**Kiril Pejčinović - Tetoec** (makedonski: *Кирил Пејчиновиќ*, bugarski: *Кирил Пейчинович*) Tearce kod Tetova, 1771. - Lešočki manastir kod Tetova, 1845.   

*Kiril* je čitav svoj život proveo je kao monah, po raznim manastirima, ali ono što ga izdvaja od drugih monaha svoga doba je njegov književno - 
prosvjetiteljski rad. On je uz Joakima Krčevskog, prvi počeo pisati na govornom narodnom jeziku, a ne na crkvenoslavenskom (ili staroslavenskom) 
što je bila dotadašnja praksa, a isto tako se odupro helenizaciji što je u njegovo vrijeme vladala u tom kraju.  

Kiril Pejčinović je danas ličnost oko kog se vode velike polemike - čiji je on pisac bio, jer ga Bugari drže i slave kao svog, a isto tako i Makedonci. 
Istina je međutim nešto kompleksnija, jer je jezik kojim je pisao daleko je od današnjih standarnog bugarskog i makedonskog, on je u skladu sa svojim skromnim 
obrazovanjem, jednostavno pisao kako je mogao i umio, nastojeći uhvatiti jezik svoje okoline.

Biografija
----------

### Mladost i školovanje

Pejčinović je rođen u Pološkoj kotlini u selu Tearce pokraj Tetova, ni dan danas se ne zna za njegovo svjetovno ime - *Kiril* je njegovo monaško ime, koju si je dao uklesati na vlastiti grob. Zna se da je osnovno obrazovanje dobio u manastirskoj školi u Lešočkom manastiru pored Tetova, a pretpostavlja se da je daljnje školovanje dobio u manastiru sv. Jovan Bigorski kod Debra.

Kirilov otac *Pejčin*, rasprodao je sav svoj imetak u selu *Tearce*, i zajedno sa sinom i bratom otišao u manastir Hilandar na Svetu goru Atos, koji je u to vrijeme bio pod velikim 
utjecajem bugarskih monaha.
Tu su se sva trojica zaredili, pa je otac dobio je redovničko ime Pimen*, njegov brat* postao je - *Dalmant*, a sin - *Kiril*. Nakon toga Kiril se vratio u Tetovo, od tamo je poslan u Kičevo u manastir sv. Bogorodica, u tom manastiru je promoviran u jeromonaha.

### Kiril kao iguman Markovog manastira kod Skopja

Od 1801 godine Pejčinović je iguman u *Markovu manastiru sv. Dimitra Solunskog* blizu Skopja. Prije Pejčinovićeva dolaska manastir je bio u bijednim prilikama, većina manastirskih zgrada , osim crkve, bile su ruševine. Za njegove uprave koja je trajala skoro 17 godina, sve do 1898. Kiril je kao upravitelj manastira poduzeo je ozbiljne mjere da ozdravi život u manastiru. Uspio ga je obnoviti, i povećati biblioteku.

Grob Kirila Pejčinovića u Lešočkom manastiru
U tom manastiru napisao je svoje najpoznatije djelo, *Kniga sija zovomaja ogledalo*, - kraće *Ogledalo*, koja je štampana 1816. u Budimpešti.

### Kiril kao Iguman Lešočkog manastira

Ne zna se točno kad je Kiril napustio *Markov manastir* kod Skopja, prema legendi, to se desilo nakon svađe s grčkim mitropolitom Skopja, nakon toga on je morao napustiti manastir. Kiril je 1818. ponovno otputovao na Svetu goru da posjeti oca i strica. Nakon toga poslan je u Lešočki manastir sv. Atanazija pored sela Lešok, nedaleko od njegovog rodnog sela Tearce. U to vrijeme manastir je bio napušten više od 100 godina, nakon što su ga razorili janjičari 1690. (ili 1710.), Kiril ga je uz dozvolu lokalnog paše Abdurahmana i uz pomoć lokalnih stanovnika uspio potpuno obnoviti i pretvoriti ga centar vjerskog, prosvjetnog i kulturnog života tog dijela Severne Makedonije. U njegovo vrijeme u manastiru je djelovala škola za djecu, a Kiril 
je želio pokrenuti i štampariju, u čemu nije uspio. Ali je zato materijalno pomogao - Teodoziju Sinajskom iz Dojrana) da on obnovi svoju (izgorjelu) u Solunu, u kojoj je 1840. odštampao svoju drugu knjigu *Utešeniе grešnim*.

