recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ostatci hrama iz Jehe
**Jeha** (giz ይሐ *yiḥa*, na starom južnoarapskom pismu  *ḤW*) je danas selo u sjevernoj Etiopiji, u Regiji Tigraj (Zona Mehakelegnaj). Jeha je svjetski poznata po ostatcima građevina iz vremena antičkog Kraljevstva 
Damot.

Arheološki lokalitet Joha
-------------------------

U Jehi se nalaze ostatci najstarije građevine u Etiopiji, - Hrama Jeha. To je građevina u sabejanskom stilu podignuta u obliku tornja (trocrta 18,5m x 15m). Na osnovu stilske analize, sa sličnim sabejanskim građevinama u Južnoj Arabiji, i natpisima po njoj, drži se da je podignuta oko 700. pne. (datiranje radioaktivnim ugljikom još nije sprovedeno).

Arheolog David Phillipson smatra da je Hram "ostao odlično očuvan" prvenstveno zahvaljujući njegovoj solidnoj gradnji, ali i tome što je vjerojatno već u 6. vijeku prenamjenjen u kršćansku crkvu. 

Novijim arheološkim iskapanjima provedenim 1960te pronađeni su ostaci palače -*Grat Beal Gebri* i nekropola. Od palače je ostao 10 metara široki trijem sa dva reda kvadratnih stupova. Za jedan od grobova na nekropoli se pretpostavlja da je bio kraljevski, jer ima vladarski natpis **Wʿrn Ḥywt**. No neki arheolozi misle da je to bilo stambeno naselje.

U Jehi se nalazi i manastir Etiopske pravoslavne tevahedo crkve, kojeg je po etiopskoj usmenoj predaji osnovao Aboja Afce (Abba Aftse), jedan od njihovih devet svetaca. Jehu je 1520 posjetio i dobro opisao portugalski izaslanik Francisco Álvares, na svom putu do etiopskog dvora, on ju je zvao "Abbafaçem". Detaljno je opisao antički 
hram Kraljevstva Damot, manastir i njegovu crkvu, crkva je u međuvremenu porušena, i obnovljena između 1948 i 1949.

Izvori
------

1. ↑  E. Bernand, A.J. Drewes, R. Schneiderm *Recueil des inscriptions de l'éthiopie des périodes pré-axoumite et axoumite*. Académie des inscriptions et belle-lettres. Diffusion de Broccard: Paris, 1991, str. 109-110
2. 1 2  David W. Phillipson, *Ancient Churches of Ethiopia* (New Haven: Yale University Press, 2009), str. 36
3. ↑  Francisco Alvarez, *The Prester John of the Indies* translated by C. F. Beckingham and G. W. B. Huntingford (Cambridge: Hakluyt Society, 1961), str. 140f

Eksterni linkovi
----------------

* Fotografije iz Jehe Arhivirano 2010-12-30 na Wayback Machine-u

Koordinate: 14°17′N 39°1′E﻿ / ﻿14.283°N 39.017°E﻿ / 14.283; 39.017
Koordinate: 30° 48' 57" SG Š, 45° 59' 45" IGD

| **Drevna Mezopotamija** |
| --- |
| Eufrat – Tigris |
| Asirologija |
| **Gradovi / kraljevstva** |
| **Sumer**: Uruk – Ur – Eridu |
| Kish – Lagaš – Nippur |
| **Akadsko Carstvo**: Akkad |
| Babilon – Isin – Susa |
| **Asirija**: Assur – Niniva |
| Dur-Sharrukin – Nimrud |
| **Babilonija** – **Kaldeja** |
| **Elam** – **Amoriti** |
| **Huriti** – **Mitanni** |
| **Kasiti** – **Urartu** |
| **Kronologija** |
| Sumerski kraljevi |
| Asirski kraljevi |
| Babilonski kraljevi |
| **Jezik** |
| Klinasto pismo |
| Sumerski – Akadski |
| Elamski – Hurijski |
| **Mitologija** |
| Enûma Elish |
| Gilgameš – Marduk |

**Eridu** je bio grad deset kilometara jugozapadno od Ura. Bio je najjužniji od konglomeracije gradova, koji su se razvijali oko hramova, gotovo jedan za drugim u Sumeru u južnoj Mesopotamiji. Prema sumerskoj listi kraljeva Eridu je bio prvi grad na svetu. Verovatno je najstariji grad u Sumeru osnovan oko 4.000 p.n.e -5.000. pne.

Po sumerskoj mitologiji jedan je od pet gradova, koji su izgrađeni pre potopa. Izgleda fa je bio najranije sumersko naselje i da je najverovatnije osnovan oko 4.000. pne. blizu ušća reke Eufrat u Persijski zaliv. Sa akumulacijom mulja obala se pomakla tokom mnogo milenijuma, tako da je grad sada podosta udaljen od mora. 

