recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Zastava Manstera
Položaj Manstera
**Manster** (engl. , ir. *An Mhumhain*) je provincija u južnom delu Irske. U njen sastav ulazi šest okruga: Kler, Kork, Keri, Limerik, Tipereri i Voterford. Provincija se prostire na teritoriji od 24.127 km², a najveći grad je Kork. Prema popisu iz 2006. godine Manster je imao 1.172.170 stanovnika.

Ovo područje je nekada bilo podeljeno u šest regiona, koja su bila ujedinjena u tri kraljevstva: Tomond (Severni Manster), Dezmond (Južni Manster) i Ormond (Istočni Manster). Tri krune na današnjoj zastavi provincije predstavljaju nekadašnja tri kraljevstva.

U periodu do 4. veka nove ere ovom oblašću je vladao južni irski klan. U 10. veku dolazi do invazije Vikinga, koji su se nastanili na području današnjeg Limerika i Voterforda. Dva veka kasnije, posle anglo-normanske invazije, vlast uspostavljaju feudalne porodice Ficdžerald i Batlerh. Za vreme Irskog građanskog rata, Manster je proglasio otcepljenje od Irske Slobodne Države i osnovao Republiku Manster. Ona je trajala svega mesec dana, jer je vojska Irske Slobodne Države brzo slomila otpor tamošnjeg stanovništva.

Godine 1841. područje današnje provincije je naseljavalo oko 3.000.000 stanovnika. Međutim, u kasnijim godinama dolazi do masovnih migracija koje se u manjem obimu nastavljaju sve do 1980-tih.

Najveći grad i privredni centar Manstera je Kork, koji je 2006. godine imao oko 380.000 stanovnika. Tu se nalazi veliki broj proizvodnih postrojenja u oblasti teške industrije, brodogradilište, postrojenja za montažu automobila, proizvodnju automobilskih guma, tekstilna industrija itd.

***Munster*** na Wikimedijinoj ostavi
Šredingerova mačka (1935) predstavlja mačku koja je ili živa ili mrtva, u zavisnosti od kvantnog događaja. Ovaj misaoni eksperiment ilustruje implikacije Borove kopenhaške interpretacije koje su u sukobu sa zdravim razumom kada se eksperiment primeni na svakodnevne objekte.
**Misaoni eksperiment** (izvorno nem. *Gedankenexperiment*, *Gedanken-Experiment*, ili *Gedankenerfahrung*,) je oblik naučnog istraživanja kojim se razmatra određena hipoteza, teorija ili princip u cilju razmišljanja o njenim/njegovim posledicama. S obzirom na strukturu takvog eksperimenta, možda ne bi bilo moguće izvesti ga, a čak i kad bi bilo, ne mora postojati namera da se on izvede.

Ajnštajn je uveo misaoni eksperiment kao metod koji se koristi u stvaranju fizičkih teorija (mada su postojali misaoni eksperimenti i pre toga). Koristeći se misaonim pokusima u izvođenju svoje teorje relativiteta koju tada još nije mogao praktično proveriti, on je uspeo da je izgradi u obliku u kojem je poznata danas i prevaziđe mnoge druge teorije koje su imale verifikaciju u realnim eksperimentima. 

Metod misaonog eksperimenta sastoji se u misaonoj simulaciji fizičkog procesa u mislima radi boljeg sagledavanja predviđene teorije i njene provere i nadogradnje. Može biti čak i izvor neke ideje i osnova za neku fizičku teoriju ili zakon, što je bio slučaj sa specijalnom relativnosti. Obično se izvodi u situacijama koje je teško u delo spovesti praktično, kao u primeru sa dva voza koji se kreću brzinom približnoj brzini svetlosti u vakuumu, upotrebljen u opisu relativističkog zakona slaganja brzina.

Vanjske veze
------------

***Misaoni eksperiment*** na Wikimedijinoj ostavi

* Paradoks morala, Tezejev paradoks i još osam najtežih misaonih eksperimenata
Ovo je članak o legendarnom irskom kralju.  Za ostale upotrebe, v. Mal (razvrstavanje).  
**Mal**, sin Rochraideov, potomak legendarnog junaka Conall Cernacha, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, kralj Ulaida a kasnije veliki kralj Irske. Na mjesto velikog kralja je došao ubivši svog prethodnika Tuathal Techtmara kod Mag Linea (Moylinny u blizini Larnea, Antrim). Vladao je četiri godine prije nego što ga je ubio Tuathalov sin Fedlimid Rechtmar. *Lebor Gabála Érenn* navodi da je vladao u vrijeme rimskog cara Antonina Pija (138-161). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu smješta u period 100-104, a *Annals of the Four Masters* u 106-110. Sin mu je bio Tipraiti Tireach.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Tuathal Techtmar**  |  **veliki kralj Irske** LGE 2. vijek n.e.FFE 100-104AFM 106-110 | Slijedi: **Fedlimid Rechtmar**  |

Izvori
------

1. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 311-323
2. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.40
3. ↑  *Annals of the Four Masters* M106-110
**Pobrežje** je dubrovačko prigradsko naselje u Dubrovačko-neretvanskoj županiji.

Zemljopisni položaj
-------------------

Pobrežje se nalazi u dubrovačkom zaleđu, uz lokalnu cestu koja od Mokošice vodi prema Osojniku i odlagalištu smeća Grabovica u blizini granice sa Bosnom i Hercegovinom. Od Dubrovnika je udaljen oko 5 km sjeverozapadno.

Povijest
--------

Tijekom rata u Hrvatskoj Pobrežje je bilo važno uporište obrane Dubrovnika.

Nakon okupacije neprijateljska vojska je popalila i opljačkala gotovo sve objekte na Pobrežju.

Gospodarstvo
------------

Pobrežje je gospodarski nerazvijeno prigradsko naselje. Stanovništvo se uglavnom bavi poljodjelstvom i stočarstvom. U neposrednoj blizini mjesta, u malenom zaseoku Knezovi, nalazi se jedna od najvećih klaonica stoke na ovom području.

U tijeku je gradnja autoceste A1 koja od Zagreba preko Splita i Ploča vodi do Dubrovnika, a čiji završetak će se nalazit u blizini Pobrežja, pa se očekuje da će ovo naselje doživjeti gospodarski procvat.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovnika iz 2011. godine u Pobrežju obitava 118 stanovnika hrvatske nacionalnosti i katoličke vjeroispovjesti.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

**Napomena**: U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Dubrovnik. Od 1880. do 1910. iskazivano pod imenom Pobrijesi, a od 1948. do 1971. pod imenom Pobreže. U 1857. 1869. 1921. i 1931. podaci su sadržani u naselju Petrovo Selo, a u 1981. i 1991. u naselju Dubrovnik.

Promet
------

Pobrežje je prometno povezano sa Dubrovnikom redovitom autobusnom linijom prometnog poduzeća Libertas.

