**Fjodor Ivanovič Tolbuhin** (rus. *Fёdor Ivanovič Tolbuhin*; 16. jun 1894 — 17. oktobar 1949) je bio sovjetski maršal, Heroj Sovjetskog Saveza, Heroj Narodne Republike Bugarske i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Fjodor Ivanovič Tolbuhin je rođen 16. juna 1894. godine u selu Androki, kod Jaroslava. Potiče iz porodice siromašnih seljaka, otac Ivan i majka Ana imali su sedmoro dece. Posle završene osnovne škole, 1907. umro mu je otac, pa je morao da pređe kod brata u Petrovgrad, gde je završio trgovačku školu i izvesno vreme radio kao trgovac.

### Prvi svetski rat i Oktobarska revolucija

Kada je počeo Prvi svetski rat, Fjodorov je 1915. godine postao dobrovoljac ruske armije. Posle kratkog boravka u vozačkoj školi u Petrogradskoj nastavnoj automobilskoj četi, kao motociklist bio je upućen na severozapadni front, u štab Šeste pešadijske divizije. Dva meseca posle toga stupio je u oficirsku školu u Oranienbaumu. Kada je završio skraćeni kurs, jula 1915. godine, proizveden je u čin zastavnika i upućen na raspored u 22. brigadu. Kada su, u svojoj letnjoj ofanzivi, Nemci uspeli da probiju front Treće ruske armije u Galiciji, i da ubrzo zauzmu Pšemisl, Lavov i znatan deo Galicije, Tolbuhin je polovinom septembra bio prebačen u sastav Devete armije. Naredbom komandanta armije, postavljen je za mlađeg oficira u 11. četi, a posle 11 dana postao je njen komandir.

Pošto je saveznička komanda, 1916. godine, tražila da i Rusija pređe u protivofanzivu kako bi olakšali situaciju na zapadnom ratištu, 4. juna 1916. jedinice ruskog Jugozapadnog fronta počele su nastupanje prema Zapadu. Za potporučnika Tolbuhina ova operacija je bila veoma značajna, iako nije dala posebne rezultate. Među vojnicima je počeo postepeno da se javlja protest protiv daljeg vođenja rata. U bataljonima i četama pojavili su se boljševički leci, s pozivom da se okonča imperijalistički rat. U puku u kome je služio Fjodor, učestala su dezerterstva. Februarska revolucija zadesila ga je u 13. pogranicnom zamurskom puku, gde je komandovao bataljonom. Na vojničkoj konferenciji bio je izabran u pukovski komitet i učestvovao u junskom pohodu kada je bio teško ranjen. U septembru je proizveden u čin kapetana i upućen u Omsk, u 37. sibirski puk. Tamo je stigao kada je već bila formirana sovjetska vlast.

U decembru 1917. godine Tolbuhin je poslat na dvomesečno odsustvo zbog bolesti. To vreme je proveo u rodnom mestu u Jaroslavskoj guberniji, a u martu 1918. godine je demobilisan.

Pošto se oporavio, već krajem juna 1919. godine Tolbuhin je stupio u Crvenu armiju i raspoređen je u štab zapadnog fronta, a nešto kasnije upućen je na školovanje štabskih oficira. Završio je kurs, i 15. decembra iste godine imenovan je za pomoćnika načelnika štaba tek formirane 56. streljačke divizije, a nešto kasnije bio je i načelnik njenog štaba. Za postignute uspehe u borbi, odlikovan je Ordenom crvene zvezde.

### Međuratni period

U jesen 1926. godine Fjodor je bio upućen u Vojnu akademiju „Frunze", a 1933 — 1934. završio je i Operativni fakultet. U 1930. godini bio je postavljen za načelnika korpusa, i na toj dužnosti proveo je šest godina. Godinu kasnije, postao je član Komunističke partije SSSR-a.

Pošto su ga zaobišle Staljinove čistke, već u septembru 1937. godine postavljen je za komandanta 72. streljačke divizije u Kijevskom vojnom okrugu.

### Drugi svetski rat

Početak Drugog svetskog rata zatekao ga je na dužnosti načelnika štaba Zakavkaskog vojnog okruga, koji je dobio zadatak da osigura zapadne granice Sovjetskog Saveza, a istovremeno i severne granice Irana, gde je trebalo da se uspostavi veza sa savezničkim jedinicama. 

