recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Radnička Kontrola je bivša jugoslovenska pank rok grupa iz Beograda, aktivna kasnih 1970-ih i ranih 1980-ih i poznata po svom učešću na kompilaciji Artistička radna akcija.

Nakon što je grupa prestala da postoji, pevač Zoran Kostić "Cane" je osnovao rok grupu Partibrejkers. Bubnjar Srđan Todorović "Žika" je kasnije postao članom kultnih bendova: Ekatarina Velika i Disciplina kičme.

Historija
---------

Bend je nastao 1979. godine, u sastavu Zoran Kostić "Cane" (vokal), Srđan Marković "Đile" (bas), Darko Milojković (gitara) i Srđan Todorović "Žika" (bubnjevi).

Grupa je snimila samo dve pesme, Dosada i TV u koloru, a obe su se pojavile na kompilaciji Artistička radna akcija. 

Svirali su na dvodnevnom festivalu novog talasa koji je održan u beogradskom Tašmajdanskom parku tokom septembra 1981. Zbog Kostićevih stalnih provokacija te gužve koja je nastala u publici policija je odlučila da se umeša i prekine nastup što je izazvalo raspravu u novinama o moralu i vrednostima jugoslovenske omladine. 

Poslednji nastup benda održan je mesec dana kasnije u oktobru u Ljubljani, svirali su kao predgrupa grupe Šarlo Akrobata.

Diskografija
------------

| Naziv | Godina |
| --- | --- |
| "Dosada" (3:50)
"TV u koloru" (1:45) |

Literatura
----------

* + *EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006*, Janjatović Petar; ISBN 978-86-905317-1-4

Vanjske veze
------------

* Radnička Kontrola na *Youtube* .
**Dorothy Dell** (30. januar 1915 - 8. jun 1934) je bila američka filmska glumica, čiju je karijeru nedugo nakon početka prekinula smrt u prometnoj nesreći.

Iako se rodila u porodici profesionalnih zabavljača, poticala je od južnjačke aristokracije, a pradjed (po majčinoj liniji) joj je bio južnjački predsjednik Jefferson Davis. Karijeru je otpočela u dobi od 15 godina osvojivši titulu "Miss New Orleans". Iako je nakon toga primila bolje ponude, odlučila je gotovo godinu dana provesti u vodvilju kako bi pomogla svojoj prijateljici Dorothy Lamour. 1931. je došla u New York, gdje ju je angažirao Florenz Ziegfeld. Tamo je započela ljubavnu vezu sa popularnim pjevačem Russom Columbom, koju su na kraju uspjeli prekinuti Columbov menadžer Con Conrad. U Hollywood je došla u decembru 1933. i potpisala ugovor sa Paramount Picturesom. Za taj studio je snimila tri filma, od kojih su sva tri postigla uspjeh, i potakla usporedbe sa Mae West.

U pauzi snimanja posljednjeg filma *Shoot the Works* je pristala zajedno sa 38-godišnjim ljekarom dr. Carlom Wagnerom otići na zabavu u jednoj gostionici. Pri povratku je njihov automobil sletio sa ceste - Dell je na poginula na licu mjesta, a Wagner šest mjeseci kasnije u bolnici. Njenu ulogu u filmu *Now and Forever* je preuzela Carole Lombard.

Filmografija
------------

* *Passing the Buck* (1932)
* *Wharf Angel* (1934)
* *Little Miss Marker* (1934)
* *Shoot the Works* (1934)

Vanjske veze
------------

* Dorothy Dell na sajtu IMDb
* Dorothy Dell na Find a Grave

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 22454218
* LCCN: no89011698
* ISNI: 0000 0001 1606 5704
* GND: 1285013395
* BNF: cb15557406m (podaci)

 |
***King Kong se pojavljuje u Edu*** (江戸に現れたキングコング, ***Edo ni Arawareta Kingu Kongu: Henge no maki***?) je japanski crno-bijeli fantastični film snimljen 1938. godine u režiji Soya Kumagaija, poznat kao prvo ostvarenje *kaiju* žanra, odnosno prvi japanski film o čudovištima. Nastao je u produkciji japanskih sineasta koji su namjeravali stvoriti vlastitu verziju, odnosno svojevrsni remake američkog filma *King Kong*, a pri čemu nisu ishodili autorska prava od studija RKO Pictures. Radnja je bila smještena u srednjovjekovni Japan i prikazivala kako orijaški gorila ("King Kong") napada i razara Edo (današnji Tokio). Za scene filma su prvi put u Japanu primijenjeni specijalni efekti, a King Konga je "glumio" glumac u specijalnom odijelu koje je dizajnirao Fuminari Ohashi, koji će 1954. godine stvoriti maketu čudovišta *Godzila*. Film nikada nije bio prikazan izvan Japana, a tokom drugog svjetskog rata je nestao, te se danas smatra jednim od najpoznatijih izgubljenih filmova u historiji kinematografije.

Izvori
------

1. ↑  „*King Kong Appears in Edo* advertisement", *Kinema Junpo*, April 14, 1938

Vanjske veze
------------

***Edo ni arawareta Kingu Kongu*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Edo ni arawareta Kingu Kongu* na sajtu IMDb
* *King Kong*, Japanese Movie Database entry (in Japanese). Babelfish translation[*mrtav link*]
* Edo ni arawareta Kingu Kongu: Ôgon no maki at the Internet Movie Database

***Edo ni arawareta Kingu Kongu*** na Wikimedijinoj ostavi
**Dragan M. Jeremić** (1925 – 1986) je bio redovni profesor na Filozofskom fakultetu u Beogradu, na predmetima „Estetika" i „Sociologija umetnosti". Pored profesure, bavio se pisanjem i književnom kritikom.

Biografija
----------

Dragan M. Jeremić je rođen u Brđanima (okolina Gornjeg Milanovca). Posle završene osnovne škole i gimnazije, upisuje Filozofski fakultet u Beogradu, na kome će kasnije magistrirati i doktorirati.

Dragan M. Jeremić je bio u više navrata član i predsednik Udruženja književnika Srbije, Srpske književne zadruge. Bio je istaknuti književni kritičar.

Sahranjen je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju.

Dela
----

* *Prsti nevernog Tome*, Nolit, 1965.
* *Kritičar i estetski ideal*, Grafički zavod, 1965.
* *Doba antiumetnosti*, Kultura, 1970.
* *Lice i naličje*, Radnički univerzitet Radivoj Ćirpanov — Centar za dijafilm i izdavačku delatnost, 1972.
* *Perom kao skalpelom*, Bagdala, Kruševac, 1976.
* *Snovanje i stvaranje*, Vuk Karadžić, 1976.
* *Tri stupnja poređenja*, Svetlost, 1978.
* *Narcis bez lica*, Nolit, 1981.
* *Estetika kod Srba*, Srpska akademija nauka i umetnosti, 1989.

Polemika oko zbirke pripovedaka "Grobnica za Borisa Davidoviča" Danila Kiša
---------------------------------------------------------------------------

Dragan M. Jeremić je uzeo učešća u polemici oko zbirke pripovedaka "Grobnica za Borisa Davidoviča" Danila Kiša. Polemika je započeta i vođena na stranicama zagrebačkog "Oka" i beogradskih "Književnih novina". Danilo Kiš je stavio tačku na polemiku knjigom "Čas anatomije", objavljenom 1977. godine. Kao odgovor na "Čas anatomije", Dragan M. Jeremić je napisao "Narcis bez lica", polemičku knjigu objavljenu 1981. godine.
**Dragutin Cvijak** (rođen: ***Dragutin Zwieback***) (Osijek, 27. 3. 1884 - Koncentracijski logor Jasenovac, 18. 11. 1941), jugoslavenski pravnik, član masonske židovske lože u Zagrebu i prvi predsjednik Židovskog gombalačkog i športskog društva Makabi. Ubijen je za vrijeme Holokausta.