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Dubrovnika |
| --- |
| Bosanka • Brsečine • Čajkovica • Čajkovići • Donje Obuljeno • Dubravica • Dubrovnik • Gornje Obuljeno • Gromača • Kliševo • Knežica • Koločep • Komolac • Lopud • Lozica • Ljubač • Mokošica • Mravinjac • Mrčevo • Nova Mokošica • Orašac • Osojnik • Petrovo Selo • Pobrežje • Prijevor • Rožat • Suđurađ • Sustjepan • Šipanska Luka • Šumet • Trsteno • Zaton |  |
**Menes** je bio egipatski faraon iz prve dinastije, po nekim istoričarima i osnivač te dinastije. Živeo je oko 3100-3000. pne.. 

Prema legendi, Menes je zaslužan za ujedinjenje Gornjeg i Donjeg Egipta u kraljevstvo. Maneton ga zove **Menes**, Herodot ga zove **Min**, a prema nekim listama kraljeva iz vremena devetnaeste dinastije njegovo ime je **Meni**.

Otkriće Narmerove palete krajem 19. veka, dovelo je do nekih neslaganja. Naime, na njoj je prikazan kralj Narmer kako drži ujedinjene simbole Gornjeg i Donjeg Egipta. Zato neki egiptolozi tvrde da su Narmer i Menes ista osoba, drugi tvrde da je Menes nasledio već ujedinjeno carstvo od Narmera, dok neki tvrde da je Narmer započeo, a Menes dovršio proces ujedinjenja. Dok postoje arheološki dokazi da je postojao faraon Narmer, nema dokaza da je postojao Menes. Zato postaje sve verovatnije da je Menes zapravo Narmer. 

Prema Manetonu, Menesa je u 62. godini ubio nilski konj.

Vidi još
--------

* Spisak faraona

Vecina ljudi,naucnika i egiptologa tvrdi da su bili razlicite osobe

Eksterni linkovi
----------------

***Menes*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ko je bio Menes

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Narmer** | **Egipatski faraonPrva dinastija** | Nasljednik:**Džer** |

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Ankh | Značajni stari Egipćani | Ankh |
| **Vladari starog carstva**: Narmer | Menes | Džoser | Sneferu | Khufu | Khafra | Menkaura | Pepi II |
| **Vladari srednjeg carstva**: Mentuhotep II | Mentuhotep IV | Senusret III | Amenemhat III | Sobekneferu |
| **Vladari novog carstva**: Hatšepsuta | Tutmos III | Amenhotep III | Akhenaton | Tutankamon | Ramzes I | Ramzes II |
| **Ostali vladari**: Psametikus I | Šošenk I | Piankhi (Pije) | Taharka | Ptolemi I | Kleopatra VII |
| **Supruzi i supruge vladara**: Tetišeri | Ahmos-Nefertari | Ahmos | Tije | Nefertiti | Ankesenpaten | Nefertari | Marko Antonije |
| **Dvorski zvaničnici**: Imhotep | Veni | Ahmos, sin Ebane | Ineni | Senemut | Ija | Maja | Juni | Maneto | Potinus |
*Za ostale upotrebe, v. Mirče Acev (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 19′ 08" SGŠ, 21° 25′ 24" IGD

**Mirče Acev** (mak. *Mirče Acev*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Mirče Acev pripada opštini Krivogaštani.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Mirče Acev je smešteno u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Prilepa, naselje je udaljeno 16 km zapadno. Kroz naselje vodi put od Prilepa ka Kruševu.

Mirče Acev se nalazi u središnjem delu Pelagonije, najveće visoravni Republike Makedonije. Naseljski atar je mahom ravničarski, bez većih vodotoka, dok se dalje ka zapadu izdižu prva brda planine Baba. Nadmorska visina naselja je približno 600 metara.

Klima u naselju je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine, Mirče Acev je bilo stanovnika.

Pretežno stanovništvo u selu bili su etnički Makedonci.

Većinska veroispovest u naselju bilo je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Krivogaštani

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.krivogastani.gov.mk Zvanična stranica opštine Krivogaštani Arhivirano 2015-03-21 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Krivogaštani |
| --- |
| **Krivogaštani** • 
Bela Crkva • 
Borotino • 
Vođani • 
Vrbljani • 
Godivlje • 
Korenica • 
Krušejani • 
Mirče Acev • 
Obršani • 
Pašini Ruvci • 
Podvis • 
Slavej |  |
**Marijan Detoni** (Križevci, 18. travnja 1905. - Zagreb, 11. svibnja 1981.), hrvatski slikar i grafičar.

Studirao je slikarstvo u Zagrebu, neko vrijeme radio kao nastavnik u Križevcima, Vukovaru i Karlovcu, a od 1945. bio je profesor na ALU u Zagrebu. Rješenjem Ministarstva prosvjete postavljen je za povjerenika Akademije likovnih umjetnosti s time da vrši funkcije rektora škole do njenog sređenja i do redovitog izbora rektora - "Vjesnik", 
1.lipnja 1945. godine, br. 36. 

Prvo razdoblje njegova stvaralaštva, kada je sudjelovao u radu grupe Zemlja, obilježeno je socijalnim temama; a potom je u nekoliko navrata boravio u Parizu. 

Za prvog boravka u Parizu nastaje ciklus linoreza "Ljudi sa Seine". U temama iz života provincije pokazao je smisao za humor i grotesku. Kasnije su prevladavale ekspresionističke tendencije, a kao predhodnik hrvatskoga apstraktnog slikarstva radi slike "Fantazija oronulog zida". 

Nakon Drugog svjetskog rata u radu mu prevladavaju metode socijalističkog realizma, da bi nakon 1952. pristupio novim problemima i pronalazio nova rješenja - to su intimna maštanja i nostalgične vizije dalekih svjetova djetinstva.
Koordinate: 7° 29' 36" SGŠ, 134° 38' 03" IGD

Melekeok oblast na topografskoj karti
jezero Ngardok
**Melekeok** je jedna od šesnaest administrativnih oblasti ostrvske države Palau. Nalazi se na istočnoj obali ostrva Babeldaob koje je najveće ostrvo države Palau i drugo po veličini u regionu Mikronezije. Od 7. okrobra 2006. godine sedište vlade Palaua je premešteno iz dotadašnje prestonice Korora u Melekeok. Zgrada kapitola u kojoj je sedište palauanske vlade se nalazi na brdu Ngerulmud u Melekeoku.

Prema poslednjem popisu stanovništvo administrativne oblasti Melekeok predstavlja 9390 žitelja. Oni nastanjuju sedam sela među kojima je i prestonica:

1. Melekeok
2. Ertong
3. Ngeburč
4. Ngeremečeluč
5. Ngermeleč
6. Ngerubesnag
7. Ngeruling

Melekeok obuhvata površinu od 28,5 kilometara kvadratnih u oblasti koja se nalazi između Ngčesar na jugu i Ngival na severu.

Jezero Ngardok je najveća prirodna vodena površina na kopnu u oblasti Mikronezije, površine 493 hektara, u njemu živi mala populacija slanovodnih krokodila *Crocodylus porosus*.

