recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vatreni Poljubac** je bosanskohercegovačka hard rock skupina. Osnovana u Sarajevu 1977. godine. Uz standarne elemente hard rocka, Vatreni poljubac u svojoj glazbi dodaje i neke elemente narodne glazbe, osobito u načinu pjevanja. 

Sastav je osnovao bosanski glazbenik Milić Vukašinović. Prva objavljena pjesma im je bila "Doktor za rokenrol". Krajem iste godine objavljuju prvi album *Oh što te volim joj*.  Vukašinović je autor svih skladbi sastava, sa devet studijskih albuma. Na svima svira gitaru i pjeva, osim na albumu *100% Rock and Roll* na kojem pjeva Mladen Vojičić Tifa.

Diskografija
------------

* *Oh, što te volim joj* (1978.)
* *Recept za Rock`n`Roll* (1979.)
* *To je ono pravo* (1980.)
* *Bez dlake na jeziku* (1980.)
* *Živio Rock`n`Roll* (1982.)
* *Iz inata* (1985.)
* *100% Rock and Roll* (1986.)
* *Sad ga lomi* (1992.)
* *Sve ce jednom proć samo neće nikad Rock 'n' Roll* (1999.)
* *Seksualno nemoralan tip* (2001.)

Izvori
------

1. ↑  vatrenipoljubac.weebly.com službena biografija

Vanjske poveznice
-----------------

* Vatreni poljubac.com
Čudotvorno raspelo
Katedrala Svetog Vida
**Čudotvorno Raspelo** je najznačajniji umjetnički srednjevjekovni spomenik što ga posjeduje grad Rijeka. Nalazi se u riječkoj katedrali sv.Vida.

Povijest
--------

Predstavlja lik raspetog Krista, koji je na mukama na drvu križa izdahnuo i poklonio glavu, dok mu se tijelo, kao mrtav teret počelo savijati u koljenima. Riječko je raspelo bilo izrezbareno u drvu oko godine 1300. u nekoj umjetničkoj radionici u Njemačkoj, na Rajni ili u Vestfaliji, odakle je došlo u Rijeku, da bi ovdje, izloženo na javnom mjestu, bilo stoljećima čašćeno.

Dana 14. listopada 1712. u svečanoj procesiji, preneseno je u crkvu sv. Vida i postavljeno na glavni oltar, koje se do tada privremeno čuvalo u crkvi sv. Roka, a zatim, od godine 1659. na oltaru sv. Ignacija u novom sv. Vidu. Isusovci su širili i unaprijedili pobožnost prema tom raspelu, a tiskali su i njegovu sliku u bakrorezu. 

Riječka mjesna povijest pamti legendu kada se godine 1296. pod trijemom sv. Vida nekoliko riječkih građana kockalo. Jedan od njih **Petar Lončarić**, možda pripit, a razjaren što je u hazardnoj igri kockajući sve izgubio, teško je opsovao i svetogrdno je bacio kamen na raspetog Krista. Tamo gdje je kamen udario drveno raspelo, ono je prokrvarilo, a pod bogohulnikom se rastvorila zemlja koja ga je progutala. Iz zemlje je ostala viriti samo svetogrdna ruka koja je bacila kamen na raspetog Krista. Tako nam to priča riječka legenda. Glas o čudesnom događaju za čas se razglasio po gradu, i od tada se ovo raspelo, kao čudotvorno, počelo još više častiti. Kamen što ga je bacio bogohulnik još dandanas stoji s lijeve strane raspela s natpisom "*Huis lapidis ictu percurssus est Crucifixus! Anno Domini 1227.*" (Ovim je kamenom bio udaren raspeti 1227. godine).

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2013-12-18. Pristupljeno 2014-07-26.
Touchpad je zamjena za miša na prenosivim računarima i rijetkim tastaturama. Baš kao i za sličnu periferiju (tastature i miševi) , za upravljanje touchpadom je zadužen X server – dio sistema koji je zadužen za prikazivanje svakog grafičkog interfejsa (skraćenica GUI). X server uglavnom nema problem s prepoznavanjem i konfiguracijom touchpadova. Za fino podešavanje touchpada potrebno je ručno urediti glavnu konfiguracijsku datoteku (xorg.conf) ili koristiti neki grafički alat, npr. gsynaptics ili ksynaptics. Da bi ti grafički alati radili potrebno je dodati nekim editorom teksta ovu liniju u xorg.conf datoteku (obično se nalazi u /etc/X11/xorg.conf), u sekciju "InputDevice".Poslije toga treba snimiti datoteku xorg.conf (potrebne su administratorska ovlašćenja za to) i restartovati X server. Tada se svaki dostupni aspekt touchpada može podešavati, bilo sa CLI programom: synclient ili GUI programom gsynaptics.
Zgodna stvar je da se touchpad ugasi automatski kada je ukopčan eksterni miš. To se izvodi tako što se napravi tekstualna datoteka.
/etc/udev/rules.d/50-synaptics.rules
i u nju doda ovaj sadržaj:
ACTION=="add", SUBSYSTEM=="input", ID\_CLASS="mouse", RUN+="/usr/bin/synclient TouchpadOff=1"

ACTION=="remove", SUBSYSTEM=="input", ID\_CLASS="mouse", RUN+="/usr/bin/synclient TouchpadOff=0"

```
                                                                    16
```

Zahtjeva restart X-a.
Touchpad varira u velicini ,ali rijetko su veci od 40 kvadratnih centimetara (oko 6 kvadratnih inca).Takodje se mogu naci na PDA (personal digital assistants) uredjajima.
**Hrvatsko društvo skladatelja**, stručna je udruga (registarski broj: 00000310) upisana u Registar udruga Republike Hrvatske 24. veljače 1998. godine sa sjedištem u Zagrebu, Berislavićeva 9. Udruga okuplja oko 260 redovnih i 3500 izvanrednih članova. Djelatnosti su suradnja s drugim umjetničkim i sličnim udrugama s područja kulture u Republici Hrvatskoj; suradnja s odgovarajućim organizacijama, udruženjima i društvima u inozemstvu; obavljanje djelatnosti zaštite autorskih prava, poticanje i razvijanje stručnih i kolegijalnih odnosa među članovima i kulturnim djelatnicima uopće, te druge djelatnosti utvrđene člankom 8. Statuta.

Predsjednik udruge je Željko Brkanović, a glavni tajnik Antun Tomislav Šaban.

ZAMP
----

HDS ZAMP je stručna služba koja obavlja djelatnost ostvarivanja i zaštite autorskih glazbenih prava putem ubiranja autorskih naknada.

### Naknade

Kontroverzni prijedlog o naknadama koji je donio ZAMP na osnovu zakona o autorskim pravima u svojoj prvobitnoj verziji naišao je na široku osudu javnosti i informatičkih tvrtki zbog visokih cijena i činjenice da je uključeno apsolutno sve što bi moglo poslužiti za pohranu audio materijala poput memorijskih kartica za digitalne fotoaparate, sva računala bez obzira na namjenu što znači i servere na kojima se drže portali poput Wikipedije. 

