**Jean Désiré Gustave Courbet** (10. lipnja 1819. – 31. prosinca 1877.), francuski samouki slikar; utemeljitelj nove škole realizma, koja je u doba radikalnog akademizma značila revoluciju umjetničkog izraza; jedan od prvih umjetnika koji su radili u prirodi. Odbacio je romantične pejzaže i idealiziranje ljudi i prizora, izvršivši ogroman utjecaj na cjelokupno europsko slikarstvo sredinom 19. stoljeća.

Životopis
---------

Odbijen na Salonu u Parizu 1855. godine, priređuje samostalnu izložbu u drvenoj baraki koju naziva *Pavillion de Réalisme* (Paviljon realizma). Na izložbi su bila izložena njegova velika platna (*Stvarna alegorija i Pogreb u Ornansu*), a u katalogu se nalazio i njegov „Manifest realizma". Javnost i kritika ga žestoko napadaju, dok ga oduševljeno prihvaćaju u Njemačkoj (njemački slikari minhenskog kruga oko W. Leibla, u kojem su se formirali i hrvatski slikari moderne). Courbet zapravo nastavlja tradiciju realizma francuskog slikarstva od Le Naina preko Chardina i vlastitih suvremenika Milleta i Daumiera.

Bio je aktivni sudionik pariške komune, te je zbog svoje demokratske političke djelatnosti osuđen i prognan iz Francuske. Nastanio se u Švicarskoj, gdje i umire.

Djelo
-----

*Stvarna alegorija (Slikarev atelje)*, 1855. ulje na platnu, 359 × 598 cm, D'Orsay, Pariz.
Courbetov prkosan i nekonvecionalan pristup bio je daleko od nostalgije za izgubljenom tradicijom o kojoj su sanjali prerafaeliti ili slikari povijesnog slikarstva *pompiera* (pogrdni naziv za francuske akademske slikare). Njegov realizam u potpunoj slikarskoj ljepoti prikazuje realnost svakidašnjice, nikada deskriptivno niti doslovno. On ostvaruje slikarsku viziju u čvrstoj strukturi, izuzetno dobrim crtežom i u punoj plastici volumena postiže smirenu monumentalnost.

U početku slika zagasitim i gustim namazom (često spatulom), postupno upotrebljava bogatije i toplije tonove smeđe, zelene i modre. Slika realističke kompozicije po motivima iz stvarnosti s temama iz života radnika i seljaka (*Žena prosijava žito; Tucači kamena; Pokop u Ornansu*). U odabiru prizora je bio svestran, slikao je krajolike južne Francuske, marine, animalističke scene, aktove, portrete i dr. (*Marina u Nici; Val; Borba jelena; Kupačice; H. Berlioz*). Za njega je priroda bila izravan osjet, imala je sadržaj i fizičku čvrstoću, a oblikovalo ju je svjetlo koje nije sporedan element, već opipljiva struktura same stvarnosti.

Djelomice je utjecao na impresioniste (osobito na Maneta), a sintetiziranjem volumena anticipirao je Cézannea.

### Važnija djela

* Autoportret s crnim psom, 1842.*Autoportret s crnim psom*, 1842.
* Tucači kamena, 1849.*Tucači kamena*, 1849.
* Pogreb u Ornansu, 1849.*Pogreb u Ornansu*, 1849.
* Dobar dan, gospodine Courbet, 1854.*Dobar dan, gospodine Courbet*, 1854.
* Prosijačica žita, 1854.*Prosijačica žita*, 1854.
* Žena s papigom, 1866.*Žena s papigom*, 1866.
* Srne u divljini, 1867.*Srne u divljini*, 1867.

Bilješke
--------

1. ↑  Bio je predsjednik *Odbora za čuvanje muzejskih starina* i na njegov je prijedlog srušen Napoleonov stup na Trg Vendome u Parizu.

Vanjske poveznice
-----------------

***Gustave Courbet*** na Wikimedijinoj ostavi

* Courbetove slike i biografija na CGFA
* Gustave Courbet, *Podrijetlo svijeta*
* Courbet na znanje.org