Prema Gvendolinu Lejku Eridu je osnovan na spoju tri različita ekosistema sa tri različita životna stila.Najstarije poljoprivredno naselje bilo je bazirano na intenzivnoj poljoprivredi sa navodnjavanjem. Karakteristična je bila gradnja kanala i kuća od blatnih cigli. Druga kultura su bili ribari, koji su živeli u kućercima od trske. Trećoj kulturi pripadalo je nomadsko stanovništvo sa ovcama i kozama, a živeli su u šatorima. Kejt Filden kaže da je najranije naselje iz 5.000. pne. i da je izraslo u značajan grad do 2900. pne. i da je pokrivao oko 8 do 10 hektara. Kejt dalje navodi da je grad do 2050. pne. izgubio svoj značaj. Ima veoma malo dokaza da je grad bio nastanjen posle toga. Osamnaest hramova od blatnih cigli jedan na drugom se nalazi na mestu nezavršenog zigurata od Amar-Sina ( oko 2047. pne.-2039. pne.). 

Iskopavanja Eridua su vršili Iračani iz iračkog antičkog departmana između 1946 i 1949.

Izvori
------

* Margaret Whitney Green, *Eridu in Sumerian Literature*, PhD dissertation, University of Chicago, 1975.
* A. Leo Oppenheim, *Ancient Mesopotamia: Portrait of a dead civilization.*
* Gwendolyn Leick, *Mesopotamia: The invention of the city.*

Vanjske veze
------------

***Eridu*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Sumerian king list: translation Arhivirano 2011-07-16 na Wayback Machine-u
* The History of the Ancient Near East
* Eridu, Iraq

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 315170029
* SUDOC: 027772810
* NKC: ge767234

 |
Ne poistovijećivati sa Islamska Država.
 Za ostala značenja, v. Islamska država (razvrstavanje).

**Oblici vladavine**  
Serija članaka iz političkih nauka

|  |  |
| --- | --- |
|  | Spisak društvenih uređenja* anarhija
* aristokracija
* autoritarizam
* autokracija
* demokracija

direktna demokracija
predstavnička demokracija* despotizam
* diktatura
* jednopartijska država
* kleptokracija
* komunistička država
* kritarhija
* kritokracija
* meritokracija
* monarhija

apsolutna monarhija
ustavna monarhija* oligarhija
* ohlokracija
* plutokracija
* republika

kapitalistička republika
mješovita vlada
parlamentarna republika
socijalistička republika
ustavna republika* pleme
* teokracija
* timokracija
* tiranija
* totalitarizam
* fašizam
* feudalizam
 |


**Islamska država** (arap. , *al-davla al-islamija*) je oblik vladavine utemeljen na principima islamskog prava. Od ranoislamskog perioda mnoge su vlade osnovane kao „islamske", počevši s Muhamedovim kalifatom do nasljedničkih država kojima su također vladali kalifi (vladari muslimana, nasljednici Muhameda). Sintagma „Islamska država" dobila je specifično novo značenje od kasnog novog vijeka kada postaje centralni koncept u ideologiji islamizma (političkog islama).
Crni jaguar
**Crna pantera** je najčešće leopard *(Panthera pardus)* ili ponekad jaguar *(Panthera onca)*, čije je krzno crne boje umjesto, kao obično kod tih životinja, zlatno žute boje prošarano crnim rozetama. U odgovarajućim svjetlosnim uvjetima se mogu razaznati šare na krznu.).

Crne pantere nisu nikakva zasebna vrsta, nego je riječ o pojavi koja se zove melanizam. Može se pojaviti i kod manjih životinja iz porodice mačaka kao serval i jaguarundi, no panterama se nazivaju samo crni primjerci velikih mačaka. Premda se riječ *pantera* sve manje koristi kao sinonim za leoparda ostala je u značenju velike mačke, zato da bi se izbjegla dvosmislenost u imenovanju ove pojave potrebne su obje riječi.

Izvori
------

1. ↑  Eizirik, E. Yuhki, N. Johnson, W. E. Menotti-Raymond, M. Hannah, S. S. O'Brien, S. J. (2003). „Molecular Genetics and Evolution of Melanism in the Cat Family". *Current Biology* **13** (5): 448–453. DOI:10.1016/S0960-9822(03)00128-3. PMID 12620197. Arhivirano iz originala na datum 2013-05-06. Pristupljeno 2015-01-01.
|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **filozofiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

**Filozofija prava**, također poznata kao *pravna filozofija*, je grana filozofije koja se bavi proučavanjem prava. Filozofija prava obuhvaća različita pitanja poput prirode prava, autoriteta prava, etike prava, pravne interpretacije itd.

Opći pojam
----------

Jedna od važnih tema u filozofiji prava je pitanje što čini pravo pravom. Većina pravnih filozofa slaže se u stavu da pravo ima objektivnu prirodu koja ne ovisi o mišljenju ljudi. To znači da pravo postoji neovisno o tome jesu li ljudi svjesni toga ili ne.

Pravna filozofija također se bavi pitanjem autoriteta prava. Autoritet prava određuje zašto se ljudi smatraju dužnima poštovati pravne propise. Prema teoriji društvenog ugovora, ljudi se slažu da će poštovati pravne propise kako bi se jamčila društvena stabilnost i sigurnost.

