recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Popis iranskih planina** (perz. كوه; *kūh*) poslaganih po masivima.

Planinski masiv
---------------

### Aladagski masiv

*Glavni članak: Aladagski masiv*
### Alborz

*Glavni članak: Alborz*
### Anbarski masiv

*Glavni članak: Anbarski masiv*
### Antialborz

*Glavni članak: Antialborz*
### Badamuanski masiv

*Glavni članak: Badamuanski masiv*
### Baharški masiv

*Glavni članak: Baharški masiv*
### Bampoštanski masiv

*Glavni članak: Bampoštanski masiv*
### Bareški masiv

*Glavni članak: Bareški masiv*
### Bašakerdski masiv

*Glavni članak: Bašakerdski masiv*
### Bazanganski masiv

*Glavni članak: Bazanganski masiv*
### Binalud

*Glavni članak: Binalud*
### Birački masiv

*Glavni članak: Birački masiv*
### Bozkuški masiv

*Glavni članak: Bozkuški masiv*
### Boždijski masiv

*Glavni članak: Boždijski masiv*
### Centralnoiranski masiv

*Glavni članak: Centralnoiranski masiv*
### Čehelnurski masiv

*Glavni članak: Čehelnurski masiv*
### Čehelkamanski masiv

*Glavni članak: Čehelkamanski masiv*
### Čelehanski masiv

*Glavni članak: Čelehanski masiv*
### Džahrijski masiv

*Glavni članak: Džahrijski masiv*
### Džogatajski masiv

*Glavni članak: Džogatajski masiv*
### Džuparski masiv

*Glavni članak: Džuparski masiv*
### Harkanski masiv

*Glavni članak: Harkanski masiv*
### Hezarmasdžidski masiv

*Glavni članak: Hezarmasdžidski masiv*
### Istočnoiranski masiv

*Glavni članak: Istočnoiranski masiv*
### Iždarski masiv

*Glavni članak: Iždarski masiv*
### Kalantarski masiv

*Glavni članak: Kalantarski masiv*
### Kopet-Dag

*Glavni članak: Kopet-Dag*
### Mali Kavkaz

*Glavni članak: Mali Kavkaz*
### Mamanijski masiv

*Glavni članak: Mamanijski masiv*
### Murpiški masiv

*Glavni članak: Murpiški masiv*
### Ročki masiv

*Glavni članak: Ročki masiv*
### Sahand

*Glavni članak: Sahand*
### Sefidkuški masiv

*Glavni članak: Sefidkuški masiv*
### Sijahanski masiv

*Glavni članak: Sijahanski masiv*
### Šuranski masiv

*Glavni članak: Šuranski masiv*
### Tahtegavhanski masiv

*Glavni članak: Tahtegavhanski masiv*
### Tališki masiv

*Glavni članak: Tališki masiv*
### Tarunski masiv

*Glavni članak: Tarunski masiv*
### Torudsko-čahširinski masiv

*Glavni članak: Torudsko-čahširinski masiv*
### Zagros

*Glavni članak: Zagros*

Povezano
--------

* Geografija Irana

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Planine u Iranu** |

| * p
* r
* u
Geografski popisi Irana |
| --- |
| Kabudval | 
Pokrajine • 
Okruzi • 
Gradovi (planirani • historijske prijestolnice) • 
Planine i masivi • 
Vulkani • 
Prijevoji • 
Rasjedi i potresi • 
Izvori • 
Rijeke • 
Jezera (umjetna) • 
Vodopadi • 
Otoci • 
Plaže • 
Pećine • 
Zaštićena područja
 | Damavand |
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Nebo**. Za druga značenja, v. Nebo (gora u Jordanu).* |

Nebo
**Nebo** je sloj nevidljivih plinova koji okružuju i štite Zemlju pa ih nazivamo atmosferom. Kad je vrijeme sunčano nebo je plave boje, a kad je oblačno, nebo je sivo. Nebo je plavo zbog toga što, kad je Sunce visoko na nebu, Sunčeve zrake lome se u čestice koje sadrže prašinu i lebde. Ponekad se zbog nekih čovjekovih djela pojavi smog, i zato, zbog te pojave, neki ljudi teže dišu. Nebo može biti također crvene ili žute boje. U podne na nebu se, kad je sunčano, vidi Sunce, a noću se vide zvijezde. Zvijezde su i danju prisutne, ali ih je nemoguće vidjeti jer imaju puno slabiju svjetlost nego noću. Na nebu se lakše može predvidjeti kakvo će biti vrijeme te je li dan, noć ili sumrak.

Zvijezde padalice
-----------------

**Zvijezde padalice** zapravo nisu zvijezde nego meteori (komadi nebeskih krhotina).

Izvori
------

1. 1 2  Blanka Pašagić (prijevod izvornog teksta Emmanuele Paroissien), *Priroda*, ISBN 953-171-501-7
2. ↑  Susan Crawford, Annabel Craig, uređenje Đurđica Šokota, *Moja prva enciklopedija*, ISBN 953-179-630-0
Slijedi popis integrala (antiderivacija funkcija) logaritamskih funkcija. Za potpun popis integrala funkcija, pogledati tablica integrala i popis integrala.

*Valja uočiti:* u članku se pretpostavlja da vrijedi *x*>0.

