Територија под јурисдикцијом Бугарске егзархије (1870—1878)
**Бугарска егзархија** (bug. *Българска екзархия*) је била аутокефална бугарска национална  црква, основана 28. фебруара 1870. године.

У периоду 1870—1918. и 1941—1944. њена јурисдикција је обухватала територије које данас припадају различитим државама: целу територију данашње Бугарске, део Македоније и делове Грчке, Турске, Србије, Албаније и Румуније (Северна Добруџа).

Бугарској егзархији је 1950. године промењен назив у Бугарска православна црква, који носи и данас.

Позадина
--------

Цариградска патријаршија је потискивала словенски језик при богослужењу и народне верске обичаје, а на епископска места је постављала само Грке. То је била политика хеленизовања. Пошто је у Србији постепеним стицањем државне самосталности национализована и црквена управа, Словени који су остали у саставу Отоманске царевине су почели да траже своја национална права у црквеном животу. У првом реду Словене свештенике и словенски језик у цркви. У току борбе око тога дошло је до већег захтева: да се словенски крајеви и њихов православни народ излуче испод власти цариградске патријаршије.

Оснивање
--------

Делегати Првог црковно-народног сабора (Цариград, 1871)
Почетком друге половине XIX века Бугари су затражили успостављање црквене аутокефалности. Тај је покрет помагала нарочито Русија, а противило се грчко свештенство, које није хтело да удовољи бугарске захтеве. 

Суочен са растућим незадовољством и немирима у Османској Империји, султан је обнародовао 28. фебруара 1870. ферман о оснивању од цариградске патријаршије независна, словенске егзархије са седиштем у Цариграду. У њен састав су имале ући оне епархије у Бугарској, Македонији и Старој Србији, у којима је то желело две трећине народа. У пракси, овај егзархат је постао бугарска црквена организација. Због тога су се неки вратили под власт цариградске Цркве, која је почела да дозвољава словенско богослужење. Србија и Црна Гора су уз помоћ Русије приволеле цариградску патријаршију да преда епископска места у Призрену, Скопљу и Дебру Србима.

Православни сабор у Цариграду 10. септембра 1872. године, сазван на иницијативу васељенске патријаршије, осудио је бугарски егзархат због филетизма, „јереси која ставља националну идеју изнад јединства вере".

Деловање у Македонији
---------------------

Прослава 25-годишњице од избора бугарског егзарха Јосифа I у Дебру, 1902.
Православни бугарски свештеници и ВМРО комите.
Почев од оснивања Бугарске егзархије и добијања јурисдикције над територијом Македоније, а и због деловања про-бугарске ВМРО, бугарски Егзархат је настојао да спречи функционисање Српске цркве у делу Старе Србије који углавном обухвата данашњу Македонију. До балканског рата и протеривања Бугара из Старе Србије, Бугарска егзархија је често (са помоћу ВМРО комита) спроводила ликвидације српских свећеника и учитеља.

Непосредни ефекат поделе Македоније у балканским ратовима 1912-1913 био је анти-бугарска кампања у областима под српском и грчком влашћу. Србија је протерала свештенике и учитеље Бугарске егзархије, и затворила бугарске школе и цркве (било је 641 школа и 761 црква). Обновом српске власти 1918, поново су протерани бугарски наставници и свештенство егзархије, бугарски језик је забрањен, све књиге и знаци на бугарском језику уклоњени, сва бугарска друштва и организације распуштене, а србизација презимена спровођена, тако да Станков постаје Станковић, а Атанасов улази у књиге као Атанацковић.

Референце
---------

1. ↑  Stephen A. Fischer-Galaţi - „Man, state, and society in East European history", 1970, Praeger, с. 200 („...and
in 1870 it established a Bulgarian **national church** (Bulgarian Exarchate)")
2. ↑  L. S. Stavrianos, Traian Stoianovich - „The Balkans since 1453", 2000, C. Hurst & Co. Publishers, с. 371 („BULGARIAN EXARCHATE The first great victory for Bulgarian nationalism was the establishment in 1870 of a **national church** known as the exarchate.")
3. ↑  "Bulgarian Orthodox Church", Encyclopædia Britannica: "The struggle for an independent Bulgarian church, begun late in the 18th century, culminated in the establishment in 1870 of a Bulgarian exarchate." ()
4. ↑  L. S. Stavrianos, Traian Stoianovich, "The Balkans since 1453", "Bulgarian Exarchate", p. 371: "The first great victory for Bulgarian nationalism was the establishment in 1870 of a national church known as exarchate." ()
5. 1 2  Grigorije Mikić, Srpska Crkva u kraljevini Srbiji i Staroj Srbiji i Makedoniji
6. ↑  Fotiev, C. The Living God, Overseas Publications Interchange, Лондон, 1989. стр. 343
7. 1 2  Ivo Banac, "The Macedoine", "The National Question in Yugoslavia. Origins, History, Politics", Cornell University Press, 1984, pp. 307-328. ()

Види још
--------

* Бугарска православна црква