recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Guanare** (španjolski: *Río Guanare*) je rijeka na sjeverozapadu Venecuele, duga 400 km, pritoka rijeke Apure.

Karakteristike
--------------

Guanare se formira na južnim padinama planine Cerro Gordo, na nadmorskoj visini od 1600 metara, u Državi Lara.

Dva najznačajnija vodotoka koji formiraju rijeku su Chabasquén i Chabasquencito, oni izviru na sjeveroistočnom kraku masiva Karipskih Anda. Odatle teku prema sjeveroistoku do sutoka kod mjesta Paraíso de Chabasquén. Nakon tog rijeka teče u istom smjeru, sve dok ne primi pritoke Saguás i Biscucuicito, tad mijenja smjer u pravcu jugoistoka preko ravničarskog Llanosa do ušća u rijeku Apure.

U Llanosu rijeka pravi velike meandre, i često mjenja korito.

Sliv rijeke proteže se preko zapadnih država; Lara, Trujillo, Portuguesa, Barinas i Apure.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Cuencas hidrográficas, rios y embalses del estado Portuguesa.*" (španjolski). Cooperativa Llano Extremo. Pristupljeno 17. 10. 2017.
2. 1 2 3   „*El Río Guanare*" (španjolski). Tema Viajes. Pristupljeno 17. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

***Guanare (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

  

* *Cuencas hidrográficas, rios y embalses del estado Portuguesa* na portalu Llano Extremo (`es`)
**Hokaido**, ranije *Jezo*, je drugo po veličini ostrvo Japanskog arhipelaga. Najsjevernije je od četiri najveća ostrva. Nalazi se između Pacifičkog okeana na istoku, Ohotskog mora na sjeveru, Japanskog mora na zapadu. Površina, uključujući neka manja okolna ostrva iznosi 83.452 kvadratna kilometra, a stanovništvo (2010.) 5.520.883.

Geografija
----------

Hokaido je od najvećeg japanskog ostrva, Honšua odvojeno na jugu Cugaru moreuzom, od ostrva Sahalin na sjeveru je odvojeno La Peruzovim moreuzom (Soja-kaikjo). Od Kurilskih ostrva na sjeveroistoku je odvojeno Nemuro moreuzom. 
Oblik ostrva Hokaido je nepravilan – dugo je 450 kilometra, a široko 420 km. Zbog preovlađujuće ojaši (Kurilske) struje, ljeta su hladna, a zime duge i oštre. Hokaido karakterišu kompleksni planinski sistemi i vulkanske mase koje se dižu do visine od 2.290 m iznad nivoa mora na planini Asahi (Asahi Dake) u Nacionalnom parku Daisecuan. Glavna luka je Hakodate, a Sapporo je najveći grad i prijestonica Hokaido prefekture. Planine bogate šumom se dižu iznad ekstenzivnih ravnica u riječnim bazenima Išikari i Tokači.

Privreda
--------

Od industrije je razvijena industrija mlijeka (90 procenata putera i sira Japana se proizvodi na ovom ostrvu), a Išikari polja proizvode 30 procenata uglja Japana. Tamo se nalaze i nalazišta željeza i mangana. Bogatstva Hokaida uključuju i ribom bogate okolne vode, a značajna je i drvna industrija.

Stanovništvo
------------

Hokaido je najrjeđe naseljeno od japanskih glavnih ostrva. Ovdje se između ostalih nalazi Ainu, domorodački narod nepoznatog porijekla.

***Hokkaidō*** na Wikimedijinoj ostavi
**Guillem II od Cerdanye**, također poznat kao **Guillem Jordan** (*Vilim Jordan*; katalonski: ; francuski: ; o. 1079 - Tripoli, 1109) bio je grof Berge od 1094, grof Cerdanye od 1095. i regent Grofovije Tripoli od 1105. do smrti. 

Bio je sin grofa Guillema I; nedugo nakon što ga je naslijedio, pratio je Raymonda IV Tuluškog u Prvom križarskom ratu. Kada je 1105. Raymond umro pri pokušaju da zauzme Tripoli, križari su izabrali Guillema da bude regent njegovom malodobnom sinu Alphonseu Jourdainu. U međuvremenu je iz Toulousea, gdje je vladao kao regent, protjeran Raymondov nezakoniti sin Bertrand. Sa svojim sljedbenicima je 1108. došao u Levant kako bi preuzeo očevu bliskoistočnu grofoviju. S obzirom da je Guillem nije htio predati, to je dovelo do spora između vođa križarskih država - Guillema su podržavali antiohijski regent Tankred, a Bertranda kralj Balduin I od Jeruzalema i grof Balduin od Edese i Joscelin od Courtenaya. Na kraju je postignut kompromis kojim su Guillem i Bertrand odlučili podijeliti vlast. Križari su se tada udružili i 1109. uspjeli konačno zauzeti Tripoli. Guillem je, međutim, ranjen strijelom te je nakon osvajanja grada umro, a grofoviju preuzeo Bertrand.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Guillem I** | **grof Berge**1094–1109 | Slijedi:**Bernard** |
| **grof Cerdagnea**1095–1109 |
**LaTeX2HTML** је конвертер писан у Perl који конвертује LaTeX документа HTML. На тај начин, на пример, научни радови-првенствено за штампање-се могу ставити на вебу за онлајн гледање. Лиценциран је под GNU GPL v2.

CVS понуда за LaTeX2HTML са званичног сајта је обустављена. Међутим, CTAN и даље нуди свој најновији ажурирани софтвер.

Види још
--------

* MathML
* PDF
* LaTeX2RTF

Референце
---------

1. ↑  According to LICENSE file in the tarball[*mrtav link*].
2. ↑  This site is read only.

Спољашње везе
-------------

* Latest version at CTAN Arhivirano 2015-12-31 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
LaTeX |
| --- |
| Klase | 
* AMS-LaTeX
* Beamer
* Powerdot
* Biber
* AMSRefs
* PSfrag
* REVTeX

 |
| LaTeX integracija | 
* Sweave
* knitr

 |
| Alatke za konverziju | 
* LaTeX2HTML
* LaTeX2RTF
* LaTeXML

 |
| Povezano | 
* Javna licenca LaTeX projekta

 |
**Guanaja** je prvi otok sa istoka (i drugi po veličini) u honduraškom arhipelagu Islas de la Bahía.

Geografske karakteristike
-------------------------

Guanaja leži u Karipskom moru udaljena oko 70 km sjeverno od honduraškog kopna, i nekih 12 km od susjednog otoka Roatána.
Otok ima površinu od 55.4 km² i približno 4.545 stanovnika, koji žive u 4 naselja i 27 zaseoka.

Za razliku od Roatána turisti ga ne posjećuju u tolikoj mjeri, a ni nautičari.

Jedino naselje koje sliči na grad je Bonacca, koja leži na malom otočiću od nekih 100 hektara, udaljena 800 metara od glavnog otoka Guanaje. Zovu je *Karipskom Venecijom* jer u njoj nema ulica, pa nema ni automobila, čak ni bicikala.

Uz pomoć japanske vlade nedavno je izgrađen aerodrom (IATA: GJA, ICAO: MHNJ) pa se lokalne vlasti nadaju da će to pospješti dolazak turista.