Spoljne veze
------------

***Melekeok*** na Wikimedijinoj ostavi

* Senat Palaua u Melekeoku  Arhivirano 2007-12-31 na Wayback Machine-u (`en`)
* tekst o premeštanju prestonice  (`en`)
* ekološki projkat u Melekeoku  Arhivirano 2009-08-20 na Wayback Machine-u (`en`)
* tekst o zgradi kapitola na sajtu potpredsednika Palaua  (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 206806435
* LCCN: no2015116251

 |
*Za ostala značenja, v. Melet (razvrstavanje).*
**Melet** (grčki: ; fl. 4–3. vijek) bio je drevni atenski Grk iz deme Pit, poznat po tome kao što je kao tužitelj sudjelovao na suđenju i pogubljenju znamenitog filozofa Sokrata.

Život
-----

O Meletovom životu se vrlo malo zna, a gotovo jedini izvor su njegovi portreti sokratskoj književnosti, prije svega Platonovim dijalozima, gdje je imenovan kao glavni Sokratov tužitelj. U *Eutifronu*, Platon opisuje Meleta kao najmlađeg od tri tužitelja, odnosno kako je imao "kvrgavi nos, dugu ravnu kosu i loše njegovanu bradu" te kako nije bio poznat Sokratu sve do suđenja. Melet se također nakratko spominje u *Teetetu*. 

Kasniji grčki historičar Diogen Laertije navodi kako su nakon Sokratovog pogubljenja "Atenjani osjećali takvo žaljenje" da su pogubili Meleta i protjerali njegove pristaše iz grada. Također navodi da je Antisten, Sokratov učenik i osnivač cinizma, bio kolovođa Meletovog progona i pogubljenja.

Izvori
------

1. ↑  Plato, *Euthyphro*, 2b
2. ↑  Diogenes Laërtius, 2.43
3. ↑  Diogenes Laërtius, 6.9
|  |
| --- |
| **Ekonomija** |
|  |
|   **Ekonomija po regijama** 
Afrika  •  Sjeverna Amerika
Južna Amerika  •  Azija
Evropa  •  Okeanija
 |
| Generalni aspekti |
| 
Razvoj ekonomske misli
Mikroekonomija • Makroekonomija |
| Metodologija |
| 
Bihejvioristička  •  Komputacijska
Ekonometrija  •  Evoluciona
Eksperimentalna •  Teorija igre
Matematička  •  Društvena psihologija |
| Polja i podjele |
| 
Razvoj • Rast • Historija
Međunarodna trgovina • Rad
Ekonomija bogatstva • Finansijska
Monetarna teorija • Javni sektor
Industrijska organizacija • Zakon
Ekološka • Ekonomski sistemi 
Prirodni resursi • Poljoprivreda
Okruženje • Regionalna nauka
Gradska • Kultura • Zdravlje |
| **Kategorija:Ekonomija** |
| Časopisi • Publikacije
Kategorija:Ekonomija • Teme • Ekonomisti |
| **Ekonomske ideologije** 
Anarhistička •  Kapitalistička
Komunistička • Korporativna
Fašistička • Džordžijska
Islamska • Slobodna trgovina
Tržišna socijalistička • Merkantilistička
Protekcionistička •  Socijalistička
Sindikalistička • Treći put
 |
| Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

**Mikroekonomija** potiče od grčkih reči *micros* (mali) i *oikonomia* (privreda), što bi u prevodu značilo izučavanje pojedinačnih ekonomskih pojava, veličina i odnosa vezanih za pojedince i preduzeća. Prema tome, mikroekonomija proučava privredne subjekte (domaćinstva i preduzeća) sa stanovišta trškova proizvodnje, formiranja i raspodele profita i akumulacija, forimiranja cena, proizvodnje i distribucije roba i usluga, pojedinačna tržišta, individualnu štednju i akumulaciju, životni standard i ličnu potrošnju itd. Iz ovog proističe da su domaćinstva i preduzeća osnovni privredni subjekti u poslovanju i potrošnji u svim oblicima privređivanja.

Mikroekonomija izučava donošenje odluka o upotrebi određenih proizvodnih resursa. Na primer, zašto pojedinci više vole automobil od bicikla i kako proizvođači odlučuju da li da proizvode automobile ili bicikle. U ovom slučaju se analizira ponašanje svih domaćinstava i svih preduzeća u pogledu zbira kupovine automobila i zbira proizvodnje automobila. Tako se istražuje tržište automobila i upoređuje sa tržištem bicikla i dobija odgovor o relativnom odnosu cena automobila i bicikla u odnosu na utrošene resurse. Dakle, mikroekonomija proučava svako tržište za svaku robu i pruža šansu za rezumevanje celokupnog repro-ciklusa, proizvodnje, raspodele, i potrošnje, u celoj privredi u datom trenutku vremena.

* Ekonomija
* Makroekonomija
Koordinate: 41° 29′ 17" SGŠ, 21° 56′ 41" IGD

**Manastirec** (mak. *Manastirec*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Manastirec je naselje u okviru opštine Rosoman.

Prirodni uslovi
---------------

Manastirec je smešten u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Kavadaraca, naselje je udaljeno 15 kilometara severozapadno.

Naselje Manastirec se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je smešteno u dolini Crne reke, pritoke Vardara, u središnjem Tikveške kotline. Naselje je položeno na približno 150 metara nadmorske visine, na prvim bregovima iznad reke.

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Manastirec je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 321 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (95%), a ostalo su Srbi. Početkom 20. veka značajan deo stanovništva činili su Turci, koji su posle Prvog svetskog rata iselili u maticu.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinarosoman.gov.mk Zvanična stranica opštine Rosoman

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Rosoman |
| --- |
| **Rosoman** • 
Debrište •
Kamen Dol •
Kruševica •
Manastirec •
Mrzen Oraovec •
Palikura •
Ribarci •
Sirkovo •
Trstenik |  |
**Polarografija** je potklasa voltametrije, gde se radna elektroda padajuća ili statična živina elektroda. Ona je korisna zbog svog širokog katodnog opsega i obnovljive površine. Ovaj analitički metod je izumeo Jaroslav Hejrovski, primalac Nobelove nagrade za hemiju 1959. za otkriće i razvoj polarografskih metoda analize.

Način rada
----------

Hejrovskijev polarograf
Polarografija je voltametrijsko merenje čiji respons je određen kombinacijom difuzino / konvekcionog masenog transporta. Ona je specifična vrsta merenja koja spada u opštu kategoriju linearnih voltametrija, gde je elektrodni potencijal menja linearno od početnog do krajnjeg potencijala. Zavisnost struje od potencijala polarografskog eksperimenta ima tipičan sigmoidan oblik. Polarografija se razlikuje od drugih voltametrijskih merenja po tome što koristi padajuću ili statičnu živinu elektrodu.

Dijagram struja vs. potencijal polarografskog eksperimenta pokazuje da oscilacije struje odgovaraju padanju kapi Hg iz kapilare. Ako se povežu tačke maksimalne struje svih kapi, dobija se sigmoidna kriva. Ograničavajuća struja (plato sigmoida), se naziva difuziona struja, jer je difuzija glavni činilac fluksa elektroaktivnog materijala u toj tačci životnog veka Hg kapi.

