**Daktilski heksametar**, poznat i kao **herojski** ili **epski heksametar**, jeste stih od šest stopa (ἕξ, *hex* = "šest") daktila. U svakoj stopi daktil se može zameniti spondejem, a kad se to dogodi u petoj stopi, ceo se stih zove spondijak ili spondejski heksamteri. No, spondej je u petoj stopi izuzetno retka pojava, sve do helenističke poezije i njenih rimskih sledbenika ― neoterika. Poslednja stopa može biti spondej ili trohej, ali nikada daktil. Heksametar se vrlo rano ustalio kao glavna metrička shema grčke i rimske epske i didaktične poezije, a koristio se i u nekim himnama, bukolskom pesništvu i satirama.

Struktura
---------

Daktil nalikuje prstu, jer ima jedan dugi slog, kome slede dva kratka.
Osnovna shema daktilskog heksametra izgleda ovako:

– U U | – U U | – U U | – U U | – U U | – U
U grčkoj su poeziji takvi čisti heksametri, u kojima su sami daktili, vrlo retki. Budući da, prema pravilu prosodije, dva kratka sloga imaju vrednost jednog dugog sloga, prvih pet stopa mogu umesto daktila biti i spondeji:

– – | – – | – – | – – | – – | – U
S obzirom na ove mogućnosti, heksametarska se shema može predstaviti ovako:

– UU | – UU | – UU | – UU | – UU | – U
Ako je poslednja stopa u heksametru trohej, stih nije potpun jer mu nedostaje jedan kratak slog, pa se zove katalektički stih (od grčkog glagola καταλήγω = "prestajati"). Kad je poslednja stopa potpuna, onda je stih akatalektički. U rimskoj poeziji ponekad poslednja stopa ima jedan slog više, pa se stih zove hiperkatalektički. Prekobrojni slog završava se na vokal ili na *-m*, a sledeći stih počinje vokalom, tako da se prekobrojni slog može elidirati, tj izostaviti u recitovanju, npr.

> 
> *aerea | cui gradi | bus sur | gebant | limina | nexaequ(e)*  
> 
> *aere tra | bes...*,
> 
> 
> gde drugi stih u skanidarnju počinje: *qu'aere*.
> 
> 
> 

### Primeri

Prva tri stiha u Homerovoj *Odiseji* glase:

> 
> ἄνδρα μοι ἔννεπε, μοῦσα, πολύτροπον, ὃς μάλα πολλὰ  
> 
> πλάγχθη, ἐπεὶ Τροίης ἱερὸν πτολίεθρον ἔπερσεν:  
> 
> πολλῶν δ᾽ ἀνθρώπων ἴδεν ἄστεα καὶ νόον ἔγνω.
> 
> 
> O junaku mi kazuj, o Muzo, o prometnom onom,  
> 
> koji se mnogo naluto razorivši presvetu Troju,  
> 
> gradove ljudi mnogih on vidje i ćud im spozna.
> 
> 
> Ᾱνδρᾰ μοῐ | ε̄ννεπε, | Μου̅σᾰ,// πο̆|λῡτρο̆πο̆ν, | ο̄ς μᾰλᾰ | πο̄λλᾰ  
> 
> Πλᾱγχθη̆, ε̆|πει̅ Τρο̆ῐ|η̄ς // ῐε̆|ρο̄ν πτο̆λῐ|ε̄θρο̆ν ε̆|πε̄ρσε̆ν•  
> 
> Πο̄λλω̄ν | δ' ᾱνθρω̄|πω̄ν // ῐδε̆ν | ᾱστε̆ᾰ | και̅ νο̆ο̆ν | ε̄γνω̄.
> 
> 
> 

Tri stiha iz Ovidijevih *Metamorfoza*, u kojima se priča o Narcisu, glase ovako:

> 
> *Spēm sĭnĕ | cōrpŏr' ă|māt //, cōr|pūs // pŭtăt | ēssĕ quŏd | ūnd' ēst.*  
> 
> *Ādstŭpĕt | īpsĕ sĭ|bī // vūl|tūqu' // īnm|ōtŭs ĕ|ōdẽm*   
> 
> *Hǣrĕt, ŭt | ē Părĭ|ō // fōr|mātūm | mārmŏrĕ sīgnũm*.
> 
> 
> S nadom ljubi čeg nema držeći za t'jelo sjenku.  
> 
> Samome sebi se divi, nepomično motri i stoji  
> 
> sličan istesanom iz parskoga mramora kipu.
> 
> 
>