Biografija
----------

Dr. Dragutin Cvijak je rođen 27. 3. 1884 godine u židovskoj porodici Vatroslava i Malvine Zwieback iz Osijeka za vrijeme Austro-Ugarske monarhije. Dragutinov otac se u Osijek doselio iz sela Haršanj u Ugarskoj 1891 godine, a majka mu je podrijetlom bila iz Pešte. Vatroslav Zwieback je u Osijeku držao "prvoklasni" dućan odjeće, obuće i šešira. Porodica Zwieback je živjela u samom centru grada, na trgu Khuen-Hedervarija. Dragutin je u rodnom gradu, 1891, pohađao Kraljevsku veliku gimnaziju (*Königliches Obergymnasium*). 1902 upisao je Fakultet prava Univerziteta u Beču. Povratkom u Trojednu Kraljevinu Hrvatsku, Slavoniju i Dalmaciju, Dragutin je 1905 upisao Pravni fakultet Sveučilišta u Zagrebu gdje je i diplomirao iste godine. 1907 dodijeljena mu je titula Doktora prava Pravnog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. 1912 oženio je Margaretu Šon, kćer Ivana i Kamile (Polak) Šon. 10. 5. 1918, iz tog braka, rodio mu se sin Gustav. 4. 5. 1919 Dragutin je bio jedan od osnivača i predsjednik organizacionog komiteta tj. prvi predsjednik Židovskog gombalačkog i športskog društva Makabi u Zagrebu. Za života je bio aktivni član Bogoštovne izraelske općine Zagreb, ravnatelj uprave Društva čovječnosti, član masonske židovske lože u Zagrebu i ugledni zagrebački pravnik. 8. 5. 1939, zbog povećanog antisemitizma na teritoriju Kraljevine Jugoslavije uzrokovanog nacističkom propagandom, Dragutin je promijenio porodično prezime Zwieback u Cvijak. Unatoč tome, Dragutin je za vrijeme za vrijeme Drugog svjetskog rata tj. Nezavisne Države Hrvatske (NDH) bio uhapšen od strane ustaša i deportiran u koncentracijski logor Jasenovac gdje je i ubijen 18. 11. 1941 godine. Holokaust su preživjeli Dragutinova supruga i sin skrivajući se pred ustašama u Dalmaciji i Italiji.

Literatura
----------

* Kraus, Ognjen (1998). *Dva stoljeća povijesti i kulture Židova u Zagrebu i Hrvatskoj*, Zagreb: Židovska općina Zagreb. ISBN 953-96836-2-9
**Društvo arhitekata Istre (DAI)** (tal. *Società architetti dell'lstria* [soʧeˈta arkiˈtɛtti dɛl isˈtria], akr. SAI), udruga profesionalnih inženjera arhitekture, osnovana 1995. u Puli pod današnjim nazivom, zamijenivši dotadašnje Društvo arhitekata Pule koje je okupljalo arhitekte iz cijele Istre. Okuplja 154 člana iz cijele Istre. Članstvo nije uvjetovano arhitektonskom naobrazbom, premda je većina članova završila arhitektonske fakultete ili druge visoke škole za arhitektonsku izobrazbu. DAI-SAI od svojih se početaka bavi izlagačkom djelatnošću te priređivanjem arhitektonskih manifestacija, izdavanjem znanstvenih i stručnih publikacija, organiziranjem i provođenjem natječaja s područja arhitekture i urbanizma i dr. Društvo u Puli od 2001. djeluje u prostorima u Istarskoj ul. koje je zajedno s drugim udrugama (HDLU Istre, Istarski ogranak DHK) preuredilo u Multimedijalni centar LUKA (likovni umjetnici, književnici, arhitekti). Prvu izložbu Društvo je organiziralo 1999. u Vodenoj galeriji u Laginjinoj ul. u Puli. Svake godine u organizaciji Društva održavaju se Dani arhitekture u Istri i Godišnja izložba članova Društva arhitekata Istre. Društvo je član Udruženja hrvatskih arhitekata (UHA). Predsjednici su bili Bruno Nefat (1995–99), Davor Matticchio (1999–2011), Leonid Zuban (2011–15) te Emil Jurcan (od 2015).

Izvori
------

1. ↑  „MMC: O Nama". MMC LUKA. Arhivirano iz originala na datum 2015-05-30. Pristupljeno 16. lipnja 2015.
2. ↑  „Društvo arhitekata Istre: Članovi". Društvo arhitekata Istre. Pristupljeno 16. lipnja 2015.
3. ↑  Pauletta, R. (2008.). „Hrvatsko društvo likovnih umjetnika Istre (HDLU Istre)". *Istarska enciklopedija*. Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 16. lipnja 2015.
4. ↑  „Kriza se odrazila i na arhitekturu". Glas Istre. 22. studenoga 2009. Pristupljeno 16. lipnja 2015.
5. ↑  „Bruno Nefat – ‘Top s gomile – povijest i nepoznanica’". Regional Express. 21. siječnja 2015. Pristupljeno 16. lipnja 2015.

Eksterni linkovi
----------------

* Društvo arhitekata Istre (DAI), službeni website
*Za ostale upotrebe, v. Ekipa (razvrstavanje).*

***Ekipa*** je poljska politička igrana TV serija koja se 2007. emitirala na programu TV-kanala Polsat. Sastojala se od 14 epizoda i prikazivala rad fiktivne poljske vlade na čelu sa premijerom Kontstantyjem Turskim (čiji je lik tumačio Marcin Perchuć, nestranačke ličnosti izabrane nedugo nakon što je njegov prethodnik i prijatelj, vođa liberalne stranke PBC, Henryk Nowasz (čiji lik tumači Janusz Gajos) prisiljen odstupiti nakon optužbi da je kao doušnik surađivao s komunističkom tajnom policijom. Radnja je pratila nastojanje idealistički nastrojenog i politički neiskusnog premijera da vodi zemlju, dok mu istovremeno noge podmeće desničarski koalicijski partner PdP na čelu sa konzervativnim predsjednikom Julian Szczęsny (koga je tumačio Andrzej Seweryn).

Tvorci serije su kao svoj uzor navodili američke TV-serije *Zapadno krilo* i *Commander-in-Chief*. Kritika je, pak, sličnosti pronalazila u stvarnim političarima i strankama kao što su Građanska platforma i Pravo i pravda, odnosno fiktivnu vladu shvaćala kao svojevrsnu alternativu tada vladajućim poljskim konzervativcima. Serija se prestala snimati nakon 14 epizoda.

Povezano
--------

* *Borgen*

Izvori
------

1. 1 2 3 4  *Ekipa* w bazie filmweb.pl
2. 1 2 3 4  *Ekipa* - obsada w bazie filmweb.pl
3. ↑  Serial "Ekipa" w telewizji Polsat i w "Bibliotece Gazety Wyborczej" – ekipa.gazeta.pl

Vanjske veze
------------

* *Ekipa* na sajtu IMDb
* *Ekipa* w bazie filmweb.pl
* *Ekipa* w bazie  filmpolski.pl
* Oficjalny blog fikcyjnego premiera
**Internat** (šp. *El internado*) je španska televizijska serija koja se originalno prikazivala od od 2007. do 2010.

U Srbiji se od 24. marta 2012. emituje na televiziji B92 pod naslovom ***Internat***.