Vidi još
--------

***Polarografija*** na Wikimedijinoj ostavi

* Voltametrija
* Potenciometrija
* Elektroanalitički metodi
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Porat**. Za druga značenja, v. Porat (Biševo).* |

**Porat** je malo naselje s lukom na otoku Krku, Hrvatska.

Zemljopis
---------

Porat je smješten na sjeverozapadnoj obali Krka, na jugozapadnom kraju prostranog Malinskog zaljeva, iznad manjeg zaljeva, zapadno od Malinske. Naselje je povezano cestom do drugih mjesta na otoku.

Na kraju oko 60 metara široke i 100 metara duge uvale je mali gat, gdje je more dubine od 1,5 m. Na početku ulaza u zaljev je oko 70 m dug koljenast lukobran, na kojem je moguć vez plovila s gazom do 2 m. Lučica je dobro zaštićena od svih vjetrova, pri jačoj buri samo more može postati valovito.

Povijest
--------

Franjevački samostan sv. Marije Magdalene, koji se nalazi zapadno od naselja bio je sagrađen oko 1500. godine. Samostan je dobio svoj današnji izgled u 17. stoljeću. U samostanu je crkva Sv. Marije Magdalene sagrađena sredinom 16. stoljeća.

Zapadno od Porta iznad zaljeva Sv. Martin su ruševine benediktinskog samostana i crkve iz 12. stoljeća.
Lamed
**Lamed** (למד) je 12. slovo hebrejsko pismo i ima brojčanu vrijednost od 30.

Povijest
--------

Hebrejsko slovo Lamed ima istu povijesnu pozadinu kao feničko slovo Lamed. Iz kojeg je isto nastalo grčko slovo Lambda i latinsko slovo L.

Primjeri
--------

* לאה Lea
* לבן Laban, biblijsko ime
* לוט Lot
* לוי Levi
* לילה (laylah) = Noć

Šifra znaka
-----------

|   | Unicode | HTML | izgledovisi o pregledniku | poveznice((eng.)) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| k. točka | naziv | kod | entitet |
| slovo *ל* | U+05dc | HEBREW LETTER LAMED | `&#x05dc;` | *nema* | ל | detaljni podacitest preglednika |

 Moguće je da se slova u gornjoj tablici neće ispravno prikazati ako odgovarajući fontovi nisu instalirani na vašem računalu i preglednik (*browser*) nije ispravno podešen. Poveznice *test preglednika* omogućuju provjeru ispravnosti prikaza i postavki računala.

U standardu ISO 8859-8 simbol ima kod 0xec.

| * p
* r
* u
Hebrejsko pismo |
| --- |
| 
Alef א ·
Bet ב ·
Gimel ג ·
Dalet ד ·
He ה ·
Vav ו ·
Zajin ז ·
Het ח ·
Tet ט ·
Jod י ·
Kaf כ ך ·
Lamed ל ·
Mem מ ם ·
Nun נ ן ·
Sameh ס ·
Ajin ע ·
Pe פ ף ·
Cade צ ץ ·
Kof ק ·
Reš ר ·
Šin ש ·
Tav ת
 |

***Lamed*** na Wikimedijinoj ostavi
**Peter Pierre Weisz** (Šikloš, Mađarska Republika, 1943.), hrvatsko-izraelski slikar i filantrop.

Biografija
----------

Peter Pierre Weisz je rođen 1943 godine u mađarskom gradu Šiklos.Židovskog i Mađarskog je podrijetla. Osnovnu školu i gimnaziju završio je u Osijeku. 1964 godine završio je studij prava i povijesti umjetnosti na Sveučilištu u Zagrebu. 1965 godine u Francuskoj je upisao pariški Beaux-Art, studiravši u klasi profesora Clarina. Najveći dio svog života bio je slikar, slobodni umjetnik apstraktne estetike. U idućim godinama, nakon završenog studija, je u skladu sa svojim porivima, kao slobodan umjetnik, boravio i djelovao u europskim zemljama od Francuske, Italije, Belgije, Nizozemske, Zapadne Njemačke i Švicarske, pa sve do Sjedinjenih Američkih Država (SAD). U proljeće 1991 iselio je u Izrael, gdje je postao članom "Udruženja likovnih umjetnika Izraela". 1993 godine organizirao je donaciju Hrvatskoj, likovna djela 40 izraelskih umjetnika. Ta donacija je označila prekretnicu, pošto je to bila prva realizirana kulturna suradnja između Izraela i Hrvatske. Peter je spomenutom gestom odigrao i svojevrsnu ulogu prvoga neslužbenog ambasadora Hrvatske. Uslijed njegova angažmana uslijedilo je i sudjelovanje izraelskih umjetnika na prvome "Mediteranskom biennalu moderne umjetnosti", održanom u Dubrovniku 1995 godine, kao i niz drugih aktivnosti koje su rezultirale uspostavom dobrih diplomatskih odnosa dviju zemalja. Od 1994 do 1997 bio je direktor prvog izraelskog ureda u Zagrebu. Peter posjeduje dvojno državljanstvo, hrvatsko i izraelsko. Živi i radi u Zagrebu i Nethanyai. Autor je mnogobrojnih samostalnih i skupnih izložbi u Hrvatskoj i inozemstvu. Ekspresionistički izričaj koji jasno zapečaćuje njegov rad u funkciji je iskazivanja vlastite i univerzalne istine, obuhvaćajući nezaobilazno tematiku židovske povijesti kojoj i sam kao pojedinac pripada. Peter se kao predsjednik udruge "Olimpijada kulture" uvijek spremno odazvao na poziv za pomoć. U Osijeku je pomogao obnoviti Hrvatsko narodno kazalište (HNK), Barutanu (*prostor namijenjen scenskim izvedbama*), Katedralu, Franjevački samostan, te je darivao za brojne druge nakane. Darivao je i Vukovaru, Zadru, Gospiću, Slavonskom Brodu, Zagrebu i drugim gradovima Hrvatske. Također je darivao "Hrvatsku kuću" u talijanskoj Padovi, "Muzeju holokausta" u New Yorku i mnoge druge.

2014 godine Peter je u Likovnom salonu Vladimir Becić u Slavonskom Brodu predstavio samostalnu izložbu slika pod nazivom "Sanjač otvorenih očiju". Riječ je bilo o 22 rada slikara apstraktnih kompozicija, svjetskog putnika hiperpoliglota, te pokretača organizacije i predsjednika jedinstvenog projekta "Svjetskih umjetničkih igara" (WAG), koje su tih dana svoju premijeru imale u Beču. Četvrtina ostvarenog prihoda izložbe je bila darovana brodskoj "Udruzi za unaprjeđenje duševnog zdravlja Vrapčići".
**Polarni koordinatni sistem** je sistem koordinata gde je pozicija tačke T određena njenom udaljenošću od jedne fiksne tačke R, ishodišta, zajedno sa uglom koji duž RT formira sa jednom fiksnom polupravom. Ishodište R se naziva *pol*, rastojanje RT naziva se *radijus vektor* (r), fiksna poluprava naziva se *polarna osa* (x-osa), na slici desno. 

Ugao φ između polarne ose i radijus vektora naziva se *vektorski ugao*, ili *polarni ugao*, *azimut*, *amplituda*, pa i *anomalija*. Pozitivan smer ugla φ je obrnut smeru kazaljke na satu, negativna vrednost je u smeru kazaljke na satu. Koordinate tačke T su uređen par brojeva (r,φ). Polarne koordinate u ravni su korisne za sisteme sa centralnom simetrijom.