Historija
---------

Prvi Evropljanin koji je doplovio do otoka bio je Kristofor Kolumbo 30. jula 1502. na svom četvrtom i posljednjem putovanju.
Indijanci Maje dočekali su ga lijepo, i svojim čamcima dopratili do obale, gdje je našao vodu za koju je izjavio da je *izvrsna*. Otok je nazvao *Isla de Los Pinos* (Borov otok) jer je bio obrastao gustom borovom šumom.
Domoroci Maje zvali svoj otok *Guanaca*, a to su evropski kolonisti pogrešno čuli i izgovarali kao *Bonacca*.

Nažalost većinu borovih stabala porušio je 1998. Uragan Mitch koji je puna dva dana puhao brzinom većom od 300 km/h. Vegetacija se pomalo oporavlja, ali je to daleko od onog kako je otok nekad izgledao.

Guanaja je zajedno sa ostalim otocima Arhipelaga Bahía dijelila istu sudbinu, pa su izmjenjivale vlasti dvaju imperija španjolskog i britanskog, sve do 1859. kad je pripao Hondurasu.

Otok je 25. augusta 1887. proglašen općinom u Departmanu Islas de la Bahía.

Privreda i transport
--------------------

Uz turizam stanovnici se bave ribarstvom, poljoprivredom i trgovinom.

Aerodrom zasad nema redovne linije, a brodska veza između Guanaje i kopna ide iz Trujilla, a dva puta tjedno vozi i trajekt iz Roatána.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Guanaja, Honduras*" (engleski). Guanaja. Arhivirano iz originala na datum 2019-04-15. Pristupljeno 14. 04. 2019.
2. 1 2  „*Guanaja (Honduras)*" (španjolski). Ecured. Pristupljeno 14. 04. 2019.
3. 1 2  „*The Bay Islands of Honduras are the Caribbean Jewel of Central America*" (engleski). Honduras Travel. Pristupljeno 15. 04. 2019.

Vanjske veze
------------

***Guanaja*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Guanaja (Honduras)* (`es`)
Kraljica **Eadgifu** (staroengleski: *Ēadgifu*; 902. – nakon 955.) bila je kraljica Francuske kao druga supruga kralja Charlesa III Glupog, za kojeg se udala 919. Njihov je sin bio kralj Louis IV.

Eadgifu je rođena u Wessexu 902. godine. Njezini su roditelji bili anglosaksonski kralj Edward Stariji i njegova druga supruga, Ælfflæd. Charles je oženio Eadgifu nakon šta se razveo od svoje prve supruge Frederune, koja mu je rodila nekoliko kćeri.

Nakon šta je Charles svrgnut, Eadgifu je odvela sina Louisa u Wessex 923. gdje su boravili na dvoru njezinog polubrata, kralja Ethelstana. God. 936. Eadgifu i njezin sin vratili su se u Francusku kako bi Louis mogao biti okrunjen za kralja. Nakon toga se ona povukla u manastir u Laonu, ali ju je 951. god. oteo grof Herbert III od Omoisa, koji ju je i oženio.

Izvori
------

1. ↑  Lappenberg, Johann (1845). *A History of England Under the Anglo-Saxon Kings*.
2. ↑  Dunbabin, Jean (1999). "West Francia: The Kingdom". Reuter, Timothy. *The New Cambridge Medieval History*. III. *Cambridge University Press*. ISBN 0-521-36447-7.
**Misija vladavine prava Evropske unije na Kosovu** – **EULEKS Kosovo** (engl. ) je misija policije i civilne administracije Evropske unije (EU) koja bi omogućila sprovođenje moguće nezavisnosti Kosova po planu Martija Ahtisarija. Misija uključuje 2.000 policajaca i sudija, a prelazni period do kada misija treba da zameni UNMIK je oročen na četiri meseca od 16. februara 2008.

Srbija se protivi dolasku misije i proglasila ju je nelegalnom.

Sastav i stvaranje misije
-------------------------

Savet ministara Evropske unije je 16. februara 2008. odlučio da se pokreće "Misija vladavine prava EU na Kosovu – EULEKS Kosovo" uz uzdržanost Kipra. Postaće operativna posle prelaznog perioda od 120 dana kada bi trebalo da zameni misiju UNMIK. 

Pored EU, u misiju će biti uključene Hrvatska, Turska, Švajcarska, Norveška i SAD.

Politička situacija
-------------------

Evropska unija je u saradnji sa SAD odlučila da kosovski proces preuzme na sebe, a posledica toga je formiranje EULEKS-a. Pravni eksperti EU misiju smatraju legalnom po posebnom kreativnom tumačenju Rezolucije UN 1244.

Vlada Srbije i Rusija smatraju da je misija nelegalna i da se ona može uspostaviti samo odlukom Saveta bezbednosti UN.

Napomene
--------

1. ↑  *EULEX*, od *EU* (engl. skraćenica za Evropsku uniju) + *lex* (lat. reč za "zakon")

Eksterni linkovi
----------------

* Zvanična internet prezentacija Arhivirano 2008-02-11 na Wayback Machine-u ((en)) ((sq)) ((sr))
**Eccles** je grad od 39,916 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough City of Salford.

Geografske karakteristike
-------------------------

Eccles leži između autoputa M602 na sjeveru i Manchesterskog kanala na jugu, udaljen 4.3 km zapadno od administrativnog centra Salforda i 6 oko km zapadno od centra Manchestera.

Historija
---------

Eccles svoje ime duguje keltskoj riječi za crkvu, njegova parohijska crkva čiji djelovi datiraju iz normanskih vremena igrala je veliku ulogu tokom njegove historije kad je bio sjedište parohije.

Eccles je sve do 18. vijeka bio malo trgovište poljoprivredne okolice, čiji su se stanovnici bavili i tkanjem. Kao i ostala naselja u okolici Manchestera, tad se razvio kao industrijsko predgrađe zahvaljujući tekstilnoj industriji.

Današnji Eccles je jedno od stambenih predgrađa Manchestera, poznat po istoimenim kolačima koji se proizvode od 1793.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: North West England" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 04. 2017.
2. 1 2  „Welcome to Eccles" (engleski). Visit Salford. Arhivirano iz originala na datum 2017-03-16. Pristupljeno 18.04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Eccles, Greater Manchester*** na Wikimedijinoj ostavi

* Welcome to Eccles Arhivirano 2017-03-16 na Wayback Machine-u (`en`)
Oblast Kutch (Kuchchh) u državi Gujarat
**Kutch** (također poznat kao *Cutch*, *Kachh*, *Kachch* i *Kachchh*) je oblast u državi Gujarat u zapadnoj Indiji. Pokriva područje od 45.612 km2, te predstavlja najveću oblast države Gujarat te drugu najveću oblast indije. 

Riječ *Kachchh* doslovno znači okružen vodom, a oblast je okružena Zaljevom Kachchh i Arapskim morem sa juga i zapada. Sjeverni i istočni dijelovi su okruženi s Velikim i Malim Rannom (pustinjom) Kutcha. S obzirom da nema mnogo brana na rijekama, Rannovi su poplavljeni i neprohodni veći dio godine. Neki vjeruju da se oblast svoje ime dobila po obliku kojeg ime na izokrenutoj geografskoj karti, koji podsjeća na kornjaču. *Kachchh ili Kachbo* isto tako znači kornjača na kutchi i gujaratskom jeziku. 

Također je poznat pod nazivom "Zemlja tajni" jer se zbog izolacije relativno malo znalo o njoj i njenim stanovnicima.

Oblast je godine 2001. imala 1,583.225 stanovnika, od čega je 30% bilo u urbanim područjima  Arhivirano 2015-04-25 na Wayback Machine-u.

