Poljetanje Protona s modulom ISS-a Zvezda
**Proton** (rus. *Прото́н*) je ruska raketa za lansiranje svemirskih letjelica. Prvi put je upotrijebljena 1965. godine, a upotrebljava se i danas za komercijalna i vladina lansiranja. Proton je jedno najuspješnijih potrošnih lansirnih vozila velike nosivosti u povijesti astronautike. Svi Protoni lansiraju se s kozmodroma Bajkonur.

Raketa je dobila ime po velikim znanstvenim satelitima "Proton" koji su bili prvi teret koje je raketa lansirala. Velika nosivost rakete omogućila je korištenje teške znanstvene opreme u tim satelitima poput detektora čestica. Zato se sateliti "Proton" mogu smatrati začetnici visokoenergetske astronomije.

Izvorni Proton ima sposobnost ponijeti u tzv. nisku orbitu (LEO) korisni teret mase oko 20,700 kg. U međuplanetarnu putanju takav Proton može ponijeti teret mase oko 5,800 kg (Luna 16, Luna 20 i Luna 24). 

Rakete sličnih mogućnosti su Delta-IV, Atlas V, Ariane 5, Chang Zheng 5, Angara i Falcon 9.

Povijest
--------

Proton je u početku trebao biti Super ICBM. Bio je dizajniran za nošenje 10 megatonske atomske bombe na udaljenost do 12,000 km. Bio je znatno veći od uobičajenih ICBM-ova i nikada nije upotrijebljen u te svrhe. Glavni dizajner Protona je Vladimir Nikolajević Čalomej. Čalomej je bio izravna konkurencija Sergeju Koroljevu i njegovoj raketi N-1. Želio je Protonom lansirati dvodijelna letjelicu s ljudskom posadom Zond prema Mjesecu i natrag na Zemlju.
Nakon izlaska Saturna 5 iz upotrebe, Proton je postao najveće potrošno lansirno vozilo do pojave rakete Energia 1987. godine.

U razdoblju od 1965. do 1970. raketa Proton doživjela je desetke kvarova. Nakon modifikacija i uklanjanja nedostataka, Proton je postao jedan od najpouzdanijih lansirnih vozila velike nosivosti. U 300 lansiranja postigao je 96% pouzdanost.

Proton je u svojoj karijeri služio kao lansirno vozilo za bespilotne letjelice do Mjeseca, svemirske postaje Saljut, module svemirskih postaja Mir i ISS, tucet sondi prema Veneri, Marsu te čak prema Halleyjevu kometu.

Parametri rakete
----------------

| **parametar** | **vrijednost** |
| --- | --- |
| visina | 53.0 m |
| promjer | 7.4 m |
| masa | 693.810 kg |
| broj stupnjeva | 3 ili 4 |
| nosivost (LEO) | 20.700 kg |
| nosivost (GTO) | 5.800 kg |
| broj lansiranja | 377 |
| uspješna lansiranja | 335 |
| prvo lansiranje | 16. srpanj 1965. |
| posljednje lansiranje |  |
|

| **parametar** | **1. stupanj** | **2. stupanj** | **3. stupanj** | **4. stupanj** |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| motor | 6 x RD-275 | 3 x RD-0210 1 x RD-0211 | 1 x RD-0212 | 1 x RD-58M |
| ukupan potisak | 10.470 kN | 2.399 kN | 630 kN | 83.4 kN |
| specifičan impuls | 316 s |  |  | 349 s |
| trajanje izgaranja | 126 s | 206 s |  |  |
| gorivo | N2O4/UDMH | N2O4/UDMH | N2O4/UDMH | RP-1/LOX |
|

Verzije
-------

Postoje dvije verzije rakete Proton. 

### Proton 8K82K

Proton 8K82K za gorivo koristi nesimetrični dimetil hidrazin i dušićni tetroksid. Ove kemikalije spadaju u hipergolična goriva, tj goriva koja pri kontaktu imaju sposobnost samozapaljivanja. Prednost tih goriva je što mogu biti skladištena na sobnoj temperaturi. Veliki nedostatak goriva je izrazita korozivnost i toksičnost tih kemikalija te ispuštanje toksičnih para prilikom izgaranja.

Proton 8K82K može se lansirati u verziji s tri ili četiri stupnja.

* Prvi stupanj ima šest motora RD-253 čiji je dizajner Valentin Gluško. Motori RD-253 su jednostavne konstrukcije ali ipak visoko učinkoviti. Masa prvog stupnja s gorivom je 450 tona i izgara 124 sekunde. Ukupan potisak svih 6 motora je 10,470 kN (u vakuumu).
* Drugi stupanj počinje s radom dok je još spojen s prvi stupnjom. Pogon drugom stupnju daju četiri RD-0210 motori koji daju ukupan potisak od 2,399 kN (u vakuumu). Masa drugog stupnja gorivom je 168 t. Vrijeme rada drugog stupnja je 206 sekundi.
* Treći stupanj mase 50.7 t sastoji se od jednog motora RD-0212 koji ostvaruje potisak od 640 kN. Vrijeme rada motora je 238 sekundi.
* Četvrti stupanj (blok D) ima masu od 13.4 t. Pogon se sastoji od jednog RD-58 motora koji radi na kerozin. Dužina rada motora je 470 sekundi.

### Proton M

Proton-M je modernizirana verzija Protona 8K82K. U stanju je lansirati 3,200 kg u geostacionarnu orbitu ili 6.150 kg u geostacionarnu transfernu orbitu. U nisku orbitu (LEO) može lansirati 22,000 kg.
Neke od promjena na Protonu M su smanjena masa, veći potisak i potpunije izgaranje goriva. To je dovelo do blagog poboljšanja performansi i smanjena ispuštanja toksičnih para pri lansiranju.
Umjesto četvrtog stupnja (blok D) može se koristiti Breeze-M. Breeze M umjesto kerozina koristi hiperoglično gorivo i koristi se za ubacivanje u geostacionarnu orbitu.

Budućnost
---------

U bližoj budućnosti Proton bi trebao biti zamijenjen raketom Angarom.

***Proton (raketa)*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Rakete-nosači |
| --- |
| ESA (1979–) | *Ariane 1* • *Ariane 2* • *Ariane 3* • *Ariane 4* • **Ariane 5** • **Vega** |  |
| Indija (1979–) | *ASLV* • **GSLV** • **PSLV** • *SLV* |
| Iran (2009–) | **Safir** • **Simorg** |
| Izrael (1988–) | **Šavit** |
| Japan (1970–) | *H-I* • *H-II* • **H-IIA** • **H-IIB** • *Mu* • *N* |
| Kina (1970–) | *CZ-1* • *CZ-2A* • **CZ-2C** • **CZ-2D** • *CZ-2E* • **CZ-2F** *CZ-3* • **CZ-3A** • **CZ-3B** • **CZ-3C** *CZ-4A* • **CZ-4B** • **CZ-4C** |
| Rusija (1991–) | **Proton-M** • **Sojuz-U** • **Sojuz 2** • **Rokot** |
| SAD (1957–) | **Atlas** **(V)** • **Falcon 9** • **Antares** • *Saturn I* • *Saturn IB* • *Saturn V* • **Taurus** • *Titan I* • *Titan II* • *Titan III* • *Titan IV* |
| SSSR (1957–1991) | **Proton** • *R-7* • **Sojuz** • **Sojuz-U** • *Vostok*  |
| Ukrajina (1991–) | **Zenit-2** • **Zenit-3** |
| Legenda: **koristi se** / *ne koristi se* |