**Kolo** je tradicionalna kolektivna narodna igra koje izvode plesači, međusobno povezani u lanac. Igranje u kolu je neizostavni dio svih okupljanja, privatnih i javnih proslava, a izvode ga pripadnici svih društvenih, profesionalnih i starosnih grupa, u seoskim i gradskim sredinama. 

Ime potiče od staroslavenske riječi za "točak" (kolo). Pod nazivom kolo javlja se u dinarskim krajevima u Srbiji, Bosni i Hercegovini, Hrvatskoj i Sloveniji. Na područjima Crne Gore, jugoistočne Srbije, Makedonije i Bugarske koristi se termin *oro*. Kolo je usko povezano s rumunskom *horom* i bugarskom *horo*. Horo ili oro potiče od grčke reči *horos*, što znači skup ljudi, igranka, igra.

Uz ove pojmove vežu se i nazivi:

* Koregrafija – opisivanje i osmišljavanje plesnih oblika i varijacija, pa se onaj ko to radi zove koreograf.
* Etnokoreologija – nauka koja se bavi proučavanjem narodnih plesova, njihovim nastankom, razvojem itd.

Freska iz Peucetijskog groba iz V-og vijeka p.n.e, na nekropoli Corso Cotugno u Ruvo di Puglia, Italija. Peuceti su ilirsko pleme koji su se preselili na Apeninsko poluostrvo u područje današnjeg Barija
Nacionalni ansambl Kolo iz Srbije u izvođenju igara iz Gnjilana u Hamiltonu, Kanada - 2011. Koreograf Dejan Milosavljević

Ilirsko porijeklo
-----------------

Kolo je jedna od mnogih evropskih lančanih igara koje su preživjele iz antičkih vremena. Na nekropoli Corso Cotugno, Italija, u novembru 1833. godine otkriven je grob datiran na kraj petog stoljeća do sredine četvrtog stoljeća p.n.e, u vrijeme kada su na tom području živjeli pripadnici ilirskog plemena Peuceta. Freske grobnice su najstariji primjer figurativnog slikarstva u Apuliji i prikazuju žene koje igraju kolo pa je u literaturi poznat kao - "Grob sa ženama koje igraju". Panel sa freskama se nalazi u Napuljskom arheološkom muzeju, inv. br. 
9353 i prikazuje trideset ili više žena koje plešu, koje se kreću s lijeva na desno sa isprepletenim rukama kao da plešu krug oko unutrašnjosti grobnice.

Izvođenje
---------

Izvodi se u zatvorenom krugu (ili krugovima), u jednom lancu ili u dvije paralelne linije. Najčešće držanje između igrača u kolu je za spuštene ruke, a može biti ispod ruke, sa ispretpletanim rukama (lesa), sa rukama na ramenima, zagrljeni i dr.

Kretanje ovisi od koraka koji su specifični za svako pojedinačno kolo. Najčešće kretanje je s lijeva u desno i obrnuto. Ako kola imaju isti broj koraka u obje strane onda su to simetrična kola, a ako nemaju onda su to nesimetrična kola. Skoro sva kola se kreću u desno, čak i ona simetrična, jer dužina koraka u desno se razlikuje od one u lijevo. Sva druga kretanja su rezultat kreacije svakoga kola. Mogu se vidjeti u izvođenju kulturno umjetničih društava, dok neke korake i kretanja mogu izvesti samo vrhunski plesači.

U nekim verzijama solo plesači pokazuju svoju vještinu unutar kruga. Tempo varira, ponekad unutar jednog plesa, ali kolo je obično živahno i brzo. 

Zatvoreno kolo u najmanjem obliku čine dvoje ljudi – par, kao i u plesu. Obično su to mladić i djevojka. Dolaskom novih plesača kolo raste. Ulazak u kolo ima razne procedure ili znakove, ali je osnovno pristanak drugih plesača, koji su već u kolu. Obično se hvata u kolo tako što muškarac ide između dvije djevojke (žene) i obrnuto. U zatvorenom kolu svi su plesači ravnopravni.

Kola se mogu vidjeti u izvođenju kulturno umetničih društava, dok neke korake i kretanja mogu izvesti samo vrhunski igrači.