Eksterni linkovi
----------------

***Kutch*** na Wikimedijinoj ostavi

* Popular daily Kutch Mitra now on net.
* Comprehensive information about Kutch on panjokutch.com
* Genealogy of the ruling chiefs of Kutch
* Post-independence chief commissioners of Kutch
* First ever Kutchi Digital Directory
* Kutchis in USA
* Kutchis in mumbai
* Computer Graphics reconstruction of Dholavira. Arhivirano 2006-12-30 na Wayback Machine-u
**Groupie** ili, fonetski, **grupi** je izraz koji u najširem smislu označava osobu, u pravilu ženu (zbog čega se ponekad koristio izraz **grupika**), koja nastoji ostvariti ljubavnu ili seksualnu vezu sa nekom slavnom ličnošću. Izraz u užem smislu označava obožavateljice rock muzičara ili grupa (engleski: , od čega dolazi originalni naziv). Pojam se prvi put počeo koristiti 1969. godine, a u još užem smislu se pod time podrazumijeva fenomen karakterističan za rock scenu 1960-ih i 1970-ih, odnosno groupieje tada najpopularnijih bendova za koje je bilo karakteristično da su pratile rock muzičare na turnejama, te im ne samo pružale seksualne usluge, nego kuhale, obavljale kućanske poslove i krijumčarile drogu. Izraz obično ima pežorativno značenje, i pod njime se često podrazumijevaju obožavateljice koje kod rock muzičara više privlači njihov "zvjezdani" izgled ili slava, nego kvaliteta muzike.

Ponekad se izraz "groupie" koristi i van konteksta rock muzike, pa se koristi i za žene koje osjećaju seksualnu privlačnost prema sportašima ili pripadnicima pojedinih profesija, najčešće vezanih uz macho stereotipove, kao što su vojnici, policajci ili vatrogasci.

Povezano
--------

* Sponzoruša

Vanjske veze
------------

* Tales of a Rock-Star Love Affair: Slash's Wife Talks Groupie Antics, Finding Hubby in Rolling Stone Arhivirano 2013-02-03 na Wayback Machine-u
* *Lust for Life: Memoirs of an Unrepentant Groupie* by Margaret Moser
* USA Today Article about firefighter and police groupies after 9/11/01
* Groupies (1970 documentary) at Dailymotion
***Kutchicetus*** (lat. "kit iz Kutcha") je izumrli rod ranih kitova iz porodice Remingtonocetidae, koji je živio tokom ranog i srednjeg eocena (lutecij i ipres, prije između 55,8 i 40,4 miliona godina) na području obalne granice Pakistana i Indije (23°42′N 68°42′E﻿ / ﻿23.7°N 68.7°E﻿ / 23.7; 68.7, paleokoordinate 6°00′N 61°48′E﻿ / ﻿6.0°N 61.8°E﻿ / 6.0; 61.8). U bliskom je srodstvu sa *Andrewsiphiusom*, sa kojim su ga Gingerich et al. 2001. sinonimizirali. Thewissen & Bajpai 2009. su za te dvije vrste predložili novi kladus, Andrewsiphiinae. Međutim, noviji autori i dalje prihvataju oba roda kao odvojene.

*Kutchicetus* je manji od ostalih remingtonocetida, te je vjerovatno najmanji eocenski kit. Sa svojom vrlo uskom njuškom, on podsjeća na *Remingtonocetusa* i *Dalanistesa*, ali ga snažni rep odvaja i od *Remingtonocetusa* i *Andrewsiphiusa*. Udovi su mu bili kratki.

Skelet vrste *Kutchicetus minimus*
Vertebralna formula *Kutchicetusa* je 7, 15, 8, 4, 20–25. Njegova četiri srasla krsna pršljena vjerovatno su bila povezana sa kosti kuka, a mnogobrojni repni pršljeni bili su krupne građe i izduženi, što je u kontrastu sa njegovim kratkim i relativno gracilnim kostima udova. Takva morfologija ukazuje na to da je rep imao bitnu ulogu u kretanju, ali proporcije pršljena pri kraju repa ne ukazuju na postojanje peraja.

Kičmene proporcije *Kutchicetusa* bile su drugačije nego kod svih ostalih tadašnjih kitova, ali su slične istima kod nekih kopnenih ili vodozemnih sisara, poput *Pachyaenae* i vidri. Udovi i krsna kost kod *Kutchicetusa* vjerovatno su nosili njegovu težinu, a kroz vodu se najvjerovatnije kretao undulatornim pokretima kao kod današnjih vidri i najvjerovatnije *Ambulocetusa*. Taj način kretanja predstavlja prelaznu fazu u evoluciji kitova.

Bilješke
--------

1. ↑  Šablon:Paleodb. Retrieved July 2013.
2. ↑  Šablon:Paleodb. Retrieved July 2013.
3. ↑  Gingerich et al. 2001: str. 288
4. ↑  E.g. Uhen 2010: str. 203
5. ↑  Bajpai & Thewissen 2000: str. 1478
6. 1 2  Bajpai & Thewissen 2000: str. 1480–1

Izvori
------

* Bajpai, Sunil; Thewissen, J. G. M. (2000). „A new, diminutive Eocene whale from Kachchh (Gujarat, India) and its implications for locomotor evolution". *Current Science* **79** (10): 1478–82. Pristupljeno July 2013.
* Gingerich, P. D.; Ul-Haq, M.; Khan, I. H.; Zalmout, I. S. (2001). „Eocene stratrigraphy and archaeocete whales (Mammalia, Cetacea) of Drug Lahar in the eastern Sulaiman range, Balochistan (Pakistan)". *Contributions from the Museum of Paleontology, University of Michigan* **30** (11): 269–319. Pristupljeno July 2013.
* Thewissen, J.G.M.; Bajpai, Sunil (2009). „New Skeletal Material of *Andrewsiphius* and *Kutchicetus*, Two Eocene Cetaceans from India". *Journal of Paleontology* **83** (5): 635–63. DOI:10.1666/08-045.1. OCLC 4908550552.
* Uhen, Mark D. (2010). „The Origin(s) of Whales". *Annual Review of Earth and Planetary Sciences* **38**: 189–219. DOI:10.1146/annurev-earth-040809-152453. Pristupljeno July 2013.


***Kutchicetus*** na Wikimedijinoj ostavi
Gejzir Strokkur, u Islandu
**Gejzir** (iz islandskog jezika *geysa* – *vrtlog, tok*) je termalni izvor na zemaljskoj površini koji u manje ili više redovitim vremenskim razmacima izbacuje kipuću vodu i paru kao fontanu u zrak. 

Ime *gejsir* je dobio po Islandskim izvoru *Geysir*. Gejziri se nalaze uglavnom na vulkansko aktivnim područjima (Island, Novi Zeland, Čile, Nacionalni park Yellowstone u SADu).

Erupcija
--------



|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
| 1. para izlazi iz kipuće vode | 2. vodeni val se diže |
|  |  |
| 3. Kipuća voda izlazi iz zemlje | 4. Kipuća voda i para se diže 60m visine |

Vruće stijene, duboko ispod površine dižu temperaturu vode. Pritisak tjera vodu kao mlaz prema gore. Kada se napuni spremište ponovo sa vrućom vodom, gejzir ponovo izvire.

Gejzir djeluje po načelu stalnog izvora vode i podzemnih tunela, koji djeluju kao cijevi. Kad se nakupi dovoljno vruće vode, tlak ju podiže na površinu. 