Polarni koordinatni sistemi se koriste i u tri dimenzije.

Transformacije
--------------

**(P-D)** Polarni u Dekartov. Kada pol postavimo u ishodište Dekartovog pravouglog koordinatnog sistema, polarnu osu na h-osu, kao na slici, tada sledeći sistem jednačina transformiše polarne u Dekartove koordinate:

{\displaystyle x=r\cos \phi ,\;y=r\sin \phi .}
Na primer, tačka T(2,30°) je u polarnom koordinatnom sistemu; udaljena je 2 od pola R, njen radijus vektor položaja naget je pod uglom 30° prema polarnoj osi. Prema navedenim jednačinama, transformišemo njene koordinate u Dekartov sistem i dobijamo {\displaystyle x={\sqrt {3}},\;y=1,} tj. njen položaj u Dekartovom pravouglom sistemu koordinata je {\displaystyle T'({\sqrt {3}},1).}

**(D-P)** Dekartov u polarni. Ako su (x,y) Dekartove koordinate tačke T', tada su njene polarne koordinate {\displaystyle T(r,\phi ),} gde je:

{\displaystyle r={\sqrt {x^{2}+y^{2}}},\;\phi =\arctan({\frac {y}{x}}),}
pri čemu je ugao φ takav da je {\displaystyle x:y:r=\cos \phi :\sin \phi :1.\,}

Na primer, tačka sa Dekartovim koordinatama (-1,-1) ima polarne koordinate {\displaystyle ({\sqrt {2}},225^{o}).}

Vidi još
--------

* Dekartov koordinatni sistem
* Sferni koordinatni sistem
* Cilindarski koordinatni sistem

***Polarne koordinate*** na Wikimedijinoj ostavi
**Polarni vuk**, **arktički vuk** (*Canis lupus arctos*), ponekad i **beli vuk**, sisar je iz porodice pasa, a pobliže on je podvrsta sivog vuka. Nastanjuje Sjevernu Kanadu, Aljasku, kanadske arktičke otoke od Melvilla pa do Ellesmera i sjevernu i istočnu obalu Grenlanda, sjeverno od 68° sjeverne širine. Živi u jednom od rijetkih područja na Zemlji u kojima je siguran od čovjeka, jer čak ni Eskimi više ne žive tako daleko na sjeveru. To je jedno od najnegostoljubljivih područja na svijetu.

Obilježja
---------

Zbog vrlo niskih temperatura zraka koje i ljeti rijetko prelaze 0 °C a zimi padaju i do -50 ° (ponegdje i značajno niže), ova podvrsta razvila je neke posebnosti koje ih razlikuju od svih drugih podvrsta vukova (iznimka je bijeli vuk (*Canis lupus albus*) koji nastanjuje odgovarajuća područja na euroazijskom arktiku). Tako im je vrlo meko, gusto i dugodlako krzno gotovo bijelo (na leđima nešto tamnije), s pojedinim sivim i crnim dlakama. Uši su im manje i okruglaste, njuške nešto kraće a noge upadljivo kratke. To im čini tijelo zbijenijim.

Ponašanje
---------

Povezanost unutar čopora kod ove podvrste još je nešto izraženija nego kod drugih podvrsta vukova. Usamljena jedinka u surovim uvjetima koji vladaju u tim područjima ne bi mogla preživjeti duže vrijeme.

Tlo je, osim nekoliko centimetara ispod površine, stalno zamrznuto (permafrost) tako da može opstati samo rasljinje s plitkim korijenjem. U takvim uvjetima mogu preživjeti samo rijetki sisavci, najčešće manji glodavci. To znači, da veliki čopor nije svrsishoda, pa ga čini najčešće sedam do deset jedinki. Zbog velike povezanosti među njima, ponekad ih može biti i do trideset. No čoporu vukova za preživljavanje je katkad potreban i veči plijen, pa love i mošusna goveda i sobove.

Čopor ostaje stalno na okupu tjekom jeseni i zime, no nakon parenja u ožujku napustit će skotna vučica čopor kako bi potražila prikladnu jazbinu. Kadkad će ju sama iskopati, ali ako je zemlja zamrznuta često je prisiljena mlade donjeti na svijet u jednoj od prijašnjih jazbina. Pri dolazku na svijet mladi su sljepi, gluhi i bespomoćni te u potpunosti ovise o majci. Odprilike nakon mjesec dana mladi vučići mogu početi jesti meso. Od tog trenutka i čopor sudjeluje u njihovom hranjenju.

Ugroženost i zaštita
--------------------

Polarni vukovi su jedina podvrsta vukova koja nije ugrožena. Područja koja nastanjuju su zbog surovosti klime relativno zaštićena od ljudskih aktivnosti, bilo od lova, bilo od kultiviranja. Samo ih Eskimi još love zbog krzna, no to je zanemarivo, i ne ugrožava ih.

Ishrana
-------

Polarni vukovi, kao i sve vrste vukova, su mesojedi. Hrane se isključivo tako što love zečeve i jelene.

Literatura
----------

* Lucyan David Mech & Monika Thaler: *Auf der Fährte der Wölfe.* Frederking & Thaler, München 1992. ISBN 3-89405-315-1

***Polarni vuk*** na Wikimedijinoj ostavi
Garnitura mjernih pločica
Garnitura opreme za mjerne pločice
Mjerne pločice stavljene zajedno mogu nositi svoju vlastitu težinu
**Mjerne pločice** ili **etaloni** služe za precizno mjerenje i kontrolu mjernih instrumenata. Imaju veću preciznost od pomičnog mjerila i mikrometarskog vijka. Rade se od čelika otpornog na: habanje, koroziju, vlagu i toplinu, koji je kaljen, brušen, lepovan i poliran. Za specijalne svrhe se rade od tvrdog metala i kvarca. Osnovna namjena je za kontrolu ostalih mjera. Paralelne mjerne površine daju željenu dužinu.

Spajanje mjernih pločica kombiniramo tako da dobijemo željene dužine (stavljamo jednu pločicu na drugu). Drže se zajedno uslijed ravnih površina. Da bi se zaštitili od vlage i topline, uzimaju se pincetom ili kožnim rukavicama. 