Sinopsis
--------

Počinje nova školska godina u internatu Crna Laguna, prestižnoj obrazovnoj instituciji smeštenoj usred šume. U ovom centru studiraju deca najuglednijih i najuticajnijih porodica. Studenti, profesori i svi zaposleni puni su entuzijazma i spremni za početak godine, u kojoj internat dobija dva nova učenika: Markosa i Paulu, koji moraju da počnu novi život nakon što su im roditelji nestali (sumnja se da su mrtvi). Isto tako, dolazi nova čistačica – Marija, devojka mračne prošlosti, koja je pobegla iz psihijatrijske klinike i koja u internat nije došla slučajno. Sa druge strane, neki učenici će malo-pomalo otkrivati misteriju nestanka jednog profesora i strašnu tajnu koju krije Crno jezero. Oni neće biti svesni činjenice da se izlažu opasnosti, jer su im dve organizacije za petama – jedna koja traži izgubljenu sliku i druga koja trguje dečjim organima.

Epizode
-------

*Glavni članak: Spisak epizoda serije "Internat"*
Serija se sastoji od 71 epizode i 7 sezona.

Uloge --- Glumci

Martin Rivas - Markos Novoa

Blanka Suarez - Hulija

Elena Furijase - Viktorija

Marta Azas - Amelija

Danijel Retuerta - Roke

Amparo Baro - Hasinta

Natalija Miljan - Elsa

Luis Merlo - Ektor de la Vega

Irene Montala - Rebeka

Ana de Armas - Karolina

Raul Frenandez - Fermin/Karlos

Ismael Martinez - Martin

Karlos Leal - Zak Noiret

Marta Torne - Marija

Havijer Rios - Ugo

Karlota Garsija - Paula

Hose Anhel Trigo - Ruben

Natalija Lopes - Karla

Havijer Sindoca - Lukas

Pedro Sivera - Kamilo

Eduardo Majo - Kuro

Injaki Font - Nikolas Garido

Eduardo Velasko - Pedro

Alehandro Boto - Mateo

Denisse Pena - Evelin

Mariona Ribas - Nora

Honas Berami - Naco

Adam Kintero - Frenando

Alehandro Kasaseka - Toni

Lola Badric - Lusija

Yon Gonzalez - Ivan Noiret

Napomene i reference
--------------------

1. ↑  Zvanična stranica serije
2. ↑  *Internat* na B92

Vanjske veze
------------

* Web oficial de la serie
* Web dedicada a la serie Arhivirano 2012-09-19 na Wayback Machine-u
* Antes de que llegara ser el internado, en el se rodaron muchos cortometrajes. Proyectos de carrera de los alumnos del curso de dirección. Entre ellos este de Jorge Rojo y Pepe Laguna
* Especial radiofónico sobre 'El Internado' (Sospechosos Habituales)
* Recopilatorio de algunos de los mejores momentos de la serie Arhivirano 2010-10-15 na Wayback Machine-u
Ovo je članak o pjesmi Beatlesa.  Za ostala značenja, vidi All You Need Is Love (razvrstavanje).

"**All You Need Is Love**" je pjesma koju je napisao John Lennon, i koja se navodi kao djelo tandema Lennon–McCartney, a koju je njegova grupa The Beatels prvi put izvela 25. juna 1967. kao dio programa međunarodne specijalne TV-emisije *Our World*, prve koja je pomoću satelita istovremeno prenošena u preko 25 zemalja sa 400 miliona gledatelja. Pjesmu je naručila britanska državna radio-difuzna BBC kao britanski doprinos cijelom projektu. Tekst pjesme, čiji naslov doslovno znači "sve što trebaš je ljubav" je promovirao međunarodnu suradnju koja je simbolizirala cijeli projekt, odnosno tada popularne pacificističke, ali i kontrakulturne stavove. Nedugo nakon emisije je izdana kao singlica te je postigla veliki uspjeh, došavši na vrhove britanske i američke top-liste. Često se navodi kao jedna od najpopularnijih pjesama Beatlesa.

Kasnije su je obradili brojni izvođači, odnosno izdali joj homage. Godine 1976. je od nje posuđen naslov za istoimenu britansku dokumentarnu TV-seriju posvećenu historiji zabavne muzike.

Izvori
------

1. ↑  Unterberger, Richie. „All You Need Is Love". AllMusic. Arhivirano iz originala na datum 2011-01-13. Pristupljeno 20. 8. 2011.
2. ↑  RIAA 2009 sfn error: no target: CITEREFRIAA2009 (help)
3. ↑  Lewisohn 1988: str. 116 sfn error: no target: CITEREFLewisohn1988 (help)
4. ↑  Davies, Hunter (1996). *The Beatles*.

Vanjske veze
------------

* Šablon:Noteson
* Full lyrics of this song at MetroLyrics ()
**Duan Chengshi** (kineski: ; Wade-Giles: **Tuan Ch'engshih**; ? -863) je bio kineski pisac i učenjak iz doba dinastije Tang, poznat kao jedan od prvih folklorista u historiji svjetske književnosti. Bio je porijeklom iz Ziboa u današnjem Shandongu, a zahvaljujući uglednim precima je ušao u carsku službu bez carskog ispita. Pisao je poeziju, postavši blizak sa Li Shangyinom i Wen Tingyunom. Chengshijevo najpoznatije djelo *Razni komadići sa Youyanga*, zbirka kineskih narodnih priča koje je prikupio kao guverner Jizhoua (današnji Ji'an), a među kojima se nalazi *Ye Xian*, bajka za koju se vjeruje da je mogla postati predložak za zapadnu *Pepeljugu*. Duan Chengshi je nedugo prije smrti napisao i tekst u kome je detaljno opisao trgovinu robovima, začinima i drugim robama u luci Berbera u današnjoj Somaliji.

Izvori
------

1. ↑

Eksterni linkovi
----------------

* Cinderella Around The World
* Professor Derk Bodde. Chinese ideas in the West

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 34689197
* LCCN: n80149807
* ISNI: 0000 0004 4643 2431
* GND: 123336147
* SUDOC: 067166725
* BNF: cb15116790d (podaci)
* BIBSYS: 1695619541727
* NLA: 36730493
* NDL: 00533802
* CiNii: DA00340789

 |
**Erotski film**, filmski žanr koji se fokusira na sugestivne teme ili erotske i strastvene scene i subjekte, ponekad prikazujući scene golotinje i vođenja ljubavi, ali ne na veoma eksplicitan način kao u pornografskim filmovima.

Neki od predstavnika žanra su *Devet i pol tjedana* (1986.), *Kobna privlačnost* (1987.), *Sirove strasti* (1992.), *Otrovna Ivy* (1992.), *Sliver* (1993.), *Boja noći* (1994.) i *Posljednje zavođenje* (1994.).

Povijest
--------

Jedna od najranijih erotskih filmskih scena prikazana je 1897. godine u filmu *Après Le Bal* francuskog filmskog pionira Georgesa Meliesa. Prvi seks simbol bila je glumica Theda Bara koja je glumila u nekoliko nijemih filmova *Fox Films Corporationa*, od kojih je prvi bio *A Fool There Was* (1915.).

Tijekom 30-ih godina 20. stoljeća najzapaženije glumice erotskog naboja bile su Jean Harlow i Marlene Dietrich, a tijekom 50-ih Marilyn Monroe. U 60-ima pojavila su se tri filmska naslova erotskog predznaka - *Diplomac* (1967.), *Barbarella* (1968.) s Jane Fondom i *Candy* (1968.).