Najpredvidljiviji gejzir u Yellowstone parku je Old Faithful. Prosječno vrijeme između erupcije iznosi 64 minuta.

Poznati gejziri
---------------

Erupcija White Dome gejzira u Yellowstone-u
Gejzir je rijedak prirodni fenomen, jer zahtijeva kombinaciju vode, topline i podzemnih tunela. 

1. Nacionalni park Yellowstone, Wyoming, Sjeverna Amerika
2. Dolina Gejzira, polutok Kamčatka, Rusija, Azija
3. El Tatio, Čile, Južna Amerika
4. vulkansko podrujčje Taupo, Sjeverni otok, Novi Zeland, Oceanija
5. Island, Europa

Eksterni linkovi
----------------

***Gejzir*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Geysers and How They Work* by Yellowstone National Park
* Geyser Observation and Study Association (GOSA) Arhivirano 2020-10-31 na Wayback Machine-u
* Geysers of Yellowstone: Online Videos and Descriptions
* *About Geysers* by Alan Glennon Arhivirano 2004-02-07 na Wayback Machine-u
* *Cold Water Geysers* by Alan Glennon Arhivirano 2009-04-23 na Wayback Machine-u
* *Geysers*, The UnMuseum
* *Johnston's Archive Geyser Resources*
* *The Geology of the Icelandic geysers* by Dr. Helgi Torfason, geologist
* *Geysers and the Earth's Plumbing Systems* by Meg Streepey

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85054747
* GND: 4157308-0
* BNF: cb119805884 (podaci)
* BNE: XX5043034

 |
*Ovo je članak o gradu na Bliskom Istoku. Za ostala značenja v. Hebron (razvrstavanje)*.
Koordinate: 31°32′00″N, 35°05′42″E

Pečat Hebrona
Uglavnom napuštena tržnica u Starom gradu
Izraelski vojnici u Hebronu 2004.
**Hebron** (arapski O ovom zvuku **الخليل**?/i **al-Ḫalīl** ili **al Khalīl** hebrejski O ovom zvuku **חֶבְרוֹן**?/i, Standardni hebrejski **Ḥevron**, Tiberijski hebrejski **Ḥeḇrôn**) je grad u južnoj Judeji, odnosno dijelu Zapadne obale. U njemu živi oko 120.000 Palestinaca i 600 izraelskih naseljenika, a oko 7.000 Židova živi u obližnjem gradu Kiryat Arba. Hebron se nalazi 930 m (3.050 stopa) iznad razine mora.

Ime "Hebron" dolazi od hebrejskog iztraza za grad, što dolazi od riječi חבר (*habar* 598), odnosno "pridružiti se, spojiti, biti u savezu." Ime "Hebron" potječe od istog korijena kao i "*Heber*."

Na arapskom "إبراهيم الخليل" znači "Ibrahim prijatelj," što simbolizira da je, prema islamskom učenju, Alah (Bog) odabrao Ibrahima (Abrahama) za svog prijatelja .

Hebron se nalazi30 km južno od Jeruzalema. Poznat je po svojoj vinovoj lozi, vapnencu, grnčarskim radnjama i tvornicama stakla. U njemu se također nalazi i velika mljekarska tvrtka Al-Juneidi. Grad Hebron karakteriziraju uske, granajuće ulice, kamene kuće s ravnim krovom i stari bazaari. U njemu se nalazi Univerzitet Hebron i Palestinski politehnički univerzitet. 

Najvažnija historijska lokacija u Hebronu se nalazi na Grobu Patrijarha ili Spilji Macphelah (hebrejski: מערת המכפלה, ili Me'arat ha-Machpelah; arapski: الحرم الإبراهيمي, ili al-Haram al-Ibrahimi, "Utočište Abrahamovo"). Mjesto je sveto za sve tri abrahamske religije: judaizam, kršćanstvo i islam. Prema *Knjizi Postanka* Abraham je kupio spilju i okolno polje kako bi u njemu sahranio suprugu Saru. Židovi vjeruju da su Abraham, Sara, Izak, Rebeka, Jakov i Lea zakopani u spilji (preostali matrijarh, Rahela je sahranjena van Bethlehema). Zbog tog razloga Židovi grad nazivaju "Gradom Patrijarha," te je zbog toga jedan od najsvetijih judaističkih gradova (zajedno s Jeruzalemom, Tiberijom i Tzfatom). Sama spilja je drugo po svetosti u judaizmu, a crkve, sinagoge i džamije su se u gradu zidale kroz historiju. Izakova hala je danas Džamija Ibrahimi, dok Abrahamova hala i Jakovova hala služe kao židovske sinagoge.

Bilješke
--------

1. ↑  "Two Israeli troops shot in Hebron" - *BBC*, 07/03/2005
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2008-04-29. Pristupljeno 2007-01-23.
3. ↑  Kuran: وَمَنْ أَحْسَنُ دِينًا مِّمَّنْ أَسْلَمَ وَجْهَهُ لله وَهُوَ مُحْسِنٌ واتَّبَعَ مِلَّةَ إِبْرَاهِيمَ حَنِيفًا وَاتَّخَذَ اللّهُ إِبْرَاهِيمَ خَلِيلاً

***Hebron*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 167882129
* LCCN: n81071376
* GND: 4238481-3
* SUDOC: 027764915
* NKC: ge601733

 |
Svojevremeno legalan hašiš šop u Katmanduu, Nepal, 1973.
Hašiš zaplenjen u SAD.
Sebsi (Maroko)
**Hašiš** (od arapskog حشيش ḥashīsh, bukvalno: trava ) je prerađevina koja se dobija iz biljke indijske konoplje i sadrži iste aktivne sastojke, prvenstveno tetrahidrokanabinol (THC), samo u većoj koncentraciji. U islamskoj i indijskoj kulturi hašiš se naziva kif, bhang ili kharas. 

Hašiš je u čvrstom stanju, ali pri zagrevanju omekšava, postajući poput plastelina. Boja varira od crveno-braonkaste do crne. Konzumira se slično kao i marihuana: puši se u džointu pomešan sa duvanom, na pajp (vrsta lule) ili se udišu isparenja (inhalacija). Može se i jesti ili koristiti kao sastojak hrane (najčešće kao haš kolačići). Od hašiša se takođe dobija medeno hašiš ulje.

Iako je hašiš ilegalan, i ne postoje zvanični podaci o njegovoj proizvodnji, smatra se da su najveći proizvođači: Afganistan, Pakistan, Nepal, Maroko, Egipat i Indija. 

Hašiš je najrasprostranjeniji u Evropi, Severnoj Africi i delovima Azije. Jedan od razloga za njegovu upotrebu u Evropi je činjenica da je hašiš znatno kompaktniji i da se lakše švercuje nego marihuana.

Eksterni linkovi
----------------

***Hašiš*** na Wikimedijinoj ostavi

* Istorija hašiša

| * p
* r
* u
Konoplja |
| --- |
| Osnovno | Istorija | Etimologija | Uzgajanje | Prerada | Delovanje | Zakon | Konoplja |
| Upotreba | Industrijska | Medicinska | Uživalačka | Duhovna |
| Proizvodi | Kudelja | Tkanina | Hartija | Gorivo | Konopljino ulje | Hašiš |
| Po državama | Bosni i Hercegovini | Hrvatskoj | Srbiji |
**Hašim ibn 'Abd Manaf** (arapski: هاشم بن عبد مناف‎, u. cca. 497) je bio arapski trgovac, poznat kao osnivač klana Banu Hashim u kureišitskom plemenu Meke, odnosno kao pradjed proroka Muhameda.