Simbolično kolo naroda i narodnosti Kraljevine Jugoslavije

Kolo i muzika
-------------

Kolo se igra:

* uz pratnju muzike, kada svirači prate kolovođu pri čemu je on svojevrsni dirigent. Postojali su i posebni znaci muzici (klecanje koljena i sl.) kada da uspori ili ubrza. To daje interakciju između igrača i muzičara, tako da je svako kolo igrano na drugi način.
* uz pjevanje
* uz pjevanje i pratnju muzike, što dovodi do nastanka pjesme "poskočice", veselog i šaljivog sadržaja.
* bez pratnje muzike i pjesme, poznato i kao gluvo (nijemo) kolo. Takt se daje naglašenim udarcima stopala o tlo. Ta kola su sačuvana u Bosni i Hercegovini, Crnoj Gori i Hrvatskoj.

### Glamačko kolo

Glamočko gluho kolo je prvenstveno zatvoreni kružni ples i izvodi se bez muzike. Mogu mu prethoditi vokalne ili instrumentalne izvedbe. Plešu ga dva ili više plesača. Broj plesača nije ograničen. Broj plesača do dvadeset čini ples kola skladnim i obično do tog broja plesača se ne javlja nesklad u naglašenim koracima. Koraci i figure, često snažni i impresivni, zavise od raspoloženja i želje učesnika.

Sam ples karakterišu usklađeni udarci stopala plesača o plesnu površinu i daju daju ritam plesu, ubrzavajući ga ili usporavajući. Gluvo kolo ne poznaje plesni par, muškarca i ženu kao plesače pojedine dionice plesa, a događa se da kolo plešu samo žene ili samo muškarci.

Ovo kolo na Kordunu se zove "Đikac", u Bukovici Bukovačko kolo. U kolu Đikac akcenat nije na ljepoti igranja, već na snazi momaka i djevojaka. Nekada davno kolo su mogle da igraju samo udavače, a ona koja uspije da do kraja odigra gluvo kolo, dokazala bi da je fizički potpuno zdrava i spremna za brak.

Kozaračko kolo
--------------

Kozaračko kolo nastalo je u selima na obroncima planine Kozare, po čemu je i dobilo ime. Postoji muško momačko kolo, kao i žensko djevojačko. Igra se i pjeva bez svirača, i to ritmički uz pjesmu. Prije Drugog svjetskog rata kolo je imalo "meraklijski" karakter. Ono je odzvanjalo radošću, nemirom, i znalo biti zadirljivo i izazivačko. 

Naročito se prenosilo širom Jugoslavije u toku Narodnooslobodilačke borbe.

Kozaračko kolo se igra na lijevu stranu, sa rukama u prepletu i drži se u velikom krugu. Onaj koji započinje pjesmu u kolu na jednoj strani ima dvojicu koji mu pomažu, a ostali ga prate na njegovoj strani, dok druga strana kola ćuti. Oni koji vode zatalasaju kolo svom snagom prema drugoj strani i pjevajući opet vrate kolo na staro mjesto. Čim on završi pjevanje, onda to isto pjevanje započinje jedan, na drugoj strani.

Nematerijalna svjetska baština
------------------------------

Kolo se nalazi na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog svjetskog naslijeđa kao element nematerijalnog kulturnog naslijeđa u Srbiji. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na zasjedanju koje je održano od 4. do 9. decembra 2017. na ostrvu Jeju u Koreji.

Izvori
------

1. ↑   „John Wilkes - the Illiyans, st. 69". *Elektronska verzija*. Pristupljeno 9. 2. 2023.
2. ↑  Britannica, Pristupljeno 1.1.2024.
3. ↑  Glamočko gluvo kolo: Dva puta je proglašeno za najbolje kolo u Europi, a uvršteno je i u svjetsku kulturnu baštinu - 26.01.2023. - pristupljeno 4.1.2024
4. ↑  Svjetska baština na području Dinarskog gorja - Dinarsko gorje, www.dinarskogorje.com
5. ↑  MNOGO VIŠE OD IGRE: Glamočko gluvo kolo se igra bez muzike
6. ↑  OJ Kozaro - Antifašistički VJESNIK. 2019 - pristupljen 3.1.2024
7. ↑  Kozaračko kolo povodom Dana pobjede 2022. - You tube
8. ↑  Ljiljana Đokić: Detalj Kozaracko kolo
9. ↑  Mali Mješoviti Zbor Radio Zagreba\* – Kozaračko Kolo / Tito, Slobodo - Discogs - Pristupljeno 4.1.2024
10. ↑  UNESCO: Nematerijalna kulturna baština u Srbiji - ich.unesco.org, Pristupljeno, 7.12.2023()
11. ↑  „Kolo, tradicionalna narodna igra". *UNESCO - ich.unesco.org*. Pristupljeno 9. 12. 2023. ()

***Kolo (igra)*** na Wikimedijinoj ostavi