Godine 1968. ukinut je tzv. *Hays Code*, a uvedene su nove oznake koje su etiketirale filmove s obzirom na njihov sadržaj te razinu nasilja i seksa prikazanog u filmu. Seksualna revolucija 70-ih godina donijela je novu živost u način prikazivanja seksa na filmskom platnu, koja je 1974. iznjedrila uspješan erotski film *Emmanuelle* sa Sylvijom Kristel u glavnoj ulozi. Film je ostvario međunarodni uspjeh, rezultirao s više nastavaka i potaknuo ostvarenja sličnih uradaka.

Od *mainstream* uradaka važan primjer erotskog filma je *Posljednji tango u Parizu* (1972.) s Marlonom Brandom i Mariom Schneider u glavnim ulogama.

Novi zamah žanru dogodio se tijekom 80-ih s filmom *Devet i pol tjedana* (1986.) u kojem su glavne uloge ostvarili Kim Basinger i Mickey Rourke, a trend se nastavio i početkom 90-ih s filmom *Sirove strasti* (1992.) s Michaelom Douglasom i Sharon Stone u glavnim ulogama.

Sadašnji trend
--------------

Današnji trendovi u zapadnoj kinematografiji išli su na štetu razvoja žanra erotskog filma. U *mainstream* filmovima češće su zastupljene čak i eksplicitnije seksa, a sam žanr je donekle nastavio život kroz žanr erotskog trilera.

Podžanrovi
----------

* Erotski triler - filmski podžanr koji kombinira erotiku i triler. Poznati predstavnici podžanra su *Sirove strasti*, *Kobna privlačnost*, *Divlja igra* i *Oči širom zatvorene*.
* Seksploatacijski film - podžanr eksploatacijskog filma. Istaknuti predstavnik žanra je ciklus filmova o Crnoj Emanuelle.

Predstavnici erotskog filma
---------------------------

### Glumci

* Laura Gemser
* Sylvia Kristel
* Jane March
* Sharon Stone

### Redatelji

* Joe D'Amato
* Paul Verhoeven

V. također
----------

* Filmska golotinja
* Filmska cenzura

Bilješke
--------

1. ↑  filmsite.org
2. ↑  Sexual or Erotic Films - filmsite.org
3. ↑  Sexual or Erotic Films - filmsite.org
4. ↑  Sexual or Erotic Films - filmsite.org

Vanjske poveznice
-----------------

* Other major genres - filmsite.org ()
* Sexual or Erotic Films - filmsite.org ()

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85044672
* GND: 4152860-8

 |
**Dubravko Mataković** (Ivankovo, 20. kolovoza 1959.), hrvatski crtač stripa.

Diplomirao je 1983. godine na grafičkom odjelu Akademije likovnih umjetnosti u Zagrebu u klasi prof. Ante Kuduza. Uz primarnu likovnu djelatnost, od 1984. godine važan oblik izražavanja mu je strip. Prvi stripovi mu izlaze 1984. godine u "Studentskome listu", a zatim i u "Poletu", "Mladosti", osječkome "TEN-u", ljubljanskoj "Tribuni", "Patku", "Večernjem listu" i drugim.

Od 1990. crta dnevno-politički strip serijal u "Nedjeljnoj Dalmaciji". Suradnja traje, s manjim prekidima, do 2000. godine. Od 1995-97. objavljivao je stripove istoga profila u zagrebačkoj "Panorami" i splitskome "VOX"-u (2001-02.). Godine 1994. započinje dječji serijal Super Di u školskom magazinu "Smib", a radi ga i danas kao i serijal Desmozgenes u magazinu "OK"!

Ilustrirao je više dječjih knjiga i knjiga humoristično-zabavnoga karaktera, te više udžbenika "Školske knjige". Na Iskonovom web portalu tjedno objavljuje stranicu stripa serijala «Overkloking». Stalni je ilustrator u "Jutarnjem listu" (Zabavnik) i "Modroj lasti".

Radi na svom prvom animiranom filmu "Cigla" u produkciji "Zagreb filma", a bit će završen do studenoga 2011.

Do sada je objavio desetak albuma stripa. Dodijeljeno mu je više nagrada za strip.

Njegova djela su prenesena i na kazališnu pozornicu. U svibnju 2007. u Gradskom kazalištu "Joza Ivakić" kao praizvedba, izvedena mu je predstava "Iz Kabula s ljubavlju" (  ), a u sklopu obilježavanja 90. obljetnice kazališnog života u Vinkovcima. Predstavu je napravio po motivima svojih stripova.

Mataković je također osnivač glazbenog sastava Septica, u kojem pjeva pod umjetničkim imenom "Govnar Smrti".

Stripografija
-------------

* "Sabrana nedjela", album (1986.)
* "Prot pikčers", album (1988.)
* "Prot ratno izdanje Patka" album (1991.)
* "Pterodaktilićarstvo za početnike", album (1992.)
* "Imamo les Proutes", album (1995.)
* "Sabarana nedjela – sada i nekada", album (1999.)
* "Čovjek s dvije jetre", album (2000.)
* "Desmozgenes 1", album (2002.)
* "Desmozgenes 2" album (2003.)
* "Moje ime je Gmižić... Glištun Gmižić" album (2005.)
* "Super Di – Čokoladne table "album, (2006.)
* "Overloking" album,(2010.)
* "Govno", album (2011.)

Diskografija
------------

Sa Septicom
* *Septica* (2006.)

Izvori
------

1. ↑  Stripovi.com
2. ↑  Stripovi.com Recenzija

Vanjske poveznice
-----------------

* Arhivirano 2011-04-14 na Wayback Machine-u
* Dubravko Mataković - Intervju[*mrtav link*]
* Autobiografija
* Overkloking Arhivirano 2010-10-21 na Wayback Machine-u
* Matakovićev strip izveden u kazalištu Arhivirano 2007-06-03 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2010-02-27 na Wayback Machine-u
***Evolucija*** (eng. *Evolution*) je američka znanstveno fantastična komedija iz 2001. Film režisera Ivana Reitmana je temeljen na priči koju je Don Jacoby prvo napisao a potom i pretvorio, u suradnji sa Davidom Diamondom i Davidom Weissmanom, u kazališnu predstavu. Također, postoji i animirana serija pod nazivom »Alienatori: Nastavak evolucije« (eng. *Alienators*), koja je bila bazirana na filmu.

Radnja
------

Ira Kane i Harry Block otkrivaju izvanzemaljski organizam u asteroidu koji je pao na Zemlju. Iako je u početku taj organizam izgledao tek kao obična sluz, vremenom iz sluzi je nastalo mnoštvo različitih bića, među kojima i vrste primata i pterodaktila koji prijete malenom usnulom gradu po imenu Glen Canyon. Uskoro vlada i vojska, predvođena Russellom Woodmanom i Allison Reed, ljudima koji dobro poznaju Iru Kane, dolaze na mjesto događaja, pri čemu dotični pokušavaju sve staviti pod kontrolu. Nažalost, izvanzemaljci brzo mutiraju kada ih se zapali, pa vladina metoda uništavanja izvanzemaljskog oblika života zapravo ubrzava njihov rast i na kraju sav teret spašavanja pada na Kanea i nekoliko njegovih prijatelja. Ubrzo, oni otkrivaju kako je selen, sastojak koji se može pronaći u nekim "Head & Shoulders" šamponima, otrovan vanzemaljcima kao što je arsen otrovan ljudima.