Isporučuju se u specijalno urađenim garniturama od: 112, 105, 86, 79, 47, 36, 32, 18 ili 9 komada pločica. Tako na primjer, garnitura od 86 komada ima:

* 9 kom sa povećanjem 0,001; od 1,001 do 1,009 mm
* 10 kom sa povećanjem 0,01; od 1,01 do 1,1 mm
* 10 kom sa povećanjem 0,01; od 1,11 do 1,2 mm
* 10 kom sa povećanjem 0,01; od 1,21 do 1,3 mm
* 10 kom sa povećanjem 0,01; od 1,31 do 1,4 mm
* 9 kom sa povećanjem 0,01; od 1,41 do 1,49 mm
* 10 kom sa povećanjem 0,5; od 0,5 do 5,0 mm
* 9 kom sa povećanjem 0,5; od 5,5 do 9,5 mm
* 9 kom sa povećanjem 10; od 10 do 90 mm

Klase točnosti
--------------

Postoje 4 klase točnosti etalona mjernih pločica: 

* 0. stupanj: za reguliranje preciznih mjernih instrumenata i za kontrolu samih mjernih etalona
* 1. stupanj: za kontrolu šablona za postavljenje alatnih strojeva
* 2. stupanj: za podešavanje radioničkih mjerila
* 3. stupanj: za mjerenje u proizvodnji

Povijest
--------

Mjerne pločice je izumio švedski izumitelj Carl Edvard Johansson. 1888. se zaposlio u tvornici pušaka Mauser, gdje su se neki dijelovi pušaka izrađivali s visokom preciznošću. U to vrijeme su se koristile već mjerne rašlje, ali trebalo je i njih kontrolirati. 1894. došao je na ideju da napravi vrlo precizne mjerne pločice za kontrolu bilo koje duljine. Da bi to mogao ostvariti, preuredio je ženin šivaći stroj za brušenje i poliranje mjernih pločica.

Izvori
------

1. ↑    "Mjerenje i kontrola u alatničarstvu", Industrijska strojarska škola, Zagreb, 2011.
2. ↑   "Sredstva za mjerenje", Tehnički fakultet Rijeka, Izv.prof.dr.sc. Branimir Barišić, 2011.
3. ↑   Doiron Ted, John Beers: "The Gauge Block Handbook", publisher = Dimensional Metrology Group, US National Institute of Standards and Technology, 2009.
Spomen-ploča podignuta 1978. u znak podsjećanja na Milanski edikt
**Milanski edikt** je uredba koju su 313. u Milanu zajednički proglasili Konstantin I. Veliki, tada tetrarh Zapada i Licinije, tetrarh istoka, a njome je i službeno označen kraj vjerskih progona u Rimskom Carstvu, dok je samo Carstvo zauzelo neutralan položaj u odnosu na religije.

Istorija
--------

Ovaj je Edikt imao svoju značajnu prethodnicu u ediktu o toleranciji što ga je 311. u Nikomediji proglasio car Galerije. U njemu se daje oprost kršćanima koji su, »slijedeći svoje hirove, bili obuzeti ludošću, te se nisu pokoravali drevnim običajima.« U tom se dokumentu nadalje čita:

> »U ime toga oprosta, neka mole svoga Boga za naše spasenje, za spas Republike i za svoj grad, kako bi Republika mogla i dalje posvuda postojati jedinstvena, a oni da bi mogli mirno živjeti u svojim domovima.«
> 
> 

Milanski edikt zahvatio je, međutim, još dublje, određujući izričito i da se sva mjesta na kojima se zajednica okupljala i svako drugo konfiscirano i oduzeto vlasništvo »ima vratiti kršćanima bez traženja naknade ili ikakvoga plaćanja, i bez pokušaja prijevare i obmane.«

Glavna značajka ovog edikta bila je u tome što je kršćanstvu, ali i svim drugim religijama, omogućio pravni položaj jednak položaju poganstva, a poganstvo više nije bila službena religija Carstva i njegove vojske.

Razlozi edikta
--------------

Početkom 4. stoljeća, u Rimskom Carstvu kršćani su već bili izuzetno prošireni, kako teritorijalno, tako i u raznim slojevima društva. Mnogi su kršćani zauzimali ključne položaje u državnoj upravi i ostalim viđenijim mjestima u društvu, premda su se izlagali opasnosti progona. Edikt je stoga želio unijeti mir u Carstvo, a nakana mu je bila sinkretistička: obuhvatiti u rimskom društvu vjerska i filozofska učenja različita porijekla, kako bi se ojačala država.

Izvori
------

Izvorni tekst samog edikta nije nađen, no u svojim ga djelima navode suvremenici njegova proglašavanja: Laktancije i Euzebije Cezarejski.

Laktancije donosi na latinskom jeziku u svome djelu *De mortibus persecutorum* (poglavlja 34 i 48), kako Galerijev edikt,Šablon:WikizvorM tako i Milanski ediktŠablon:WikizvorM.

Euzebije donosi oba teksta u grčkom prijevodu u svojoj *Povijesti Crkve* (VIII,17; X,5).

Značenje edikta
---------------

Kao što je iz svega vidljivo, nije bila riječ o davanju slobode samo kršćanstvu, kako se to često tumači, niti je bila riječ o proglašenju kršćanstva državnom religijom. Naprotiv, nakana je edikta bila sloboda vjerskog izražavanja u Rimskom Carstvu, kako bi se postigao nutarnji politički mir.

Tek 380. godine, uredbom cara Teodozija I. kršćanstvo će postati državnom religijom u Rimskom Carstvu.

Poveznice
---------

* Konstantin I. Veliki
* Konstantinov edikt
* Bizant
* Prvi nicejski sabor
* Konstantinov pomak

***Milanski edikt*** na Wikimedijinoj ostavi
**Max Heinrich Hermann Reinhardt Nettlau** (Neuwaldegg, 30. travnja 1865. - Amsterdam, 23. srpnja 1944.) bio je njemačko-austrijski anarhist, povjesničar i biograf.

Od kraja 19. stoljeća i do 2. svjetskog rata sudjelovao je u anarhističkom pokretu i ulagao ogromne napore kako bi zbivanja u njemu i oko njega ostala dokumentirana za buduće generacije. Iako je bio njemački (pruski) državljanin, većinu života proveo je između Beča, gdje je odrastao, i Londona gdje je studirao filologiju i keltski velški jezik. Nakon uspona nacista i "Anschlussa" preselio se u Amsterdam; tamo je živio do svoje smrti 1944. Za vrijeme studija u Londonu upoznaje Errica Malatestu te Pjotra Kropotkina, s kojima ostaje u kontaktu cijeli život. Pomogao je i pri ustanavljanju Freedom Press-a, londonske anarhističke naklade koja djeluje i danas.

Djelo
-----

Krajem 19. stoljeća spisima i korespondenciji mnogih socijalističkih i anarhističkih militanata prijetilo je uništenje što ga je navelo da je očevo naslijeđe uložio u skupljanje i arhiviranje tog gradiva. Osim toga, načinio je više intervjua s protagonistima libertarnog i socijalističkog pokreta te napisao biografije poznatih ličnosti, među kojima Mihaila Bakunjina, Éliséea Reclusa i Errica Malateste. Pisao je također i povijesne rasprave, opise i preglede o tematici. 

1935. prodao je svoju opširnu kolekciju tekstova (razni dokumenti, arhivi, pisma, knjige, časopisi itd.) Međunarodnom institutu za socijalnu povijest (IISH) u Amsterdamu. Od 1938. tamo se zapošljava i pomaže pri katalogizaciji toga gradiva.

Nacisti ga nikada nisu maltretirali: ili nisu znali gdje živi  ili im se zbog svoje starosti nije činio važan. Umro je 1944. od raka.

Izvori
------

1. ↑  web stranice IISH

Bibliografija
-------------

* *Povijest anarhizma*. Daf, Zagreb, 2000.

