze kako leži na vrhu planine simbolizirajući pravu ljubav.

Izvori
------
| **Han Houshaodi** (漢後少帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Liu (劉 liú) |
| Osobno ime: | Hong (弘; hóng)nekad Shan (山, shān),zatim Yi (義, yì) |
| Datumi vladavine: | 184. pne.–180. pne. |
| Posthumno ime:(dugo) | nema |
| Posthumno ime:(kratko) | nema |
|

Ovo je članak o caru Zapadne dinastije dinastije Han. Za cara Istočne dinastije Han, v. Car Ling od Hana. Za Liu Beijevog oca v. Liu Hong (otac Liu Beia)
**Car Houshao od Hana** (? - 180. pne.), kome je osobno ime bilo **Liu Hong**, bio je četvrti car kineske dinastije Han. Bio je sin cara Huija, odnosno mlađi brat cara Qianshaoa, koga je naslijedio 184. pne. Kao i starijem bratu, majka mu je bila konkubina, a ne careva supruga carica Zhang Yan. I njemu, kao i starijem bratu, pomajka je dala ubiti majku nakon stupanja na prijestolje. Na prijestolje je došao kao dijete, a pravu vlast je držala baka - carica majka Lü koja mu je dala pogubiti brata čim je pokušao zauzeti vlast. Houshao svojoj baki nije pravio takve probleme, ali se ona kao ni ostatak dvorjana u njegovom slučaju nije ni trudila ni formalno sakriti pravo stanje stvari. Tako nije došlo do redovne izmjene kalendara, odnosno novog brojanja vladarskih godina nakon stupanja novog cara na prijestolje. 

Kada je u jesen 180. pne. carica majka umrla, Houshao nije mogao preuzeti vlast, jer ju je držao klan carice majke. Prema oporuci carice majke mladi car se morao oženiti za njenu nećaku Lü Chan, čime bi klan Lü postao još jači. To se činilo neprihvatljivim dijelu dvorjana na čelu s Cheng Pingom i Zhou Boom koji su organizirali državni udar, svrgnuli cara i na njegovo mjesto postavili njegovog strica, princa Liu Henga od Daija. Jedan od zavjerenika, Liu Xingju, je ispočetka tek dao internirati svrgnutog cara, ali je krajem godine ipak likvidiran.

Izvori
------

* *Zapisi Velikog historičara*, vol. 9.
* *Knjiga Hana*, vol. 3.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 12, 13.

|  |
| --- |
| Car Houshao od Hana**Kuća Liu** **Umro/la:** 180. pne. |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Car Qianshao od Hana** | **Car Kine**184. pne. – 180. pne.*Carica majka Lü*  *(184. pne. – 180. pne.)* | Slijedi:**Car Wen od Hana** |
**Vasilije** (*Veinović*; Podgorje, 23. mart/4. april 1928 — Manastir Mileševa, 13/26. jul 1997) bio je episkop Srpske pravoslavne crkve.

Život
-----

Episkop Vasilije (Veinović) rođen je 4. aprila 1928. godine u Podgorju, završio je Bogosloviju Svetih Kirila i Metodija u Prizrenu, a potom, 1948. godine, kao sabrat manastira Dečani, bio je zamonašen u stavropigijalnom manastiru Pećka Patrijaršija. Kao stipendista „Apostoliki diakonija" proveo je dve godine (1958—60) na studijama u Atini. Od 1960. do 1971. godine služio je kao starešina Saborne crkve Svetog Save u Njujorku. Za episkopa zapadnoevropskog, tadašnje Slobodne srpske pravoslavne crkve, izabran je 1979. godine.

Na tom položaju je ostao do 1991. godine, kada je izabran za episkopa australijsko-novozelandskog SSPC, potonje Novogračaničke mitropolije. Nakon prevazilaženja raskola u Srpskoj pravoslavnoj crkvi i stupanja u evharistijsko jedinstvo, Sveti arhijerejski sabor 1994. godine, bira episkopa Vasilija za drugog episkopa novoobnovljene Eparhije mileševske, gde je ostao sve do svoje smrti.