Glavne uloge
------------

* **David Duchovny** kao Dr. Ira Kane
* **Julianne Moore** kao Dr. Allison Reed, CDC
* **Seann William Scott** kao Wayne Grey
* **Orlando Jones** kao profesor Harry Phineas Block
* **Ted Levine** kao general Russell Woodman
* **Ethan Suplee** kao Deke
* **Michael Bower** kao Danny
* **Pat Kilbane** kao policajac Sam Johnson
* **Ty Kilbane** kao Flemming
* **Dan Aykroyd** kao guverner Lewis
* **Katharine Towne** kao Nadine
* **Gregory Itzin** kao Barry Cartwright
* **Ashley Clark** kao Cryer
* **Michelle Wolff** kao Carla
* **Sarah Silverman** kao Denise

Propusti
--------

U sceni kada djevojka krade odjeću, ona odijeva crveni »top«, no on je nekoliko trenutaka poslije opet na zidu, pa je potom opet na njoj, pa je ponovo na zidu.

U situaciji kada Wayne baca šibicu u kolibu kako bi zapalio vatru, unatoč tome što se šibica vidljivo odbila o okvir prozora, vatra je ipak zapaljena.

U sceni kada se šampon istače u vanzemaljca kako bi ga se ubilo, crijevo kroz koje dolazi šampon je još uvijek spljošteno i prazno.

Vrijeme na digitalnom satu iza guvernera vidljivo skače između setova.

Glazba iz filma
---------------

1. The Meteor
2. Cells Divide
3. In The Hall By The Pool
4. The Army Arrives
5. The Ira Kane?
6. Fruit Basket For Russell Woodman
7. The Water Hazard
8. Burgled
9. The Forest
10. The Cave Waltz
11. Blue Fly
12. Cutie Pie
13. Animal Attack
14. Dino Valley
15. The Mall Chase
16. Monitors Out
17. Room For One More
18. Fire
19. Selenium
20. The Fire Truck
21. The Amoeba Emerges
22. To Go Where No Man Has Gone Before
23. Our Heroes

Eksterni linkovi
----------------

* *Evolution* na sajtu IMDb
* *Evolucija* na Rotten Tomatoes-u ()
* *Evolucija* na Box Office Mojo-u
**Diana Rosandić** (Rijeka, 15. veljače 1964.), hrvatska književnica.

Piše poeziju i prozu za odrasle i za djecu. Od 1996. godine član je Društva hrvatskih književnika, a od 2000. godine Hrvatske zajednice samostalnih umjetnika. Kao profesionalni književnik živi i radi u Rijeci.

Prevođena je na slovenski, engleski, njemački i španjolski jezik. Objavljuje u književnim časopisima. Pjesme su joj uglazbljene na CD-u i kaseti glazbeno-poetske skupine "Psalmi". U režiji Siniše Posarića *(kazalište "Viktor Car Emin")* izvedena joj je drama "Most".

Dosad joj je objavljeno petnaest knjiga, od toga: pet zbirki pjesama, šest romana, knjiga kratkih priča, roman za mlade, knjiga bajki i interaktivna knjiga za djecu. Jedna od autorica dječjih priča specijalnog izdanja Katoličkog radija 
"Priče za laku noć" i posebnog izdanja DHK-Zagreb u suradnji s Correveydile La Paz, Bolivia - Most/The Bridge "Puentes".

Dosad objavljeno
----------------

* ***Kamen pjesnika***, zbirka pjesama (Rijeka, 1994.)
* ***Lanterna***, roman (Rijeka, 1995.)
* ***Puži slobodo***, roman (Rijeka, 1996.)
* ***Svjedok i raskrižje***, zbirka pjesama (Rijeka, 1997.)
* ***Cirkus plave ptice***, roman u dvije boje (Rijeka, 2001.)
* ***Zlatni paun***, zbirka kratkih priča (Rijeka, 2002.)
* ***Moj moza(i)k***, roman (Zagreb, 2003.)
* ***Antiratne i jedna ljubavna/Antiwar Songs and a Song of Love***, pjesme, prijevod na engleski- Slobodan Drenovac (Rijeka, 2004.)
* ***Što se dogodilo s Dinom Jailon?***, roman za mlade (Rijeka, 2005.)
* ***Moj moza(i)k 2***, roman (Rijeka, 2006.)
* ***Ćelavi jež***, priče za najmlađe (Rijeka, 2006.)
* ***Sabrane pjesme*** (Rijeka, 2006.)
* ***Zvjezdani kaktus***, roman (Rijeka, 2007.)
* ***Pusica za tebe***, ilustrirana knjiga za djecu (Rijeka, 2007.)
* ***Golubica mira/Colomba di pace***, pjesme (Rijeka)

Vanjske poveznice
-----------------

* () Diana Rosandić Arhivirano 2008-12-05 na Wayback Machine-u (Cunterwiev.net)
**Dragon Lee**, pravo ime Guh Ryong, 거룡 (rodjen 12. augusta 1958. u Sjevernoj Koreji), korejski je glumac i majstor teakwondoa i hapkidoa. Kao mlad počeo je da trenira teakwondo u školi majstora Hwang Ik-Shika, a trenirao ga je zajedno sa filmsom zvijezdom Kim Tai Chungom.

Kao dječak preselio se u SSSR, gdje je, smatra se, dobio ime Vjačeslav Jaksinji (ruski: ), ali to nikad nije bilo potvrđeno. Jednom prilikom našao se u pozorištu kada mu je neki čovjek prišao i rekao mu: *hej, pa ti ličiš na Brucea Leea*. To je bio velik kompliment za njega jer je Bruce tada bio veoma popularan u Koreji. Taj čovjek poznavao je neke režisere i odveo Guha u Hong Kong, gdje je pod imenom Bruce Lei počeo da nastupa u bruceploitation-filmovima. Kasnije je promijenio ime u Dragon Lee.

Danas živi u Seulu i radi kao filmski režiser.

Filmografija
------------

* Blues of Chongro
* Bruce Lee's Ways of Kung Fu
* Champ Against Champ
* Clones of Bruce Lee
* Dragon's Showdown
* The Dragon, The Hero
* The Dragon, The Young Mater
* Dragon Bruce Lee Part 2
* Dragon Lee Fights Back
* Dragon On Fire, The
* Dragon Snake Fist
* Emperor of the Underworld
* Enter The Invincible Hero
* Five Brothers, The
* Five Pattern Dragon Claws
* Golden Dragon, Silver Snake
* Kings Woman, The
* Kung Fu Fever
* Last Fist Of Fury
* The Magnificent
* Martial Monks of Shaolin Temple
* Mission For The Dragon
* National Constituency
* National Constituency 2
* Ninja Champion
* Secret Ninja, Roaring Tiger

Izvori
------

1. ↑  Dragon Lee / герои / Главная / Коморка Дядюшки Хо

Vanjske veze
------------

* Dragon Lee at Hong Kong Cinemagic.
* Dragon Lee na sajtu IMDb.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 118154013723209190981
* ISNI: 0000 0004 6856 6377

 |
**Dragutin Friedrich** (Koprivnica, 5. siječnja 1897. – Zagreb, 26. ožujka 1980.), bio je hrvatski nogometaš, nogometni reprezentativac, trener, tenisač, športski djelatnik i promotor športa. Ovaj svestrani športaš bio u atletici, hokeju na ledu, klizanju i skijanju. Radio je kao profesor biologije u mnogim mjestima: Varaždinu, Virovitici i Gospiću.

Nogometaška karijera
--------------------

### Klupska karijera

Igrao je za koprivnički Slaven, koji je osnovao, za koji je igrao i koji je trenirao. Poslije je otišao u zagrebački HAŠK za koji je igrao dugo godina.

S HAŠK-om je osvojio prvenstvo Zagrebačkog nogometnog podsaveza 1921./22. godine.