Nakon dogovora s informatičkim tvrtkama drugi prijedlog je prihvaćen od strane HGK sa drastično sniženim naknadama koje bi se postepeno povećavale kako raste kapacitet medija. Arhivirano 2007-03-07 na Wayback Machine-u Protiv naknada je pokrenuta peticija, a reklama tvrtke Markomikro kojom se napada naknade rezultira je tužbom od strane ZAMP-a.

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2007-04-25. Pristupljeno 2008-05-28.
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2008-03-10. Pristupljeno 2008-05-28.

Eksterni linkovi
----------------

* Hrvatsko društvo skladatelja
* ZAMP - zaštita muzičkih autorskih prava
* Peticija Arhivirano 2008-03-20 na Wayback Machine-u
* Registar udruga RH Arhivirano 2006-07-16 na Wayback Machine-u
„Tapan" preusmjerava ovdje. Za druge upotrebe, v. Tapan (Njujork).
Goč
**Goč**, ili **tapan** ili **tupan**, je muzički je instrument, sličan bubnju, koji spada u udaraljke.

Veliki, široki, prstenast obruč od orahovog drveta zatvoren kožom, sa jedne strane kozjom (viši ton), a sa druge ovčijom, telećom, pa i magarećom (dublji ton). U deblju kožu se udara debljom palicom („čukan"), a u tanju kožu tankim drenovim prutom („prčka", „praćka"). Balkanska škola sviranja tapana podrazumeva sviranje (a ne pratnju) melodije, pri čemu se tankim prutom izobražava sve što svirač želi da kaže, dok se čukanom samo punktiraju odrećena melodijska mesta.

Tapan je vekovima bio nezamenljiv na seoskim veseljima (svadbe, kućne i seoske slave), sa zurlama, gajdama ili u većim instrumentalnim sastavima, a često i kao solo instrument.

Takodje postoji **Goč sa plastikama koji se koriste uz trubackim orkestrima u jedan deo plastike se udara pruckom a drugom pofilcovanom maljicom ili drvenom prucka koja se koristi je od drena jer dren ima odredjenu jacinu i savitljivost.**

**Plastike su razlicitih razmera od pocetnickih pa do profesionalnih velicina:**

Pocetnicke velicine su od:

40 pa do 54

a profesionalne su od 55 pa do 64.

Ova vrsta goca koristi se i u folklorima u Srbiji postoje dve folklorne grupe koje koriste ovu vrstu goca gde su takodje i formirali orkestar sa harmonikom, trubom, klarinetom i goc.

To su folklorne grupe GKUD Sevdah iz Vranja i KUD Kolo iz Bujanovca.

Plastike na gocu se zatezaju sipkama koje odredjuju jacinu zvuka na debljoj plastiki se pstavlja koza od po pet do osam para poredjanih od najveceg do najmanjeg.

Ljudi koji se bave izradom **Goca** su veoma retki postoje samo dvoje izradjivaca ovih insturmenata koji su na Jugu Srbije u Vladicinom Hanu i u Crnom Lugu.

Spoljašnje veze
---------------

***Goč (muzički instrument)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Discover Turkey information page on davul with sound clips Arhivirano 2008-01-28 na Wayback Machine-u
* Greek musical instruments
* Pontic Daouli Arhivirano 2015-04-12 na Wayback Machine-u
Čaršijska džamija u Prijedoru
**Čaršijska džamija** nalazi se u centru grada, u Prijedoru, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 4. do 8. marta 2003. godine je donijela odluku da se džamija i groblje uz džamiju proglase za nacionalni spomenik BiH. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.

Historija
---------

Grad Prijedor je osnovan u vrijeme Bečkog rata (1683-1699), a nastao je doseljavanjem muslimanskog stanovništva iz Like. Jezgro grada je bilo izgrađeno na jednom ostrvu kojeg su opasavale rijeka Sana i Jendek (Berek-Žabljak). Na ostrvcetu je, za vrijeme vladavine sultana Mahmuda I (1730-1754), sagrađena tvrđava. Oko nje se formiralo podgrađe, Pridor, iz dva dijela: Turska varoš i Srpska varoš. Pridor je vremenom postao Prijedor sa mahalama Grad, Zagrad, Ograde, Čaršija, Majkovaca, Urije i Puharska.

Ne zna se kada je džamija podignuta. Na hronogramu iznad ulaznih vrata pominju se 1840. i 1904. godina kao godine u kojima je džamija obnavljana. Najstariji sačuvani nišan datuje iz 1832. godine.

Čarsijska džamija zapaljena je 30. maja 1992. godine, potom je srušena, a materijal je odvezen na različita mjesta izvan grada, a na njenom mjestu napravljen je park.

Ponovo je izgrađena 2008. godine u prvobitnom obliku i položaju. Obnova je trajala 4-5 godina sredstvima prijedorčana, i Rijaset Islamske zajednice u BiH.

Opis
----

Džamija je jednoprostorna, vanjskih gabaritnih dimenzija 11,25 x 16,73 m, ima je dva pojasa prozorskih otvora, zidana je od kamena. 
Središnji dio ulazne fasade je istaknut plitkim rizalitom, a u nivou etaže mahvila izveden je dekorativni vijenac u vidu niza lukova koji svojom plastikom odstupaju od pozadine. Način na koji je naglašena ulazna partija, kao i prisustvo potkovičastih lukova na prozorima, ukazuju da je fasada, a i sam objekat, doživio određene transformacije i izmjene u austrougarskom periodu. Ulazni portal vrata zasveden je polukružnim lukom. 

Ukupna visina munare je 20 metara (mjerena od nivoa drvene plafonske konstrukcije do alema munare). Munara, u osnovi jednakostraničnog četrnaestougaonika, je širine 1,60 m u dnu, na galeriji širine 1,30 m, a pri vrhu, ispod kupe je široka 1,10 m. Srednji drveni jarbol je postavljen u osovini prednjeg desnog drvenog stuba koji nosi mahfil. Munara je izvedena od 14 drvenih rubnih stubova koji su zakošeni sa spoljne strane, a poprečni presjek ovih drvenih stubova se postepeno sužavao idući od baze munare prema njenom vrhu. 

U enterijeru se nalazi mihrab, member, ćurs i mahfil.

Mahvil se oslanja na dva reda drvenih stubova sa sedlima, a ispod dubokog mahfila, na koti centralnog prostora, nisu izvedene sofe sa ogradom, jer se željelo da ostvari jedinstvo unutarnjeg prostora. Sa mahfila se drvenim merdevinama penjalo na munaru. Mihrab, gabaritnih dimenzija 100x270 cm, je izveden u formi niše, eleptičnog udubljenja, nadsvedene prelomljenim lukom, a ukrašena sa dva horizontalna pojasa trouglastih ukrasa postavljenih u podnožju prelomljenog luka.
*Za ostale upotrebe, v. Kalište (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 09′ 13" SGŠ, 20° 38′ 58" IGD

**Kališta** (mak. *Kališta*) su naselje u Republici Makedoniji, u krajnje zapadnom delu države. Kališta pripadaju opštini Struga.

U južnom delu sela nalazi se Manastir Kališta.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Kališta je smešteno u krajnje zapadnom delu Republike Makedonije, blizu državne granice sa Albanijom (7 km južno od naselja)]. Od najbližeg grada, Struge, naselje je udaljeno 5 km jugozapadno.