Umro je na praznik Svetog blagovesnika Arhangela Gavrila, 26. jula 1997. godine, te ga je sahranio patrijarh srpski Pavle, uz sasluženje 12 episkopa, mnoštva sveštenstva i vernika 29. jula 1997. godine, u manastiru Mileševi.

Izvori
------

* "Svetosavlje" Arhivirano 2015-09-24 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Georgije (Đokić)** | **Episkop mileševski1994—1997.** | Nasljednik:**Filaret (Mićević)** |
| **(Nan) Qi Gaodi** ((南)齊高帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Xiao (蕭, xiāo) |
| Osobno ime: | Daocheng (道成, dào chéng) |
| Hramsko ime: | Gaozu (高祖, gāo zǔ) |
| Posthumno ime: | Gao (高, gāo),doslovno: "uzvišeni" |
|

**Car Gao od Južnog Qija** ((南)齊高帝) (427–482), osobno ime **Xiao Daocheng** (蕭道成), kurtoazno ime **Shaobo** (紹伯), nadimak **Doujiang** (鬥將), bio je prvi car, odnosno osnivač kineske dinastije Južni Qi. Rodio se u porodici državnih službenika koji su tvrdili da potiču od znamenitog državnika Xiao Hea. Sam je služio kao general u službi dinastije Liu Song, odnosno njenih careva cara Minga i cara Houfeija. Kada je zaključio da ga mladi, ali okrutni car Houfei namjerava pogubiti, godine 477. je organizirao puč u kome je car svrgnut i ubijen. Novim carem je postao Houfeijev brat Liu Zhun (car Shun), ali ga je već 479. Xiao Daocheng natjerao da abdicira, a sam je preuzeo prijestolje. Umro je tri godine kasnije, a naslijedio ga je sin Xiao Ze (car Wu).

Izvori
------



| Kineska carska porodica |
| --- |
| **Nova dinastija** | **Car Južnog Qija**479–482 | Slijedi:**Car Wu od Južnog Qija** |
| Prethodi:**Car Shun od Liu Songa** | **car Kine (južna)**479–482 |
**Dieni** (**alkadieni**) su nezasićeni ugljovodonici koji sadrže dve dvostruke veze. Dieni su izomerni sa alkinima. Opšta formula diena je CnH2n-2.

Dve dvostruke veze u nekom alkadienu mogu biti raspoređene na više načina.

Podela po rasporedu dvostrukih veza
-----------------------------------

Po rasporedu dvostrukih veza dieni se dele na:

1. kumulovane diene
2. konjugovane diene
3. izolovane diene

### Kumulovani dieni

Kumulovani dieni su oni dieni kod kojih se dvostruke veze nalaze jedna pored druge:

CH2=C=CH-CH2CH3
(1,2-pentadien)
Ovi dieni nemaju praktičan značaj u hemiji

### Izolovani dieni

Izolovani dieni su dieni kod kojih su dvostruke veze međusobno udaljene. Njihove dvostruke veze reaguju nezavisno jedna od druge. Oni se po hemijskom pogledu ponašaju isto kao i alkeni.

CH2=CH-CH2-CH=CH2
(1,4-pentadien)
### Konjugovani dieni

Konjugovani dieni su oni dieni kod kojih su dvostruke veze rastavljene jednom jednostrukom vezom. Ovakav sistem dvostrukih veza utiče na stabilnost jedinjenja.