Pravo ime mu je bilo 'Amr al-ʻUlā (arapski: عمرو العلا‎) ali je dobio nadimak *Hašim* što se na arapskom može prevesti kao *usitnjavač* zato što je prodavao hljeb za buljone kojima su se hranili hodočasnici Kaabi u Meki.

Otac mu je bio Abd Manaf ibn Qusai, po tradiciji potomak Ismaila, a preko njega Ibrahima (Abraham). Majka mu je bila ʻĀtikah bint Murrah ibn Hilāl ibn Fālij ibn Dhakwān. Hašim je imao dva brata - starijeg 'Abd Shamsa, i mlađeg Muttaliba, koji ga je naslijedio.

Prema nekim navodima, Hašim se rodio kao sijamski blizanac sa 'Abd Shamsom, odnosno Hašimova noga je bila spojena za Šamsovu glavu. Prema legendi je njegov otac Abd Manaf ibn Qusai razdvojio sinove mačem, te dio muslimanskih učenjaka vjeruje da je prolivena krv simbolizirala ratove između njihovih potomaka (sukob Banu al'Abbasa i Banu Ummaya ibn 'Abd Shamsa godine 750).

Oženio se za Salmu bint Amr, ženu rodom iz Medine. Prema Ibn Hishamu, sinovi su mu bili:

* Asad (Alijev djed po ocui)
* Abu Saifi
* Nadla
* Shaiba poznatiji kao ʻAbd al-Muṭṭalib, djed po ocu Muhameda i Alije.

a kćeri su mu bile:

* Ash-Shifa
* Khalida
* Da'ifa
* Ruqayyah
* Jannah

Izvori
------

1. ↑  The Life of the Prophet Muhammad: Al-Sira Al-Nabawiyya By Ibn Kathir, Trevor Le Gassick, Muneer Fareed, pg. 132

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 2041154688471548380005
* GND: 1174612517

 |
Koordinate: 36° 30' 34" SG Š, 43° 13' 45" IGD

Krilati bik sa ljudskom glavom nađen u Dur-Šarukinu, Muzej Luvr, Pariz

| **Drevna Mezopotamija** |
| --- |
| Eufrat – Tigris |
| Asirologija |
| **Gradovi / kraljevstva** |
| **Sumer**: Uruk – Ur – Eridu |
| Kish – Lagaš – Nippur |
| **Akadsko Carstvo**: Akkad |
| Babilon – Isin – Susa |
| **Asirija**: Assur – Niniva |
| Dur-Sharrukin – Nimrud |
| **Babilonija** – **Kaldeja** |
| **Elam** – **Amoriti** |
| **Huriti** – **Mitanni** |
| **Kasiti** – **Urartu** |
| **Kronologija** |
| Sumerski kraljevi |
| Asirski kraljevi |
| Babilonski kraljevi |
| **Jezik** |
| Klinasto pismo |
| Sumerski – Akadski |
| Elamski – Hurijski |
| **Mitologija** |
| Enûma Elish |
| Gilgameš – Marduk |

**Dur-Šarukin** je bio glavni grad Asirije u vreme Sargona II. Danas se to mesto naziva Horsabad u severnom Iraku, 15 kilometara severoistočno od Mosula.

Istorija
--------

Sargon II je 713. pne. naredio da se izgradi nova palata i grad 20 kilometara od Ninive. Grad je bio pravougaonog oblika i merila je 1760 metara sa 1635 metara. Zauzimao je 3 kvadratna kilometra. Grad je imao masivne zidove, a bio je zaštićen sa 157 kula. U grad se ulazilo iz svih smerova na sedam vrata. Na terasama su se nalazili hramovi i kraljevske palate. Glavni hram je bio posvećen bogovima Nabu, Šamaš i Sin. Izgrađen je i zigurat. Palata je bila ukrašena sa zidnim reljefima, a sa strane vrata nalazile su se statue krilatih bikova sa ljudskom glavom. Dvor se preselio u Dur-Šarukin 706. pne. iako još nije bilo sve završeno. Sargon II je ubijen u bici 705. pne. a njegov sin i naslednik Senaherib napustio je očev projekat i za glavni grad je odabrao Ninivu. Dar-Šarukin nikad nije potpuno završen i konačno je bio napušten, kada je vek kasnije palo Asirsko carstvo.

Otkriće
-------

Grad je najpre otkrio francuski konzul u Mosulu Pol Emil Bota 1843. godine. Bota je verovao da je Horsabad mesto biblijske Ninive. Iskopavanja su vršena 1842-1844 i 1852-1855, a nađeni predmeti su odnešeni u Luvr. Američki arheolozi su iskopavali na području Dur-Šarukina od 1928 do 1935.

Bibliografija
-------------

* G. Loud och C.B. Altman: *Khorsabad*, University of Chicago Press 1936-38.
* Fuchs, A. *Die Inschriften Sargons II. aus Khorsabad*, Göttingen 1994.

Vanjske veze
------------

* Khorsabad excavation Oriental Institute Chicago Arhivirano 2008-10-13 na Wayback Machine-u

***Dur-Sharrukin*** na Wikimedijinoj ostavi
**Hard rock** je podžanr rock muzike koji je nastao krajem 1960-ih i početkom 1970-ih. Zasnovan je na takozvanom *riff* bluzu, ali sa tvrdim, *heavy* zvukom. Iz ovog pravca razvili su se mnogi drugi, kao na primer heavy metal.

Hard rok je nastao pojavom bendova kao sto su Led Zeppelin i Deep Purple. Oni su dali težinu dotadasnjoj muzici, unevši nesto sasvim novo u nju. Napravili su revoluciju, i to je dovelo do pojavljivanja novih hard rok grupa kao sto je Black Sabbath. Sve prethodno navedene grupe takođe se smatraju i kumovima hevi metala.

Ovaj period odigravao se od sredine sedamdesetih, do sredine osamdesetih. Sa jedne strane su bendovi tipa AC/DC i Guns n' Roses koji donekle održavaju hard rock tradiciju, ali i unose nešto novo, originalno, dok su na drugoj sastavi kao Rainbow i Van Halen koji unose i neo elemnte u ovaj žanr.

Hard rock se danas retko viđa u obliku u kakvom je nastao. Bendovi koji danas sviraju izvorni hard rock imaju maltene underground status. To se tumači pojavom dance i techno muzike i uticaju MTV-a.

### Poznatiji hard rock izvođači

* AC/DC
* Aerosmith
* Alice Cooper
* Asia
* Atomic Rooster
* Bad Company
* Bad English
* Blue Öyster Cult
* Bonfire
* Bon Jovi
* Boston
* Cinderella
* Def Leppard
* Deep Purple
* Europe
* Foreigner
* Free
* Guns N' Roses
* Heart
* Grand Funk Railroad
* Iron Butterfly
* Journey
* Kiss
* Led Zeppelin
* Lordi
* MC 5
* Meat Loaf
* Mötley Crüe
* Motörhead
* Mountain
* Mr. Big
* Mr. Mister
* Nazareth
* Ozzy Osbourne
* Pearl Jam
* Poison
* Ratt
* Rainbow
* Rolling Stones
* Slade
* Survivor
* Sweet
* Thin Lizzy
* UFO
* Uriah Heep
* Van Halen
* Whitesnake
* The Who
* ZZ Top
**Drago Prgomet**, specijalist otorinolaringolog je hrvatski političar i liječnik.