Etika prava proučava moralnu dimenziju prava. Pitanja koja se postavljaju u ovom području uključuju pitanje o tome jesu li pravne propise koji su iznijeli autoriteti uvijek moralno prihvatljive i jesu li ljudi dužni poštovati pravne propise koji su nepravedni.

Pravna interpretacija je još jedno važno područje u filozofiji prava. Pravni propisi često su složeni i otvoreni za različite interpretacije. Pravna interpretacija se bavi pitanjem kakvo je značenje i svrha pravnih propisa te kako ih najbolje tumačiti.

Ukratko, filozofija prava proučava prirodu prava, autoritet prava, moralnu dimenziju prava te pravnu interpretaciju. To su samo neka od pitanja koja se istražuju u ovom području filozofije.

Povezano
--------

* Prirodno pravo
* Pozitivno pravo
**Crkveni naučitelj** (eng. "Doctor of the Church") je titula, koju su dobili sveci, koji su u velikoj mjeri prodonijeli teologiji i doktrini. Dodjeljuje se jako rijetko, samo nakon smrti i nakon proglašenja svetim. Tu titulu ima samo 30 svetaca i 3 svetice. 

U prvom imenovanju 1298. godine, crkvenim naučiteljima proglašeni su četiri zapadna teologa: sv. Augustin, sv. Ambrozije, sv. Jeronim i sv. Grgur I. Veliki. U drugom imenovanju 1568. godine, crkveni naučitelji postali su i istočni kršćanski teolozi: sv. Atanazije Aleksandrijski, sv. Ivan Zlatousti, sv. Bazilije Veliki i sv. Grgur Nazijanski te sv. Toma Akvinski. Kroz stoljeća, slijedila su nova imenovanja. Posljednje tri titule crkvenih naučitelja, dodijeljene su prvim ženama: sv. Katarini Sijenskoj, sv. Tereziji Avilskoj i sv. Maloj Tereziji.

Neki crkveni naučitelji bili su mistici (sv. Ivan od Križa, sv. Katarina Sijenska, neki su se borili protiv krivih vjerovanja (sv. Augustin, sv. Robert Bellarmin, neki su bili glasoviti govornici (sv. Antun Padovanski, sv. Ivan Zlatousti, a neki su pisali važna teološka djela (sv. Toma Akvinski, sv. Terezija Avilska).

| * p
* r
* u
Crkveni naučitelji |
| --- |
| 
Albert Veliki • Alfons Liguori • Ambrozije • Anselmo • Antun Padovanski • Atanazije Aleksandrijski • Augustin • Bazilije Veliki • Beda Časni • Bernard iz Clairvauxa • Bonaventura • Ćiril Aleksandrijski • Ćiril Jeruzalemski • Efrem • Franjo Saleški • Grgur Nazijanski • Grgur I. • Jeronim • Hilarije iz Poitiersa • Izidor Seviljski • Ivan Damašćanski • Ivan Zlatousti • Ivan od Križa • Katarina Sijenska • Leon Veliki • Lovro Brindisijski • Petar Damiani • Petar Kanizije • Robert Bellarmine • Terezija Avilska • Mala Terezija • Toma Akvinski
 |

***Crkveni naučitelj*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostala značenja, v. Filota (razvrstavanje).*
**Filota** (na grčkom, **Φιλώτας**, ? - oktobar 330. pne.) bio je makedonski oficir, poznat kao najstariji sin Parmeniona, najiskusnijeg i najdarovitijeg generala u vojsci Aleksandra Velikog. Nakon što je njegov otac 336. pne. pomogao Aleksandru da osigura prijestolje poslije atentata na kralja Filipa, Filota je postao član Aleksandrovih "Drugova", odnosno komandant eskadrona u istoimenoj elitnoj konjičkoj jedinici. S vremenom je napredovao i postao komandant Konjičke družine.

Iako je bio sposoban oficir, nije imao sposobnost ophođenja s ljudima, te je zbog bahatosti stekao veliki broj neprijatelja na Aleksandrovom dvoru. Zbog toga je često bio predmetom optužbi za zavjeru protiv Aleksandra, ali je u njih sam Aleksandar povjerovao tek u oktobru 330. pne. kada je na Filotu ukazao Ken, komandant oženjen za Filotinu sestru. Aleksandar je Filotu dao uhapsiti, te mučiti kako bi odao druge zavjerenike, da bi na kraju bio kamenovan i izboden kopljima. Njegovo je pogubljenje potaklo Aleksandra da, usprkos toga što je znao da Parmenion nema veze sa zavjerom, naredi ubistvo svog najsposobnijeg komandanta, s obzirom da se nakon Filotine smrti više nije mogao pouzdati u njegovu vjernost.

Eksterni linkovi
----------------

* Livius, Philotas by Jona Lendering
***Foxy Brown*** je američki kriminalistički film snimljen 1974. godine u režiji Jacka Hilla, poznat kao jedno od najuspješnijih osvarenja *blaxploitation* žanra. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Pam Grier, je žena koja želi po svaku cijenu osvetiti smrt svog momka, vladinog agenta, koga su likvidirali gangsteri koji se kriju iza manekenske agencije. Radnja prikazuje kako se, glumeći prostitutku, infiltirira u njihove redove te planira krvavi obračun u kojoj će joj pomoći pripadnici militantne crnačke grupe.