{\displaystyle \int \ln cx\;dx=x\ln cx-x}
{\displaystyle \int \ln(ax+b)\;dx=x\ln(ax+b)-x+{\frac {b}{a}}\ln(ax+b)}
{\displaystyle \int (\ln x)^{2}\;dx=x(\ln x)^{2}-2x\ln x+2x}
{\displaystyle \int (\ln cx)^{n}\;dx=x(\ln cx)^{n}-n\int (\ln cx)^{n-1}dx}
{\displaystyle \int {\frac {dx}{\ln x}}=\ln |\ln x|+\ln x+\sum \_{i=2}^{\infty }{\frac {(\ln x)^{i}}{i\cdot i!}}}
{\displaystyle \int {\frac {dx}{(\ln x)^{n}}}=-{\frac {x}{(n-1)(\ln x)^{n-1}}}+{\frac {1}{n-1}}\int {\frac {dx}{(\ln x)^{n-1}}}\qquad {\mbox{(za }}n\neq 1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int x^{m}\ln x\;dx=x^{m+1}\left({\frac {\ln x}{m+1}}-{\frac {1}{(m+1)^{2}}}\right)\qquad {\mbox{(za }}m\neq -1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int x^{m}(\ln x)^{n}\;dx={\frac {x^{m+1}(\ln x)^{n}}{m+1}}-{\frac {n}{m+1}}\int x^{m}(\ln x)^{n-1}dx\qquad {\mbox{(za }}m\neq -1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int {\frac {(\ln x)^{n}\;dx}{x}}={\frac {(\ln x)^{n+1}}{n+1}}\qquad {\mbox{(za }}n\neq -1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int {\frac {\ln {x^{n}}\;dx}{x}}={\frac {(\ln {x^{n}})^{2}}{2n}}\qquad {\mbox{(za }}n\neq 0{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int {\frac {\ln x\,dx}{x^{m}}}=-{\frac {\ln x}{(m-1)x^{m-1}}}-{\frac {1}{(m-1)^{2}x^{m-1}}}\qquad {\mbox{(za }}m\neq 1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int {\frac {(\ln x)^{n}\;dx}{x^{m}}}=-{\frac {(\ln x)^{n}}{(m-1)x^{m-1}}}+{\frac {n}{m-1}}\int {\frac {(\ln x)^{n-1}dx}{x^{m}}}\qquad {\mbox{(za }}m\neq 1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int {\frac {x^{m}\;dx}{(\ln x)^{n}}}=-{\frac {x^{m+1}}{(n-1)(\ln x)^{n-1}}}+{\frac {m+1}{n-1}}\int {\frac {x^{m}dx}{(\ln x)^{n-1}}}\qquad {\mbox{(za }}n\neq 1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int {\frac {dx}{x\ln x}}=\ln \left|\ln x\right|}
{\displaystyle \int {\frac {dx}{x^{n}\ln x}}=\ln \left|\ln x\right|+\sum \_{i=1}^{\infty }(-1)^{i}{\frac {(n-1)^{i}(\ln x)^{i}}{i\cdot i!}}}
{\displaystyle \int {\frac {dx}{x(\ln x)^{n}}}=-{\frac {1}{(n-1)(\ln x)^{n-1}}}\qquad {\mbox{(za }}n\neq 1{\mbox{)}}}
{\displaystyle \int \ln(x^{2}+a^{2})\;dx=x\ln(x^{2}+a^{2})-2x+2a\tan ^{-1}{\frac {x}{a}}}
{\displaystyle \int {\frac {x}{x^{2}+a^{2}}}\ln(x^{2}+a^{2})\;dx={\frac {1}{4}}\ln ^{2}(x^{2}+a^{2})}
{\displaystyle \int \sin(\ln x)\;dx={\frac {x}{2}}(\sin(\ln x)-\cos(\ln x))}
{\displaystyle \int \cos(\ln x)\;dx={\frac {x}{2}}(\sin(\ln x)+\cos(\ln x))}
{\displaystyle \int e^{x}\left(x\ln x-x-{\frac {1}{x}}\right)\;dx=e^{x}(x\ln x-x-\ln x)}
{\displaystyle \int {\frac {1}{e^{x}}}\left({\frac {1}{x}}-\ln x\right)\;dx={\frac {\ln x}{e^{x}}}}
{\displaystyle \int e^{x}\left({\frac {1}{\ln x}}-{\frac {1}{x\ln ^{2}x}}\right)\;dx={\frac {e^{x}}{\ln x}}}
**Plutnjak** (lat. *Quercus suber*) je vrsta bjelogoričnog drveta iz roda hrastova.

Plutnjak u Hrvatskoj
--------------------

U Hrvatskoj raste samo na jednom mjestu te na još nekim manjim izoliranim lokacijama. To je šuma Šijana u blizini Pule koju su zasadili hrvatski pomorci prije 200 godina. Pojedina osamljena stabla rastu u šumi Dundo na Rabu, u perivoju u Blatu na Korčuli te na otoku Mljetu.

Starija floristička literatura smatrala je da raste i na drugim mjestima po hrvatskom jadranskom primorju. Poslije se mišljenje promijenilo jer se pokazalo da se tu radi o tzv.
"lažnom plutnjaku" ili suplutnjaku (Q. pseudosuber Santi, mlađi sinonim za Quercus crenata Lam. koji se u današnjici smatra Q. suber i Q. cerris, odnosno Q. suber i Q. macrolepis).
Pomutnja je nastala zbog krivih vjerovanja u svezi s korom ovog hrasta, a radilo se o tome guli li se koru ili ne, zbog čega je ona glatka ili naborana. S obzirom na činjenicu da plutnjak oplutava u trećoj godini i poslije, a tustost pluta eksponencijski raste te doseže 3 cm, a to se pojavilo i kod primjeraka iz Hrvatske, nedvojbeno je utvrđeno da su to pravi plutnjaci, dok Quercus crenata nije zastupljen u hrvatskoj flori. 

Carlos de Bragança: Hrast plutnjak (O Sobreiro). 1905.

Namjena
-------

Jedina je biljna vrsta od koje se dobiva pluto. Osobit je značaj imao prije izuma i široke uporabe plastičnih masa, jer je bio jedinim učinkovitim izolacijskim materijalom. Služio je kao sirovina za proizvodnju pojaseva za spašavanje na moru.

Vatroglavi kraljić voli praviti gnijezda u ovom drvetu.

Geografska raširenost
---------------------

Na zapadnom dijelu sjeverne Afrike i jugu Španjolske raste kao samoniklo. Od davnih se vremena raširio diljem Sredozemlja uzgajanjem radi dobivanja pluta: drugi djelovi Španjolske, Francuske i Italije.

Rasprostranjenost Q. subera po Sredozemlju.
*Quercus suber*

Izvori
------

***Plutnjak*** na Wikimedijinoj ostavi

 
Wikivrste imaju podatke o:
***Quercus suber***

* I. Trinajstić, 2005: : Hrast plutnjak (Quercus suber l.) u dendroflori Hrvatske, Rad. šumar. inst. 40 (2): 199–206, Jastrebarsko
**Bitka kod Saint-Gervaisa** se odigrala 15. aprila 1793. godine na zapadu Francuske za vrijeme vandejskog rata između snaga republikanske vlade na jednoj, i vandejskih kontrarevolucionarnih pobunjenika na drugoj strani. Do nje je došlo dva dana nakon bitke kod Challansa u kojoj je republikanski general Henri de Boulard razbio pobunjenike pod Françoisom de Charetteom i Jean-Baptisetom Jolyjem; nakon nje je nastavio ofanzivu čiji je cilj bio zsuzeti atlantsku obalu Vandeje i tako spriječiti da pobunjenici prime eventualnu pomoć od Britanaca sa kojima je republikanska Francuska tada bila u Ratu Prve koalicije. Nastojeći izvšiti zadani cilj, de Boulard nije gonio poraženog neprijatelja, nego je nastavio napredovanje prema otoku Île de Noirmoutier. Reorganizirani pobunjenici su stoga republikance pokušali zaustaviti izenadnim napadom kod mjesta Saint-Gervais. U bitci je ponovno došla do izražaja republikanska prednost u artiljeriji, te su se pobunjenici povukli u pravcu Challansa. De Boulard je zbog toga odlučio odustati od daljeg napredovanj i konsolidirati svoje položaje u Challansu.