Životopis
---------

Rođen je 23. svibnja 1965. u Žeravcu kod Dervente, Bosna i Hercegovina. Medicinu je diplomirao u Banja Luci 1990. a potom (uz polaganje nekih diferencijalnih ispita) također i na Medicinskom fakultetu u Zagrebu, gdje je nakon poslijediplomskog studija stekao i zvanje doktora znanosti. Osim više desetaka stručnih i znanstvenih radova iz područja medicine, 2014. je objavio knjigu priča iz Domovinskog rata "Sakupljači gelera". Bio je predstojnik Klinike za bolesti uha, nosa i grla i kirurgiju glave i vrata Kliničkog bolničkog centra Zagreb, te pročelnik Katedre za otorinolaringologiju s audiologijom i fonijatrijom Medicinskog fakulteta u Zagrebu.

### Politička karijera

Dugogodišnji član HDZ-a, bio je od 2003. do 2006. zastupnik u Hrvatskom saboru (5. saziv). Na 15. Općem saboru HDZ-a 25. svibnja 2012. izabran je za zamjenika predsjednika te političke stranke. Prgomet je svoju kandidaturu za mjesto zamjenika predsjednika HDZ-a istaknuo zajedno s dr. Milanom Kujundžićem kao kandidatom za predsjednika stranke. Nakon što je na 15. Općem saboru HDZ-a izabran za zamjenika predsjednika, nije uspostavljen dovoljno dobar odnos između njega i predsjednika stranke Tomislava Karamarka, pa je naposljetku 27. veljače 2015. dao ostavku na dužnost zamjenika predsjednika HDZ-a i napustio članstvo stranke. 

U rujnu 2015. pristupio je Mostu nezavisnih lista a 11. studenog 2015. izbačen je iz stranke.

Naknadno se vratio u članstvo HDZ, a 2017. je od vodstva stranke istaknut kao kandidat na izborima za gradonačelnika Zagreba.

Izvori
------

1. ↑  Hrvatski sabor, 5. saziv, zastupnici: Drago Prgomet Arhivirano 2015-09-24 na Wayback Machine-u, pristupljeno 28. veljače 2015.
2. ↑  "Tko je Drago Prgomet, dosadašnji zamjenik predsjednika HDZ-a?", "Narod.hr, 27. veljače 2015.
3. ↑  "Predstavljanje knjige Drage Prgometa SAKUPLJAČI GELERA, 23. 4. 2014." Arhivirano 2015-12-25 na Wayback Machine-u, mrežne stranice Instituta društvenih znanosti Ivo Pilar, 23. travnja 2014.
4. ↑  mrežne stranice Klinike za bolesti uha, nosa i grla i kirurgiju glave i vrata Arhivirano 2016-02-24 na Wayback Machine-u, pristupljeno 28. veljače 2015.
5. ↑  Medicinski fakultet u Zagrebu: Pročelnici katedri Arhivirano 2015-04-02 na Wayback Machine-u, pristupljeno 28. veljače 2015.
6. ↑  "Tomislav Karamarko novi predsjednik HDZ-a", Hina/Poslovni dnevnik, 25. svibnja 2012.
7. ↑  "Kujundžić kandidat za predsjednika HDZ-a, Prgomet za zamjenika", Dnevnik.hr, 2. svibnja 2012.
8. ↑  "Karamarko: Prgomet je pronalazio trivijalne razloge protiv naše politike", "SEEbiz", 27. veljače 2015.
9. ↑  "Potres u vrhu stranke: Drago Prgomet ipak izašao iz HDZ-a", "24 sata", 27. veljače 2015.
10. ↑  MOST potvrdio pristupanje Drage Prgometa Arhivirano 2015-11-23 na Wayback Machine-u, MOST, 23. rujna 2015.
11. ↑
**Eccleston** je danas samo kvart i parohija od 10,433 stanovnikagrada Saint Helensa, na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Merseyside.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough St Helens.

Geografske karakteristike
-------------------------

Eccleston leži udaljen oko 20 km sjeveroistočno od centra Liverpoola, nedaleko Prescota, kao južno predgrađe Saint Helensa. Kroz Eccleston je svojevremeno prolazio tramvaj iz Prescota za Saint Helens.

Historija
---------

Eccleston je u grad izrastao tokom 19. vijeka, zna se da je 1901. imao je 3,429 stanovnika.

Od kraja 18. vijeka (oko 1770.) u mjestu radi talionica bakra, koji se dovozio iz Angleseya, ona je radila do 1815. U to vrijeme Eccleston je imao i predionicu pamuka, ali je i ona zatvorena 1840. 

Eccleston je danas pretežno samo stambeno predgrađe.

Izvori
------

1. 1 2  „Area: Eccleston (Parish)" (engleski). Office for National Statistics. Arhivirano iz originala na datum 2016-10-11. Pristupljeno 11. 04. 2017.
2. 1 2 3  „Eccleston" (engleski). British history. Pristupljeno 11.04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Eccleston (St Helens)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Eccleston Parish Council (`en`)
***L'Assassinat du Duc de Guise*** (sh. *Ubistvo vojvode od Guisea*, također poznat i kao ***La Mort du duc de Guise*** (sh. *Smrt vojvode od Guisea*) je francuski kratki crno-bijeli nijemi historijski film snimljen 1908. u režiji Charlesa Le Bargyja i Andrea Calmettesa. Predstavljao je prvo i najuspješnije ostvarenje kompanije Le Film d'Art, čiji su tvorci željeli stvoriti umjetnički ambiciozne i prestižne filmove za zahtjevnu publiku iz više klase. Radnja je prikazivala znameniti događaj iz doba hugenotskih ratova kada je vojvoda Henri I od Guisea, vođa Katoličke lige (a čiji lik u filmu tumači Albert Lambert) pozvan na dvor francuskog kralja Henrija III (čiji lik tumači Charles Le Bargy) gdje su ga ubili kraljevi tjelohranitelji. Za glumce su angažirani članovi postave Comédie-Française, najuglednijeg kazališta u tadašnjem svijetu, a ugledni kompozitor Camille Saint-Saëns je angažiran kako bi za film komponirao prvu filmsku muziku (koja se, s obzirom da je film još uvijek bio nijem trebala izvoditi od muzičara u kino-dvoranama ili preko gramofona). Iako je sniman u kazalištu te ga karakterizira takav tip glume, kao i prilično jednostavno kadriranje, suvremeni historičari ga smatraju pretečom kasnijih oblika filmske naracije. Same reakcije na film su bile uglavnom povoljne, te je *L'Assassinat* ispunio svoju svrhu pokazavši kako se film, koji se dotada često smatrao jeftinom zabavom za "prostačke" mase, može koristiti i kao medij za djela visoke kulture. Historičar Georges Sadoul je njegovu premijeru nazvao "prekretnicom u historiji filma".

Vanjske veze
------------

* *The Assassination of the Duke of Guise* na IMDb-u (`en`)
* piano score at IMSLP
**El Progreso** je grad i općina (municipio) od 196,884 stanovnika na sjeverozapadu Hondurasa u Departmanu Yoro.

Progreso sa okolnim naseljima ima više od 300 000 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

El Progreso se prostire na istočnom rubu doline Valle de Sula, svega 500 metara od desne obale rijeke Ulúa. 
To je ravničarski kraj pa se Ulúa često izliva i plavi.