Najprostiji konjugovani dieni su:

```
                                    CH3
                                    | 
CH2=CH-CH=CH2       i        CH2=CH-C=CH2
(1,3 butadien)        (2-metil-1,3 butadien (izopren))
```

Konjugovani dieni su veoma bitni u hemiji i imaju značajnu praktičnu primenu.
Takođe imaju karakterističan način reagovanja. Tako na proimer kada se na 1,3-butadien dejstvuje bromom u zavisnosti od količine reangensa dobijaju se sledeći proizvodi:

```
CH2=CH-CH=CH2 + 2 mola broma → CH2-CH-CH-CH2
                               |   |  |  |
                               Br  Br Br Br
```

CH2=CH-CH=CH2 + 2 mola broma →

* 1)

```
CH2-CH-CH=CH2
|   |
Br  Br 
```

takozvana 1,2 adicija usled čega nastaje 3,4-dibrom-1-buten

* 2)

```
CH2-CH=CH-CH2
|         |
Br        Br
```

takozvana 1,4 adicija usled čega nastaje 1,4-dibrom-2-buten.

Značaj
------

Karakteristična reakcija koja se javlja kod konjugovanih diena je 1,4-adicija. Za konjugovane diene je takođe karakteristično što su dosta stabilniji od odgovarajućih diena sa različitim rasporedom dvostrukih veza. 1,4 adicija ima veoma veliki praktičan značaj jer se us pomoć nje dobijaju brojna organska jedinjenja od kojih je najpoznatiji veštački (sintetički) kaučuk koji nastaje polimerizaciom izoprena.

Literatura
----------

* Hemija za 3 razred gimnazije prirodno matematičkog smera, medicinske, veterinarske i škole za negu lepote - Aleksandra Stojiljković

Vidi još
--------

* alkani
* alkeni
* alkini
* cikloalkani

***Dien*** na Wikimedijinoj ostavi
**Tipitapa** je općina od 153,777 i grad od stanovnika. na jugu Nikaragve u Departmanu Managua.

Geografske karakteristike
-------------------------

Tipitapa se nalazi na izvoru Rijeke Tipitapa iz Jezera Managva, udaljena 22 km sjeveroistočno od glavnog grada Manague.

Historija
---------

Tipitapa je već postojala kad su došli prvi španjolski kolonisti kao naselje domorodačkih Chorotega, kojima je vladao njihov cacique - Tipitape.
Španjolci su je službeno osnovali 1755. i dali joj ime *San José de Tipitapa*. Dugo je bila relativno malo naselje pa jestatus grada dobila tek 1961.

Na periferiji se kod hacijende San Jacinto, 14. septembra 1856. odvila bitka u kojoj su centralnoameričke koalicione snage pobijedile invazione snage Williama Walkera, što je bila prekretnica u ratu sa njim.

Tipitapa je danas trgovački i industrijski centar poljoprivredne okolice.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Tipitapa Municipality in Nicaragua*" (engleski). City population. Pristupljeno 05.5.2023.
2. 1 2  „*Tipitapa in Managua*" (engleski). City population. Pristupljeno 05.05.2023.
3. 1 2  „*Municipio de Tipitapa*" (španjolski). MapaNicaragua. Pristupljeno 05.05.2023.
4. 1 2  „*Cultura de Tipitapa*" (španjolski). MapaNicaragua. Pristupljeno 05.05.2023.

Vanjske veze
------------

***Tipitapa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcadia de Tipitapa* (`es`)
*Ovo je kinesko ime; porodično ime je* Shi*.*
**Shi Jingtang** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: , 892–942) bio je prvi car, odnosno osnivač dinastije Kasniji Jin (936–946), treće od Pet dinastija koje su vladale sjevernom Kinom u prvoj polovini 10. vijeka. 

Shi je po nacionalnosti bio Shatuo Turčin, a porodica mu je bila skromnog porijekla. Otac Nielieji se istakao kao oficir u vojsci Li Keyonga i Li Cunxua, od kojih će potonji 923. osnovati dinastiju Kasniji Tang. I sam Shi je služio dinastiju, ali je 926. nagovorio Li Cunxuovog sina Li Siyuana da ubije oca i zavlada kao car Minzong. Shi je postao carev zet. Nakon careve smrti 933. je vlast preuzeo njegov posvojeni sin Li Congke (car Mo); sukobe unutar dinastije je Shi iskoristio da organizira novu pobunu, u kojoj su mu podršku pružili nomadski Kitani sa sjevera. 