Novembra 1941. godine, Zakavkaski vojni okrug bio je preimenovan u Zakavkaski front, a Tolbuhin, u načelnika Operativnog odeljenja fronta. Početkom 1942. godine, ofanziva koju je pripremao nije dala željene rezultate, pa je, marta 1942, bio oslobođen dužnosti i pozvan u Moskvu na odgovornost.

U leto 1942. godine, kada su Nemci preneli težište svojih operacija prema Donskom bazenu i kavkaskoj nafti, Tolbuhin je postavljen za šef štaba na Krimskom frontu i komandanta 57. sovjetske armije u bici kod Staljingrada. 

Od marta 1943. godine Tolbuhin je komandant Južnog fronta, zatim komandant Četvrtog ukrajinskog fronta, a sredinom 1944. godine postavljen je za komandanta Trećeg ukrajinskog fronta. Jedinice pod njegovom komandom oslobodile su: Taganrog, Donjeck, Rostovsku oblast, Nikopolj, Krivi Rog, Krim i Sevastopolj, i do sredine avgusta 1944. izbile na granicu Rumunije. Pošto su, u saradnji s jedinicama Drugog ukrajinskog fronta, u Jaško-kišinjevskoj operaciji razbile nemačko-rumunske snage, jedinice Trećeg ukrajinskog fronta oslobodile su Bugarsku i, u saradnji s jedinicama Narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije, učestvovale u oslobođenju Beograda i dela Srbije. Krajem 1944. godine, jedinice 3. ukrajinskog fronta, pod komandom Tolbuhina, učestvovale su u oslobođenju Budimpešte, a početkom 1945. godine u zauzimanju Beča. Dana 8. maja 1945. njegove trupe su se susrele sa američkim trupama u Donjoj Austriji. 

Posle završetka rata, Tolbuhin je bio komandant Zakavkaskog vojnog okruga i član Vrhovnog sovjeta SSSR-a. Umro je 17. oktobra 1949. godine u Moskvi, a njegova urna je sahranjena u Kremlju.

Počasti i odlikovanja
---------------------

Maršal Tolbuhin je počasni građanin Sofije (od 1946) i Beograda (od 1947). Posthumno je 7. maja 1965. godine proglašen za Heroja Sovjetskog Saveza. Odlukom Predsedništva AVNOJ-a, 31. maja 1945. godine odlikovan je Ordenom narodnog heroja Jugoslavije.

Dobio je i brojna sovjetska priznanja: dva puta Orden Lenjina, Orden Pobede, tri Ordena crvene zastave, dva puta Orden Suvorova 1. reda, Orden Kutuzova 1. reda, kao i Orden crvene zvezde.

Literatura
----------

* **Narodni heroji Jugoslavije**, „Partizanska knjiga" Ljubljana, „Narodna knjiga" Beograd, „Pobjeda" Titograd, 1982. godina

Vanjske veze
------------

***Fjodor Tolbuhin*** na Wikimedijinoj ostavi

* Velika sovjetska enciklopedija[*mrtav link*]

| Maršali Sovjetskog Saveza |
| --- |
| 
 Vorošilov **•**  Tuhačevski **•**  Buđoni **•**  Jegorov **•**  Bljuher **•**  Timošenko **•**  Kulik **•**  Šapošnjikov **•**  Žukov **•**  Vasiljevski **•**  Staljin **•**  Konjev **•**  Govorov **•**  Rokosovski **•**  Malinovski **•**  Tolbuhin **•**  Mereckov **•**  Berija **•**  Sokolovski **•**  Bulganjin **•**  Bagramjan **•**  Birjuzov **•**  Grečko **•**  Jerjomenko **•**  Moskalenko **•**  Čujkov **•**  Zaharov **•**  Golikov **•**  Krilov **•**  Jakubovski **•**  Baticki **•**  Koševoj **•**  Brežnjev **•**  Ustinov **•**  Kulikov **•**  Ogarkov **•**  Sokolov **•**  Ahromejev **•**  Kurkotkin **•**  Petrov **•**  Jazov  | Epoleta Maršala |

| * p
* r
* u
Drugi svjetski rat u Jugoslaviji |
| --- |
| Sukobljene strane | 

|  |  |
| --- | --- |
| Saveznici |  Narodnooslobodilačka vojska Jugoslavije  •  Komanda Srednjeg Istoka  •  Crvena armija |
| Osovina |  Wehrmacht  •  Italijani (do 1943.)  •  Bugari (do 1944.)  •  Ustaše i Domobrani  •  Nedićevci i Ljotićevci  •  Četnici ili JVuO (počeli kao Saveznici)  •  Slovenski domobrani  •  Balisti |