Kališta se nalaze u istorijskoj oblasti Ohridski kraj, koja obuhvata priobalje Ohridskog jezera. Naselje je smešteno na severozapadnoj strani jezera. Jugozapadno od naselja izdiže se planina Jablanica, dok se severno pruža Struško polje. Nadmorska visina naselja je približno 690 metara.

Klima u naselju, i pored znatne nadmorske visine, ima župne odlike, pa je pre umereno kontinentalna nego planinska.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Kališta su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 1.178 stanovnika. 

Većinu stanovništva naselja čine Albanci (92%), a u manjini su etnički Makedonci (8%).

Pretežna veroispovest je islam, a manjinska je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Struga

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Kališta*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.struga.gov.mk Zvanična stranica opštine Struga

  

  


| p • r • uNaselja opštine Struga |
| --- |
| **Struga** • 
Bezovo •
Bidževo •
Bogojci •
Boroec •
Brčevo •
Burinec •
Velešta •
Višni •
Vranište •
Globočica •
Gornja Belica •
Gornji Tateši •
Delogoždi •
Dobovjani •
Donja Belica •
Donji Tateši •
Draslajca •
Drenok •
Zagračani •
Zbaždi •
Jablanica •
Kališta •
Korošišta •
Labuništa •
Lakaica •
Livada •
Ložani •
Lokov •
Lukovo •
Mali Vlaj •
Misleševo •
Mislodežda •
Modrič •
Moroišta •
Nerezi •
Novo Selo •
Oktisi •
Piskupština •
Podgorci •
Poum •
Prisovjani •
R'žanovo •
Radožda •
Radolišta •
Selci •
Tašmaruništa •
Toska •
Frangovo •
Džepin •
Šum |  |
**Hrvatsko društvo likovnih umjetnika (HDLU)** hrvatska je nevladina, neprofitna i nestranačka strukovna udruga likovnih umjetnika.

Povijest
--------

Udruga je utemeljena još 1868. godine i od tada, pod raznim nazivima, neprestano djeluje. Predsjednik udruge je Josip Zanki.

Tijekom vremena, od HDLU-a su se odvojili svi današnji gradski i županijski HDLU-ovi, kojih danas u Hrvatskoj ima 9 i mogu se vidjeti na ovom Popisu Ministarstva kulture RH.

2015. od HDLU-a se zadnji odvojio i HDLU Zagreb, kao samostalno zagrebačko udruženje likovnih umjetnika, link na web stranice:  - a kojim danas predsjedava Krešimira Gojanović uz članove strukovnog savjeta HDLU Zagreb.

Ustroj i djelovanje
-------------------

Članovi udruge su likovni umjetnici različitih umjetničkih izraza i svih generacija. Ciljevi i djelatnost udruge su poticanje suvremenog likovnog stvaralaštva, unapređenje i zaštita slobode likovnog djelovanja, organizacija izložbi, sudjelovanje u pripremama za donošenje zakona i propisa koji se odnose na likovno stvaralaštvo te zaštita socijalnih prava umjetnika.

HDLU godišnje organizira ili sudjeluje u organizaciji četrdesetak izložbi u četiri različito profilirana galerijska prostora (Galerija PM, Galerija Prsten, Galerija Bačva i Galerija Karas). Izložbe su popraćene predavanjima, radionicama ili prezentacijama projekata, a galerijski prostori društva otvoreni su svim vrstama umjetničkog djelovanja, od plesa i performansa do glazbe i kazališta.

Više od trideset godina organizira Salon mladih, te više od 50 godina, u suradnji sa nekoliko drugih ustanova i društava, Zagrebački salon. Udruga izdaje razne publikacije i dodjeljuje nagradu za životno djelo, te godišnje nagrade za najbolju izložbu, mladog umjetnika i doprinos likovnoj umjetnosti.

Izvori
------

Literatura
* O nama, HDLU, www.hdlu.hr
* *Hrvatsko društvo likovnih umjetnika: 1868. - 2011.*, HDLU, Zagreb, 2011. ISBN 9789536508655
* U susret 150 godina Hrvatskih društava likovnih umjetnika, 1868. – 2018. Zagrebački likovni umjetnici, 28. siječnja 2017.

Vanjske poveznice
-----------------

Mrežna mjesta
* HDLU, službeno mrežno mjesto
* Nikola Albaneže, *Ivana Andabaka, ravnateljica Hrvatskoga društva likovnih umjetnika: Stabilizirat ću poslovanje HDLU-a*, *Vijenac* 540/2014. www.matica.hr
* Matija Mrakovčić *Novi smjer*, www.kulturpunkt.hr, 22. lipnja 2015.
**Hrvatski planinarski savez** (HPS) je jedini nacionalni sportski savez planinarske djelatnosti u Republici Hrvatskoj sa sjedištem u Zagrebu. U Hrvatski planinarski savez udružena su planinarska društva (ima ih 279), Hrvatska gorska služba spašavanja i njezine stanice (26), stanice planinarskih vodiča (13), županijski i gradski planinarski savezi (11) i pridružene članice (1). Savez vodi brigu o planinarskim objektima i putevima, izdaje časopis *Hrvatski planinar* i stručnu planinarsku literaturu, organizira stručne škole i tečajeve, usklađuje i unaprjeđuje rad planinara, alpinista, penjača, speleologa, vodiča, markacista. HPS udružen je u UIAA (međunarodna asocijacija planinarskih saveza) te u Hrvatski olimpijski odbor (HOO).

Hrvatski planinarski savez tradicijski je i pravni sljednik Hrvatskog planinskog društva osnovanog 1874. godine. Osnutkom HPD-a Hrvati su deveti narod svijeta i prvi u ovom dijelu Europe koji je imao svoje planinarsko društvo.

Komisije
--------

Stručna djelatnost HPS-a veoma je obimna i razgranata, a provodi se posredstvom stručnih komisija. Komisije čine aktivni članovi koji su stručni za organiziranje i provođenje stručnih poslova iz svake pojedine djelatnosti. U HPS-a su slijedeće komisije za: 

* planinarske putove
* planinarske objekte
* vodiče
* alpinizam
* sportsko penjanje
* speleologiju
* planinsko skijanje
* zaštitu prirode
* školovanje kadrova
* promidžbu i izdavačku djelatnost
* priznanja
* povijest planinarstva
* za statutarnu, kadrovsku i normativnu djelatnost

Časopis
-------

Časopis *Hrvatski planinar* izlazi od 1898. godine i jedan je od najstarijih hrvatskih časopisa. Objavljuje književne priloge, putopise, opise zanimljivih planinarskih odredišta u Hrvatskoj i inozemstvu, obavijesti o planinarskom radu i događanjima te stručne članke, posebno s područja speleologije, ekspedicija i sigurnosti u planinama.
Koordinate: 41° 27′ 39" SGŠ, 22° 39′ 09" IGD

**Dobrejci** (mak. *Dobrejci*) au naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Dobrejci su naselje u okviru opštine Strumica.

Prirodni uslovi
---------------

Dobrejci su smešteni u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Strumice, naselje je udaljeno 4 kilometara severno.