936. je Shi uspio svrgnuti cara Moa i uspostaviti svoju dinastiju. U znak zahvalnosti je kitanskoj dinastiji Liao predao vlast nad strateški važnih Šesnaest prefektura na sjeveru Kine, a zbog čega je bio žestoko kritiziran od kasnijih kineskih historičara. Poslije je prijestolnicu premjestio u Kaifeng. Umro je nakon šest godina vladavine, a naslijedio ga je Shi Chongggui, s kojim će ubrzo prestati dinastija.

Literatura
----------

* Tian, Jujian (1992) (Traditional Chinese). *Chaotic Eras - The Five Dynasties and Ten Kingdoms Period (亂世風雲－五代十國篇)*. Hong Kong: Zhonghua Book Company. str. 30–43. ISBN 9622316689. `
* „5 Dynasties and 10 States". Pristupljeno 8. X 2006.
* F.W. Mote (1999). *Imperial China*. Harvard University Press.
* „Later Jin". Pristupljeno 8. X 2006.
* „Liao Dynasty - The Khitan Conquest of Later Jin (遼國 契丹滅後晉)" (tradicionalni kineski). China10k.com. Pristupljeno 27. 03. 2011.



|  |
| --- |
| Car Gaozu od Kasnijeg Jina **Kuća Shi (936–947)****Rođen/a:** 892  **Umro/la:** 942 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Car Modi iz dinastije Kasniji Tang** | **car Kine**936–942 | Slijedi:**car Chudi** |
| Prethodi: **nema (osnivač dinastije)**  |  **car Kasnije dinastije Jin** 936–942 | Slijedi: **Shi Chonggui**  |
| **Han Huandi** (漢桓帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Liu (劉; liú) |
| Osobno ime: | Zhi (志, zhì) |
| Hramsko ime: | Weizong (威宗, wēi zōng) |
| Posthumno ime:(full) | Xiaohuan (孝桓, xiào huán)literary meaning: "sinovski i savjestan" |
| Posthumno ime:(short) | Huan (桓, huán)"savjestan" |
|

**Car Huan od Hana**, kin. **漢桓帝**, py. **hàn húan dì**, wg. **Han Huan-ti**, (132-168) bio je kineski car iz dinastije Han. Bio je praunuk cara Zhanga.

Na vlast je došao nakon što je godine 146. njegov prethodnik, car-dijete Zhi otrovan od strane uticajnog dvorjanina Liang Jija. Liang Ji je potom svoju sestru caricu majku Liang uspio nagovoriti da novim carem proglasi 14-godišnjegh Liu Zhija, markiza od Liwua, zaručnika njene sestre Liang Nüying (梁女瑩). Nakon nekoliko godina je car Huan, sve nezadovoljniji autokratskom i nasilnom prirodom Liang Jia, odlučio eliminirati porodicu Liang oslanjajući se na pomoć dvorskih eunuha. Godine 159. je car Huan uspio svrgnut Liang Jia, ali je to za posljedicu imalo naglo jačanje uticaja eunuha na sve razine vlasti. S vremenom je razina korupcije postala tako velika da su 166. učenici carskih škola organizirali javni protest tražeći od cara da smijeni vodeće dužnosnike. Car Huan je umjesto toga naredio da se demonstranti pohapse. Iako je kriza relativno brzo završila, car Huan se u kineskim historijama smatra lošim vladarom koji je značajno pridonio propasti dinastije nekoliko generacija kasnije.

Kao jedan od najznačajnijih događaja njegove vladavine *Hou Hanshu* (Historija Kasnijeg Hana) navodi dolazak rimskog karavana u prijestolnicu Luoyang godine 166. koju je osobno dočekao car Huan.