Progreso je raskrsnica važnih cesta, koje vode sa mora prema unutrašnjosti, i onih koje povezuju zapad i istok zemlje.
Od najveće honduraške luke Puerto Cortés i Karipskog mora je udaljen 52 km, a od glavnog grada
Tegucigalpe 158 km, od San Pedro Sule 30, od La Lime 13, od La Ceibe 116, od Tele 55 i od Olanchita 
131 km.

### Klima

Progreso ima tipičnu vlažnu ekvatorsku klimu, prosječna temperatura varira od 18 do 36 ºC.

Historija
---------

Historija grada počela je 1850. kad se grupa prvih kolonista naselila i osnovala naselje pod imenom **Rio Pelo**.
Status općine dobio je 19. oktobra 1892. a tad se službeno zvao - *Santa María de Canaán del Rio Pelo*.

To ime mu je dugo ostalo, ime mu je promjenjeno u čast uglednog sugrađanina - *Juana Blasa Tobíasa*, doseljenika iz meksičkog El Progresa.

Privreda
--------

Ekonomija Progresa bazira se na tekstilnoj industriji, koja radi loan poslove za velike američke kompanijeu. Najveći poslodavac je 
industrijski park ZIP El Porvenir podignut 1996.
Posljednjih godina grad je doživio rast aktivnosti vezanih uz prehrambenu industriju i trgovinu.

Dvadesetak zapadno od grada kod La Lime nalazi se međunarodni aerodrom *Ramón Villeda Morales* (IATA: SAP, ICAO: MHLM).

Izvori
------

1. 1 2 3  „*El Progreso*" (španjolski). DB-City. Pristupljeno 20 03. 2019.
2. 1 2 3 4 5  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 20. 3. 2019.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „*El Progreso Yoro, Honduras*" (španjolski). Xplorhonduras. Pristupljeno 20. 03. 2019.
4. ↑  „*About us*" (engleski). ZIP El Porvenir Industrial Park. Arhivirano iz originala na datum 2019-03-22. Pristupljeno 20. 03. 2019.

Vanjske veze
------------

***El Progreso*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldía Municipal de El Progreso* Arhivirano 2018-03-19 na Wayback Machine-u (`es`)
***La femme aux bottes rouges*** (sh. *Žena u crvenim čizmamam*) je francusko-italijansko-španski igrani film snimljen 1974. godine u režiji Juana Luisa Buñuela. Po žanru je drama sa elementima fantastike, a naslovna protagonistica, čiji lik tumači Catherine Deneuve, je avangardna spisateljica koju na svoje imanje poziva ostarjeli bogataš (čiji lik tumači Fernando Rey). Radnja prikazuje kako je starac namjerava zarobiti, ali i kako se ispostavi da ona posjeduje moć da vlastite vizije pretvara u stvarnost.

Buñuel, sin daleko poznatijeg oca Luisa, u filmu je za glavne uloge angažirao Deneuve i Rey, koji su kao glumački par u *Tristani* odigrali jedan od najzapaženijih nastupa u historiji filma. *Le femme*, u kome se Deneuve nakratko pojavljuje gola, je kroz nadrealistične scene i situacije nastojao imitirati stil starijeg Buñuela, ali je bio loše primljen od kritičara.

Uloge
-----

* Catherine Deneuve : Françoise
* Fernando Rey : Perrot
* Jacques Weber : Richard
* Adalberto Maria Merli : Marc
* José Sacristán : Cleber, le valet de Perrot
* Emma Cohen : Sophie, la femme de Marc
* Laura Betti : Léonore

Vanjske veze
------------

* *La Femme aux bottes rouges* na IMDb-u (`en`)
Grb Estonske SSR
**Grb Estonske SSR** je usvojen 1940. godine od strane vlade Estonske SSR. Grb se temelji na grbu SSSR-a. U sredini grba se nalazi izlazeće sunce i srp i čekić, simbol komunizma. Iznad njih je crvena zvijezda. Oko grba se nalaze grana četinjače i pšenica. Oko grba se nalazi traka sa motom SSSR-a "*Proleteri svih zemalja, ujedinite se*", napisana na estonskom i ruskom jeziku, a ispod traka sa natpisom "*Eesti NSV*" (Estonska skraćenica za "*Estonska Sovjetska Socijalistička Republika*")

Grb je bio na snazi do 1990. kada je zamjenjen današnjim grbom Estonije.

Povezano
--------

* Grb Estonije
* Zastava Estonske SSR

***Grb Estonske Sovjetske Socijalističke Republike*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Grbovi saveznih republika Sovjetskog Saveza |
| --- |
| **Grb Sovjetskog Saveza** |
| Glavne | 
* Armenska SSR
* Azerbejdžanska SSR
* Beloruska SSR
* Estonska SSR
* Gruzijska SSR
* Kazaška SSR
* Kirgiska SSR
* Latvijska SSR
* Litvanska SSR
* Moldavska SSR
* Ruska SFSR
* Tadžička SSR
* Turkmenska SSR
* Ukrajinska SSR
* Uzbečka SSR

 |
| Kratkotrajne | 
* Karelo-Finska SSR (1940–1956)
* Zakavkaska SFSR (1922–1936)

 |
| Nesavezne republike | 
* SSR Abhazija (1921–1931)
* Buharska NSR (1920–1925)
* Horezmanska NSR (1920–1925)
* Nahičevska ASSR (1920–1923)
* Pridnjestrovska Moldavska SSR (1990–1991)

 |
**Heraldika** je nauka o grbovima.

U srednjem veku kad su vitezovi nosili oklope i kacige bilo je vrlo teško da se međusobno raspoznaju. Zbog toga su počeli da nose znamenja (grbove) vladara kojima su potčinjeni. Naročito tokom krstaških ratova ova "moda" se proširila u celoj Evropi. Ubrzo je broj različitih grbova toliko narastao da kraljevi nisu više mogli da pamte koji je koji. Umesto njih su pamtili prvi *heraldičari*. Oni su za vreme bitaka stajali pored kraljeva i pojašnjavali im koji vojnici pripadaju kom velikašu i na čijoj strani se bore.

Još tada, iz XI – XIII veka, datiraju prva pravila heraldike. Prvo i osnovno je: grb mora da bude prepoznatljiv (jasan) na daljinu–razumljivo je zašto. Iz ovog su izvučena neka praktična pravila. Boja ne sme da ide uz boju, i metal ne sme da bude uz metal. (Metali su inače srebro i zlato, tj. bela i žuta.) Zatim, koriste se samo čiste boje a ne pastelne ili nejasne, kako bi se i na velikoj daljini razlikovale.

*Punjenje* je ono što stavimo unutar grba, najčešće kakva životinja ili biljka, a može da bude i tvrđava, ili uopšte ma koji predmet.

Ako stručnim jezikom "opišemo" grb, svaki heraldičar će po tom tekstualnom opisu moći da nacrta kako grb približno izgleda. Postoje i računarski programi koji manje ili više uspešno crtaju grbove po opisima. Taj opis se naziva blazon, i prilično je jednostavan, s tim što je potrebno poznavati terminologiju, koja je mešavina francuskih, engleskih i latinskih naziva.

Neka od imena boja koje se koriste u heraldici su: žuta (zlato)—or, bela (srebro)—argent, crvena—gules, plava—azure, crna—sable, zelena—vert, ljubičasta—purpure, narandžasta—tenne, nebesko plava—bleu celeste, "krvavo" crvena—sanguine, tamno crvena—murrey...