Kiril Pejčinović umro je 12. marta 1845 godine u Lešočkom manastiru gdje je i pokopan u krugu manastira.

Selo *Burumli* u Bugarskoj, pored grada Ruse 1934. prezvano je **Pejčinovo** u počast Kirila Pejčinovića.

Radovi
------

*Kiril Pejčinović* napisao je tri knjige za svog života, dvije je uspio štampati za života, a treća mu je ostala u rukopisu *Žitie i služba na car Lazar*, sve tri bile su religioznog 
sadržaja.

### Ogledalo

*Ogledalo* je zbirka molitvi i vjerskih savjeta. Na omotu knjige stoji da je napisana modernim bugarskim jezikom iz Donje Mezije ? 
('препростейшим и некнижним язиком Болгарским долния Мисии'). Knjiga je štampana 1816. u Budimpešti.

### Utešeniе grešnim

Pejčinovićeva druga knjiga - *Utešeniе grešnim* (*"Utjeha grešnicima"*), je kao i prva zbirka kršćanskih zbirka molitvi i savjeta za svakodnevni život, poput onog kako treba 
organizirati vjenčanje.
*Utešeniе grešnim* bilo je spremno za štampu 1831. to znamo po bilješci, koju je napisao Kiril na svojem originalnom rukopisu. On ga je poslao u beogradsku štampariju, 
ali iz nepoznatih razloga knjiga nije odštampana. To je napravljeno tek devet godina kasnije 1840. u Solunu, kod *Teodozija Sinajskog*. U vrijeme štampanja 
knjige, njegov monaški kolega i prijatelj Teodozije Sinajski - promijenio je orginalni Pejčinovićev uvod, pa na omotu piše da je napisana na bugarskom jeziku iz Donje Mezije 
ali uz opis da se radi o jeziku iz Skopja i Tetova ('простий язик болгарски долния Мисии Скопсский и Тетовский').

Na vlastitom grobu dao je 1835. isklesati - *epitaf* u stihovima, koji se smatra jednim od prvih poetskih djela na makedonskom ili bugarskom, što zavisi od kuta gledanja.  

Posljednji stih tog - *epitafa* glasi:

> Ovdje leži Kirilovo telo  
> U manastir i u Lešok selo  
> Da Bog za dobroe delo.
> 
>

Izvori
------

1. 1 2  „*Kiril Pejcinovic (1771-1845)*" (engleski). Makedonija name. Pristupljeno 12. 4. 2018.
2. 1 2 3  „*Pejčinović, Kiril - Tetoec*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 12. 4. 2018.
3. ↑  „*Излезе првиот број на Епархиското списание Огледало*" (makedonski). PreminPortal. Pristupljeno 12. 4. 2018.

Vanjske veze
------------

***Kiril Pejčinović*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Pejčinović, Kiril - Tetoec* ()

| * p
* r
* u
Makedonska književnost |
| --- |
| Korijeni | 
* Kliment Ohridski
* Krčovski
* Pejčinović

 |
| Preporod | 
* Puljevski
* Prličev
* Žinzifov
* Miladinovi
* Zografski
* Misirkov
* Černodrinski

 |
| Prva polovica 20. vijeka | 
* Bojadžiski
* Krstić
* Nedelkovski
* S. Popov
* Racin
* Smirnenski

 |
| Jugoslavensko doba | 
* Abadžijev
* Andreevski
* Arsovski
* Atanasovski
* Boškovski
* Cašule
* Čingo
* Domazetovski
* Drakul
* Đurčinov
* Đuzel
* Džambazov
* T. Georgievski
* Iljoski
* G. Ivanovski
* Janevski
* Karovski
* Koneski
* Kostov
* Krle
* Kunoski
* Leov
* V. Maleski
* M. Matevski
* Misirkova-Rumenova
* Mitrev
* Momirovski
* V. Nikoleski
* Panov
* B. Pavlovski
* J. Pavlovski
* R. Pavlovski
* Podgorec
* A. Popovski
* G. Popovski
* Širilov
* Solev
* A. Šopov
* Stardelov
* Stefanovski
* Strezovski
* Tarapuza
* Točko
* D. Todorovski
* G. Todorovski
* Urošević
* Varošlija
* Zekerija

 |
| Suvremeno doba | 
* P. Andonovski
* V. Andonovski
* N. Andova
* Bužarovska
* Dimkovska
* Joldeski
* Koviloski
* Kujundžiski
* Madžirov
* S. Markovski
* Plevneš
* Prokopiev
* Smilevski
* Tasevski-Eternijan

 |