Car Huan je godine 168. umro u dobi od 36 godina. Nije imao sina, pa ga je naslijedio 11-godišnji rođak Liu Hong, markiz od Jiedutinga, koji će ostati upamćen pod imenom car Ling.

|  |
| --- |
| Car Huan od Hana**Kuća Liu****Rođen/a:** 132  **Umro/la:** 168 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Car Zhi od Hana** | **Car Kine**146 – 168*Carica majka Liang*  *(146 – 150)* | Slijedi:**Car Ling od Hana** |
**Car Daizong od Tanga** (唐代宗) (9. januar 727 – 23. maj 779), osobno ime **Li Yu** (李豫) (uvedeno 758. nakon proglašenja za krunskog princa), rođen kao **Li Chu** (李俶), bio je car Kine iz dinastije Tang koji je vladao od 762. do smrti.

Car Daizong je bio najstariji sin cara Suzonga te postao prvi car dinastije koji je na prijestolje došao kao najstariji sin prethodnog vladara. Njegov dolazak na vlast se zbio za vrijeme krvavog Anshi ustanka; u njemu je sudjelovao kao general na čelu carskih trupa koje su zajedno sa Huige (ujgurskim saveznicima) uspjele osloboditi prijestolnice Chang'an i Luoyang od snaga ustaničke države Yan. Početkom njegove vladavine, godine 763. ustanak je konačno ugušen, ali je država bila trajno oslabljena; to se prije svega odrazilo kroz snaženje regionalnih vojnih komandanata kao Tian Chengsi, Li Baochen i Liang Chongyi koji su se pretvorili u gospodare rata koji su svojim oblastima vladali kao *de facto* nezavisnim državama, s tek kurtoaznim odnosom prema carskoj vlasti. Ta se unutrašnja slabost odmah odrazila i na vanjskom planu, a što je najbolje iskoristilo susjedno Tibetansko Carstvo uspjevši potisnuti kinesku vlast sa većine zapadnih teritorija; Tibetanci su čak 763. nakratko uspjeli zauzeti prijestolnicu Chang'an, iako su odatle ubrzo protjerani.

Cara Daizonga, poznatog i po budističkoj pobožnosti, su tradicionalni historičari, s druge strane hvalili zbog toga što je dao ukloniti korumpiranog dvorskog eunuha Li Fuguoa bez obzira što mu je dugovao prijestolje, ali je ostatak vladavine bio proveo pod štetnim uticajem eunuha kao što su Cheng Yuanzhen i Yu Chao'en, odnosno kancelara Yuan Zaija. Njegova vladavina se, pak, često tumači kao početak dominacije eunuha na dvoru dinastije Tang.

Izvori
------

1. 1 2
2. 1 2 3  *Book of Tang*, vol. 11.
3. 1 2
4. ↑

* *Knjiga Tanga*, vol. 11 Arhivirano 2008-09-22 na Wayback Machine-u.
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 6 Arhivirano 2008-11-20 na Wayback Machine-u.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 218, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225.

| Kraljevske titule |
| --- |
|
| Prethodi:**Car Suzong od Tanga** | **car dinastije Tang**762–779 | Slijedi:**Car Dezong od Tanga** |
| **car Kine (većina oblasti)**762–779 |
| Prethodi:**Shi Chaoyi od Yana** | **car Kine (Sjeverna/centralna)**763–779 |
**Velebitska degenija** (*Degenia velebitica*), endemska biljka iz porodice Brassicaceae. Strogo zaštićena vrsta, simbol Velebita i Hrvatske, nalazi se na kovanici od 50 lipa. Najrjeđa biljka u Hrvatskoj.

Rasprostranjenost
-----------------

Izuzetno rijetka, endemska biljka, koja se pojavljuje na velebitskim planinskim točilima, ali i u pukotinama stijena. Dosad je pronađena samo na tri mjesta. Dva su na južnom Velebitu- Krug i Kuka plana ili Pavelić plana nad Šugarskom dulibom. Treće je nalazište na srednjem Velebitu- obronak Solin, kod Budakova brda. To su prirodna nalazišta, odakle je presađena i na neka druga mjesta poput Meterološke postaje Zavižan.