Literatura
----------

* Émile Gabory (2009). *Les Guerres de Vendée*. , p.153.
**Politika jedne Kine** (pojednostavljeni kineski: 一个中国; tradicionalni kineski: 一個中國 政策) se odnosi na politički stav kako postoji samo jedna kineska država koja se zove "Kina" bez obzira na postojanje dviju vlada koje svaka za sebe tvrde da predstavljaju Kinesku državu. Te dvije vlade su vlada Narodne Republike Kine i vlada Republike Kine koja je šire poznata pod nazivom Tajvan po otoku na kojem je ta vlada zadržala svoju vlast nakon uspostave Narodne Republike na *kontinentu*. Kao rezultat ove politike (koja je usuglašena i među predstavnicima dviju vlada), zemlje diplomatske odnose smeju uspostaviti samo sa jednom od ove dvije vlade budući da se radi o jednoj državi. Ipak, neke zemlje, u prvom redu Sjedinjene Američke Države, preferiraju dvosmisleno i blaže tumačenje ove politike zbog značajnih ekonomskih odnosa, a u slučaju Tajvana i interesa za vojnom prisutnošću u regiji. Iako Republika Kina (Tajvan) službeno prihvaća politiku jedne Kine, na otoku postoji snažan pokret za stvaranjem odvojene države Tajvana i stvaranjem posebnog identiteta koji teži "tajvanizaciji" otoka.
***Piccoli naufraghi*** (sh. *Mali brodolomci*) je italijanski crno-bijeli pustolovni film snimljen u režiji Flavija Calzavare i premijerno prikazan početkom 1939. godine. Protagonisti su grupa učenika u dobi od 10 do 13 godina koji se 1935. godine, za vrijeme italijanske invazije na Etiopiju potajno ukrcavaju na brod koji bi ih trebao odvesti na frontu. Radnja prikazuje kako dožive brodolom i završe na pustom otoku koji sticajem okolnosti, služi kao baza krijumčarima oružja koji snabdijevaju abesinijske "pobunjenike". *Piccoli naufraghi* je snimljen pod fašističkim režimom, te je imao snažan propagandni naboj; likovi su pažljivo odabrani kako bi predstavljali različite regije i društvene slojeve Italije, a među njima se našao i mali Somalijac koji je italijanskoj i svjetskoj publici trebao opravdati "blagotvorne" efekte italijanske kolonijalne vlasti na tamošnje afričko stanovništvo. Film se snimao na otoku Giglio u Tirenskom moru te je uživao tehničku podršku GIL-a, podmlatka Nacionalne fašističke partije. Mada nijedan od mladih glumaca poslije nije nastupao, tadašnje su kritike bile pozitivne. Kasnijim historičarima je *Piccoli naufraghi* zanimljiv kao jedan od rijetkih predratnih italijanskih filmova za djecu, kao i po tome što se poznati režiser Riccardo Freda pojavljuje u maloj ulozi učitelja.

Vanjske veze
------------

* *Piccoli naufraghi* na IMDb-u (`en`)
**Mjere štednje** ili **politika rezova** (engleski: , doslovno "oporost", "sirovost"), također poznata i pod kolokvijalnim izrazom **stezanje remena**, je za naziv za mjere ekonomske politike koje neka država poduzima sa ciljem da popravi vlastitu ekonomsku, odnosno fiskalnu situaciju, najčešće uzrokovanu dugoročno neodrživim budžetskim deficitom, odnosno nedostatkom budžetskih prihoda koji bi pokrili rashode. Te mjere mogu biti usmjerene na povećanje prihoda kroz povećane stope poreza, carine, administrativnih tarifa i sl. ali i na smanjenje rashoda kroz umanjivanje ili ukidanje mirovina, plaća državnih službenika, socijalne pomoći za invalide i nezaposlene, poljoprivrednih i industrijskih subvencija, javnih usluga i sl. U oba slučaja se te mjere negativno odražavaju na opći životni standard velikog ili najvećeg dijela stanovništva, te su u pravilu nepopularne i većina vlada u suvremenim demokratskim državama ih nastoji izbjeći, ublažiti ili ograničiti dokle god je to moguće. 

Globalna ekonomska kriza, koja je započela krajem 2000-ih i za koju se sve više koristi izraz Velika recesija, je potakla mnoge vlade širom svijeta da provode izuzetno oštre mjere štednje, često izazivajući oštre i nasilne reakcije velikih dijelova stanovništva.

Eksterni linkovi
----------------

* The Austerity Zone: Life in the New Europe - videos by *The New York Times* (`en`)
* Video: Richard Koo debates Kenneth Rogoff about the need for austerity, Institute for New Economic Thinking inaugural conference, April 22 2010 (`en`)
* *Joseph Stiglitz : „L’austérité mène au désastre"* Le Monde, intervju sa Virginie Malingre, 22. Mai 2010. (`fr`)
**Molino** je ime skvotiranog samoupravnog socijalnog centra (*Centro Sociale Occupato Autogestito*), koji se nalazi u bivšoj gradskoj klanici u švajcarskom gradu Lugano. 

Zauzimanju je prethodilo četrdeset godina zahtevanja od grada da im obezbedi autonomni prostor za kulturno-društvene aktivnosti. Iako prvi zahtevi sežu još u 1960-te godine, aktivisti nikada nisu dobili konkretan odgovor od gradskih vlasti. Početkom 1990-ih stvaraju Grupu za društveno-kulturnu samouravu, čiji je cilj iznalaženje javnog prostora.

1996. podstaknuti zapatističkim ustankom, osnovaju kolektiv Antagonistička istina i ubrzo zatim, 12. oktobra iste godine, aktivisti skvotiraju prostor za socijalni centar. 1997. izbija požar u kome je izgoreo veći deo društvenog centra, ali na sreću, svih 200 ljudi unutra, uspevaju da se spasu. 

Posle požara, Molino se, zahvaljujući dogovoru sa gradskom vladom, premešta u drugi prostor, gde ostaje narednih pet godina. U tom periodu je nastalo na desetine inicijativa i radnih grupa, poput imigrantske, ženske, zapatističke, azilantske, za meditaciju, časopis, internet, zadrugu i slično. 18. oktobra 2004, odred specijalaca, po naređenju gradske vlasti, rastura socijalni centar.

Samoupravljači su se ponovo našli u situaciji bez prostora, i ponovo nekoliko meseci zahtevaju prostor i organizuju par protesnih manifestacija. Na kraju, suočena sa pretnjom demonstracijama za novogodišnje praznike, gradska vlada im daje prostor bivše klanice, kao privremeno rešenje. Skvoteri ubrzo preuređuju prostor i otvaraju info-šop, prostor za svirke, bioskop, atelje, radionice, kancelarije, računarski centar, laboratoriju, kafić i menzu. 

Iako organizuje besplatne filmske projekcije, jeftine koncerte i dele besplatnu hranu najugroženijima svaki dan, nikada nisu dobili prizanje od gradskih vlasti, koji nastavljaju da ignorišu njihovo iskustvo. Inače, njihova celokupna struktura je potpuno samofinansirajuća i funkcioniše jedino zahvaljujući upornosti stotina aktivista.