*Foxy Brown* je originalno bio zamišljen kao nastavak popularnog filma *Coffy* u kome je također glavnu ulogu tumačila Grier. Hill, koji je također bio režirao taj film, je ispočetka bio u nemilosti studija, te je u projekt uključen u poaljednji trenutak. Tada je također odlučeno da Grier u njemu tumači novi lik. Kao i mnoga tadašnja ostvarenja žanra, i *Foxy Brown* se isticao velikim količinama nasilja i golotinje, a bio je i predmetom kritike iz crnačkih i liberalnih krugova zbog navodnog isticanja negativnih rasnih stereotipova. Među dijelom feministkinja je Foxy Brown, slavljena kao svojevrsna feministička ikona, s obzirom da se ne samo ravnopravno bori i trijumfira nad muškarcima, nego na kraju jednog od njih za njegova zlodjela kažnjava na brutalan, ali simbolički snažan način. *Foxy Brown* se također isticao i time što je veliki dio budžeta potrošen na ekstravangantne kostime koje nosi protagonistica, a čemu se Hill ispočetka protivio, držeći da će zbog njih biti zaboravljen i zastario čim oni izađu iz mode; ta se odluka, međutim, kasnije ispostavila ispravnom, jer *Foxy Brown* danas uživa izuzetno dobru reputaciju među gledateljima koje privlači nostalgija prema 1970-im i tadašnjoj popularnoj kulturi. Sam je film imao brojne reference u popularnoj kulturi, a među kojima se najviše ističe komedija *Austin Powers in Goldmember* iz 2002. godine gdje Beyonce Knowles tumači lik nalik na Foxy Brown, a koji je dobio ime Foxxy Cleopatra.

Uloge
-----

* Pam Grier ... Foxy Brown
* Antonio Fargas ... Lincoln "Link" Brown
* Peter Brown ... Steve Elias
* Kathryn Loder ... "Miss" Katherine Wall
* Terry Carter ... Michael Anderson
* Harry Holcombe ... Sudac Fenton
* Sid Haig ... Hays
* Juanita Brown ... Claudia
* Bob Minor ... Oscar
* Tony Giorgio ... Eddie
* Fred Lerner ... Bunyon
* H.B. Haggerty ... Brandi
* Boyd 'Red' Morgan ... Slauson

Izvori
------

1. ↑  Samuel Z Arkoff & Richard Turbo, *Flying Through Hollywood By the Seat of My Pants*, Birch Lane Press, 1992 p 202

Vanjske veze
------------

* *Foxy Brown* na IMDb-u (`en`)
* *Foxy Brown* na AllMovie-u (`en`)
* *Foxy Brown* na filmskoj bazi podataka TCM
* Jack Hill on *Foxy Brown* at Trailers From Hell

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Jack Hill |
| --- |
| 
* *Mondo Keyhole* (1966)
* *Blood Bath* (1966)
* *Spider Baby* (1967)
* *Fear Chamber* (1968)
* *House of Evil* (1968)
* *Pit Stop* (1969)
* *Isle of the Snake People* (1971)
* *The Incredible Invasion* (1971)
* *The Big Doll House* (1971)
* *The Big Bird Cage* (1972)
* *Coffy* (1973)
* *Foxy Brown* (1974)
* *The Swinging Cheerleaders* (1974)
* *Switchblade Sisters* (1975)
* *Sorceress* (1982)

 |
**Crkve u pskovskom arhitektonskom stilu** su skupina od deset vjerskih objekata u istorijskom gradu Pskovu, i duž obale Velike rijeke, na sjeverozapadu Rusije. Predstavljaju ostvarenje Pskovske škole koja se oslanjala na vizantijske, novgorodske i lokalne narodne tradicije uz korištenje lokalnih resursa.

Pskovska arhitektonska škola je jedna od najuticajnijih ruskih arhitektonskih škola, koja je podsticala kontinuiranu razmjenu ideja i karakterisala razvoj arhitektonskih stilova u Rusiji tokom pet vijekova, što je dovelo do specifičnih arhitektonskih i dekorativnih obilježja poznatih kao Pskovska škola. Arhitekte iz Pskova radili su u nekoliko ruskih gradova, uključujući Moskvu, Kazanj i Svijažsk.

Svjetska baština
----------------

Škola je koristila ograničen skup dekorativnih tehnika i arhitektonskih elemenata, ilustrirajući sintezu narodnih stilova unesenih u urbani i monumentalni kontekst, kubične zapremine, kupole, tolobate, bočne kapele, trijemove, priprate i zvonike, kao i druge dekorativne karakteristike.

Crkve u pskovskom arhitektonskom stilu su 2019. godine uvrštene na listu UNESCO-ove svjetske baštine. Izgrađene su u periodu od 12. do početka 17. vijeka.