 |
| Vođe i vojskovođe | 

|  |  |
| --- | --- |
| Saveznici | Josip Broz Tito  • Arso Jovanović  • Peko Dapčević  • Koča Popović  • Sava Kovačević  • Ivo Lola Ribar  • Moša Pijade  • Kosta Nađ  • Edvard Kardelj  • Milovan Đilas  • Fitzroy MacLean  • Henry Maitland Wilson  • Fjodor Tolbuhin |
| Osovina | Alexander Löhr  • Maximilian von Weichs  • Franz Böhme  • Hans Felber  • Glaise-Horstenau  • Pirzio Biroli  • Mario Roatta  • Ante Pavelić  • Slavko Kvaternik  • Mladen Lorković  • Milan Nedić  • Dimitrije Ljotić  • Kosta Pećanac  • Dragoljub Mihailović  • Momčilo Đujić  • Pavle Đurišić  • Sekula Drljević  • Lav Rupnik |

 |
| Tok rata | 

|  |  |
| --- | --- |
| 1941.Ustanak | Aprilski rat  • Okupacija Jugoslavije  • Ustanak (u NDH  • u Crnoj Gori  • u Srbiji  • u Sloveniji)  • Bitka za Loznicu  • Užička Republika  • Operacija Mačva  • Sastanak u Divcima  • Operacija Užice  • Pljevaljska bitka  • Olovo |
| 1942.Bihaćka Republika | Borbe za Istočnu Bosnu  • Operacija Trio  • Bitka na Kozari  • Pohod u Zapadnu Bosnu  • Bitka za Kupres  • Borbe za Livno  • Borbe za Jajce  • Operacija Alfa  • Bihaćka operacija  • Bihaćka Republika |
| 1943.Kapitulacija Italije | Operacija Weiss  • Bitka za Prozor  • Bitka na Neretvi  • Ofanziva NOVJ u Lici  • Operacija Schwarz  • Bitka na Sutjesci  • Kapitulacija Italije  • Bitka za Split  • Bitka za Tuzlu  • Antiosovinska ofanziva JVuO (Višegrad)  • Bitka za Sanski Most  • Romelova ofanziva  • Bitka za Glinu  • Bitka za Livno  • Operacija Kugelblitz  • Zimske operacije |
| 1944.Bitka za Srbiju | Bitka za Ivanjicu  • Februarski pohod  • Operacija Bura  • Prodor NOVJ u Srbiju  • Desant na Korčulu  • Desant na Drvar  • Bitka za Podgorač  • Bitka za južnu Srbiju  • Andrijevička operacija  • Durmitorska operacija  • Operacija Ratweek  • Bitka na Jelovoj gori  • Bitka za Prijedor  • Bitka za Banja Luku  • Bitka za Brač  • Beogradska operacija  • Bitka za Travnik  • Batinska bitka  • Bitka za Koprivnicu  • Bitka za Knin  • Proboj Armijske grupe E iz Grčke  • Proboj četnika i Nemaca iz Srbije (iz Crne Gore)  • Četnička ofanziva u istočnoj Bosni |
| 1945.Oslobođenje | Sremski front  • Mostarska operacija  • Sarajevska operacija  • Bosanska golgota • Bitka na Lijevča polju  • Karlovačka operacija  • Riječka operacija  • Tršćanska operacija  • Bitka na Zelengori  • Blajburška predaja |

 |
| Ratni zločini (spisak osuđenih) | 

|  |  |
| --- | --- |
| Logori | Jasenovac  • Sajmište  • Banjica  • Jadovno  • Jajinci  • Topovske šupe  • Stara Gradiška  • Šabac  • Niš  • Lepoglava  • Jastrebarsko |
| Pokolji | Blagaj  • Vrginmost  • Drvar  • Grahovo  • Glina  • Skela  • Šabac  • Kraljevo  • Kragujevac  • Valjevo  • Novi Sad  • Drakulić  • Zabiokovlje  • Imotski-Ljubuški  • Gata  • Prozor  • Bijelo Polje  • Priboj-Pljevlja-Čajniče-Foča  • Vranić  • Rača  • Drugovac  • Blajburg |

 |
| Vidi još: Holokaust • Narodnooslobodilačka borba • Osovinske operacije • Saveznici i Jugoslavija • Napadi na garnizone NDH • Antipartizanske operacije u NDH • Kolaboracija četnika • Demografski gubici |