Vidi još
--------

* Skvotiranje u Italiji
* Centro Popolare Autogestito
* Leonkavalo

Eksterni linkovi
----------------

* Sajt socijalnog centra Molino

| * p
* r
* u
Skvotovi |
| --- |
| 
ABC No Rio • 
AKC Akcija • 
ASCII • 
Anatopija • 
Blauwe Aanslag • 
Bussana Vecchia • 
Can Masdeu • 
Can Pasqual • 
Centro Popolare Autogestito • 
Cine Princesa • 
DžKC • 
Ernst-Kirchweger-Haus • 
ELF eksperiment • 
Ex-Steffi • 
Elektromadonna • 
EuroDusnie • 
Grande Hotel Beira • 
Hafenstrasse • 
Köpi • 
KTS (Freiburg) • 
KUDRUC • 
Karlo Rojc • 
Kristijanija • 
Kulturzentrum Reithalle • 
Kunsthaus Tacheles • 
Leonkavalo • 
Londonski socijalni centar • 
Metelkova mesto • 
Molino • 
NDSM • 
Navalkejigo • 
Prestes Maia • 
Rampart socijalni centar • 
Rebel House • 
Rote Fabrik • 
Rote Flora • 
Slaakhuys • 
St. Agnes Place • 
Ungdomshuset • 
Univerzalna ambasada • 
Užupis • 
Villa Amalia • 
Vila Kiseljak • 
Villaggio Globale
 |  |
*V. također Opsada Readinga (1642–1643) i Bitka kod Readinga (1688)*

**Bitka kod Readinga** se odigrala 4. januara 871. kod grada Reading u današnjoj engleskoj grofoviji Berkshire između zapadnosaksonske vojske pod kraljem Aethelredom i njegovim bratom Alfredom na jednoj, te vikinške (danske) vojske pod Bagsecgom i Halfdan Ragnarssonom. Do nje je došlo za vrijeme pohoda vikinške Velike vojske sa osvojenih područja istočne Britanije na Wessex, a što je dovelo do niza bitaka sa velikim gubicima, ali i promjenjljivim ishodom. Prva od tih bitaka se odigrala 31. decembra 870. kod Englefielda gdje je Ethelwulf, lokalni earldorman Berkshirea, razbio dio vikinške vojske i natjerao ju je da se povuče prema Readingu. Ethelwulfu se pridružila glavnina saksonske vojske pod kraljem Aethelredom i Alfredom. Ona je napala vikinški utvrđeni logor kod Readinga; Vikinzi su se izuzetno žestoko i uporno branili i natjerali Zapadne Saksonce da se povuku s velikim gubicima. Među poginulima je bio i Ethelwulf. Vikinzi su iz logora ponovno krenuli u ofanzivu, ali su samo četiri dana kasnije poraženi u krvavoj bitci kod Ashdowna, koja također nije imala odlučujući ishod. Borbe, u kojima će poginuti kralj Ethelred, su prestale tek nekoliko mjeseci kasnije sa mirovnim sporazumom između Zapadnih Saksonaca i Vikinga.

Glavni (odnosno jedini) izvor za bitku je *Anglosaksonska kronika* čiji zapis o bitci predstavlja i prvi spomen današnjeg grada Reading u historiji.

Vanjske veze
------------

* Berkshire History article

Koordinate: 51°28′N 0°58′W﻿ / ﻿51.46°N 0.96°W﻿ / 51.46; -0.96
**Baćin** je selo u sastavu općine Hrvatska Dubica u Sisačko moslovačkoj županiji. Selo se dijeli na Gornji Baćin i Donji Baćin, a nekada su bila zasebna naselja.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

Fusnota:
Naselje Baćin od 1890. do 1910. sadrži podatke za bivša naselja Donji Baćin i Gornji Baćin.

Popis stanovništva 1910. godine
-------------------------------

Prema popisu stanovništva iz 1910. godine Baćin se dijelio na Donji Baćin koji je imao 347 stanovnika, i Gornji Baćin koji je imao 245 stanovnika, ukupno je Baćin imao 592 stanovnika , od čega 592 Hrvata. Prema vjeroispovjesti svi stanovnici su bili katolici.

Povijest
--------

Naselje se do 1910. dijelilo na Donji i Gornji Baćin. Mjesto je teško stradalo u Drugom svjetskom ratu, kad je dvaput bilo spaljeno te u Domovinskom ratu, kad su četnici pobili toliko Hrvata da je Baćin na drugom mjestu kao masovna grobnica pobijenih Hrvata.

Poznate osobe
-------------

* Ivo Lončar-Čiko, hrvatski pjesnik

Vidi još
--------

Pokolj kod Baćina 21. listopada 1991.

Izvor
-----

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Baćin (Hrvatska Dubica)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Hrvatska Dubica |
| --- |
| Baćin • Donji Cerovljani • Gornji Cerovljani • Hrvatska Dubica • Slabinja • Živaja |

***Baćin (Hrvatska Dubica)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Morski štakori** (Chimaeridae) su porodica riba iz jedinog postojećeg reda podrazreda cjeloglavki (Holocephali). Za razliku od druge dvije porodice iz ovog reda, morski štakori imaju kraću i zaobljenu "njušku". Porodica ima gotovo 30 vrsta podijeljenih na dva roda, Chimaera i *Hydrolagus*. Kod hidrolagusa su podrepna i repna peraja spojene u jedan obrub, dok su kod roda himera odvojene. Oba roda imaju dvije leđne peraje. Prva je visoka, i štiti ju na početku ortovna bodlja, dok je druga niska i izdužena, poput obruba. Narastu 40 do 150 cm, ovisno o vrsti.

Rasprostranjenost
-----------------

Morski štakori žive u umjerenim i tropskim područjima Atlantika, Tihog i Indijskog oceana, najčešće na dubini od oko 200 metara. Jedina vrsta koja živi u europskim vodama je čudnovati morski štakor (*Chimaera monstrosa*).

Žive pridnenim životom, i hrane se bentosnim životinjama.

Sistematika porodice
--------------------

Porodica **Chimaeridae**

* Rod *Chimaera*
	+ *Chimaera cubana* Howell Rivero, 1936.
	+ *Chimaera jordani* Tanaka, 1905.
	+ *Carpenter's chimaera*, *Chimaera lignaria* Didier, 2002.
	+ *Čudnovati morski štakor* Chimaera monstrosa *Linnaeus, 1758.*
	+ *Chimaera owstoni* Tanaka, 1905.
	+ *Chimaera panthera* Didier, 1998.
	+ *Chimaera phantasma* Jordan & Snyder, 1900.
* Rod *Hydrolagus*

 *Hydrolagus affinis*

Eksterni linkovi
----------------

***Morski štakori*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Morskim štakorima** |

* Taksonomija, (hrvatski)
* Porodica Chimaeridae, (engleski)
***Nedjeljom popodne***, ponekad navođena pod naslovom ***Nedjeljno poodne***, bila je zabavna televizijska emisija mozaičkog tipa u produkciji RTV Zagreb koja se od 1973. do 1985. godine emitirala na programu JRT-a, poznata kao najpopularnija TV-emisija u historiji Jugoslavije. Osmislio ju je novinar Saša Zalepugin koji će postati njen dugogodišnji voditelj i urednik, i to kao svojevrsni otklon od sadržaja "visoke kulture" koji su bili dominirali dotadašnjim televizijskim sadržajima. *Nedjeljno popodne* se sastojalo od glazbenih brojeva, stranih videospotova, reportaža, intervjua, ali su posebnu popularnost imali humoristički skečevi komičara Davea Allena i Bennyja Hilla preuuzeti iz njihovih emisija na britanskim televizijima. Popularnost emisije je svoj vrhunac doseglo krajem 1970-ih, kada ju je, prema anketama, redovno gledalo čak 70 % televizijskih gledalaca u Jugoslaviji. Zahvaljujući nastupima u *Nedjeljnom popodnevu* su karijeru izgradile stekle neke kasnije slavne ličnosti kao što su novinar Miroslav Lazanski i putopisac Željko Malnar. Uspjeh zagrebačkog *Nedjeljnog popodneva* je potakao i druge jugoslavenske TV-stanice da počnu producirati i emitirati vlastite verzije - prvo RTV Beograd, a potom TV Sarajevo, TV Skoplje i TV Novi Sad. 