Naselje Dobrejci se nalazi u istorijskoj oblasti Strumica. Naselje je položeno u zapadnom delu Strumičkog polja. Seoski atar je ravničarski i ceo pod ratarskim kulturama. Nadmorska visina naselja je približno 230 metara. 

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Dobrejci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 1.764 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.strumica.gov.mk Zvanična stranica opštine Strumica

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Strumica |
| --- |
| **Strumica** • 
Banica • 
Bansko • 
Belotino • 
Veljusa • 
Vodoča • 
Gabrovo • 
Gradski Baldovci • 
Dabilje • 
Dobrejci • 
Dorlombos • 
Zleševo • 
Kosturino • 
Kukliš • 
Memešlija • 
Murtino • 
Ormanlija • 
Popčevo • 
Prosenikovo • 
Raborci • 
Rič • 
Sačevo • 
Svidovica • 
Tri Vode • 
Čepelija |  |
Lord Invader, Patrick MacDonald i Wilmoth Houdini u jednom noćnom klubu u New Yorku (oko. 1938)
**Kalipso** je muzički stil koji vodi porijeklo sa Trinidada i Tobaga, i koji je danas poznat diljem svijeta.
Kalipso je važan dio karipske narodne/popularne glazbe. Moderni kalipso je poznat pod nazivom *soc*a, brži je od tradicionalnog kalipsa i privlačniji za ples.

Pjesme često sadržavaju satiru, političke komentare, humor i dupla značenja. Pjesma, udaraljke i puhaljke su važni dijelovi ovog glazbenog stila.

Vjerojatno najpoznatija kalipso pjesma je *Day O (The Banana Boat Song)* Harrya Belafontea iz 1956. jamajkanska narodna pjesma koja je objavljena na albumu Calypso i koja je prodana u nakladi višoj od milon ploča.

Neki poznati kalipso muzičari
-----------------------------

* Harry Belafonte
* Growling Tiger
* Mighty Sparrow
* Chalkdust
* Rupee
* Allison Hinds

***Kalipso (muzika)*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85019058
* NKC: ph224377

 |
**Ehinkokoza** (ponekad i **ehinokokus**), također poznata i kao **hidatidska** i **ehinokokska bolest** je parazitska bolest koja pogađa čovjeka, ali i životinje kao što su psi, ovce, glodavci i konji.

Uzrok nastanka
--------------

**Ehinokokus** izaziva mala pantljičara sa nekoliko članaka koja živi u crevu psa, a njena jajašca izbacuju se stolicom iz creva. Čovek se zarazi preko hrane i vode ili direktno kada mu pas liže ruke. U želucu čoveka oslobađaju se embrioni i idu kroz crevni zid, a putem krvi dospevaju u jetru ili limfogeno u vensku krv, njom u pluća i ostale organe, mozak, slezinu, bubrege. Tu se razvijaju vezikule koje mogu biti inilokularne ili mnogobrojne multilokularne ciste u zavisnosti od vrste ehinokoka. Ciste imaju oko sebe hitinsku membranu, a organizam oko nje stvara vezivnu ovojnicu.

Klinička slika
--------------

Cistična ehinokokoza pluća-dominiraju nespecifični simptomi ili je čak i asimptomatska, pa se slučajno otkriva rendgenskim snimkom. Opisuju se prolazni kašalj, iskašljavanje krvi, alergijske promene na koži, a kod velikih cista i atelektaze i poremećaj disanja. Pod različitim okolnostima (udarac u grudni koš, napor) može nastati prskanje ciste što se ispoljava slikom anafilaktičkog šoka praćenog strahom, kašljem, otežanim disanjem, zviždanjem, kolapsom, iskašljavanjem na puna usta žute, slane, nekada i sukrvičave tečnosti.

Cistična ehinokokoza jetre
--------------------------

klinička slika tegoba javlja se postepeno. Postoji vremenom osećaj pritiska i bolova u trbuhu u predelu jetre, odnosno ispod desnog rebarnog luka, a nastaje usled uvećanja ciste. Zbog direktnog pritiska ehinokokusne ciste na žučne puteve dolazi do žutice, a pritiskom na venu portu i do ascitesa (nakupljanja tečnosti u trbuhu). U kliničkoj slici tegobe se mogu javiti usled pritiska na okolne organe, želudac i duodenum, te nastaje povraćanje, a pritisak na debelo crevo daje nadutost, meteorizam i zatvor. Ciste koje su velike, a nalaze se na prednjoj strani, mogu se napipati preko trbušnog zida. Razvoj ovog oboljenja može biti različit. Ehinokok može spontano da izumre ili pod dejstvom lekova kada dolazi do resorpcije tečnosti, a sadržaj se kalcifikuje. Međutim, kod velike ciste može doći do rupture (pucanja) ciste i izliva tečnosti u trbušnu šupljinu i širenja mase cisti po trbuhu, odnosno sekundarne ehinokoze. Ruptura je praćena šokom, nekada smrću.

Dijagnoza
---------

Postavlja se na osnovu pregleda,rendgenološkog snimka, ultrazvuka, CT-a (skenera), NMR (nuklearne magnetene rezonance), uz laboratorijske analize- povećanje eozinofila u krvi i pozitivne alergijske reakcije.

Lečenje
-------

Svaku ehinokoknu cistu, ukoliko lokalizacija dozvoljava, treba hirurški odstraniti. U slučajevima kontraindikacija za hirurško lečenje (veličina, lokalizacija, teško opšte stanje) primenjuje se višemesečna terapija mebendazolom.

Eksterni linkovi
----------------

***Ehinokokoza*** na Wikimedijinoj ostavi

* WHO Echinococcosis Page
* CDC Echinococcosis Page Arhivirano 2010-03-04 na Wayback Machine-u
* Images of Echinococcus at CDC Arhivirano 2013-03-13 na Wayback Machine-u
**Djela Tomina** su apokrifni ranohrišćanski spis nastao početkom 3. vijeka.

To su jedina apokrifna djela od kojih je sačuvan potpun tekst.

Nastanak
--------

Dela Tomina su nastala na sirijskom jeziku u prvoj polovici III stololeća, u gnostičkoj sredini (možda Bardesanes?). Ubrzo zatim prevedena na grčki u katoličkoj preradbi; sačuvana još u armenskom i etiopskom prijevodu te u dva latinska prijevoda.

Postoje i više staroslovenskih prevoda, od kojih je najstariji sačuvani rukopis iz 14. veka, srpske redakcije.

Sadržaj
-------

Spis pripovijeda o Tominu djelovanju u Indiji. Potanko se iznose događaji s putovanja. U Indiji Toma čini mnoga čudesa i obraća kralja Gundafora. Konačno umire mučeničkom smrću.

