Firentinski *cassone* iz 15. vijeka (Nacionalni arheološki muzej Španije, Madrid)
*Cassone*, *Sala di Ercole*, Palazzo Vecchio, Firenca
*Cassone* od orahovine u obliku antičkog sarkofaga, Rim, 16. vijek (Walters Art Museum)
**Cassone** (mn. *cassoni*) ili **svadbeni kovčeg** je bogato ukrašena raskošna škrinja tipična za Italiju. Ukrasi su mogli biti ugravirani ili priljepljeni, a onda oslikani i pozlaćeni. Izraz *pastiglia* koristio se za dekoraciju u niskom reljefu oblikovanom od gipsa ili ugraviranom, koji se vrlo često koristio. Cassone ("velika škrinja") bio je jedan od statusnih simbola bogatih trgovaca i aristokrata u italijanskoj kulturi od kasnog srednjeg vijeka nadalje, bio je vjerojatno najvažniji dio namještaja u to doba. Davao se mladenki kako bi u njemu držala odjeću za vjenčanje, a nakn vjenčanja u njemu je donosila miraz novoj porodici.

Postoji, međutim niz različitih suvremenih naziva za škrinje i pokušaji modernih stručnjaka da ih razlikuje ostaju špekulacije, tako da se u praksi sve dekorirane italijanske škrinje tog doba nazivaju *cassoni*, što vjerojatno nije bio slučaj u prošlosti. Kao primjer se može navesti pojam *forziere* vjerojatno korišten za ukrašenu škrinju sa bravom.

Opis
----

Pošto je *cassone* služio za pohranjivanje osobnih stvari mladenke, bio je logično sredstvo za spomen na vjenčanje u obliku oslikanih dekoracija obiteljskih grbova i, nakon što su kao ukras uvedeni oslikani paneli od ranog *quattrocenta*, laskave alegorije. Bočni paneli bili su odlična ravna površina za oslikavanje, najčešće temama dvorske ljubavi ili puno rjeđe religijskim temama. U 15. vijeku postaju popularni motivi iz klasične historije i mitologije. Veliki firentinski umjetnici 15. vijeka angažirani su da ukrase *cassone* iako, kao što se Vasari žalio, u njegovo doba u 16. vijeku umjetnici su smatrali da je taj posao bio ispod časti za jednog umjetnika. Neki su se toskanski umjetnici u Sieni i Firenci specijelizirali za ukrašavanje drvenih panela na *cassoneu*. Ovi su se paneli očuvali kao samostalna umjetnička djela pošto su ih kolekcionari i trgovci umjetnina 19. vijeka skupljali, često odbacujući sam *cassone*. Od kasnih 1850-ih započelo se s proizvodnjom neorenesansnih *cassona* za trgovce kao što su William Blundell Spence, Stefano Bardini i Elia Volpi s ciljem da se sačuvani originalni ukrašeni paneli mogu predstaviti klijentima u glamuroznijem i "authentičnijem" obliku.

Tipično mjesto gdje se pozicionirao *cassone* bilo je podnožje kreveta koji je bio zatvoren u zavjese. Takvo uređenje je tipično za prikazivanje scena Blagovijesti ili Pohođenja Svete Ane Djevici Mariji. *Cassone* je uglavnom bio nepomičan dio namještaja. U kulturi gdje du stolice bile rezervirane za važne ličnosti, često ljudi nefoemalno sijedali na jastuke postavljene na pod prostorije, a *cassone* se koristio kao naslon za leđa ili kao stol. Simbolična "poniznost" što je moderni stručnjaci iščitavaju u prikazima Blagovijesti gdje ja Marija prikazana kako sjedi na podu i čita, vjerojatno podcjenjuje uobičajenu praksu sjedenja onog doba.

S krajem 15. vijeka profilirao se novi stil i ranorenesansni *cassoni* u centralnoj i sjevernoj Italiji počinju se ukrašavati i djelomično pozlaćivati s klasicističkim dekoracijama kao što su užljebljeni kutni pilastri, frizevi i okviri i ukrašeni paneli u visokom i niskom reljefu. Pri izradi nekih *cassona* iz ranog i srednjeg 16. vijeka umjetnici su se inspirirali na starorimske sarkofage (*ilustracija desno*).

*Cassone* s visokim naslonom i ponekad osloncem za noge za potrebe molitve ili svakodnevnu upotrebu nazivao se *cassapanca* ("kovčeg-klupa"). *Cassapanche* su bile pričršćene za podlogu i zidove i nalazile su se u glavnim javnim prostorijama palača, u *salama* ili *salonima.* Činile su dio tzv. *immobili* ("nekretnine") i nisu se premještale čak kad bi palača promijenila vlasnika.

Izvori
------

1. ↑  Ajmar-Wollheim, Marta; Dennis, Flora, *At home in Renaissance Italy*, 2006, Victoria and Albert Museum, ISBN 1-85177-488-2, ISBN 978-1-85177-488-3
2. ↑  Ellen Callmann, "William Blundell Spence and the Transformation of Renaissance Cassoni". *The Burlington Magazine* **141** (June 1999:338–348).
3. ↑  Vasari, *Le vite de' piu eccellenti pittori*... ed. G. Milanesi, vol. II str. 148.

Literatura
----------

* Wilhelm von Bode, *Italian Renaissance Furniture*
* *Civilta del legno: mobili dalle collezioni di Palazzo Bianco e del Museo degli Ospedali di S. Martino, Genova,* Palazzo Bianco, 1985. Exhibition catalogue ISBN 88-7058-149-7
* Heinrich Kreisel, *Die Kunst des deutschen Möbels* vol. I, "Von der Änfangen bis zum Hochbarock" 1968. Comparable German *kast*.
* Frida Schottmüller, *Wohnungskultur and Möbel der Italienischen Renaissance*, (Stuttgart, Verlag Julius Hoffman) 1921. Interior decoration and furniture of the Italian Renaissance. Still indispensable.
* Paul Schubring, *Truhen und Truhenbilder der italienischen frührenaissance* (Leipzig) 1914, and Supplement, 1923. An unequalled photo repertory of cassoni and cassone panels, often given unrealistically early dates.
* Peter Thornton, *The Italian Renaissance Interior 1400–1600.* (New York: Abrams) 1991
* "Cassone - Italian Renaissance Marriage Chest" in *Eclectique*, 23 September 2009.
* Helen Webberley, "Marriage, fertility and courtly love in Renaissance Italy: cassone" in Art and Architecture, mainly, 1 February 2011
* Helen Webberley, *Love, sex and family wealth in Florence* in Art and Architecture, mainly, 25 June 2013
* Dr Susan Grange, 'The cassone - the Renaissance "bottom drawer", in Cassone: The International Online Magazine of Art and Art Books, June 2011

Vanjske veze
------------

***Cassone*** na Wikimedijinoj ostavi

* Medieval & Renaissance Chests and Trunks Includes cassoni of the 14th-16th centuries