**James Bradley** (ožujak 1693. – 13. srpnja 1762.) bio je engleski kraljevski astronom, naslijedivši 1742. Edmonda Halleyja. James Bradley najpoznatiji je po svoja dva otkrića, aberaciji svjetlosti (1725. – 1728.) i nutaciji ili uvrtanju Zemljine osi (1728. – 1748.). Član je Kraljevskog društva od 6. studenoga 1718. godine. Za svoj rad dobio je 1748. Copleyjevu medalju.

Aberacija svjetlosti
--------------------

U potrazi za paralaksom zvijezda (zviježđe Zmaj), Bradley je otkrio pomake zvijezda na nebu koji nastaju zbog gibanja Zemlje oko Sunca i zbog konačne brzine svjetlosti. Pojava se sastoji u tome što pokretni promatrač ne vidi izvor svjetlosti u smjeru u kojemu bi ga vidio kada bi bio u stanju mirovanja. Slično je i u svakodnevnom životu. Kada pada kiša, ako stojimo onda držimo kišobran okomito. Kada se krećemo, naginjemo kišobran prema naprijed u smjeru kretanja, da nam kiša ne smoči noge.

Nebeski svod se kreće po krivulji, koja je rezultanta uzajamnog djelovanja rotacije (zeleno), precesije (plavo) i nutacije (crveno).
Zemlja se giba u snopu paralelnih zraka svjetlosti zvijezde (zvijezda je gotovo na beskonačnoj udaljenosti). Zemlja neprestano mijenja svoj smjer kretanja u odnosu na smjer svjetlosti zvijezde. Ako se pogleda primjer sa slike gore, Zemlja se giba prema izvoru svjetlosti u prosincu i odmiče se u smjeru svjetlosti u lipnju, pa nije potrebno naginjati teleskop za promatranje zvijezde. U ožujku i rujnu treba najviše naginjati teleskop (kut aberacije) da bi se zvijezda promatrala. Između ožujka i lipnja, na primjer, treba smanjivati kut naginjanja dalekozora, dok ponovno u lipnju dalekozor treba biti usmjeren izravno u zvijezdu.

Za vrijeme u kojem svjetlost u ožujku prevaljuje put *c • t* , teleskop se okomito pomakne za put *v • t*. Najveći kut nagiba daje konstantu aberacije:

{\displaystyle \tan(k)={\frac {vt}{ct}}={\frac {v}{c}}}.
gdje je: *k* – konstanta aberacije, *v* – brzina kretanja Zemlje oko Sunca i *c* – brzina svjetlosti. Uzmemo li stvarne vrijednosti: *v* = 29.8 km/s i *c* = 299 792 km/s, dobivamo da je k = 20.5" (lučnih sekundi).

Zbog toga što je aberaciji svjetlosti povod godišnje gibanje Zemlje oko Sunca, ona se naziva još i **godišnjom aberacijom**. **Dnevna aberacija**, koja se javlja zbog Zemljine vrtnje oko vlastite osi, mnogo je manji učinak, ali još ipak mjerljiv.

Nutacija ili uvrtanje Zemljine osi
----------------------------------

Promjenama uzajamnih položaja Sunca, Zemlje i Mjeseca mijenjaju se i gravitacijski utjecaji Mjeseca i Sunca na Zemlju. Posljedica toga je periodično gibanje osi Zemlje oko njenog srednjeg položaja koju nazivamo nutacija. Ophodno vrijeme iznosi 18.6 godina. Nutacija ima veći broj čimbenika različitog perioda i amplitude. Nebeski svod se kreće po krivulji, koja je rezultanta uzajamnog djelovanja rotacije, precesije i nutacije.

Izvori
------

1. ↑  Vladis Vujnović : "Astronomija", Školska knjiga, 1989.
2. ↑   dr.sc. Drago Špoljarić. "Astronomske pojave koje uzrokuju promjene koordinata", eskola.zvjezdarnica.hr, 2014.



|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 79392926
* LCCN: n86823399
* ISNI: 0000 0000 8004 7407
* GND: 117623687
* SUDOC: 075706342
* BIBSYS: 3078977
* MGP: 234549
* NLA: 35021167
* NKC: mzk2003202320
* BNE: XX1227702
* CiNii: DA15928897

 |