**Hasa** (arapski: الأحساء, Al-Ahsa), najveća oaza na svijetu (s preko 2,5 milijuna palmi datulja), nalazi se u pustinji u pokrajini Šarqiyya u Saudijskoj Arabiji, 60 km zapadno od Perzijskog zaljeva. Oaza ima populaciju od 600.000 stanovnika i ima jednu od najvećih šijitskih manjina u Saudijskoj Arabiji, koja je velikom većinom sunitska zemlja.

Satelitska snimka Hase
Ime potječe od istoimenog najvećeg grada na području oaze, također poznatog i pod imenom al-Hufuf. Al-Hufuf je poznat i kao *Al-Hisa* (الحِسَى‎) što je arapski množina za „akumulirani pijesak iznad čvrstog tla". Ovo je jako važno za oazu jer kad kiše padnu, pijesak spriječava da voda ispari, a čvrsto tlo ju zadržava da ne oteče, te se do nje lako dolazi kopanjem.

U al-Hufufu se nalazi jedno od velikih sveučilišta u zemlji, Sveučilište kralja Faisala, osnovano 1975. Žene mogu studirati na nekim od studija. Ostali gradovi na području oaze su: al-Mubarraz, al-ʿUyūn i al-ʿUmrān.

Oaza Hasa obuhvaća nizove vrtova, kanala, izvora, bušotina, drenažno jezero, kao i povijesne građevine, urbano tkivo i arheološka nalazišta. Oni predstavljaju tragove trajnog ljudskog naselja u području Perzijskog zaljeva od neolitika do danas, što se može vidjeti iz preostalih povijesnih utvrda, džamija, bunara, kanala i drugih sustava upravljanja vodama. Zbog toga je evolvirajući kulturni krajolik oaze Hasa upisana na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji 2018. godine.

Povijest
--------

Citadela Ibrahim je izgrađena 1571.
Planina Kara s povijesnim špiljama nalazi se 16 km od središta grada Hofufa
Na području Hase postojala su ljudska naselja još u prapovijesti, zbog obilnih izvora vode u aridnom području. God. 899. ovim područjem je zavladao Karmatski vojskovođa iz Bahreina, Abu Tahir al-Džanabi. On je objavio neovisnost Hase od Arapskog kalifata u Bagdadu i svoju prijestolnicu smjestio u Hasu, tj. naselje al-Mu'mini u blizini Hofufa. Oko 1000. godine Hasa je postala 9. najveće naselje na svijetu s oko 100.000 stanovnika. God. 1077. osvajaju ju Ujunidi koji Hasu čine svojom prijestolnicom, ali ju uskoro osvajaju Usfuridi iz Bahreina, te naposljetku Džabridi iz Katifa.

Kut, tj. citadela Hofufa 1940-ih
God. 1521. Portugalci su od Džabrida osvojili Avalsko otočje (današnji Bahrein) pri čemu je poginuo posljednji Džabridski vladar, Mukrin ibn Zamil. God. 1550. Hasa i obližnji Katif je osvojilo Osmansko carstvo, tj. Sulejman I. koji je Hasu učinio glavnim gradom ajaleta Lahsa. Banu Halid pleme je protjeralo Osmanlije 1670. godine, a Hasa je 1795. godine uklopljena u vehabijski Emirat Diraja, no egipatski valija Muhamed Ali Egipatski ga 1818. vraća u vlast Osmanlija.

Povijesno je Hasa, kao najnaseljenije i najrazvijenije naselje, bilo upravno središte pokrajine Bahrein koja je uključivala većinu istočne obale Arapskog poluotoka, od Kuvajta do granica s UAE i Omanom, uključujući današnji Bahrein. God. 1830. Emirat Nadžd je preuzeo cijelu regiju, da bi 1871. Osmansko carstvo ponovno preuzelo vlast i stavilo je pod upravu Bagdada pa Basre. God. 1913. Ibn Saud, osnivač Saudijske Arabije, pripojio je Hasu i Katif svojoj državi, a spor s Kuvajtom je riješen 1922. godine tzv. Ukairskim protokolom.

Gospodarstvo
------------

Hasa je povijesno bila poznata po vještini šivanja, posebice u proizvodnji bišta, tradicionalnog muškog ogrtača.
Danas je razvijena poljoprivreda, posebno proizvodnja datulja, riže i limuna. Osim toga, uzgajaju se na tisuće ovaca, koza, goveda i deva pa je oaza Hasa vrlo važno poljoprivredno područje za cijelu Saudijsku Arabiju. Od 1938. mnoge naftne bušotine nalaze se u ovoj regiji, pa i najveće naftno polje na svijetu, Gauar.

Izvori
------

1. 1 2  „World Heritage Committee has inscribed a total of 19 sites". UNESCO. Pristupljeno 13. srpnja 2018.
2. ↑   *Arhivirana kopija*. Arhivirano iz originala na datum 23. 8. 2016. Pristupljeno 13. 7. 2018.
3. ↑  Paul Wheatley, *The Places Where Men Pray Together: Cities in Islamic Lands, Seventh Through the Tenth Centuries*, University of Chicago Press, 2001. str. 129. ISBN 978-0-226-89428-7
4. ↑  Uwidah Metaireek Al-Juhany, *Najd before the Salafi reform movement: social, political and religious conditions during the three centuries preceding the rise of the Saudi state*, London: Ithaca Press, 2002. str. 53. ISBN 0-86372-401-9.
5. ↑  David Long, *and Customs of Saudi Arabia (Culture and Customs of the Middle East)*, Westport, Conn: Greenwood Press, 2005. str. 8. ISBN 0-313-32021-7
6. ↑  Marshall Cavendish, *World and its peoples*, London: 2006. str. 29. ISBN 0-7614-7571-0.
7. ↑  Rima al Mukhtar, "Traditional & modern: The Saudi man's bisht", arabnews.com, 9. studenoga 2012. () Pristupljeno 13. rujna 2018.
8. ↑  Fouad Farsy, *Saudi Arabia: a case study in development*, London: KPI, 1986. str. 44. ISBN 0-7103-0128-6

* Jon Mandaville, *Al-Hasa: Outpost of Empire*, Saudi Aramco World ()

Vanjske veze
------------

* Službene stranice općine Hasa

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Saudijskoj Arabiji |
| --- |
|  | 
* Saudijska stara prijestolnica Diraja (2010)
* Historijska Džeda, vrata za Meku (2014)
* Petroglifi pokrajine Ha'il (2015)
* al-Hasa, evolvirajući kulturni krajolik (2018)
* Arheološko nalazište Mada'in Salih (2008)

 |  |
| **Nematerijalna svjetska baština Saudijske Arabije**
* Alardah Alnadždija, ples, bubnjanje i poezija (2015)
* Almezmar, bubnjanje i ples sa štapovima (2016)
* Arapska kava, simbol darežljivosti (zajedno s UAE, Omanom i Katarom) (2015)
* Medžlis, kulturni i društveni prostor (zajedno s UAE, Omanom i Katarom) (2015)
* Sokolarstvo1) (2010)
 |
| 1) Zajednička svjetska baština više zemalja (Ujedinjeni Arapski Emirati, Belgija, Češka, Francuska, Južna Koreja, Mongolija, Maroko, Katar, Saudijska Arabija, Španija i Sirija) |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 153655696
* GND: 4095968-5
* SUDOC: 050249754

 |