Spondejski stih
---------------

U petoj stopi daktil se gotovo nikad ne zamenjuje spondejem. Ako, pak, do toga dođe, onda je u četvtroj stopi najčešće daktil, a stih se obično završava trosložnom ili četvorosložnom reči. Takav je, na primer, ovaj stih iz *Ilijade*:

> 
> ἐν θυμῷ μεμαῶτες ἀλεξέμεν ἀλλήλοισιν
> 
> 
> \_̷ \_ | \_̷ U U | \_̷ U U | \_̷ U U | \_̷ \_ | \_̷ U
> 
> 
> jedan drugom pomagat želeći ȕ srcu željno
> 
> 
> 

Smenom daktila i spondeja epski pesnik može stihovima dočaravati različita duševna raspoloženja: mnogo daktila čini heksametar okretnim i živahnim, a mnogo spondeja mirnim i ozbiljnim.

Cezure i dijareze
-----------------

Daktilski je heksametar previše dug stih da bi se izgovorio u jednom dahu. Zbog toga na stalnim mestima ima pauze, koje se zovu cezure (latinski: , starogrčki: ) i dijareze (*diaeresis*, διαίρεσις).

Cezura je pauza koja prekida stopu (lat. *caedere* i grč. τέμνηω = "seći"), i to tako da se u njoj jedna reč završava i druga počinje. Dijareza (διαίρεσις = "rastavljanje") jeste pauza kod koje se i stopa i reč zajedno završavaju.

Najćešće su ove cezure u daktilskom heksametru:

* nakon arze u trećoj stopi, tj. posle pete polustope (grč. τομὴ πενθημιμερής, lat. *caesura semiquinaria*), npr.

> 
> τοῖσι δ᾽ ἀ | νιστάμε | νος || μετέ | φη πόδας | ὠκὺς Ἀ | χιλλεύς
> 
> 
> onda se digne Ahilej brzonogi ovo im veleć
> 
> 
> 

* nakon arze u četvrtoj stopi, tj. posle sedme polustope (grč. τομὴ ἑφθημιμερής, lat. *caesura semiseptenaria*), npr.

> 
> νοῦσον ἀ | νὰ στρατὸν | ὄρσε κα | κήν, || ὀλέ | κοντο δὲ | λαοί
> 
> 
> hudu, te od nje redom pogibati stadoše ljudi
> 
> 
> 

* uz prethodnu cezuru obično ide i cezura iza arze u drugoj stopi, tj. posle treće polustope (grč. τομὴ τριθημιμερής, lat. *caesura semiternaria*), npr.

> 
> ἀρνύμε | νος || ἥν | τε ψυ | χὴν || καὶ | νόστον ἑ | ταίρων
> 
> 
> za dušu svoju se boreć i povratak svojih drugova
> 
> 
> 

* nakon troheja u trećoj stopi (grč. τομὴ κατὰ τρίτον τροχαῖον), npr.

> 
> ἄνδρα μοι | ἔννεπε, | Μοῦσα, || πο | λύτροπον, | ὃς μάλα | πολλὰ
> 
> 
> O junaku mi kazuj, o Muzo, o prometnom onom
> 
> 
> 

### Bukolska dijareza

Najčešća je dijareza tzv. bukolska dijareza (διαίρεσις βουκολική, *caesura bucolica*), koja dolazi na kraju četvrte stope, a nazvana je tako jer su je rado upotrebljavali bukolski pesnici, tj. pesnici pastirskih pesama (βουκόλος = "pastir"). Na primer:

> 
> ὣς ἐφά | μην, ὁ δ᾽ ἔ | δεκτο καὶ | ἔκπιεν: || ἥσατο | δ᾽ αἰνῶς
> 
> 
> Rekoh, a on tad uze i ispi: uživa silno
> 
> 
>

Literatura
----------

* Howatson, M. C. (1997). *The Oxford Companion to Classical Literature*. Oxford. New York: Oxford University Press.
* Jelić, Vojislav (1991), „Heksametar",  Živković, Dragiša, *Rečnik književnih termina* (2. izd.), Beograd: Nolit, pp. 252–253
* Maretić, Tomo (1961). *Homerova "Ilijada"*. Zagreb: Matica hrvatska.
* Maretić, Tomo (1950). *Homerova "Odiseja"*. Zagreb: Matica hrvatska.
* Maretić, Tomo (1907). *Publija Ovidija Nasona "Metamorfoze"*. Zagreb: Matica hrvatska.