Izvori
------

1. ↑  „Rusija, spomenici upisani na listu svjetske baštine". *UNESCO: Svjetska baština*. Pristupljeno 19. 1. 2023.
2. ↑  „Crkve u pskovskom arhitektonskom stilu - br.1523". *UNESCO: Svjetska baština - whc.unesco.org*. Pristupljeno 9. 4. 2023. (`en`)

***Crkve u pskovskom stilu*** na Wikimedijinoj ostavi
**Escuintla** (španjolski: *Departamento de Escuintla*) je jedan od 22 departmana na koji je Gvatemala administrativno podjeljena.

Karakteristike
--------------

Departman ima površinu od 4,384 km², na kojoj je 2020. živilo 813,169 stanovnika.

Escuintla na sjeveru graniči sa departmanima Chimaltenango i Sacatepéquez, na jugu sa Pacifikom, na istoku sa Departmanom Santa Rosa i na zapadu sa Departmanom Suchitepéquez.

Sjeverni dio departmana je planinski, vrlo raznolike topografije, od vulkanskog kompleksa kao što je Pacaya, do dubokih kanjona i gudura. 
Južni dio duž pacifičke obalne ravnice kog zovu Costa Grande, je ušće brojnih rijeka.

Administrativni centar departmana je grad Escuintla koji ima 156,313 stanovnika
On je to postao još u 17. vijeku u vrijeme Generalne kapetanije Gvatemala.

Administrativna podjela
-----------------------

Departman Escuintla je danas je podjeljen na 14 općina (španjolski: *municipalities*).

Izvori
------

1. 1 2  „*Guatemala: Department in Guatemala*" (engleski). City population. Pristupljeno 24.2.2023.
2. 1 2 3  „*Departamento de Escuintla, Guatemala*" (španjolski). Guatemala.com. Pristupljeno 24.2.2023.
3. ↑  „*Escuintla in Escuintla*" (engleski). City population. Pristupljeno 24.2.2023.

Vanjske veze
------------

***Escuintla (departman)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobernacion departamental de Escuintla* (službene stranice)[*mrtav link*] (`es`)

 p • r • u  **Departmani Gvatemale** 

Zastava GvatemaleZastava Gvatemale
Alta Verapaz • Baja Verapaz • Chimaltenango • Chiquimula • El Petén • El Progreso • El Quiché • Escuintla • Guatemala • Huehuetenango • Izabal

Jalapa • Jutiapa • Quetzaltenango • Retalhuleu • Sacatepéquez • San Marcos • Santa Rosa • Sololá • Suchitepéquez • Totonicapán • Zacapa  




|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Jovan Čekić** filozof, teoretičar umetnosti i konceptualni umetnik, Rođen je 1953. godine u Beogradu. Diplomirao je i doktorirao u Beogradu. Izlaže od 1975. godine. Jedan je od osnivača konceptualne grupe 143. Redovni je profesor na Fakultetu za medije i komunikacije Univerziteta Singidunum, iz oblasti filozofija umetnosti, dekonstrukcija, digitalna umetnost i nove tehnologije.

Biografija
----------

Kao gostujući profesor predavao je na Fakultetu likovnih umetnosti u Beogradu (2003), Fakultetu likovnih umetnosti na Cetinju (2003-2007), Fakultetu dramskih umetnosti u Beogradu (2008). Urednik je Art edicije u izdavačkoj kuci Geopoetika. Objavio je brojne radove iz filozofije, teorije umetnosti i teorije medija. Objavio je knjigu Presecanje haosa (1998) i monografiju Art Sessions: Era Milivojević (2001). Priredio je sedam samostalnih izložbi i učestvovao u velikom broju grupnih izložbi u zemlji i inostranstvu. Dobitnik je Nagrade Memorijala Nadežde Petrović (1996) i Nagrade Oktobarskog salona (2000). Urednik za teoriju u časopisu Moment, glavni urednik časopisa za vizuelnu kulturu New Moment (1993-1997). Bio je umetnički direktor Bijenala mladih u Vršcu (2002), BELEF-a (2003, 2004), Bio je kreativni direktor u agencijama Saatchi & Saatchi (1993-1997), Communis (2006).

Nagrade
-------

* 1996 Nagrada Memorijala Nadežde Petrović

Samostalne Izložbe
------------------

* 2006, ReLink, Galerija Artget, Kulturni Centar Beograd
* 2004, Skoteinos, SKC, Galerija V.I.P.

Grupne izložbe
--------------

* 2005, O normalnosti. Umetnost u Srbiji 1989-2001, MSU Beograd
* 2005, New Photography From Serbia, Fotohof, Salzburg, Austrija
* 2004, Sistem, SKC, Beograd
* 2003, Identitet i razlika, SKC, Beograd
* 2002, Remont Galerija, Beograd
* 2001, Remont Review I - Beogradska umetnička scena 90-tih
* 2000, 41.Oktobarski salon, (Nagrada oktobarskog salona)

Objavljene knjige
-----------------

* 1998 Presecanje haosa, Beograd
* 2001 Art Sessions: Era Milivojević, Beograd

Vanjske veze
------------

* Arhivirano 2012-10-19 na Wayback Machine-u
* www.serbiancontemporaryart.info[*mrtav link*]
* Arhivirano 2012-08-15 na Wayback Machine-u, pristup 21. mart 2013
* Presecanje Haosa Arhivirano 2016-03-14 na Wayback Machine-u
**Crna murva** ili **Crni dud** (lat. Morus nigra), cvatuća je biljka iz porodice Moraceae, porijeklom iz sjeverozapadne Azije. Biljka je poznata i po velikom broju kromosoma, 308 individualnih tj. 154 para.

