***Kambodžanske kraljevske kronike*** (znane i kao *Rajabansavatar* i *Rapa Ksatr*) su zbirka historijskih rukopisa iz XVIII. i XIX. vijeka koji se odnose na početni dio tzv. Mračnog doba kambodžanske historije, odnosno period od prve polovice XV. vijeka (oko 1431.) pa sve početka XVI. vijeka. S obzirom na činjenicu da iz navedenog perioda gotovo pa i ne postoje autentični historijski izvori iz same Kambodže, *Kraljevske kronike* su, unatoč vremenskom odmaku nastanka, najrelevantniji historijski izvor za taj period. Naime, do kraja XIII. i početka XIV. vijeka, kameni epigrafi na sanskrtu su postepno nestali, a zajedno s njima nestali su i pisani zapisi na kmerskom, koji se nisu pojavili sve do XVI. vijeka. Zapisi iz starog Angkora završavaju s vladavinom kralja Jayavarmana IX. (1327. – 1336.), dok *Kronike* kao njegovog nasljednika navode vladara po imenu Param Nibbanapad, s tim da ostaje nejasno u kakvom su točno odnosu bili njih dvojica. 

Inicijalni rukopisi pisani su na palminom lišću i onda vezani, međutim isti nisu bili dugoga vijeka tako da su dostupne verzije zapravo kopije. Također, velik dio rukopisa sačuvan je tek u fragmentima. Najstarija kronika, *Ang Engov fragment*, predana je sijamskom kralju Rami I. a datira iz 1796. godine, dok su najmlađi rukopisi nastali u XIX. vijeku. *Kronike* između ostalog sadrže vladarsku kronologiju, vanjskopolitička pitanja i odnose sa susjedima, interne sukobe među kmerskim kraljevima, građanske ratove, kontroverze oko vladarske sukcesije te probleme oko brakova.

Studija ovih rukopisa oduzima mnogo vremena te zahtijeva iznimnu razinu stručnosti kako bi se dostupni tekstovi interpretirali i sistematizirali, a posebice u kontekstu još uvijek aktualne naučne debate oko razloga i uzroka napuštanja Angkora te generalnog kulturnog propadanja kmerske civilizacije.

Rukopisi
--------

Prema dostupnim informacijama, originalni tekstovi *Kronika* pisani su liturgijskim jezikom na jeziku pali, tako da su ih naučnici morali prevoditi na suvremeni, "svjetovni" jezik. Danas su dostupne 34 kopije tekstova na kmerskom te tri teksta na latinskom; postoji i prijevod originalnog, *Ang Engovog fragmenta*, na tajlandskom iz 1796. godine, a koji se čuva u Bangkoku. Većina tekstova čuva se u Phnom Penhu, dok ih je dio na čuvanju u Parizu.

Prijevodi rukopisa su objavljivani u različitim vremenskim razmacima od početka XIX. vijeka pa sve do kraja XX. vijeka.

Inicijalna kronika, *Ang Engov fragment*, godine 1796. uručena je sijamskom vladaru Rami I. te obuhvaća period od sredine XIV. vijeka do sredine XV. vijeka. Ostali značajni tekstovi, sačuvani u cijelosti, su *Nanova kronika* (skraćeno Nan), *Vamn Juonova kronika* (skraćeno VJ), *Kok Kakova kronika* (skraćeno KK) te *Ampal Ksatr*. Od kasnijih kronika, značajna je *Nongova kronika* iz 1818. godine.

Historijska točnost
-------------------

*Kambodžanske kraljevske kronike* su po pitanju historijske točnosti vrlo ambivalentni izvori; s jedne strane, a posebice u usporedbi s vanjskim izvorima iz Tajlanda, Laosa i Kine, one iskazuju brojne probleme s datiranjem, posebice za XIV. i XV. vijek, a ne referiraju ni na neke izrazito važne vojne i političke događaje iz tog perioda. S druge strane, postoje tekstovi koji nevjerojatno detaljno opisuju interne konflikte oko kambodžanskog prijestolja, idući toliko daleko da krive slabost pojedinih vladara za propast države.

Vezano za konkretne događaje, *Kronike* prezentiraju velike nejasnoće po pitanju trajanja i stupnja sijamske invazije, dok su izvještaji oko pada Angkora izrazito opskurni. S druge strane, *Kronike* i dalje ostaju primarni izvor za proučavanje historije oko pada Angkora i neposredne postangkorske historije.

Neki naučnici oduzimaju historiografsku vrijednost ovih tekstova, smatrajući ih dijelom folklora, međutim većinsko je mišljenje kako unatoč fragmentiranosti i složenosti, *Kronike* daju zadovoljavajuć uvid u tadašnju historiju Kambodže, s tim da se potpunija slika može dobiti tek u kombinaciji s vanjskim izvorima toga vremena.

Literatura
----------

* Garnier, F. (1871). *Chronique Royale du Cambodge*. Paris.
* Vickery, M. (1977). *Cambodia after Angkor: the Chronicular Evidence for the fourteenth to sixteenth centuries,*. Yale University.
* de Berval, René (1959). *Kingdom of the Million Elephants and of the White Parasol*. Saigon.
* Cœdès, G. (1937). *Inscription du Cambodge, 8 volumes*. Hanoi-Paris.
* Simon, W. (1966). *Chronology during the Fourteenth and the Fifteenth Centuries, Asia Major, Volume XII*. London.
* Palmer Briggs, Lawrence (1948). *Siamese Attacks on Angkor Before 1430e*. Washington D.C..

Vanjske veze
------------

* CULTURAL ASSOCIATION FRANCO KHMER Arhivirano 2019-03-29 na Wayback Machine-u
* The Association of Cambodian students in France Arhivirano 2015-05-18 na Wayback Machine-u
* KhmerStudies Links Arhivirano 2015-05-18 na Wayback Machine-u
* Old Khmer Language Arhivirano 2017-10-24 na Wayback Machine-u
* Charting the Shape of Early Modern Southeast Asia
* New Perspectives on the History and Historiography of Southeast Asia
* Internet Archive - *Chronique Royale du Cambodge*, translated by Francis Garnier, in *Journal Asiatique* (Series 6, Vol.18, 1871)
* Internet Archive - *Le royaume du Cambodge*, Vol. 1, by J. Moura, 1883
* Internet Archive - *Le royaume du Cambodge*, Vol. 2, by J. Moura, 1883