### Značajnija djela

* *Michael Bakunin. Eine Biographie*, 3 sveska, London, 1896.-1900.
* *Errico Malatesta - Das Leben eines Anarchisten*, Berlin, 1922.
* *Anarchism in England*, Berlin, 1924.
* *Der Vorfrühling der Anarchie*, Berlin, 1925.
* *Der Anarchismus von Proudhon zu Kropotkin; Seine historische Entwicklung bis zum 1880*, Berlin, 1927.
* *Élisée Reclus - Anarchist und Gelehrter*, Berlin, 1928.
* *Anarchisten und Sozialrevolutionäre der Jahre 1880-1886*, Berlin, 1931.
* *Esbozo de historia de las utopías*, Buenos Aires, 1934.

Eksterni linkovi
----------------

***Max Nettlau*** na Wikimedijinoj ostavi

* Freedom Press Arhivirano 2007-02-07 na Wayback Machine-u
**Planinska lasica** (*Mustela altaica*), poznata i kao **blijeda lasica**, vrsta je lasice koja živi u planinskim područjima Azije, od Kazahstana, Tibeta i Himalaja kroz Mongoliju, sjeveroistočnu Kinu, sjeverni Sibir i Koreju.

Fizička obilježja
-----------------

Duljina tijela mužjaka iznosti između 22 do 29 centimetara, dok sam rep duljini tijela dodaje dodatnih 11 do 15 centimetara. Mužjaci mogu težiti od 217 do 350 grama. Ženke su nešto manje i lakše; duljina tijela iznosi im 22 do 25 centimetara, a rep iznosi 9 do 12 centimetara. Teže od 122 do 220 grama.

Vrsta se linja tijekom proljeća i jeseni. Zimski prekrivač tamnožute je boje do crvenkasto smeđe na leđima, s blijedo žutim ili kremasto bijelim vratom i trbuhom. Gornji dio glave između njuške i ušiju obično je tamne sivosmeđe boje. Ljetno krzno sive je boje s nijansama svijetle žute boje. Usne ove životinje bijele su boje, do je brada sivosmeđe boje.

Način života
------------

Prvenstveno je noćna životinja. Dan provodi u gnijezdima u pukotinama na korijenju stabala ili napuštenim brlozima. Izvan sezone parenja, planinske lasice žive samotnjačkim životom.

Vrsni su lovci, hraneći se uglavnom manjim sisavcima, no pojest će svaku manju životinju koju mogu svladati, od drugih sisavaca, do ptica, guštera i kukaca.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **planinskoj lasici** |
**Monsival** je brežuljak i gradski turistički predio u Puli. Administrativno pripada Mjesnom odboru Veruda.

Monsival je sa sjeveroistoka ograničen Novom Verudom, s istoka Marinom Veruda, s juga Verudelom, a za jugozapada, zapada i sjeverozapada Jadranskim morem (odnosno uvalom Valsaline na sjeveru i uvalom Saccorgiana na jugu).

Na vrhu brda Monsival nalazi se Fort Bourguignon, jedna od posljednjih utvrda koja se trebala izgraditi na unutarnjem obrambenom prstenu oko grada Pule. Ovaj unutarnji obrambeni prsten činile su utvrde postavljene u radijusu od 2,5 km oko luke. Ovakav sustav slijedio je zamisao koju je razvio 1820. godine nadvojvoda Maksimilijan Josip za obranu grada Linza, a njegova zamisao bila je inspirirana slavnim tornjem Martella. Za razliku od Linza, pulski kružni fortovi ne slijede isti obrazac. Rane utvrde izgrađene između 1851. i 1855. su značajno manje i slabije od onih koje su izgrađene desetljeće kasnije, poput Forta Bourguignona. Izvorno nazvan Fort Monsival, gradio od 1861. do 1866. kao kružna dvoetažna zgrada s malim kružnim dvorištem u centru.

Pored Forta Bourguignon nalazi se disko klub Piramida, a na zapadnim padinama Monsivala nalaze se Zlatne stijene s turističkim vilama (apartmanima) iznad prekrasne i omiljene gradske plaže.
Parobrod s lopaticama na boku, 1850-e
**Parobrod lopatičar** je naziv za parobrod koji koristi lopatice za kretanje kroz vodu. Takvi parobrodi se smještaju u širu grupu koju čine **brodovi lopatičari** koji također koriste lopatice, ali ih umjesto parnih mašina pokreće ljudski ili životinjski rad; a neke od modernih brodova lopatičara može pokretati i dizel motor. Parobrodi lopatičari su predstavljali najraniji oblik parobroda, ali koga su nakon nekoliko decenija istisnuli efikasniji brodovi s vijkom. Danas se prvenstveno koriste kao turistička atrakcija i kao jahte na mirnim vodama.

Eksterni linkovi
----------------

***Parobrod na lopatice*** na Wikimedijinoj ostavi

* links to videos on paddle wheelers Arhivirano 2009-11-24 na Wayback Machine-u
* links to photos of a modern design on paddle wheelers
* PS *Enterprise* Arhivirano 2011-10-11 na Wayback Machine-u A restored 19th century paddle boat at the National Museum of Australia
* Australian paddle steamers Arhivirano 2011-11-14 na Wayback Machine-u A brief history
* Arhivirano 2011-09-28 na Wayback Machine-u Forum Navis Romana: about the Rotaremis vehiculum (late-Roman paddle-wheel ship)
**Planinska ševa** (*Eremophila alpestris*) je vrsta vrapčarke iz roda *Eremophila*. Postoji oko 40 priznatih geografskih rasa ili podvrsta, od kojih su mnoge izolirane ili selice.

Rasprostranjenost
-----------------

Nastanjuje većinu Sjeverne Amerike od Arktika do juga Meksika, daleki sjever Europe i Azije i planine jugoistočne Europe. Postoji i izolirana populacija na platou u Kolumbiji. Uglavnom je stanarica na jugu svog areala, ali sjeverne populacije su selice i sele se na jug zimi.

Ovo je ptica otvorenih prostora. U Euroaziji nastanjuje planine iznad linije gdje drveće može opstati (oko 5200 metara) i daleki sjever. U većini Europe se često vidi na morskim obalama zimi. U Americi, gdje nema konkurentnih vrsta ševa, također živi na farmama, u prerijama, pustinjama, golf terenima, aerodromima i sličim mjestima.

Opis
----

Za razliku od drugih ševa, ova upadljiva vrsta je uglavnom smeđesiva odozgo i bijela odozdo, sa upadljivim crno-žutim licem. Duga je oko 16 cm. Mužjak ljeti ima crne "rogove" na glavi, koji ovoj ptici daju američki naziv "Horned Lark" (rogata ševa). 
U Americi postoji velik broj podvrsta sa drugačijom šarom na licu i drugačijom bojom leđa. Planinska podvrsta iz Južne Europe *Eremophila alpestris penicillata* je sivlja odozgo, a žutu boju na licu zamjenjuje bijela. 

Hrane se sjemenjem, pupoljcima, kukcima, larvama, malenim beskralježnjacima i školjkama.

Glasaju se sa pištavim "ćiip-ćiip".

Razmnožavanje
-------------

*Eremophila alpestris flava*
Grade gnijezdo oblika šalice u rupi u tlu, od biljnih materijala. Ženka nese obično četiri jajeta i uglavnom ih ona inkubira oko 12 dana. 