### Reprezentativna karijera

Za reprezentaciju odigrao je devet utakmica. Prvi je susret odigrao 8. lipnja 1922. u Beogradu protiv Rumunjske, a već onda je bio igračem HAŠK-a. Zadnju 10. travnja 1927. u Budimpešti protiv Mađarske.

Bio je među pozvanima na OI 1924. u Parizu, a od hrvatskih nogometaša s njim su bili u izabranom sastavu Dragutin Babić, Slavin Cindrić, Artur Dubravčić, Stjepan Bocak, Andrija Kujundžić, Antun Pavleković, Alfons Pažur, Adolf Percl, Dragutin Vragović, Dragutin Vrđuka, Branko Zinaja, Emil Perška, Eugen Dasović, Emil Plazzeriano, Janko Rodin, Marijan Marjanović, Rudolf Rupec, Stjepan Vrbančić i Vladimir Vinek.

Igrao je i za reprezentaciju Zagrebačkog nogometnog podsaveza s kojom je osvojio Kup kralja Aleksandra 1924. godine.

Tenisačka karijera
------------------

Bio je državni prvak u igri parova 1928. i 1931. godine. Igrao je u paru s bratom Krešimirom. Kao pojedinačni natjecatelj bio je među najboljim tenisačima u Hrvatskoj i cijeloj ondašnjoj Kraljevini SHS. 
Nakon što se umirovio vodio je tenisku školu teniskog kluba Medveščaka.

Atletičarska karijera
---------------------

Natjecao se u nekoliko disciplina: trkačkim, skakačkim, bacanju koplja i u petoboju. Osvojio je mnoštvo nagrada na manjim natjecanjima te prvenstvima Zagreba, Hrvatske, Jugoslavije i europskim prvenstvima.

Hokejaška karijera
------------------

Redovno se natjecao se u HAŠK-ovom hokejaškom sastavu. Osvojio je mnoštvo nagrada na manjim natjecanjima te prvenstvima Zagreba, Hrvatske, Jugoslavije i europskim prvenstvima.

Skijaška karijera
-----------------

Redovito je nastupao za skijaški sastav HAŠK-a. Osvojio je mnoštvo nagrada na manjim natjecanjima te prvenstvima Zagreba, Hrvatske, Jugoslavije i europskim prvenstvima.

Izvori
------

* Nogometni leksikon Arhivirano 2013-12-31 na Wayback Machine-u Dragutin Friedrich

1. ↑  RSSSF Yugoslavia National Team List of Results 1920-1929
2. ↑  Olympic Football Tournament Paris 1924, Yugoslavia squad. FIFA.com. Archived from the original on 2011-06-24. Preuzeto 8. veljače 2010..
Dušan Radović bio je aforističar i TV urednik. Rođen je 29. novembra 1922. godine u Nišu. Bio je glavni urednik "Pionirskih novina", urednik Programa za decu Radio-Beograda, urednik Programa za decu Televizije Beograd, urednik lista "Poletarac", novinar "Borbe" i od 1975. godine bio je urednik Studija B. 

Umro je 16. avgusta 1984. godine u Beogradu.

Najširoj publici je poznat po aforizmima kojima je budio Beograđane na talasima Radija "Studio B", koji su kasnije objavljeni u tri knjige "Beograde dobro jutro".
U Beogradu se dugi niz godina održava atletska trka "Sećanje na Duška Radovića". Brat Duškov je poznati atletski trener Branimir "Brana" Radović.

Neke od njegovih pesama su postale hitovi za decu u izvođenju Dečijeg hora "Kolibri": 

* Mrak
* Šta je na kraju
* Pesma o mleku
* Tatin muzičar
* Zdravica (Sve što raste htelo bi da raste...)

Poznatija dela
--------------

* *Kapetan Džon Piplfoks* (1953), radio-igra
* *Poštovana deco* (1954), pesme
* *Smešne reči* (1961), pesme
* *Pričam ti priču* (1963), pesme i priče
* *Na slovo, na slovo* (1963-1965), televizijska serija
* *Če, tragedija koja traje* (1969. sa M. Bećkovićem), poema
* *Vukova azbuka* (1971), pesme
* *Zoološki vrt* (1972), pesme
* *Beograde, dobro jutro 1* (1977), aforizmi
* *Beograde, dobro jutro 2* (1981), aforizmi
* *Ponedeljak, Utorak, Sreda, Četvrtak* (1983), poezija i proza za decu u četiri knjige
* *Beograde, dobro jutro 3* (1984), aforizmi.

Dela ovog autora prevođena su na sve značajnije svetske jezike. 

Radović je dobitnik naših najuglednijih nagrada: Neven, Mlado pokolenje, Nagrade zmajevih dečjih igara, Nagrade sterijinog pozorja, Sedmojulske nagrade, kao i diplome Međunarodne organizacije za dečju književnost Hans Kristijan Andersen.

Vanjske veze
------------

* Informacija o njegovom grobu
* Aforizmi Duška Radovića
* Duško Radović na Myserbia.net[*mrtav link*]
* „Mali veliki život Dušana Radovića"[*mrtav link*], Milovan Vitezović, *Večernje novosti*, feljton, 2004.

Poznati aforizmi
----------------

* „Roditelji tucite svoju decu čim vidite da liče na vas."
* „Teško je biti dete i biti dobar."
* „Ako rešite sve probleme svoje dece, oni neće imati drugih problema sem vas."
* „Loše knjige mogao bi pisati svako. Međutim, pisci su samo oni koji ih pišu."
**EXAT 51** je naziv umjetničke grupe iz Zagreba, (akronim od *Eksperimentalni atelje*), slikara i arhitekata koja je djelovala u Zagrebu od 1950. do 1956. godine. Članovi grupe bili su arhitekti; Bernardo Bernardi, Zdravko Bregovac, Zvonimir Radić, Božidar Rašica, Vjenceslav Richter, Vladimir Zarahović i slikari; Vlado Kristl, Ivan Picelj i Aleksandar Srnec.

Ciljevi i djela
---------------

**EXAT 51** se zalagao za apstraktnu umjetnost, suvremene *vizualne komunikacije* i *sintezu svih disciplina likovnog stvaralaštva*, danas bi se to reklo - total dizajn. U ono vrijeme poratno vrijeme, kada je socijalistički realizam bio gotovo službena umjetnost, to su bili hrabri stavovi. Grupi i njezinom djelovanju svakako je išao u prilog razlaz tadašnje Jugoslavije sa SSSR-om i odbacivanje rezolucije Informbiroa od strane Tita.

Grupa se oglasila u javnosti Manifestom, objavljenim na Plenumu Udruženja likovnih umjetnika primijenjenih umjetnosti Hrvatske u Zagrebu, 7. prosinca 1951. Prva izložba grupe EXAT 51, 1952. održana je u stanu Ivana Picelja u Gajevoj ulici. Nakon te izložbe grupa je izlagala 1953 u prostorijama Društva arhitekata u Zagrebu, tad je javno objavljen manifest grupe koji je napisao arhitekt Vjenceslav Richter.

Exatovci su nastupili su na izložbi suvremene jugoslavenske umjetnosti u povodu kongresa AICA u Dubrovniku. Svoju posljednju izložbu Exat (Picelj, Srnec) je održao u Beogradu u Galeriji ULUS-a 1956.
Članovi EXAT 51 imali su velike zasluge za pokretanje *I. zagrebačkog triennala primijenjenih umjetnosti* i kod osnivanja *Studija za industrijsko oblikovanje* 1955. godine. EXAT 51 je odigrao značajnu ulogu u tadašnjoj jugoslavenskoj i hrvatskoj umjetnosti, kao širitelji prostora umjetničke slobode.

