**Enver Hadžihasanović** (Zvornik, 7. srpnja 1950. -) bivši je načelnik glavnog stožera Armije BiH.

Rođen je 1950. u Zvorniku, Bosni i Hercegovini. On je bivši oficir Jugoslavenske narodne armije (JNA), koji je 1973. godine diplomirao na Vojnoj akademiji kopnene vojske u Beogradu, nakon čega je raspoređivan na dužnosti u JNA u Tuzli i Sarajevu. 1988. Hadžihasanović je imenovan za načelnika Štaba 49. motorizirane brigade. Kasnije je, krajem 1989. postavljen za zapovjednika te brigade. Na toj dužnosti, Hadžihasanović je stekao čin potpukovnika. Početkom travnja 1992. nakon što je napustio JNA, Hadžihasanović je stupio u Teritorijalnu obranu Bosne i Hercegovine, a zatim je, 1. rujna 1992. imenovan za načelnika Štaba 1. korpusa Armije Bosne i Hercegovine (ABiH). Sredinom studenog 1992. Sefer Halilović ga je imenovao za komandanta 3. korpusa. Na tom položaju Hadžihasanović je bio sve do 1. studenog 1993. kada je unaprijeđen u načelnika Štaba Vrhovne zapovjedi ABiH. Nakon njega, na taj položaj je došao Mehmed Alagić. U prosincu 1993. Hadžihasanović je unaprijeđen u čin brigadnog generala i postao je član Zajedničke zapovjedi Vojske Federacije Bosne i Hercegovine. Otišao je u mirovinu 2000.

Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju (MKSJ) podignuo je protiv Hadžihasanovića i Amira Kubure optužnicu zbog ratnih zločina protiv bosanskih Srba i Hrvata, koje su uglavnom učinili pripadnici postrojbe El Mudžahid. Ipak, tijekom suđenja je utvrđeno da Armija BiH nije imala potpunu kontrolu nad pripadnicima El Mudžahida, koji su se često ponašali svojevoljno i nisu slušali naredbe.

2008. pravomoćno je osuđen za propust da spriječi ili kazni okrutno postupanje u Muzičkoj
školi u Zenici od 8. svibnja 1993. do 20. kolovoza 1993. ili 20. rujna 1993. uz propust da kazni za okrutno postupanje u Muzičkoj školi Zenici od 26. siječnja 1993. do 8. svibnja 1993. Dobio je 3 godine i šest mjeseci zatvorske kazne. Naime, pripadnici 7. brigade držali su u zatočeništvu u Muzičkoj školi muškarce, civile, bosanske Hrvate i Srbe, kao i pripadnike HVO-a, i to u tri navrata: prvi put nakon borbi u Dusini krajem siječnja 1993.; drugi put nakon borbi na području Zenice, Viteza i Busovače u drugoj polovici travnja 1993.; treći put nakon izbijanja sukoba u Kaknju u lipnju 1993. Bilo je oko stotinu zatočenika, koje su stražari tukli, davali su im male količine hrane, koja je katkad bila pokvarena, te su sanitarni čvorovi i medicinska pomoć bili uskraćeni.

Izvori
------

### Reference

1. 1 2 3 4  Tužitelj protiv Amira Kubure i Envera Hadžihasanovića - Presuda, *2008.*, str. 1
2. ↑  „Tužitelj protiv Envera Hadžihasanovića i Emira Kubure - Optužnica". Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju. 8. listopada 2003.
3. ↑  Tužitelj protiv Amira Kubure i Envera Hadžihasanovića - Presuda, *2008.*, str. 132
4. ↑  Tužitelj protiv Amira Kubure i Envera Hadžihasanovića - Presuda, *2006.*, str. 7

### Literatura

* „Tužitelj protiv Amira Kubure i Envera Hadžihasanovića - Presuda, *2006.*". Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju. 15. ožujka 2006. Pristupljeno 29 .siječnja 2013.
* „Tužitelj protiv Amira Kubure i Envera Hadžihasanovića - Pravomoćna presuda, *2008.*". Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju. 22. travnja 2008. Pristupljeno 29 .siječnja 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

* Smanjena kazna dvojici generala Armije BiH Arhivirano 2022-01-24 na Wayback Machine-u
* Sažetak presude