Analiza
-------

Pronađen je novac koji dokazuje da je kralj Gundafor (partsko-indijski) doista postojao. U spis su preuzeta dva himna (svadbena pjesma i pjesma o duši) te više svečanih molitava. Djela otkrivaju, bar djelomično, manihejske tendencije. Promiče se asketski ideal kao i u Djelima Petrovim i Andrijinim: odricanje od braka, savjet ženama da napuste svoje muževe.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Tomislav J. Šagi-Bunić - Povijest kršćanske literature (svezak I) (scribd)
2. ↑  The Slavonic Text of" Acta Thomae in India"

Vidi još
--------

* Apokrif
* Gnosticizam
* Ranohrišćanski spisi

Vanjske veze
------------

* (`en`) Early Christian Writings: *Acts of Thomas*
* (`en`) The Gnostic Society Library: From the translation and notes by M. R. James in *The Apocryphal New Testament,* Oxford 1924.
* (`en`) Medlycott India and Apostle Thomas *Acts of Thomas Ed. Menachery*
**Weston-super-Mare** (izgovor: [Veston-super-Mer]) je grad od 86,788 stanovnika na jugozapadu Engleske.

On je i administrativni centar unitarne jedinice North Somerset.

Geografske karakteristike
-------------------------

Weston-super-Mare leži u Grofoviji Somerset, u Bristolskom kanalu, proteže se od poluotoka Brean Down (koji je danas rezervat prirode) na zapadu, do brda Worlebury na istoku.
Od Bristola je udaljen 29 km jugozapadno.

Historija
---------

Sve do 19. vijeka je bio selo, tad se počeo razvijati kao kupališno ljetovalište.
Grad je svoj boom imao za viktorijanskog doba, prvi hotel izgrađen je 1808.

Njegov drveni mol duž široke pješčane plaže, po kojem je bio poznat izgorio je požaru 1930. ali je već slijedeće godine obnovljen. Isto tako mu je 2008. izgorio mu je paviljon na kraju plaže, a i on je obnovljen 2010.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Hildesheim, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: South West England" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 12. 2016.
2. 1 2 3  „*Weston-super-Mare*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Weston-super-Mare*** na Wikimedijinoj ostavi

* Welcome to Weston-super-Mare (`en`)
**Javor žestilj** (lat. *Acer tataricum*) - vrsta javora porijeklom iz središnje i jugoistočne Europe i jugozapadne Azije. Rasprostire se od Austrije prema jugozapadu Rusije, Kavkazu i jugu Turske. Latinsko ime vrste, dobilo je ime po narodu Tatara u južnoj Rusiji.

To je listopadni grm ili malo šire stablo, koje naraste do 4-12 m visine, s kratkim deblom do 20-50 cm promjera i tankim granama. Kora je tanka, blijedo smeđa, glatka, a kasnije postaje plitko ispucana na starim stablima. Listovi su jednostavni, široko jajoliki, 4,5-10 cm dugo i 3-7 cm široki, bez režnjeva ili s tri ili pet plitkih režnjeva. Rub lista grubo i nepravilno nazubljen. Peteljka lista je vitka, često ružičasta, 2-5 cm duga.

cvetovi su bjelkasto-zeleni, 5-8 mm dugi. Plod je crvenkasta perutka, 10-12 mm duga, s krilima od 2-3 cm, sazrijeva krajem ljeta do početka jeseni.

Galerija
--------

* StabloStablo
* KoraKora
* LišćeLišće
* Zimi bez lišća.Zimi bez lišća.

Izvori
------

1. ↑  Rushforth, K. (1999). Trees of Britain and Europe. Collins ISBN 0-00-220013-9. Preuzeto 11. kolovoza 2012.

***Javor žestilj*** na Wikimedijinoj ostavi

Wikivrste ima informacije vezane uz:
***Acer tataricum***
**Uija od Baekjea** (? - 660?) je bio 31. i posljednji vladar države Baekje, jednog od Tri kraljevstva Koreje. Njegova vladavina je trajala od 641. pa sve do 660. kada su državu Baekje osvojile savezničke vojske korejske države Silla i carske Kine pod dinastijom Tang.

O Uiji postoje kontradiktorni podaci. *Samguk Sagi* navodi kako je bio najstariji sin prethodnog kralja Mua, a *Samguk Yusa* da je bio obični seljak koji se oženio za princezu države Silla. U svakom slučaju, Mu ga je 632. proglasio krunskim princom i nasljednikom. Na prijestolje je došao devet godina kasnije.

Vladavinu mu je označio permanentni rat među Tri kraljevstva Koreje. Na samom početku je Uija bio u dobrim odnosima sa Kinezima, ali se kasnije okrenuo protiv njih i za saveznike uzeo sjevernu državu Goguryeo. Država Silla se zbog toga udružila sa Kinezima. U dva pohoda - 642. i 645. godine - je uspio preoteti dio teritorija Sille, a godine 655. je zajedno sa Goguryeom napao sjevernu granicu Sille. U tim godinama su Baekje mučili i unutrašnji sukobi, izazvani otporima plemstva njegovim planovima za jaču centralizaciju.

Godine 660. su Kinezi, nakon neuspješnih pokušaja da zauzmu Goguryeo sa sjevera, odlučili napasti i zauzeti Baekje kako bi je ugrozili sa juga. Kineska flota je porazila flotu Baekjea, a potom su kopnene trupe Sille pod generalom Kim Yu-Sinom porazile trupe Baekjea pod generalom Gye Baekom. Potom je pala prijestolnica Sabi, a kralj se sklonio u tvrđavu Ungjin, gdje se, shvativši da je dalji otpor besmislen, predao Kinezima. Oni su ga odveli u prijestolnicu Chang'an zajedno sa sinovima Buyeo Hyom i Buyeo Yungom, 88 slugu i 12.807 seljaka.

Njegov sin Buyeo Pung je nekoliko godina kasnije, uz pomoć Japana, pokušao dići ustanak i obnoviti državu Baekje, ali je poražen u bitci kod Baekganga.

Godine 2000. su njegovi posmrtni ostaci iz Kine dovedeni u Južnu Koreju i svečano pokopani u današnjem Okrugu Buyeo.

Izvori
------

1. ↑  The translators of Il-yeon: *Samguk Yusa: Legends and History of the Three Kingdoms of Ancient Korea*, translated by Tae-Hung Ha and Grafton K. Mintz, Book One (Silk Pagoda, 2006), 66. ISBN 1-59654-348-5

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi:**Mu od Baekjea** | **Kralj države Baekje**641 - 660 | Slijedi:**nema; dinastija ukinuta** |
Histološki prikaz glatkog mišića
**Glatki mišić**, odnosno **glatko mišićno tkivo** (lat. *textus muscularis nonstriatus*) ulazi u sastav krvnih i limfnih sudova, organa sistema za varenje, dušnika, mokraćne bešike, materice, kože, unutrašnjih mišića oka itd. Ono je specijalizovano za slabe i spore kontrakcije, a inervisano je od strane autonomnog nervnog sistema što znači da ne radi pod uticajem svjesti i volje. Za razliku od skeletnog tkiva, ovi mišiću su sposobni za dugotrajne kontrakcije i veoma teško se zamaraju.

Glatke mišićne ćelije su vretenastog oblika i imaju jedno ovalno jedro postavljeno u središnjem dijelu sarkoplazme. Dužina im se kreće od 20 do 500 µm, a dijametar 2-5 µm. Aktinski i miozinski filamenti su ovde drugačije organizovani, tako da nema poprečne ispruganosti karakteristične za skeletne mišiće.