Bibliografija
-------------

* Ješa Denegri: *Umjetnost konstruktivnog pristupa: Exat 51 i Nove tendencije*, Naklada Horetzky, Zagreb 2000, ISBN 953-96351-21-8 Uneseni ISBN nije važeći.
* Marijan Susovski: EXAT 51 and New Tendencies, catalogue, 2001.
* Lidija Merenik: *Before the Art of New Media* (2007) Arhivirano 2011-11-03 na Wayback Machine-u
* Ana Dević: *Reception of Modernism Within the Context of Croatian Art Since the 1950's* Arhivirano 2009-09-23 na Wayback Machine-u
* Branka Stipančić: VSome Aspects of Croatian Contemporary Art 1949-1999
* Dunja Blažević: *WHO’S THAT SINGING OVER THERE? Art in Yugoslavia and after…1949–1989..*

Izvori
------

1. ↑  „"Exat-51"". Arhivirano iz originala na datum 2010-01-29. Pristupljeno 2011-02-25.
2. ↑  Denegri, Ješa. Exat 51 - Osnovna faktografija. avantgarde-museum.com (prist. 2021-01-11)
3. ↑  „Marka br: 615 Hrvatsko moderno slikarstvo - Ivan Picelj (1924) (pristupljeno 25. 02. 2011.)". Arhivirano iz originala na datum 2011-11-15. Pristupljeno 2011-02-25.

Vanjske veze
------------

* EXAT 51, biography
* Monoskop: EXAT 51 Arhivirano 2016-04-10 na Wayback Machine-u
**Dilan Tomas Spraus** (engl. ) i **Kol Mičel Spraus** (engl. ; rođeni 4. avgusta 1992, Areco, Italija) su američki glumci. Oni su blizanci i zajeno ih nazivaju Dilan i Kol Spraus ili *Spraus Bros*. Njihova prva poznata velika uloga je u filmu *Veliki tata*, gde igraju sa Adamom Sandlerom. Kasnije su se pojavili u nekoliko televizijskih serija.

Godine 2005. stekli su popularnost širom sveta, zahvaljujući ulogama u seriji TV kanala Disney *The Suite Life of Zack & Cody* *(Apartmanski život Zeka i Kodija)*.

Godine 2006. braća su pokrenula franšizu poznatu kao "Sprouse Bros" brend, koji je uključivala linije odeće, knjiga i magazina.

Krajem 2008. godine, glumili su u seriji *The Suite Life On Deck* *(Ugodan život na palubi)*.

U aprilu 2009. godine pojavili su se na naslovnoj strani magazina *People*, u šezdeset stranica specijalnog izdanje na temu serije *Apartmanski život na palubi*.

U 2010. godini, braća Sprouse postali su najplaćeniji glumci tinejdžeri Dizni kanala, s obzirom na to da su bili plaćeni 40.000 dolara po jednoj epizodi serije.

Godine 2010. počeli su studije na univerzitetu u Njujorku i usresredili se na školovanje.

Rani život
----------

Braća Spraus su rođena u Arecu u Italiji, od američkih roditelja Metjua Sprousa i Melani Rajt, koji su u to vreme predavali engleski jezik u Arecu.

Dilan je dobio ime po pesniku Dilanu Tomasu, a Kol po džez pevaču Nat King Kolu. Dilan je stariji od Kola 15 minuta.

Četiri meseca nakon rođenja vratili su se u rodno mesto njihovih roditelja u Kalifornij.

Njihovi su se roditelji razveli 1997. godine.

"Spraus Bros" brend
-------------------

Godine 2005, braća Sprouse su potpisali ugovor o licenciranju sa *Dualstar*, za proizvodnju "Sprouse Bros" brendirane robe za pretežno tinejdžersko tržište. "Sprouse Bros" brend uključuje linije odeće, strip serijala i časopisa.

Eksterni linkovi
----------------

***Dilan Spraus*** na Wikimedijinoj ostavi

***Kol Spraus*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanična prezentacija () Arhivirano 2007-10-07 na Wayback Machine-u
* Dilan Spraus na sajtu IMDb
* Kol Spraus na sajtu IMDb
Za istoimeni album čileanske grupe Inti-Ilimani, vidite članak Amar de Nuevo (album).

***Amar de nuevo*** je telenovela produkcijske kuće Telemundo snimljena u Meksiku. Predstavlja spin of (nastavak) telenovele Amarte así iz 2005. godine. U martu 2011. se počela prikazivati u Kolumbiji.

Sinopsis
--------

Veronika i Roman izgubili su smisao života i želju da ikada ponovo vole. Veronikin muž umro je nakon strašne nesreće, posle koje je ona pala u komu i u kojoj je poginuo Friholito, najbolji prijatelj njenog sina.

Dok je bila u komi, mali Palito se svakodnevno molio za majčin oporavak i njegove molitve bivaju uslišene i dešava se čudo. Ona se budi, zahvaljujući anđelu Friholitu, koga je "Gazda" poslao da zaradi svoja krila tako što će pomoći svom prijatelju i njegovoj majci. Njegov glavni zadatak jeste da pronađe novog tatu za Polita. Roman, udovac i otac troje dece, postaje najozbiljniji kandidat za tu ulogu. Glavna prepreka je njegova zaova Rosilda, koja neće birati sredstva kako bi osvojila njegovo srce.

Veronika i Roman čvrsto veruju da ljubav nikada više neće doći u njihove živote, ali uveriće se da je ipak moguće ponovo voleti, jer život bez ljubavi nije život. Njima dvoma neće biti potreban kompas kako bi se pronašli... Srca će ih voditi. A ako se ipak izgube, Polito i Friholito su tu da ih ponovo spoje...

Uloge
-----

| Glumac: | Uloga: |
| --- | --- |
| Patrisija Garza | Veronika |
| Eduardo Rodrigez | Roman |
| Horhe Eduardo Garsija | Palito |
| Alehandro Felipe Flores | Friholito |
| Đuli Giliberti |  |
| Hose Luis Franko |  |
| Marija Antonijeta de las Nijeves | Gardenija |
| Nikolas Mele |  |
| Haime Ajmerič |  |
| Amerika Gabrijel |  |
| Paola Tojos |  |
| Luis Havijer |  |
| Magali Bojselje |  |
| Amara Viljafuerte |  |
| Hoanidka Marijel |  |
| Rikardo Silva |  |
| Rafael Leon |  |
| Havijer Rejes |  |
| Tatjana del Real |  |
| Marta Navaro |  |
| Gala Montes |  |
| Bigit Boso |  |

Vanjske veze
------------

* Seriesnow Arhivirano 2011-04-12 na Wayback Machine-u
***Armageddon 2419 A.D.*** je science fiction pripovjetka (kratki roman) američkog pisca Philipa Francisa Nowlana, prvi put objavljena u augustu 1928. u časopisu *Amazing Stories*. Poznata je prije svega po tome što se u njoj, kao i u nastavku *The Airlords of Han*, kao protagonist prvi put pojavio Anthony Rogers, koji će ubrzo nakon toga pod imenom Buck Rogers postati jedan od najpopularnijih likova žanra. 

U romanu je glavni protagonist i narator veteran prvog svjetskog rata koji je 1927. godine, istražujući neobični fenomen rudniku, doživio neobičnu nesreću i ostao hiberniran sljedećih 492 godine. Radnja se potom premješta na područje današnjih SAD nekoliko vijekova nakon što su poražene u velikom ratu te na čijim su ruševinama osvajači Han ili "crveni Mongoli" sagradili petnaest velikih gradova između kojih, uglavnom ostavljeni sami sebi, žive potomci preživjelih Amerikanaca i pokušavaju, koristeći suvremenu tehnologiju, ponovno izboriti slobodu svoje domovine.