Godine 1985. je emitiranje emisije službeno prestalo, a zamijenila ju je slična emisija pod naslovom *Sastanak bez dnevnog reda*.

Vidi još
--------

* *Domenica in*
* *Program plus*

Vanjske veze
------------

* Nedjeljom popodne na portalu Leksikon YU mitologije
* „*Nedjeljno popodne* TV Zagreb 1977: Ovako se snima najgledanija emisija Jugoslovenske televizije". Yugopapir.
Morske orgulje
**Morske orgulje** su orgulje kojima za razliku od običnih orgulja pogonjenih mjehovima ili zračnim pumpama, energiju daje more, odnosno valovi. Nalaze na zapadom dijelu zadarske rive u neposrednoj blizini Pozdrava Suncu.

Od ideje do realizacije
-----------------------

Dio rive gdje se nalaze Morske orgulje i Pozdrav Suncu
Autor Morskih orgulja je ing. Nikola Bašić, a koautori dipl. ing. Ivica Stamać (zvuk); dr. prof. Vladimir Andročec (hidraulika) te orguljarski atelier Heferer (projekt i ugađanje svirala).

U prvoj fazi dogradnje zapadne dijela Poluotoka projektant Nikola Bašić predvidio je izvedbu tzv. **morskih orgulja** koje čine sastavni dio obalnog zida na dijelu rive ispod tzv. bijele kuće. Riva je na tome zapadnom dijelu kaskadno denivelirana u dužini od **75** metara. Svaka sekvenca ima u rivu ugrađene cijevi različitih promjera koje pod utjecajem mora "ispuštaju" različite zvukove.

Orgulje
-------

Zalazak sunca u Zadru
### Tehnička strana

Orguljarski atelje "Heferer" dao je proračune za sviralu (proreze koji artikuliraju zvuk). Bojeći se korozije koja u prvom redu može nauditi svirali, najprije se mislilo uporabiti okitenske cijevi, ali kako se radi o termički labilnom materijalu, koji nije pogodan zbog zazora koji mijenja zvuk u labiumu (LABIUMI = zviždaljke), Goran Ježina predložio je okitenske cijevi u sustavu, a samu sviralu od inoxa, koji se može kontrolirati i precizno obraditi.

### Glazbena strana

Akustičar i glazbenik Ivica Stamać je složio sedam zvukovnih klastera od 2 durska akorda (G i C6) koji se izmjenjuju skalinade. Izbor tonova i akorda napravljen je na glazbenoj matrici klapske pjesme.

Promocija
---------

Morske orgulje svečano su otvorene 15. travnja 2005. na zadarskoj rivi, čime je obilježen i završetak radova na dijelu Istarske i Krešimirove obale. Projekt je financiran iz državnog proračuna u iznosu od 43 milijuna kuna, a završetak obnove rive svečano je označila tadašnja gradonačelnica Zadra Ana Lovrin. 

Projekt proširenja pristaništa financiran sa 40 milijuna kuna izradio je Tankerkomerc, a obuhvaća izgradnju 150 metara Istarske i 180 metara Krešimirove obale s ugrađenim stubama s morskim orguljama. Paralelno s izgradnjom Istarske obale sanirano je 100 metara Istarske i 100 metara Liburnske obale, čime je postignuta stabilnost i sigurnost za prihvat brodova. To je resorno Ministarstvo financiralo s dodatnih tri milijuna kuna.

Nagrade
-------

U svibnju 2006. godine arhitekt Nikola Bašić osvojio je za projekt Morskih orgulja u Zadru **Europsku nagradu za urbani javni prostor**. Nikola Bašić prvu nagradu podijelio je s nizozemskom skupinom arhitekata koja je nagrađena za projekt u Zaanstadu i to u konkurenciji od 207 projekata iz 31 europske zemlje. Europska nagrada za urbani javni prostor dodjeljuje se bijenalno, a utemeljena je 1999. s ciljem davanja priznanja u obnovi i stvaranju javnih urbanih prostora.

Koordinate: 44°7′1.76″N 15°13′12.12″E﻿ / ﻿44.1171556°N 15.2200333°E﻿ / 44.1171556; 15.2200333

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Morske orgulje** |
**Prapoće** je naselje na Ćićariji, u općini Lanišće na 510 m nadmorske visine. Nalazi se sjeverozapadno od sjedišta općine, s kojim je povezano lokalnom prometnicom, na kraju uske plodne doline koja stanovnicima omogućuje proizvodnju hrane za vlastite potrebe, što je uz stočarstvo bila glavna gospodarska djelatnost. Mlijeko se prodavalo u Trstu.

Povijest
--------

Prvi se put spominje 1358. s drugim selima Rašporske gospoštije, s kojima je 1394. pripao Veneciji. Crkva Sv. križa izgrađena je 1784. na mjestu prijašnje, koja je vjerojatno potjecala iz XV.st.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 32 stanovnika te 15 obiteljskih kućanstava.

  

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Prapoće** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Lanišće |
| --- |
| Brest • Brgudac • Dane • Jelovice • Klenovšćak • Kropinjak • Lanišće • Podgaće • Prapoće • Račja Vas • Rašpor • Slum • Trstenik • Vodice |  |
Pogledajmo klavijaturu. Primetićemo da postoje bele i crne dirke. U razmaku između dve bele dirke nalazi se **crna dirka**, ona je **polustepen** između ta dva tona. Npr. između tonova C i D nalazi se (*crna dirka - polustepen*) ton Cis ili njegov enharmonski zamenik, ton Des. O ovom zvuku Play?/i
**Polustepen** (fr. *demi-ton*, engl. , ital. *semitono*, nem. *Halbton*) predstavlja najmanji *razmak* između dva *susedna* tona.

Osim *polustepena*, često je u upotrebi i ceo stepen.

  

* U muzici istočnjačkih naroda i u muzičkim folklorima mnogih naroda nailazimo i na manji razmak izmađu dva susedna tona od *polustepena*.

Raspered celih i polustepena u C-Dur lestvici
---------------------------------------------

Ako pogledamo raspered *celih* i *polustepena* u C-Dur lestvici, videćemo da se:

1. *celostepeni razmaci* nalaze između I-II, II-III, IV-V, V-VI VI-VII stupnja, a
2. *polustepeni razmaci* nalaze između III-IV i VII-VIII stupnja.

Pogledajmo notni prikaz rečenog:

Radi bolje preglednosti, polustepeni razmaci u C-Dur lestvici označeni su crvenom bojom.

Vidi još
--------

***Polustepen*** na Wikimedijinoj ostavi

* Stupanj (muzika)
* Stepen (muzika)
* Enharmonski tonovi

Izvori
------

1. ↑  Vlastimir Peričić, *Višejezični rečnik muzičkih termina*
2. ↑  R. Lazić - V. Peričić, *Osnovi teorije muzike*.
3. ↑  Radivoj Lazić, Škola za klarinet: *Učim klarinet I*.
**Bigfoot**, još nazivan **Sasquatch**, je veliko, majmunoliko stvorenje koje navodno luta u divljinama Sjedinjenih Američkih Država i Kanade, posebno oko Velikih jezera, Tihog oceana, Stjenjaka, i na sjeverozapadu i jugu SAD-a.