Aktinski filamenti su pričvršćeni za tzv. gusta tijela (engl. *dense body*), koja su lokalaizovana uz ćelijsku membranu ili su razasuta po citoplazmi. Između gustih tijela susjednih ćelija ponekad se uspostavljaju intercelularni proteinski mostovi. Među tankim filamentima raspoređeni su i miozinski (debeli), koji imaju duplo veći dijametar, ali ih ima 15 puta manje od aktinskih.

  


|  |
| --- |
| **Mišićni sistem** |
| Mišićno tkivo - Srčani mišić - Skeletni mišić - Glatki mišić - Mišićna kontrakcija - Spisak mišića u ljudskom tijelu |
**Uinkarets** (U-in-ka'-rets ), Jedno od plemena Southern Paiutes Indijanaca sa juga Velikog bazena na terasastim platoima kod Grand Canyona na Mount Trumbullu (Kelly). Ime ovog naroda znači na pajutskom "*pine mountain people*; "Place of Pines"." Srodni su sa dvije susjedne grupe Shivwits (ili "*people of the springs*") i Unkakaniguts ("*people of the red lands*.") Nestaju kasnih 1890. kada napuštajući svoja staništa i odlaze živjeti srodnim grupama Shivwits i Kaibab.

Etnografija
-----------

U škrtoj prirodi Grand Canyona, tri malena južnopajutska plemena Uinkarets, Shiwits i Unkakaniguts živjela su prilično sličnim načinom života. Njihove kućice bile su kolibice od granja pokrivene korom smreke, dovoljno velike da preko noći sklonište može naći 6 osoba. Odječa se izrađivala od koža divljih mačaka i vukova za muškarce i zečjeg krzna za žene. U svečanijim prilikama nosila se odjeća od antilopine kože, dekorirana fantastičnim ornamentima od zmijske kože, perja i repova vjeverica i sjevernoameričke prugaste vjeverice-čipmunk.
Hrana se pribavljala lovom i sakupljanjem. Indijanci su sabirali razne vrste sjemenja i kopali jestivo korjenje, dok su na višim platoima lovili jelene i antilope. Glavna divljač koja se lovila bio je zec, koji je bio najrasprostranjeniji, a lovio se lukom i strijelom. Zec se lovio godišnje i velikim kolektivnim lovom, za koju priliku su se služili mrežama od vlakana divljeg lana ili neke druge biljke, visoke oko 3,5 stopa i duge nekoliko stotina jardi.

Izvori
------

1. ↑  „Case Study Detail". Arhivirano iz originala na datum 2016-03-06. Pristupljeno 2014-08-06.
**Javna licenca LaTeX projekta** (**LPPL**) je softverska licenca originalno napisana za LaTeX sistem. Softver se dostribuirao pod uslovima da se LPPL može posmatrati kao slobodni softver, mada nije kopileft.

Pored LaTeX osnovnog sistema, LPPL se takođe koristi za trećinu LaTeX paketa. Drugi softverski projekti osim LaTeX ga slabo koriste.

Jedinstvene karakteristične dozvole
-----------------------------------

LPPL je rasla od originalne licence Donalda Knuta za TeX, u kojoj se navodi da se izvorni kod za TeX može koristiti u bilo koju svrhu, ali da sistem napravljen njom mora da sadrži 'TeX' ako je striktno u skladu sa njegovim kanonskim programom. Razlog za ovo ograničavanje je bio da se osigura da će dokumenti pisani za TeX biti čitljivi u bliskoj budućnosti, i zaista TeX i njegovi nastavci će i dalje kompilirati dokumenta pisana od početka 1980-ih godina i proizvesti izlaz kako treba. Citirajući Frank Mittelbach, glavnog autora licence: *LPPL pokušava da sačuva činjenicu da se tako nešto kao što je jezik LaTeX koji se koristi za komunikaciju, ako ste napisali LaTeX dokument možete očekivati da se pošalje meni i da radi kao kod tebe*.

Najneobičniji deo LPPL — i podjednako najkontraverzniji — *klauzula*: *Ne smete distribuirati izmenjenu datoteku sa originalnom datotekom.* Neki ljudi negiraju da je LPPL licenca za slobodni softver. Posebno debijan linuks zajednica smatra da je u 2003. godini izuzimajući LaTeX od svoje osnovne distribucije.

Kako god, verzija 1.3 LPPL je oslabila ovo ograničenje. Sada je samo potrebno da se modifikovane komponente identifikuju "jasno i nedvosmisleno" kao modifikovane verzije, u izvoru, kao i kada se poziva na neku vrstu interaktivnog režima. Promenu imena dela se i dalje preporučuje.

U cilju kontinuiteta projekta u slučaju da nosilac autorskih prava više ne želi da održi rad, održavanje može da se prenese na drugog. Ovo može biti proglašeno od strane nosioca autorskih prava ili, u slučaju da nosilac autorskih prava više nije u stanju da bude kontaktiran, po pojedinačnom preuzimanju održavanja, sa tri meseca posle njihove javne namere da preuzme održavanje. Modifikujuća klauzula gore navedena ne važi za tekući rad.

Vlasnici autorskih prava
------------------------

Projekat LaTeX ima autorska prava za tekst LPPL, ali ne zadržava autorska prava za rad objavljena pod LPPL. Autor dela polaže autorska prava na rad, i odgovoran je za sprovođenje bilo kakvih korišćenja licenci (ili ne).

Za razliku od radova objavljen pod LPPL, sama LPPL nije dovoljno modifikovana. Dok je dozvoljeno kopiranje i distribucija, menjanje teksta LPPL nije. Međutim, može da se koristi kao model za ostale licence pod uslovom da ne upućuju na LPPL.

Spoljašnje veze
---------------

* Javna licenca LaTeX projekta
* Potvrda licence od strane Inicijative za otvoreni softver (OSI) Arhivirano 2018-04-30 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
LaTeX |
| --- |
| Klase | 
* AMS-LaTeX
* Beamer
* Powerdot
* Biber
* AMSRefs
* PSfrag
* REVTeX

 |
| LaTeX integracija | 
* Sweave
* knitr

 |
| Alatke za konverziju | 
* LaTeX2HTML
* LaTeX2RTF
* LaTeXML

 |
| Povezano | 
* Javna licenca LaTeX projekta

 |
**Gornje Selo** je naselje u Hrvatskoj u sastavu Grada Opatije. Nalazi se u Primorsko-goranskoj županiji.

Zemljopis
---------

Dio je sela Male Učke. Jedan dio Male Učke (Gornje Selo) dijelom je Grada Opatije, a drugi dio (Donje Selo) dijelom je općine Mošćeničke Drage.  Malu Učku čine dva zaselka: *Pilati*, gdje su živjeli *Brumnjaci* i *Selo*, gdje su živjeli *Brubnjaci*. Pilati su pripadali k.o. Vranji i pokapali su se na groblju u Vranji, a oni iz Sela pripadali su k.o. Mošćenice i pokapali su se na groblju u Mošćenicama.
1993. godine Mala Učka podijeljena je na Gornje i Donje selo. Donje Selo uvršteno je pod naselje Grabrova. 2007. ponovno je Donje selo vraćeno u okvire naselja.