Za roman je karakteristično da je uspješno predvidio neke od budućih izuma i tehnoloških trendova kao što su teleprisutnost, rad na daljinu, E-trgovina, bespilotne letjelice, padobransko ratovanje, uređaji za noćni vid, ručne raketne bacače, te ograničenja vojne strategije temeljene isključivo na zračnoj supremaciji.

Roman je već 1929. adaptiran u popularni strip koji se redovno objavljivao do 1967. godine, a na temelju koga su napravljeni igrani filmovi, knjige i TV-serije. Godine 1960. je su i *Armageddon 2419 A.D.* i *The Airlords of Han* prvi put objavljeni u obliku jedinstvene knjige.

V. također
----------

* Žuta opasnost
* Invazijska književnost

Vanjske veze
------------

* Besplatna e-knjiga: *{{{name}}}* na Projektu Gutenberg

| * p
* r
* u
Buck Rogers |
| --- |
| Romani | 
* *Armageddon 2419 A.D.* (1928)
* *Buck Rogers: A Life in the Future* (1995)

 |
| Filmske i TV-serije | 
* *Buck Rogers* (1939)
* *Buck Rogers in the 25th Century* (film)
* *Buck Rogers in the 25th Century* (1979-81)

 |
| Društvene igre | 
* *Buck Rogers XXVC*

 |
| Video igre | 
* *Buck Rogers: Countdown to Doomsday* (1990)
* *Buck Rogers: Matrix Cubed* (1992)

 |
| Ostalo | 
* Stripovi
* Wilma Deering

 |
**Artpop** je treći studijski album američke kantautorke Lejdi Gaga, koji Je izašao 11. novembra 2013. Na njemu se nalaze hit pesme Applause, Do What U Want i G.U.Y.

### O albumu

Lejdi Gaga je u junu 2013. godine najavila izlazak trećeg studijskog albuma Artpop (stilizovan kao "ARTPOP") za 11. novembar 2013. godine i prvi singl Applause koji je objavila 12. avgusta 2013. godine. Pesma je trebala da izađe 19. avgusta ali je pomerila datim objavljivanja za 7. dana unazad. 19. avgusta 2013. godine je pred punim Times Square-om u emisiji Good Morning America predstavila spot za pesmu Applause. 25. avgusta premijerno je prvi put posle operacije kuka u februaru nastupila na dodeli MTV EMA 2013. sa pesmom Applause.

Lejdi Gaga na iTunes Festival -u 2013 Dana 1. septembra na iTunes' festivalu 2013. godine održala je jedan koncert posle operacije kuka na kojem je otpevala osam pesama sa novog albuma Artpop: Aura, MANiCURE, ARTPOP, Jewels & Drugs, Sex Dreams, Swine, I Wanna Be With You i Applause. Lejdi Gaga, se takođe pojavljuje u filmu "Machete Kills" koji je izašao 11. oktobra 2013. Nakon neočekivanog velikog uspeha pesme "Do What U Want" koji je bio prvobitno promotivni singl, postao je drugi zvaničan singl sa albuma. Promotivni singl "Venus" izašao je 27. oktobra, a potom i "Dope" 4. novembra. Album je debitovao na prvom mestu na Bilbordovoj top listi, sa oko 250.000 prodatih kopija. Treći i poslednji sing G.U.Y. je objavljen 28. marta 2014. godine, i nije postigao veliki uspeh. 4. maja iste godine kreće na treću svetsku turneju pod nazivom artRAVE: The ARTPOP Ball, koja je trajala do kraja novembra 2014. godine.

Lejdi Gaga na iTunes Festivalu 2013

### Spisak pesama

1. Aura - 3:55
2. Venus - 3:53
3. G.U.Y. - 3:52
4. Sex Dreams - 3:34
5. Jewels N' Drugs (ft. T.I. Too $hort, and Twista) - 3:48
6. MANiCURE - 3:19
7. Do What U Want (ft. R. Kelly) - 3:47
8. ARTPOP - 4:07
9. Swine - 4:28
10. Donatella - 4:24
11. Fashion - 3:59
12. Mary Jane Holland - 4:37
13. Dope - 3:41
14. Gypsy - 4:08
15. Applause - 3:32
|  |
| --- |
| ***Bar u Folies-Bergère*** |
|  |
| **Edouard Manet**, 1882. |
| ulje na platnu , 95,9 × 130 cm |
| Galerija Courtauld, London |

**Bar u Folies-Bergère** (francuski: *Un bar aux Folies Bergère*), slavno ulje na platnu i posljednja velika slika Édouarda Maneta.

Karakteristike
--------------

Ona se suprotstavlja sretnom ozračju slika poput Renoirovog *Plesa kod Moulin de la Galettea*. U središtu slike je šankerica u baru *Folies-Bergère*, velikom noćnom klubu koji je imao nekoliko barova oko plesnog podija koji je služio za cirkuske, muzičke i vodviljske predstave. U odrazu iza šankerice vidi se nešto elegantne mase koju upravo zabavlja predstava na trapezu (u gornjem lijevom kutu se mogu vidjeti noge jednog od izvođača). 

Detalj slike s mrtvom prirodom na šanku
Na mramornom šanku Manet je složio veličanstvenu izložbu mrtve prirode sastavljene od boca likera, mandarina i cvijeća, koji se povezuju ne samo po užicima po kojima je bar Folies-Bergère bio poznat, nego i sa samom šankericom čije široke usne, snažan vrat i čvrsto uvezana zlatna kosa odjekuju na bocama za šampanjac. No, njezino je držanje u suprotnosti s ovim sjajem. Manet smješta gledatelja izravno ispred nje, u položaj mušterije. No, ona se ne smiješi kako bi očekivali od uslužnog radnika koji prima mušterije, niti daje naznake pozornosti. Umjesto toga, ona se doimlje zamišljenom i blago depresivnom. Dok u ogledalu iza nje vidimo kako je zapravo nagnuta prema mušteriji koju naočigled gleda izravno u oči. Manet je smjestio ovaj odraz u samom gornjem desnom kutu slike nagovješćujući kako je zrcalo blago nagnuto prema dole. Tako je vješto uklonio fizičko i psihološko nepodudaranje ove dvije osobe. Zapravo, bilo je mnogo rasprava o tome što je zapravo Manet želio postići ovakvom kompozicijom. Jedna od mogućnosti je u suprotstavljanju žudnji za srećom i intimnošću, koje se zrcale u zrcalu, s razočaravajućom stvarnošću svakodnevnog života koja se izravno sukobljava s pogledom posmatrača.

Izvori
------

***Bar u Folies-Bergère*** na Wikimedijinoj ostavi

* Gary Tinterow, et al. *Manet/Velázquez: The French Taste for Spanish Painting*, Metropolitan Museum of Art, 2003.
* Brian A. Oard, *Beauty and Terror Arhivirano 2010-04-10 na Wayback Machine-u*

1. 1 2  Marilyn Stockstad, *Art History vol. 2*, Pearson Education Ltd. 2005. New Jersey, str. 989. ISBN 0-13-145527-13

Vanjske veze
------------

* The Guardian, pristupljeno 27. juna 2015.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 180757425
* LCCN: n98094979
* GND: 4430504-7
* SUDOC: 090866568
* BNF: cb11968386d (podaci)

 |