Opis
----

Crna je murva listopadno stablo, visine do 15 metara. Listovi su dugi do 20 cm, širine do 10 cm. Plodovi su crne boje, veličine do 3 cm, kod nas dozrijevaju od mjeseca lipnja.

Prehrambena vrijednost
----------------------

Plodovi crne murve
Prehrambena vrijednost:

* bjelančevine = 1.44 g
* masti=0.39 g
* ugljikohidrati=9.8 g
* vlakna=1.7 g
* šećer=8.1 g
* kalcij mg=39
* željezo mg=1.85
* magnezij mg=18
* fosfor mg=38
* kalij mg=194
* natrij mg=10
* cink mg=0.12
* vitC mg=36.4
* thiamin mg=0.029
* riboflavin mg=0.101
* niacin mg=0.62
* vitB6 mg=0.05
* folate ug=6
* choline mg=12.3

Uzgoj i uporaba
---------------

Biljka se naturalizirala u skoro cijeloj Europi (na sjever do južne Švedske), uključujući i Ukrajinu, na istok je raširena sve do Kine. Najvažnija primjena je za jelo, kod nas i za pečenje rakije. U Europu je prvo unešena oko 1500. godine, kako bi je se koristilo za ishranu dudova svilca, što se pokazalo pogrešnim, jer ličinke preferiraju lišće bijele murve. Plod je ukusan, hranjiv, bogat vitaminom C, te antocijanima. Osim plodova listovi i mlade grančice, kao i kora, koriste se u narodnoj medicini, prije svega u Kini i Indiji. Plodovi i listovi mogu se koristiti i za dobivanje prirodnih bojila za tkanine. Može se uzgojiti iz sjemena, cijepljenjem, te reznicama.

Literatura
----------

* Rittig, I. Voćarstvo, Zagreb 1942.

Vanjske veze
------------

***Crna murva*** na Wikimedijinoj ostavi

***Murva*** na Wikimedijinoj ostavi

* PFAF database Morus nigra
**Elitizam** je naziv koji se koristi za ideologije, pokrete i praksu temeljenu na uvjerenju da odlučivanje, upravljanje ili vlast u nekom društvu, organizaciji ili državi mora biti ograničeno isključivo na pripadnike njegove elite, odnosno pojedince koji se od njenih "običnih" pripadnika ističu po porijeklu, materijalnom bogatstvu, obrazovanju, fizičkim ili mentalnim sposobnostima. Takva stav se opravdava tvrdnjom da "običan narod" nema intelektualne ili moralne kvalitete, odnosno financijsku nezavisnost koje bi mu omogućile da donosi odluke od općeg dobra, odnosno da se na njegovo rasuđivanje može uticati potkupljivanjem kratkoročnim zadovoljavanjem potrebama ili podilaženjem predrasudama. Elitizam se često navodi kao suprotnost populizmu.

Za ljudska društva kroz pisanu historiju je karakteristično da su u pravilu bila elitistička, odnosno ustrojena kao autokracije i oligarhije gdje je ograničen broj pojedinaca, najčešće iz redova vladajuće klase, imao institucionalni monopol političkog djelovanja. Elitizam s uvođenjem demokracije dobiva negativne konotacije, ali i nove oblike kao što je tehnokracija.

V. također
----------

* Benevolentna diktatura
* Prosvijećeni apsolutizam
**Isla Ratón** (prevedeno *Mišji otok*) službeno **El Carmen de Ratón** je gradić od 2451 stanovnika na jugozapadu Venecuele. Isla Ratón je i administrativni centar Općine Autana u kojoj živi 8352 stanovnika.

Geografija
----------

Isla Ratón leži na sjeverozapadu savezne države Amazonas, na granici sa Kolumbijom. To je i ime riječnog otoka Orinoca, velikog 40 km² na kom je smješteno istoimeno naselje. Do Ratóna koji je okružen prašumama, i kom je rijeka bila jedina veza sa svijetom, danas vodi i cesta iz administrativnog centra Države Amazonas Puerta Ayacucha.

Historija
---------

Isla Ratón je novo naselje koju je osnovao Pedro Loroima 1943. sa malim brojem suradnika i prijatelja. Do danas je izrastao u naselje sa osnovnom i srednjom školom, crkvom, policijom i trgovinama.

Izvori
------

1. 1 2  „*Amazonas*" (španjolski). Ine. Arhivirano iz originala na datum 2017-12-30. Pristupljeno 7. 1. 2018.
2. ↑  „*Municipio Autana (Amazonas)*" (španjolski). Gelvez. Pristupljeno 7. 1. 2018.