Opis Bigfoota
-------------

Bigfoot (zvan i sasquatch) se opisuje kao krupno čovjekoliko biće obraslo dlakom, jakog torza i visine dva do tri metra. Glava mu je mala i ušiljena prema vrhu, bez istaknutog vrata i čela. Oči su mu male, a nad njima nalazi se jaki koštani greben. Dlaka je relativno kratka i kudrava, tamnija kod mlađih primjeraka, a crvenkasta kod starijih. Biće ima karakteristična velika stopala (eng. *big foot*), čiji su otisci veličine do četrdesetak centimetara.

McEwan, Karl S. str. 263.

Postoji mogućnost da je Bigfoot vrsta nekog vanzemaljca.Postoji puno zapisa da kada je viđen Bigfoot viđene su i pojave NLO a kada bih on nestao pojavio bi se bigfoot.

Historija
---------

Bigfoota su viđali još i američki Indijanci na zapadnoj obali Sjeverne Amerike u pretkolumbovsko vrijeme. Indijanski nazivi za to stvorenje razlikovali su se od plemena do plemena. Tako su pripadnici plemena Lummi bigfoota zvali Ts'emekwes, plemena koja su živjele oko planine St. Helens zvali su ga skoocoom, a najpoznatije Indijansko ime je sasquatch, koje su izmislili pripadnici plemena Halkomelem. U Indijanskim pričama Bigfoot je opasni kanibal koji terorizira sela.

Prvi jači dokaz o njegovu postojanju pronašao je Eric Shipton 1951. godine. Bio je to otisak za kojeg je on smatrao da pripada jetiju, divljem čovjeku s Himalaje. Najpoznatiji i najjači dokaz o njegovu postojanju je film koji su snimili tragači za Bigfootom Roger Patterson i Robert Gimlin 20. listopada 1961. godine u Bluff Creeku, Kalifornija. Ta je snimka i danas predmet raznih rasprava.

Literatura
----------

* *McEwan, Karl S. Kriptozoologija: svijet zagonetnih životinja, Zagreb, 2004.* ISBN 953-6996-36-7

Vanjske veze
------------

***Bigfoot*** na Wikimedijinoj ostavi

* Tolowa Indian Bigfoot recollections
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85117619
* NKC: ph794046

 |
**John Francis Smith** *(rođen kao: John Francis Gammon)* (12.9. 1864 - 3.4. 1952) bio je vrhunski bejzbol igrač iz 19. vijeka iz Philadelphije koji je kao pitcher igrao za šest različitih timova tokom karijere koja je trajala osam godina.

Phenomenal
----------

Prema Muzeju historije New Hampshirea, Smith je najveći dio života proveo u New Hampshireu a svoj nadimak je stekao zahvaljujući 16 strikeouta u utakmici 1885 koji je irao za Newark Domestics. 17.6. 1885, kada je igrao za *Brooklyn Grays*, klub ga je odlučio kazniti zbog prevelike bahatosti tako što su namjerno počinili 14 "pogrešaka" o izgubili utakmicu 18-5. Zbog nadimka "Phenomenal", navodno je tvrdio da je tako dobar da ne treba suigrače da bi pobijedio u utakmici. Predsjednik kluba Lynch je njegove suigrače prvo htio kazniti s globama od po 500 US$‚ ali se na kraju odlučio otpustiti Smitha kako bi očuvao slogu u timu.

Najveći dio karijere je proveo u Baltimore Oriolesima, gdje je 1887. i 1888. postigao 41 pobjedu, služeći kao zamjena Mattu Kilroyu.

Nakon završetka karijere u MLB-u, postao je menadžer u nižim ligama, te mu se pripisuje otkriće darovitog pitchera Christyja Mathewsona. Kasnije je postao pripadnik policije u Manchesteru gdje je i umro u dobi od 87 godina. Sahranjen je u susjednom Bedfordu.
*Ovo je članak o bejzbolskom klubu Philadelphia Athletics 1882-1891. Za prvi klub pod nazivom "Philadelphia Athletics" (1860-1876) v. Athletic of Philadelphia a za Philadelphia Athletics (AL) 1901-54 v. Oakland Athletics.*
**Philadelphia Athletics** je američki bejzbol klub koji je osnovan u Philadelphiji godine 1882. kako bi se natjecao u novoj profesionalnoj ligi American Association. Uz Athleticse su osnivači lige bili *Baltimore Orioles*, *Cincinnati Red Stockings*, *Eclipse of Louisville*, *Pittsburgh Alleghenys* i *St. Louis Brown Stockings*. 

Klub je ime dobio po prethodnom klubu *Athletic of Philadelphia*, izbačenom iz National Leaguea godine 1876.

Klubu je domaći teren bio Oakdale Park 1882, Jefferson Street Grounds od 1883. do 1890, i Forepaugh Park 1891. Osim toga je povremeno igrao i na Gloucester Point Groundsu. Klub je imao osam različitih menadžera od kojih je najpoznatiji Bill Sharsig.

Klub je za svog postojanja bio uglavnom uspješan, postigavši 633 pobjeda i 564 poraza, odnosno prosjek .529. Godine 1883. je osvojeno prvenstvo lige. Međutim iste je godine NL osnovala suparnički tim u Philadelphiji, *Philadelphia Quakers* (kasnije poznat kao *Phillies*). 

To je s vremenom financijski oslabilo klub, a konačni udarac je zadalo stvaranje treće lige Players League godine 1890. Zbog nje su Athleticsi izgubili najbolje igrače. Iz financijskih razloga je klub bio prisiljen rasprodati sve preostale igrače, a u septembru 1890. dovršiti sezonu s rezervnim timom. Zbog toga je klub izbačen iz AA i jednostavno zamijenjen s trećim filadelfijskim *Quakers* koji se bio natjecao u propalo Players League.

Nakon sezone 1891, *Baltimore*, *Louisville*, *St. Louis* i *Washington Statesmen* su napustili AA kako bi se priključili NL i time izazvali propast American Associationa. Za dva kluba u Philadelphiji više nije bilo mjesta, te su vlasnici Philliesa John Rogers i Al Reach platili 50.000 $ vlasnicima Athleticsa za eksluzivna teritorijalna prava na Philadelphiju.

Vanjski linkovi
---------------

* Baseball-Reference. [ "Philadelphia Athletics Team Index" 1882-1890. Retrieved 2006-09-07.
* Baseball-Reference. [ "Philadelphia Athletics Team Index" 1891. Retrieved 2006-09-07.
**Mineralogija** je jedna od nauka o Zemlji koja se bavi izučavanjem minerala, njihovog hemijskog sastava, kristalne strukture i fizičkih svojstava. Posebne discipline u mineralogiji izučavaju procese nastanka minerala i pojavne oblike, bave se klasifikacijom minerala, njihovom geografskom distribucijom (rasprostranjenošću) kao i mogućnostima upotrebe. Mineralogijom se bave mineralozi.