Izgled
------

Velebitska degenija je nježna i skromna biljka, niska trajnica. Stabljika joj je visoka do 10 cm. Listovi su uski, kopljasti, ušiljena vrha, skupljeni u rozete i srebrnasto bijeli. Cvat je gronja. Cvjeta u mjesecu svibnju i lipnju. Ima lijepe žute cvjetove. Plodovi su sivkasti. Korijen je dug, uvlači se u pukotine stijena i pod kamenje točila. Uzgajana u kulturi, na krškoj kamenjari, nije dugoživuća i stalno se mora obnavljati.

Simbol
------

Velebitska degenija, hrvatski je simbol, nalazi se na kovanici od 50 lipa hrvatske nacionalne valute kao grafičko rješenje naličja kovanice. Na popisu je zaštićenih biljnih vrsta. Zaštitni je znak izuzetno bogate velebitske flore. Na Dan planeta Zemlje, 22. travnja, dodijeljuje se novinarska nagrada "Velebitska degenija" za najbolji autorski rad o zaštiti okoliša objavljen u protekloj godini u bilo kojem od medija to jest u tisku, na televiziji ili radiju.

Prirodoslovci i velebitska degenija
-----------------------------------

Ime je dobila po mađarskom prirodoslovcu Árpádu von Degenu (1866. - 30. ožujka 1934.), koji je otkrio degeniju 17. srpnja 1907. Brzopleto je svrstao degeniju u rod Lesquerella, u kojem su američke rijetke biljne vrste, a konačno je August Edler von Hayek (14. prosinca 1871. - 11. lipnja 1928.), jedan od naboljih botaničara tog doba, degeniju svrstao u rod Degenia, u kojem je jedina vrsta.

Izvori
------

1. ↑  Vjesnik, Četvrtak, 12. travnja 2007.[*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

* Botanički vrt PMF-a u Zagrebu; Velebitska degenija
| **(Xi) Wei Gongdi** ((西)魏恭帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Izvorno Yuan (元, yuán),kasnije Tuoba (拓拔, tuò bá)(promjena 554) |
| Osobno ime: | Kuo (廓, kuò) |
| Posthumno ime: | Gong (恭, gōng),doslovno: "poštujući" |
|

**Car Gong od Zapadnog Weija** ((西)魏恭帝) (537–557), osobno ime po rođenju **Yuan Kuo** (元廓), kasnije promijenjeno u **Tuoba Kuo** (拓拔廓), bio je posljednji car kineske/Xianbei države Zapadni Wei -- jedne od dviju nasljednica države Sjeverni Wei. Bio je sin cara Wena. Carem je postao godine 554. nakon što mu je stariji brat car Fei svrgnut od strane generala i de *facto* vlastodršca Yuwen Taija. Car Gong nije imao nikakvu stvarnu vlast i tako je ostalo nakon Yuwen Taijeve smrti 556. Njega je naslijedio nećak Yuwen Hu, koji je, služeći kao skrbnik Yuwen Taijevom sinu Yuwen Jueu, sljedeće godine prisilio cara Gonga da abdicira u korist Yuwen Juea, koji je preuzeo prijestolje kao car Xiaomin, započevši dinastiju Sjeverni Zhou. Iste godine je bivši car Gong ubijen, čime je ugašena dinastija Zapadni Wei. S obzirom da je država Wei nakratko nadživjela suparničku državu Istočni Wei, car Gong se ponekad smatra i posljednjim vladarom države Sjeverni Wei.

Preci
-----

| Car Gong od Zapadnog Weija - preci |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | Tuobao Hong, car Xianwen od Sjevernog Weija |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | Yuan Hong, car Xiaowen od Sjevernog Weija |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|   | Supruga Li |
|   |
|   |   |   |   |   |
|
|   | Yuan Yu, princ od Jingzhaoa |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|   | Supruga Yuan |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|   | Yuan Baoju, car Wen od Zapadnog Weija |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|   | Gospa Yang |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|   | **Yuan Kuo, car Gong od Zapadnog Weija** |   |
|   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|

 |

Izvori
------

1. ↑  originalno prezime Tuoba koje je promijenjeno Yuan
2. ↑  Kasnije je njegovo ime promijenjeno u Tuoba