Vanjske veze
------------

***Isla Ratón*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Isla Ratón, estado Amazonas* (`es`)
**Crna slavonska svinja** ili **fajferica** je hrvatska autohtona pasmina svinja.

Nastala je, zbog potrebe za pasminom svinja za ispašu, koja će ranije sazreti, biti produktivnija i otpornija. Na imanju grofa Pfeiffera u Orlovnjaku kraj Osijeka krajem 19. i početkom 20. stoljeća, križale su se krmače pasmine lasaste (buđanovačke) mangalice s nerastovima crnih pasmina Berkshire i Poland China (najstarija američka pasmina svinja). Dobivene najbolje krmače, godinama su se križale s uvezenim nerastovima pasmine Poland China, a kasnije i s Cornwall pasminom. Tako je s vremenom, dobivena crna slavonska svinja. To je svinja skromnih zahtjeva za hranom, pogodna za držanje na otvorenom. Hrani se žitaricama, kukuruzom, bundevama, djetelinom i dr. Ima sposobnost konzumacije veće količine voluminozne hrane u odnosu na moderne plemenite pasmine. Ima mirnu, dobroćudnu narav, visoku otpornost i pigmentiranu kožu, koja je boje pepela, prekrivena obično srednje dugim čekinjama. Papci i rilo crne su boje. Ima kratko tijelo i kratke i tanke noge. 

Prasi oko 7-8 praščića, koji su sivi, gotovo bez dlake. Meso je dobre kvalitete, s visokim sadržajem unutarmišićne masti, dobrom sposobnošću vezanja vode te okusa. Zbog tih svojstava koristi se za dobivanje kvalitetnih suhomesnatih proizvoda kao što su kobasice, šunke, kuleni te čvarci i svježeg svinjskog mesa.

Pasmina je pod zaštitom Nacionalnog programa za očuvanje autohtonih i ugroženih pasmina domaćih životinja u Hrvatskoj. Ima FAO/EAAP status ugroženenosti: potencijalno ugrožena. Brojčano stanje neprekidno raste. Godine 2001. bilo je 237 krmača i 26 nerasta, a 2011. bilo je 896 krmača i 109 nerasta, najviše u Slavoniji. 

Druga autohtona hrvatska pasmina svinja je turopoljska svinja.
**Erciş** (armenski: *Ականց*, Akant) je grad na obali Jezera Van na istoku Turske u *Provinciji Van* od 70 881 stanovnika.

Historija
---------

Današnji mali *Erciş* bio je nekoliko puta u svojoj historiji vladarska prijestolnica, na početku 14. vijeka utvrdio ga je ilhanidski vezir Ali Šah, a nakon njega bio je prijestolnica dinastije Kara Kojunlu. 

Od 18. vijeka, zbog povećanja razine voda Jezera Van stari grad - Artčeš (Artchesh) polako je počeo tonuti, tako da se u drugoj polovici 19. vijeka više nisu vidjeli ni najviši krovovi starog naselja. Novi grad je kompletno preseljen 1841. nešto sjevernije na više mjesto zvano Alada.

U vrijeme Prvog svjetskog rata Erciş se našao na prvoj liniji fronte između Carske Rusije i Osmanskog carstva u ratu zvanom Kavkaska kampanja. Snage Carske Rusije zauzele su grad i držale ga pod okupacijom od 1914. sve do 1. aprila 1918. kad su ga Turci vratili pod svoju vlast.

Erciş je kao i nedaleki grad Van (60 km sjeverno) 23. oktobara 2011. pogodio potres magnitude - 7,2 po richteru, poginulo je 570 ljudi i porušeno na desetke zgrada.

### Geografske karakteristike

Erciş leži na sjevernoj obali Jezera Van, u rukavcu gdje je ono najpliće, na nadmorskoj visini od 1 750 metara, u plodnoj ravnici koju sa sjevera okružuju visoke planine. 

### Privreda

Erciş je centar bogatog poljoprivrednog kraja, poznatog po voću i povrću.

Izvori
------

1. ↑  „*TURKEY: Census Population*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 31. 05. 2012.
2. ↑  „*Erciş-Van earthquake of 2011*" (engleski). Encyclopædia Britannica Online. Pristupljeno 30. 05. 2012.

Vanjske veze
------------

* Službene stranice grada (`tr`)

***Erciş*** na Wikimedijinoj ostavi
**Crljenak kaštelanski** (Zifandel, Primitivo, Pribidrag, Tribidrag, Tibidragho) je visoko kvalitetna sorta vinove loze (vitis Vinifera L.). Kaštelanska autohtona sorta crnog grožđa. Tijekom 15. i 16. stoljeća tribidrago, kao poznata hrvatska robna marka, izvozio se na europska tržišta. Zbog male otpornosti prema bolestima (pepelnica ili lug i siva plijesan), sorta je skoro nestala iz vinograda Hrvatske. Svoj preporod doživljava u Kaliforniji pod imenom zinfandel, danas se uzgaja na površinama većim od 35.000 ha i u južnoj Italiji pod imenom primitivo, na više od 18.000 ha.