Istorijski razvoj
-----------------

O najranijim poznatim izučavanjima, pretpostavkama i teoriji mineralogije pronađeni su zapisi iz antičke Vavilonije, potom antičkog grčko-rimskog perioda, antičkog i doba srednjeg veka Kine, i zapisi *prana* na sanskritu iz drevne Indije. Ipak, prve sistematske naučne studije minerala i stena javile su se tek u Evropi u periodu nakon renesanse. Opravdanost i potvrde izučavanja mineralogije uspostavljeni su na osnovama kristalografije i mikroskopskih izučavanja stena (preparata) sa pojavom mikroskopa u 17. veku.

Fizička mineralogija
--------------------

Fizička mineralogija izučava fizičke osobine minerala. Opisom fizičkih karakteristika najlakše se identifikuju, klasifikuju i kategorišu minerali.

Sistematska mineralogija
------------------------

Sistematska mineralogija je znanstvena disciplina unutar mineralogije koja se bavi sistematiziranjem i klasifikacijom minerala.

### Klasifikacija minerala

Klasifikacija minerala danas se bazira na njihovoj strukturnoj i kemijskoj srodnosti, odnosno po njihovim *kristalokemijskim karakteristikama*. 

Minerali se dijele u *razrede* (njih 13 ukupno). Razredi se mogu sastojati od više *mineralnih tipova*, a svaki mineralni tip može biti sastavljen od više *mineralnih grupa*. 

Podjela na razrede bazira se na poznavanju kemijskih svojstava, kemijskog sastava te stehiometrijskih odnosa elemenata koji grade mineral. Da bi se neki mineralni razred podijelio na mineralne tipove, potrebo je pouzdano znanje o stehiometrijskim odnosima. Želimo li neki mineralni tip podijeliti na mineralne grupe, moramo dodatno poznavati i *kristalnu strukturu* minerala.

### Mineralna grupa

Mineralnu grupu čine minerali koji imaju *isti tip strukture* i kod takvih minerala, u većini slučajeva, postoji mogućnost *izomorfnih zamjena*, odnosno pojava čvrstih otopina. 

Pri svrstavanju minerala u pojedine grupe, odnosno tipove, mogu postojati i izuzeci. Na primjer, grupu ugljika čine dijamant (C) i grafit (C), iako ta dva minerala imaju posve različite strukture; također, razred sulfida sadržava ne samo spojeve elemenata sa sumporom, već i s telurom te selenom, itd.

* Kristalna sistema
* Oblik kristala
* Bližnjenje
* Cepljivost i prelom
* Sjajnost
* Boja
* Ogreb
* Tvrdina
* Gustina minerala

Vidi još
--------

* Petrologija

Izvori
------

1. ↑  Needham, Volume 3, 637.
2. 1 2  Needham, Volume 3, 636.

***Mineralogija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mravinjac** je dubrovačko prigradsko naselje u Dubrovačko-neretvanskoj županiji.

Zemljopisni položaj
-------------------

Nalazi se u zaleđu općine Dubrovačko primorje, uz lokalnu cestu koja od Slanog vodi prema Orašcu, između mjesta Riđica i Mrčevo. Od Dubrovnika je Mravinjac udaljen oko 23 km sjeverozapadno.

Povijest
--------

U blizini mjesta postoji nekoliko arheoloških nalazišta. Jedno od poznatijih je arheološko nalazište *Gomila* jugoistočno od crkve sv. Ivana. Tu su i nalazišta *Osoje*, *Dugaje* i *Ivanova glavica*.

Tijekom Domovinskog rata Mravinjac je bio okupiran pripadnicima JNA i teritorijalne obrane Crne Gore te raznih dragovoljačkih četničkih postrojbi. Neprijateljska vojska je popalila i opljačkala sve objekte u naselju.

Gospodarstvo
------------

Mravinjac je gospodarski nerazvijeno prigradsko naselje. Stanovništvo je uglavnom zaposleno u Dubrovniku ili neposrednoj okolici (Orašac, Zaton).
U tijeku je gradnja autoceste A1 koja od Zagreba preko Splita i Ploča vodi do Dubrovnika, a koja će dijelom prolaziti i u blizini Mravinjca pa se očekuje da će ovo i okolna naselja doživjeti gospodarski procvat.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovnika iz 2011. godine Mravinjac ima 88 stanovnika hrvatske nacionalnosti i katoličke vjeroispovjesti.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***  

**Napomena**: Od 1857. do 1971. sadrži podatke za bivše naselje Riđica koje je 1900. 1910. i 1948. iskazivano kao naselje..

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
**Perklorna ili perkloratna kiselina** (HClO4) je oksokiselina klora. Svrstava se u najjače anorganske kiseline.

Svojstva
--------

Kemijski čista perklorna kiselina je bezbojna, higroskopna tekućina tališta -100 °C i vrelišta 100 °C. Vrlo je jaki oksidans, eksplozivno reagira s mnogim organskim tvarima, lako otapa srebro i zlato.

Hidratizirani oblik je stabilniji i može se zagrijavati do vrenja bez opasnosti od eksplozije.

U vodenim otopinama potpuno ionizira. Perkloratni anion je vrlo jaka baza i ne pokazuje sklonost kompleksiranju.

Proizvodnja
-----------

Vodena otopina perkloratne kiseline obično se dobiva djelovanjem koncentrirane klorovodične kiseline na bezvodni natrijev perklorat. Istaloženi klorid uklanja se filtracijom, a filtrat se koncentrira destilacijom do masenog udjela od 57%, pri čemu isparavaju ostatci hlorovodonika. Dobijena sirova perklorna kiselina zatim se destilira u vakuumu do masenog udjela od 70-72%, čime se dobiva uobičajeni komercijalni oblik. Dehidratacijom s oleumom (masenog udjela sumporovog(VI) oksida od 30%) dobiva se bezvodna perklorna kiselina.

Uporaba
-------

Koristi se kao sirovina za dobivanje raznih perklorata. Zbog stabilnosti aniona, koristi se u slučajevima gdje je potrebna stalna ionska jakost otopina za proučavanje kinetike u vodenim otopinama.

Vidi još
--------

* hlorid
* hlor

  


| * p
* r
* u
Jedinjenja vodonika |
| --- |
| H3AsO3 **•**  H3AsO4 **•**  HAt **•**  HSO3F **•**  H3BO3 **•**  HBF4 **•**  HBr **•**  HBrO **•**  HBrO2 **•**  HBrO3 **•**  HBrO4 **•**  HCl **•**  HClO **•**  HClO2 **•**  HClO3 **•**  HClO4 **•**  HCN **•**  HCNO **•**  H2CrO4/H2Cr2O7 **•**  H2CO3 **•**  H2CS3 **•**  HF **•**  HFO **•**  HI **•**  HIO **•**  HIO2 **•**  HIO3 **•**  HIO4 **•**  H2MoO4 **•**  H2MnO4 **•**  HNC **•**  HNCO **•**  HNO **•**  HNO3 **•**  H2N2O2 **•**  HNO5S **•**  H3NSO3 **•**  H2O **•**  H2O2 **•**  H2O3 **•**  H3PO2 **•**  H3PO3 **•**  H3PO4 **•**  H4P2O7 **•**  H5P3O10 **•**  H2PtCl6 **•**  H2S **•**  H2Se **•**  H2SeO3 **•**  H2SeO4 **•**  H4SiO4 **•**  H2SiF6 **•**  H2SO3 **•**  H2SO4 **•**  H2SO5 **•**  H2S2O3 **•**  H2S2O6 **•**  H2S2O7 **•**  H2S2O8 **•**  CF3SO3H **•**  H2Te **•**  H2TeO3 **•**  H6TeO6 **•**  H4TiO4 **•**  H2Po **•**  H3VO4 **•**  HCo(CO)4 |
Prikaz Borrella II
**Borrell II** (? - 993) bio je grof Barcelone, Girone i Ausone od 945. te grof Urgella od 948. do smrti.