| Kineska carska porodica |
| --- |
| Prethodi:**Car Fei od Zapadnog Weija** | **car Sjevernog Weija (Zapadni)**554–556 | **dinastija završena** |
| **car Kine (Zapadna)**554–556 | Slijedi:**Emperor Xiaomin of Northern Zhou** |
**Stjenice** ili **raznokrilci** *(Heteroptera)* su podred malih do velikih većinom sploštenih kukaca reda polukrilaca kojima su prednja krila gornjim dijelom hitinizirana, donjim opnasta i tvore tzv. polupokrilje (otuda naziv polukrilci).

Smrdibuba *(Pentatoma rufipes)*
Obična skakalica *(Hydrometra stagnorum)*
Modra nauznačarka *(Notonecta glauca)*
Obična stjenica *(Cimex lectularius)*

Izgled
------

Ispod prednjih krila su opnasta stražnja, u mirovanju presložena po duljini. Rilce je člankovito, kad se ne koristi podvinuto pod prsa. Usni je aparat prilagođen bodenju i sisanju. Mnoge stjenice imaju karakteristične smrdljive žlijezde koje se otvaraju između stražnjih nogu. Neke stjenice imaju i organe za stridulaciju. Hrane se biljnim sokovima, love druge kukce, a parazitski oblici krvlju životinja i čovjeka.

Ličinke
-------

Ličinke su prilično slične odraslima, razvijaju se nepotpunom preobrazbom. Sišu biljne sokove ili su grabežljivci ili nametnici.

Neke porodice i vrste
---------------------

Poznato je oko 40 000 vrsta. U porodici vodenih štipavica *(Nepidae)* najpoznatija je vrsta vodena štipavica *(Nepa rubra)*, u porodici *Belostomidae* najpoznatija je golema štipavica *(Belostoma niloticum)*, duga 11 cm, najveći kukac u Hrvatskoj, zabilježen je u bočatoj vodi u Jadranskome moru. Od porodice vodenih stjenica *(Naucoridae)* u Hrvatskoj je česta obična vodena stjenica *(Ilyocoris cimicoides)*, u porodici nauznačarke *(Notonectidae)* najrasprostranjenija je modra nauznačarka *(Notonecta glauca)*, koja pliva »leđno«. Od kopnenih porodica najpoznatije su smrdljive stjenice *(Pentatomidae)* s vrstama smrdibuba ili smrdljivi listar *(Pentatoma rufipes)*, porodica vatrene stjenice *(Pyrrhocoridae)* nema krila, a česta vrsta je vatreni opančar *(Pyrrhocoris apterus)*. Na površini voda stajaćica zadržavaju se barske skakalice *(Hydrometridae)*, poput obične skakalice *(Hydrometra stagnorum)*, koje se širokim dlakavim stopalima drže na površini vode i love i isisavaju kukce, u Hrvatskoj žive i stjenice veslačice *(Corixidae)* a najrasprostranjenija je vrsta velika stjenica veslačica *(Corixa punctata)*.

### Parazitske vrste *(Cimicidae)*

Od parazitskih je oblika najpoznatija obična stjenica *(Cimex lectularius)* koja siše ljudsku krv u svim stadijima razvoja. Danju se zavlači u skrovita mjesta a noću napada (krevetska stjenica), bez hrane može izdržati i pola godine, a na temperaturama nižim od 15 °C miruje. Ne uzrokuje i ne prenosi nikakvu bolest. Raširena je po čitavom svijetu. U lastavičja gnijezda zavlači se *Cimex hirundinis*, a šišmiše napada *Cimex pipistreli*.

Izvori
------

1. ↑  Ivo Matoničkin, Ivan Habdija, Biserka Primc-Habdija, Beskralješnjaci, biologija viših avertebrata, Školska knjiga, Zagreb, 1999. ISBN 953-0-30824-8
2. ↑  Hrvatska opća enciklopedija, Leksikografski zavod Miroslav krleža, Zagreb, 2008. ISBN 978-953-6036-40-0