  

Istočno od Gornjeg Sela su Tuliševica, Liganj, sjeveroistočno su Dobreć i Lovran. Nalazi se na području parka prirode Učke.

Stanovništvo
------------

Izvori
------

1. 1 2  Prostorni plan parka prirode Učka Arhivirano 2015-09-24 na Wayback Machine-u, sabor.hr, str. 80-81
2. 1 2  Dvije Male Učke, ali niti jednog stanovnika, Novi list, 19. siječnja 2007.

### Mrežna sjedišta

  


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Opatije |
| --- |
| Dobreć • Gornje Selo • Ičići • Ika • Opatija • Oprič • Pobri • Poljane • Vela Učka • Veprinac |
Klement Gottwald i Josif Staljin na portretima tijekom sastanka KPČ 1947.
**Čehoslovački puč 1948.** (češki: , slovački: , oboje znače "Februar 1948.") – u komunističkoj historigrafiji znan i kao "**Pobjedosni Februar**" (češki: , slovački: ) – bio je događaj u kojem je Komunistička partija Čehoslovačke (KPČ), uz sovjetsku podršku, preuzela potpunu kontrolu nad vladom Treće Čehoslovačke Republike, koja je time preimenovana u Čehoslovačku Socijalističku Republiku, nakon čega je demokracija ukinuta a u državi narednih četiri desetljeća vladala komunistička diktatura. 

Učinci puča prevazišli su granice države, pošto je postala očit znak da se polako poprima oblika hladnog rata. Zapadni svijet je bio toliko šokiran ovim događajem —koji je podsjećao na minhenski sporazum—da je to pomoglo da se brže usvoji Marshallov plan, stvori Zapadna Njemačka, stroge mjere da se spriječi dolazak komunista na vlast u Francuskoj i osobito Italiji, te koraci k međusobnoj sigurnosti koji će, godinu dana kasnije, dovesti do stvaranja NATO saveza i definitivnog određivanja željezne zavjese, sve do pada komunizma 1989.

Vidi još
--------

* Invazija Varšavskog pakta na Čehoslovačku

Eksterni linkovi
----------------

* Godišnjica komunističkog preuzimanja vlasti u februaru 1948 Radio Prag (2002)
Vida Pavlović

Accéder aux informations sur cette image nommée Vida Pavlović.png.

Opće informacije| Ime | Vida Pavlović |
| Alias | Majka Vida |
| Rođenje | 22. august 1945.Futog, (Flag of Demokratska Federativna Jugoslavija DFJ) |
| Smrt | 10. maj 2005. (dob: 59)Beograd, (Flag of Srbija i Crna Gora SCG) |
| Zanimanje | Pevačica |
| Muzički žanr | romska, srpska muzika i sevdalinka |

uredi Konzultiraj dokumentaciju šablona

**Vida Pavlović** (rom. *Vida Pavlovičh*) je pevačica romske i srpske muzike. Bila je poznata kao „Kraljica romske muzike".
"Kraljica nad kraljicama", kako su je kolege zvale decenijama je dirala u srce sve one koji su je čuli: publiku, kolege, prijatelje. Pred njenim glasom niko nije ostao ravnodušan.

Biografija
----------

Vida je počela da se bavi pevanjem u svojoj 14-toj godini, pridruživši se ujaku, kafanskom muzičaru. U petnaestoj godini udaje se za muzičara Aleksandra Pavlovića i odlazi da živi u Sarajevo. Posle deset godina učenja zanata po kafanama snimila je prvu ploču sa pesmom „Gledala sam sa prozora". Odličan uspeh ploče (prodata u u tiražu od preko 50.000 primeraka) dao je Vidi nove smernice u životu. Napušta Aleksandra i Sarajevo i sa dva kofera u ruci stiže u Beograd. Tu je srela novu ljubav, muzičara Stevu Jovanovića. U braku sa Stevom bila je 27 godina. Nije krila nezadovoljstvo i da je nesrećna što nema dece. Brak se raspao ali ona i Stevo su nastavili da žive pod istim krovom svako u svom delu kuće. Poslednjih godina imala je problema sa visokim pritiskom. Sahranjena je u svom rodnom Futogu.

Diskografija
------------

* „Ljubavi mi daj", 1972. (singl)
* „Ne lažimo jedno drugo", 1976. (singl)
* „Aven, Aven, Romalen", 1982. (LP)
* „Tužna majka", 1986. (LP)

Festivali
---------

* 1973. Beogradski sabor - Ljubav je devojački san
* 1974. Beogradski sabor - Najljepši dar majci
* 1975. Hit parada - Zaboravljena ljubav
* 1977. Hit leta - Misle ljudi da sam srećna
* 1979. Hit parada - Kako živiš pored druge žene
* 1980. Hit parada - Vraćaš se kasno u život moj
* 1984. Hit parada - Ostala je pesma moja
* 1990. Šumadijski sabor - Žena zaljubljena

Izvori
------

Spoljašnje veze
---------------

* Intervju sa Vidom Pavlović Arhivirano 2008-10-14 na Wayback Machine-u
* Sećanje na Vidu Pavlović, kraljicu romske muzike



1. ↑  „Umrla kraljica romske pesme".
**Hussa** (? - 592?) je bio sedmi poznati vladar anglijskog kraljevstva Bernicije, koji je, prema većini tradicionalnih kronologija, vladao od oko 585. do 592. 

Naslijedio je kralja Frithuwalda. Nejasno je da li je bio jedan od sinova kralja Ide (i samim time Frithuwaldov brat) ili pripadnik suparničke frakcije među Anglima. U svakom slučaju, vladavinu su mu obilježili dramatični događaji, odnosno velika koalicija britskih kraljevstava na čelu sa Rhegedom, kojoj su se priključili Strathclyde i Elmet. Te su snage napale Bernicije, i prema navodima kroničara, umalo uspjele izbaciti Angle iz Britanije. Hussa je tada zajedno sa sinovima bio opkoljen u dvorcu. Međutim, svađe među Britima su stvorile jaz među saveznicima, a koalicija se konačno raspala nakon što je kralja Uriena od Rhegeda ubio Morcant Bulc oko 590. To je Anglima i Hussi omogućilo protivnapad i vraćanje izgubljenih teritorija. Hussu je naslijedio kralj Aethelfrith, unuk kralja Ide pod čijom će se vlašću Bernicija ujediniti sa Deirom. Anglosaksonska kronika sugerira da je imao sina po imenu Hering koji se na strani Aidana od Dalriade borio protiv Aethelfritha u bitci kod Degsastana.
Dve podebljane linije na slici su homotopne. Tanke linije predstavljaju izokonture jedne moguće homotopije.
U topologiji, dve neprekidne funkcije koje slikaju jedan topološki prostor u drugi se nazivaju **homotopnim** (grčki *homos* = isti i *topos* = mesto) ako jedna od njih može biti *neprekidno deformisana* u drugu- Takva deformacija se naziva **homotopija**. Pojam homotopije je osnova za definisanje grupa homotopije i grupa kohomotopije, invarijanti u algebarskoj topologiji.