Pogledaj
--------

* Značenje boja u heraldici
* Značenje životinja u heraldici
* Srpsko heraldičko društvo "Beli Orao"
* Osnovna heraldička pravila

Eksterni linkovi
----------------

***Heraldika*** na Wikimedijinoj ostavi

* Srpsko Rodoslovno Društvo i Beli Orao
* Centar za Istraživanje Pravoslavnoga Monarhizma - Odbor za Heraldičke i Genealoške Studije Arhivirano 2019-03-30 na Wayback Machine-u
* Srpski Grbovi
* Rečnik heraldičkih pojmova
**Gavião do Maranhão** (Pykopjê, Piokobgé, Piokobyé, Pukobyé, Pukobiê, Pukopüe, Pukópye, Gavião Pukobyé, Gavião-Pykopjê, Gavião-Katige; Gavião=orao), indijansko pleme iz grupe Timbira, porodica Ges, nastanjeno sa plemenom Guajajara u brazilskoj državi Maranhão na rezervatu Reserva Indígena Governador u općini Amarante do Maranhao.

Brojno stanje im je iznosilo 1.800-2.000 u kasnom 18. stoljeću; 1.000 (1851).; 473 (2005) a žive u tri sela Governador, Rubiácea i Riachinho; 494 (Funasa - 2006). Sebe označavaju imenom Pykopcatejê.

Druge Gavião grupe poznate su kao Gavião do Pará ili Parkatêjê (Gavião do Mãe Maria, Gaviões), i nesrodna Mondé grupa Gavião de Rondônia.

Literatura
----------

* BARATA, Maria Helena. A antropóloga entre facções políticas indigenistas : um drama do contato interétnico. Belém : MPEG, 1993. 140 p. (Coleção Eduardo Galvão)
	+ Os Pukobie e os Kupen : análise de um drama. Brasília : UnB, 1981. 177 p. (Dissertação de Mestrado)
* NEWTON, Dolores. Social and historical dimensions of Timbira material culture. Cambridge : Harvard University, 1971. 342 p. (Tese de Doutorado)

Izvori
------

1. ↑  „A forma timbira: estrutura e resistência". Arhivirano iz originala na datum 2005-12-13. Pristupljeno 2005-12-13.
2. ↑  Gavião Pykopjê

Vanjske poveznice
-----------------

* Agenda Semanal CTI Arhivirano 2005-11-15 na Wayback Machine-u
* Gavião Pykopjê Arhivirano 2008-06-08 na Wayback Machine-u
**Krunske zemlje** (njem. *Kronländer*) naziv je za pojedine zemlje Habsburške Monarhije nakon 1849. te Austro-ugarske Monarhije nakon 1867. godine.

Od 1849. do Austro-ugarske nagodbe među Krunske zemlje pripadala su sva ona područja kojima su Habsburgovci kroz povijest zavladali bilo po nasljednom pravu, bilo putem personalne unije.

Krunske zemlje unutar Austrijskoga Carstva nisu imale državni karakter, premda se svaka od tih zemalja odlikovala posebnošću povijesnoga, političkoga, gospodarskoga i kulturnoga razvoja, kao nacionalnoga sastava. Stoga se ne može govoriti ni o običnoj administrativnoj podjeli. Svaka krunska zemlja imala je svoga zemaljskog poglavara koji je upravljao aparatom vlasti. U Trojednoj kraljevini Hrvatskoj, Slavoniji i Dalmaciji to je bio ban. Do revolucionarnih događaja 1848. postojali su i zemaljski sabori, koji su nakon revolucije ukinuti, a ponovno uspostavljeni tek 1861. Nije međutim bilo općeg i jednakog biračkog prava, nego je primijenjivana kombinacija povlastica i financijskog cenzusa.

Nakon Austro-ugarske nagodbe 1867. Monarhija je ustrojena na novim temeljima u dualističkom obliku, a zemlje Krune sv. Stjepana nisu se više računale među habsburške Krunske zemlje.

Tako su Krunske zemlje od 1867. do 1918. bile sve one koje su pripadale austrijskom dijelu carstva:

Austrijske Krunske zemlje na zemljovidu Austro-Ugarske (sve osim zeleno označenih Ugarske [br. 16] i Hrvatske i Slavonije [br. 17], te Bosne i Hercegovine koja je bila pod zajedničkom upravom [br. 18])
1. Češka (Bohemija)
2. Bukovina
3. Koruška
4. Kranjska
5. Dalmacija (ugarski dio Monarhije, na temelju Hrvatsko-ugarske nagodbe, tražio je povratak Dalmacije u Trojednu kraljevinu Hrvatsku, Slavoniju i Dalmaciju)
6. Galicija
7. Austrijsko primorje (ovamo su uključene Goriška, Istra i Trst)
8. Donja Austrija
9. Moravska
10. Salzburg
11. Austrijska Šleska
12. Štajerska
13. Tirol
14. Gornja Austrija
15. Vorarlberg

Povezano
--------

* Habsburške nasljedne zemlje
* Zemlje Češke krune
* Zemlje Krune sv. Stjepana
* Austro-Ugarska

Literatura
----------

* Wilhelm Brauneder, *Österreichische Verfassungsgeschichte*. Manz, Wien 2001, ISBN 3-214-14873-7

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 4679298-3

 |
Park Gradac
**Gradac** je park u Dubrovniku uređen i otvoren 23. srpnja 1898. godine. Smješten je poviše kupališta Danče, u gradskom kotaru Pile. Do njega se može doći pješice ili automobilom, pošto je odmah pokraj ulaza u park smješteno jedno od većih dubrovačkih parkirališta koje se nalazi na mjestu zvanom *Vješala* pošto su tu u doba Dubrovačke Republike vješani prijestupnici. Pun je drvenih klupica, a obrastao borovom šumom. Na ulazu u park nalazi se mali ribnjak.

Gradac je najveći i najpoznatiji dubrovački park. Prostire se na 1.7 ha. Iz dijela na samom ulazu pruža se odličan pogled na utvrdu Lovrijenac, Pile i staru jezgru, a s drugih mjesta u parku na samostan i kupalište Danče te na morsku pučinu.

Od 1929. do 1941. u parku se nalazio *Ptičji vrt*, kao i kavezi s malim sisavcima. Ulaz se naplaćivao, a u prvih 15 godina zbirku je razgledalo 15 000 ljubitelja ptica. U parku su katkada izvođene neke predstave Dubrovačkih ljetnih igara, a tu su snimane i određene epizode Igri prijestolja.

Park danas služi kao šetalište i odmaralište Dubrovčanima i turistima, a subotom se često u njemu okuplja i opija mladež.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
*

Izvori
------

1. ↑  Cvjetković, A: Dubrovačkim ulicama, Dubrovnik, 1999.
2. ↑  dubrovnikdigest.com Arhivirano 2015-01-02 na Wayback Machine-u, "Park Gradac", pristupljeno 2. siječnja 2015.
3. ↑  bib.irb.hr, "Idejni projekt uređenja perivoja Gradac", objavljeno 15. rujna 2007. pristupljeno 2. siječnja 2015.
4. ↑  www.dubrovackidnevnik.hr, "Ne biste vjerovali što se prije 80 godina nalazilo u parku Gradac", objavljeno 17. srpnja 2014. pristupljeno 2. siječnja 2015.
5. ↑  zabava.hrt.hr Arhivirano 2015-01-02 na Wayback Machine-u, "U Dubrovniku počelo snimanje 'Igre prijestolja'", objavljeno 28. srpnja 2013. pristupljeno 2. siječnja 2015.