Bio je sin markiza Sunyera, od koga je naslijedio dio, a od smrti brata Mira I, s kojim je dijelio vlast, i najveći dio tzv. Stare Katalonije. Godine 967. se oženio Ledgardu, za koju se špekulira da je bila tuluškog ili ruržeoskog grofa. S njom je imao dva sina - Ramona Borrella i Ermengola, te dvije kćeri - Ermengardu i Richildu. Nakon njene smrti se oko 987. oženio Eimerudu od Auvergena.

Nije se isticao vojničkim sposobnostima, te je nastojao održati dobre odnose sa svojim južnim muslimanskim susjedima. Umjesto toga je nastojao vlast održati diplomacijom. Godine 970. je posjetio Rim, gdje se sreo s papom Ivanom XIII i rimsko-njemačkim carem Otonom II. Mirnu koegzistenciju s muslimanima je prekinula, nova agresivna politika kordovskog vezira al-Mansura koji je 985. zauzeo i opustošio Kataloniju. Borrell se za pomoć obratio svom nominalnom suverenu, francuskom kralju Lotaru, a potom njegovom nasljedniku Hugu Capetu; oba puta je odbijen. Pismo, u kome je tvrdio da će u slučaju da ne bude dobio pomoć biti prisiljen prihvatiti vlast "išmaelita" (muslimana) današnji katalonski nacionalisti smatraju trenutkom kada je Katalonija postala samostalna nacija.

Nakon smrti su vlast podijelili njegovi sinovi Ramon Borrell (u Barceloni) i Ermengol (u Urgellu).

Izvori
------

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Sunyer** | **Grof Barcelone**947–993*Miro I*  *(947–966)* | Slijedi:**Ramon Borrell** |
**Božidar Šitić** (1891.–1968.), jedan od prvih igrača Hajduka koji u njemu igra od samog osnutka 1911. Uz Božu Nedoklana, jedan je od igrača koji je nastavio igrati za Hajduk i sljedećih godina. Božidar je bio strijelac čak 6 od 9 golova koje je Hajduk dao talijanaškom klubu Calcio. Ostala 3 strijelca bili su Šimunica (Šime Raunig; 1 gol u 7. minuti), Božo Nedoklan (strijelac 2. gola) i Antun Lewaj (?).

Prva postava u ovoj 1. povijesnoj utakmici glasila je Joseph Buchberger, Josip Namar, Petar Bonetti, Vilibald Zuppa, Luka Fakač, Branimir Murat, Ivan Tudor, Božidar Šitić, Šime Raunig, Antun Lewaj i Božo Nedoklan.

U Grazu je diplomirao pravo, a iz ‘Hajduka’ mu dolazi hitan poziv za prvu utakmicu s ‘Calciom’. Igrao je lijevu spojku, i bio je ljevonog.

I na onoj prvoj utakmici sa ‘Slavijom’ on je postigao onaj jedini gol od od 13:1. Odigrao je 144 utakmice i dao 125 golova, a odustao je poslije afričke turneje, gdje je je bio vođa puta; nakon čega je po riječima njegovog unuka Željka, postao je nogometni sudac i predsjednik Dalmatinskog sudačkog podsaveza.

Šitićev prvi službeni nastup bio je 28 ožujka 1920. protiv Borca u Splitskom podsavezu koju je Hajduk dobio sa 8:0, a golove su postigli Gazdić 4, Machiedo 2 i po jedan zgoditak Pilić i Hochman. Uz Šitića nastupili su i Kaliterna (branka), Dujmović, Prokeš, Tagliafero, Righi, Borovčić Kurir, Pilić, Hochmann, Gazdić-Janjčić i Machiedo.

Ukupan doprinos Hajduku je 144 nastupa i 125 zgoditaka. Igra u 15 službenih natjecanja i to 14 u Splitskom podsavezu sa 7 zgoditaka i jednu prvenstvenu. Odigrao je i 129 prijateljskih utakmica i zabio 118 golova.

Izvori
------

1. ↑  Hajdukove utakmice na Starom placu
*Za legendarnog velikog kralja Irske v. Bres Rí; za strip-lik Marvel Comicsa v. Bres (strip)*
U irskoj mitologiji **Bres** (također poznat i kao **Eochaid Bres** ili **Eochu Bres**; moderni ispis: **Breas** ili **Eochaidh Breas**) bio je kralj Tuatha Dé Dananna. 

Roditelji su mu bili princ Elatha od Fomorijanaca i Eri, kćer Delbaitha. Prema predaji je narastao tako brzo da je u dobi od sedam godina imao tijelo 14-godišnjaka.

Na prijestolje je došao poslije prve bitke kod Magh Tuiredha, u kojoj je kralj Nuada od Tuatha Dé Dananna izgubio ruku; pošto više nije bio savršen, nije mogao biti kralja. U nastojanju da se Fomorijance pomiri saTuatha Dé Danannima, Bres je imenovan za kralja, a Brigid od Tuatha de Dananna se za njega udala.

Bres se pokazao kao nepopularan kralj. Tjerao je Tuatha Dé Danann da plaćaju danak Fomorijancima i rade kao robovi: Ogma je prisiljen nositi drva za ogrijev, a Dagda kopati jarke oko tvrđava. Sam Bres je zanemario svoje dužnosti gostomprimstva: Tuatha Dé koji su posjetili njegovu kuću su se žalili da im noževi nisu bili podmazani, te da nisu pili pivo. Cairbre, pjesnik Tuatha Déa, napisao je pjesmu u kojoj se narugao Bresu, a što se smatra prvom satirom u historiji Irske. Nakon toga se sve okrenulo protiv Bresa.

Nakon sedam godina Bresove vladavine, Nuada je srebrni nadomjestak svoje ruke - napravljen od Dian Cechta i Creidhnea - zamijenio rukom od krvi i mesa koju su napravili Dian Cechtova djeca Miach i Airmed; nakon toga je Nuada ponovno preuzeo kraljevstvo, a Bres je prognan. Bres se obratio ocu za pomoć da povrati prijestolje, ali Elatha mu je rekao da mu neće pomoći da nezakontim sredstvima povrati ono što nije mogao sačuvati zakonitim sredstvima. Umjesto toga ga je uputio da se obrati Baloru, još jednom vođi Fomorijanaca.

Sakupivši fomorijansku vojsku, Bres ju je vodio u drugoj bitci kod Magh Tuireadha. Nju je izgubio, te se našao nezaštićen na bojnom polju, kada ga je pronašao Lugh. Molio je za život, i Lugh ga je poštedio poslije obećanja da će Tuatha Dé naučiti poljoprivredi.

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Eochaid mac Eirc**  |  **Veliki kralj Irske** AFM 1897-1890. pne.FFE 1477-1470. pne. | Slijedi: **Nuada**  |