Formalna definicija
-------------------

Homotopija šolje za čaj u krofnu (torus).
Formalno, dve neprekidne funkcije *f* i *g* koje slikaju 
topološki prostor *X* u topološki prostor *Y* su homotopne ukoliko postoji neprekidna funkcija *H* : *X* × [0,1] → *Y* tako da je za sve tačke *x* iz *X*, važi *H*(*x*,0)=*f*(*x*)
i *H*(*x*,1)=*g*(*x*).

Ako posmatramo drugi parametar *H* kao *vreme*, onda *H* opisuje *neprekidnu transformaciju* funkcije *f* u *g*: u trenutku 0 imamo funkciju *f*, a u trenutku 1 imamo funkciju *g*.

### Svojstva

Homotopija je relacija ekvivalencije na skupu svih neprekidnih funkcija iz *X* u *Y*. 
Ova relacija je u skladu sa kompozicijom funkcija : ako su *f*1, *g*1 : *X* → *Y* homotopne, i *f*2, *g*2 : *Y* → *Z*, onda su i *f*2 o *f*1 i *g*2 o *g*1 : *X* → *Z* takođe homotopne.

Povezano
--------

* Homologija

Izvori
------

1. ↑  Armstrong, M.A. (1979). *Basic Topology*. Springer. ISBN 0-387-90839-0.
2. ↑  Spanier, Edwin (December 1994). *Algebraic Topology*. Springer. ISBN 0-387-94426-5.
Diploma Ljubinku Iliću s izložbe "Brussels Eureka '99"
Diploma koju je dr. Ljubinko Ilić (s kćerkama) dobio u Sevastopolju 2007. godine
**Diploma** (grč.: presavijeno u dvoje, povelja) naziv je za svjedodžbe nekih završnih ispita, odnosno postignutih titula (*maturalna, majstorska, doktorska diploma*) ili isprava kojom se svečano priznaje neki uspjeh, zasluga, staž članstva (*počasna diploma*).

Stara Grčka
-----------

Prvotno diploma je kod Starih Grka naziv za dvije povezane pločice na kojima je bio ispisan neki službeni spis. Poslije je to povelja kojom se pojedincu dodjeljuju neke pogodnosti. Od XVII. st. diploma je naziv za svaku službenu ispravu koja služi kao svjedodžba o pravnim stvarima.

Stari Rim
---------

U starom Rimu isprava ispisana na dvostrukim pločicama zvala se *tabulae duplices*. Njome je Rimski senat (poslije car) dodjeljivao pojedincima privilegije ili im povjeravao zadatke i tu odluku potvrđivao svojim pečatom.

Diplome *honestae missionis* davale su se isluženim vojnicima kao potvrda za časno vršenje službe.

Izvori
------

***Diploma*** na Wikimedijinoj ostavi

* *EON*, *ELZ*
**Karakteristični polinom** kvadratne matrice *A* reda *n* je polinom koji se dobije izračunavanjem determinante karakteristične matrice *tIn-A*, gdje je *In* kvadratna jedinična matrica reda *n*, a *t* je neodređen. 

  

{\displaystyle \mathbf {A} ={\begin{bmatrix}a\_{11}&a\_{12}&\cdots &a\_{1n}\\a\_{21}&a\_{22}&\cdots &a\_{2n}\\\vdots &\vdots &\ddots &\vdots \\a\_{n1}&a\_{n2}&\cdots &a\_{nn}\end{bmatrix}}}
{\displaystyle \mathbf {tI\_{n}-A} ={\begin{bmatrix}t-a\_{11}&-a\_{12}&\cdots &-a\_{1n}\\-a\_{21}&t-a\_{22}&\cdots &-a\_{2n}\\\vdots &\vdots &\ddots &\vdots \\-a\_{n1}&-a\_{n2}&\cdots &t-a\_{nn}\end{bmatrix}}}
Karakteristični polinom je od koristi za izračunavanje nekoliko važnih svojstava matrice, kao što su svojstvene vrijednosti. Nule karakterističnog polinoma su svojstvene vrijednosti matrice.

Primjer
-------

Recimo da želimo izračunati karakteristični polinom matrice

{\displaystyle A={\begin{pmatrix}2&1\\-1&0\end{pmatrix}}.}
Trebamo izračunati determinantu od

{\displaystyle tI-A={\begin{pmatrix}t-2&-1\\1&t\end{pmatrix}}}
a ona je 

{\displaystyle (t-2)t-1(-1)=t^{2}-2t+1.\,\!}
Ovo je karakteristični polinom od *A*.

Svojstva
--------

Svi realni polinomi neparnog stupnja imaju bar jedan realan broj kao korijen, tako da za neparno *n* svaka realna matrica ima najmanje jednu svojstvenu vrijednost. Mnogi realni polinomi parnog stupnja nemaju realni korijen, ali osnovni stavak algebre tvrdi da svaki polinom stupnja *n* ima *n* kompleksnih korijena.

Slične matrice imaju iste karakteristične polinome. Međutim, dvije matrice koje imaju iste karakteristične polinome ne moraju nužno biti slične. Matrica *A* i transponirana matrica *AT* imaju iste karakteristične polinome. 

Cayley-Hamiltonov teorem tvrdi da ako ubacimo *A* u karakteristični polinom *pA(t)* dobivamo nul-matricu:

{\displaystyle p\_{A}(A)=0}.
Jednostavno, svaka matrica zadovoljava svoju karakterističnu jednadžbu. Kao posljedicu ovoga, možemo pokazati da minimalni polinom od *A* dijeli karakteristični polinom od *A*.
*Za ostala značenja, v. Vid (razvrstavanje).*
**Vid** je jedan od pet osjeta kojemu je organ oko, a pomoću kojega primjećujemo, razaznajemo svjetlo, boje, oblike i udaljenosti.

Oko se sastoji od očne jabučice i očnog živca. U očnoj jabučici se nalazi i mrežnica koju čine fotoreceptori, sinoptički povezani u niti očnog živca. Kada svjetlost prolazi kroz leću i zjenicu, dolazi do mrežnice koja reflektira obrnutu sliku onog čega gledamo. Mrežnicu čine štapići koji su osjetljivi na intezitet svjetlosti, i čunjići koji su osjetljivi na tri ósnovne boje: crvenu, zelenu i modru. Ti čunjići mogu da budu podraženi u različitom broju odnosa, pa tako možemo vidjeti i ostale boje. Kada svjetlosne zrake pokrenu biokemijske reakcije u štapićima i čunjićima, stvaraju se receptorski potencijali koji živčanim vlaknima i vidnim živcima se prenose u vidno područje mozga koje interpretira primljene živčane impulse.

Mozak iz oba oka dobiva obrnutu sliku nego što ona zapravo jest, pa je on usklađuje u sliku kakva je u stvarnosti. Vid može da bude oštećen nekim poremećajem, kao što su: 

  

* kratkovidnost (miopija)
* dalekovidnost (hiperopija)
* astigmatizam je refrakcijska vidna amomalija, ametropija uvjetovana razlikama u zaobljenosti refraktornih površina, a njezina je posljedica loše fokusiranje slike na mrežnici.
* sljepilo za boje (daltonizam)

Vidi još
--------

* sluh
* njuh
* opip
* okus

***Vid*** na Wikimedijinoj ostavi