Na otvorenim prostorima Sjeverne Amerike planinske ševe najčešće stradaju od vjetroelektrana.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **planinska ševa** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **planinskoj ševi** |

***Planinska ševa*** na Wikimedijinoj ostavi
**Miloje Popović „Đak"** (17??-1825), vođa tzv. Đakove bune.

Rođen je u Kusatku, u Jasenici (Smederevska Palanka), i nosio prezime Popović. Poreklom sa Kosova. Učio je školu i tako dobio nadimak noji mu je zamenio prezime. Kratko vreme bio je pop, a zatim trgovac stokom. Tokom Prvog srpskog ustanka bio je pisar vojvode Vujice Vulićevića, a po propasti ustanka 1813. prebegao je u Nemačku. Posle 1815. vratio se trgovini. 

Krajem januara 1825. izbila je buna u Azanji, u smederevskoj nahiji, kasnije nazvana **Đakova buna**. Uzrok nezadovoljstva bili su zulumi lokalnih vlasti i preterani i nepravični porezi. Zahtevi, formulisani u tom smislu, usvojeni su na skupu u Topoli 3. februara i poslani knezu Milošu, uz pozdrave. Oko Đaka se okupila gomila koja je više galamila, nego što je bila spremna da se bori. Već 5. februara Miloševa vojska, predvođena Tomom Vučićem Perišićem, presretne pobunjenike u blizini Topole i lako ih razbije. Đak je ranjen, ali je uspeo da pobegne. Istovremeno je buna počela da se širi i na neke druge nahije, što je i bio uzrok snažne Miloševe reakcije. Đak je uhvaćen u Malom Mokrom Lugu i pogubljen 9. februara, a buna je sledećih dana prestala.

Sahranjen je u manastiru Pinosava, Kusadak, u blizini groba Vujice Vilićevića.
**La Esperanza** je grad i općina (municipio) od 13,875 stanovnika na jugozapadu Hondurasa u Departmanu Intibucá u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

La Esperanza se prostire u planinskoj unutrašnjosti, u kotlini na visini od 1700 metara nadmorske visine, udaljen svega 2.6 od sestrinske Intibuce sa kojom je spojena. Od karipske luke Puerto Cortés udaljena je 174 km južno, a od glavnog grada Tegucigalpe 107 km zapadno.

Historija
---------

Po lokalnoj usmenoj predaji na mjestu današnjeg grada postojala su dva indijanska sela, jedno od Maya -**Eramani** a drugo od Lenka - **Lentercala**.

Tokom 19. vijeka u *Eramani* se doselilo dosta trgovaca i stočara iz Comayaguje i drugih honduraških gradova, uz nešto pridošlih iz Gvatemale i Salvadora, pa je tad osnovana La Esperanza.
Naselje je 23. septembra 1848. dobilo status ville (gradića) a 1883. i status grada. Te iste godine osnovan je Departman Intibucá, čiji je administrativni centar postala La Esperanza.

Danas je u Hondurasu poznata kao prijestolnica folklora.

Privreda
--------

La Esperanza je trgovačko- uslužni centar poljoprivrednog kraja.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 9. 4. 2019.
2. 1 2 3 4  „*Breve historia de los dos municipios*" (španjolski). La Esperanza e Intibucá. Arhivirano iz originala na datum 2013-03-05. Pristupljeno 9. 04. 2019.
3. ↑  Esperanza „*La Esperanza*" (španjolski). DB-City. Pristupljeno 9. 04. 2019. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***La Esperanza, Honduras*** na Wikimedijinoj ostavi

* *La Esperanza e Intibucá* Arhivirano 2013-09-18 na Wayback Machine-u (`es`)

La Esperanza, Intibucá
Peptidoglikan
**Murein** je organski makromolekul. On je osnova ćelijskih zidova bakterija i modrozelenih algi (razvojne grane Eubacteria). 

Murein daje ćelijskom zidu čvrstoću i oblik. Uloga mu je zaštitna. Njegova je funkcija u prvom redu mehanička. Ovisno kakva je struktura i udio drugih tvari u bakterijskoj staničnoj stijenci kojima je murein protkan, bakterije dijelimo u dva razreda: gram-pozitivne bakterije i gram-negativne bakterije. Prva je skupina zbog više slojeva mureina otpornija i krutija, a druga je zbog tankog sloja osjetljivija na mehanička oštećenja. Zbog ostalih tvari javlja se i različita reakcija na bojanje po Gramu.

Novija literatura umesto pojma murein koristi pojam peptidoglikan.

Murein je svojstven ćelijskim zidovima eubakterija (prokarioti), a nema ga kod arheobakterija, niti kod eukariota.

Vanjske veze
------------

* Diagrammatic representation of peptidoglycan structures.
* Structure of MurNAc 6-Phosphate Hydrolase (MurQ) from Haemophilus influenzae with a Bound Inhibitor.
**Mysłowice** (njemački: *Myslowitz*) je grad od 75,446 stanovnika na jugu Poljske u Šleskom vojvodstvu.

Mysłowice je jedan od 29 gradova u konurbaciji Katowice u kojoj živi 2 400 000 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Mysłowice leži na rijeci Przemszi, udaljen dvanaestak km istočno od centra Katowica. Sjeverno od centra grada nalazi se ušće Bijele i Crne Przemsze, lokalitet poznat kao **Trokut tri cara** - historijska tromeđa triju carstava; austrijskog, ruskog i njemačkog.

Historija
---------

Mysłowice je tokom historije često mjenjao vladare, prvi put je dokumentiran 1360. kao grad osnovan po magdeburškom pravu u Kraljevini Češkoj. Kasnije je podpao pod vlast Habsburške Monarhije, koja je njime vladala do 1840-ih.

Za vrijeme šleskih ratova ([1740]]. - 1763.) između Habsburške Monarhije i Kraljevine Pruske, grad je često prelazio iz ruke u ruku, pa je i teško stradao od jednog požara 1758. Tek nakon potpisivanja mira 1763. u dvorcu Hubertusburg, pored Oschatza, podpao je pod 
Kraljevinu Prusku.

Grad je zajedno sa okolnim selima bio feud, koji je često mjenjao vlasnike, najpoznatiji među njima magnati Mieroszewski, vladali su njime od 1678. do 1839. kad su ga prodali industrijalcima Wincklersima.
Za njihove vlasti razvio se kao rudarski centar i postao poznat po proizvodnji porculana.

Pobratimski gradovi
-------------------

Mysłowice ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

* Njemačka Enzkreis, Njemačka
* Rusija Rajon Sokolinaja Gora (Moskva), Rusija
* Češka Frýdek-Místek, Češka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „Historia" (poljski). Mysłowice. Pristupljeno 20.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5  „*Poland: Slaskie*" (engleski). City population. Pristupljeno 20.03. 2021.
3. ↑   „Katowice Conurbation" (engleski). Case Study Poland. Pristupljeno 18.03. 2021.
4. ↑   „Miasta Partnerskie" (poljski). Mysłowice. Pristupljeno 20.03. 2021.

Vanjske veze
------------

***Mysłowice*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Mysłowice* (službene stranice) (`pl`)