DNA Crljenka kaštelanskog
-------------------------

U prosincu 2001. godine na zagrebačkom Agronomskom fakultetu u laboratoriju za oplemenjivanje bilja, genetiku, biometriku i eksperementiranje primjenom SSR markera potvrđeno je da DNK crljenka kaštelanskog ima isti genetski profil kao američki zinfandel. Ista analiza je ponovljena u Zavodu za vinogradarstvo i vinarstvo Sveučilišta u Davisu (Kalifornija, SAD), koja je potvrdila da je Zifandel istovjetan s Crljenkom kaštelanskim.

Potraga za porjeklom
--------------------

Ljubitelji sorte zinfandel, okupljeni u udrugu ZAP, pokušali su pri američkom kongresu zaštititi ovu vrstu kao autohtonu američku sortu, ovaj zahtjev je odbijen uz argumentaciju da prije kolonizacije u Americi nije postojala plemenita vinova loza. DNK metodom je utvrđeno da je zifandel identičan talijanskoj sorti primitivo, koja se uzgaja na jugu Italije u regiji Puglia. Ali, primitivo se u Pugli uzgaja rezmjerno kratko i u starijim ampelografskim priručnicima i stručnim radovima se jasno navodi kao introducirana strana sorta, za koju se smatra da su je donjeli svećenici iz Francuske. Na Sveučilištu u Davisu utvrđeno je da je hrvatska sorta plavac mali poliklonska populacija (smjesa više sličnih sorti) unutar koje koegzistira ovaj genotip. Potraga je vodila do južne Hrvatske. Nakon višegodišnje potrage po južnoj Hrvatskoj, godine 2001. u vinogradu Ivice Radunića u Kaštel Novom, pronađen je prvi trs DNK identičan s zifandelom. Uz pomoć „Dalmatinske ampelografije" rekonstruirano je ime crljenak kaštelanski.

Dalmatinska ampelografija
-------------------------

„Dalmatinska ampelografija" je knjiga ampelografa Stjepana Bulića, izašla iz tiska 1949.godine, u kojoj se opisuju sorte vinove loze na području Dalmacije. Prirodoslovni muzej u Splitu u svom fundusu čuva orginalni hebrarij Stjepana Bulića u kojem su pohranjeni herbarizirani listovi svih sorti čije slike su uvrštene u njegovo kapitalno djelo. U knjizi opis i fotografija crljenka kaštelanskog odgovara stvarnom izgledu: pribidraga (tribidraga), zinfandela i primitiva.

Izvori
------

• I.Pleić i E. Maletić, Crljenak Kaštelanski, Kaštelanski zbornik br. 8, Kaštela, 2007. ISSN 0353-3212

• I.Pleić i E. Maletić, Vrijednosti Kaštelanskih autohtonih sorti vinove loze, Kaštelanski zbornik br. 7, Kaštela, 2003. ISSN 0353-3212
**Elitni termin**, **elitni večernji termin**, **udarni termin** ili **elitni televizijski termin** je izraz koji se u televizijskom žargonu koristi za vremenski period pojedinog dana kada se očekuje maksimalna gledanost televizijskog programa. Uz ovaj izraz se ponekad koristi i originalni engleski naziv **prime time**.

Ovisno o geografskom području, kulturnim navikama, radiodifuznim pravilima i sl. elitni termin obično počinje između 19 i 20, a završava između 22 i 23 sata. Smatra se da je prije tog perioda najveći dio potencijalne publike na poslu ili se vraća s posla, a da se poslije tog perioda najveći dio publike odlazi na spavanje kako bi se pripremio za sljedeći radni dan. 

Sadržaj TV-programa u elitnim terminima se vrlo često razlikuje od ostatka TV-programa. Tako su npr. lokalne TV-stanice u okviru šire TV-mreže dužne u elitnom programu prenositi program iz središta mreže, dok ostatak dana mogu emitirati vlastiti program. 

TV-program u elitnom terminu obično sadržava emisije koje su zbog sadržaja i ozbiljnosti tema obično neprimjerene najmlađem uzrastu. S druge strane, elitni termin je po sadržaju TV-programa obično restriktivniji od TV-programa koji se emitira tokom kasne večeri ili noći.

Elitni termin je posebno važan komercijalnim televizijama, s obzirom da one većinu prihoda ostvaruju od televizijskih reklama. Stoga se u elitni termin stavljaju potencijalno najatraktivnije emisije, kako bi se mogla naplatiti maksimalna cijena za emitiranje TV-reklama tokom i između njih.
**Eleonora** (1122-1. april 1204), vojvotkinja Akvitanije, je vladala Akvitanijom i bila jedna od najmoćnijih i najutjecajnijih žena svoga vremena. Pored toga što je bila *suo iure* vojvotkinja Akvitanije, brakovima je bila i kraljica Francuske i Engleske.

Mladost
-------

Bila je kćerka akvitanskog vojvode Vilima X i Enore od Châttelleraulta. Ime je dobila po majci i prvi je nosilac imena Eleonora (koje znači "druga Enora"). Naslijedila je oca s petnaest godina kao vojvotkinja Akvitanije i grofica Poitiersa.

Prvi brak
---------

Tri mjeseca po dolasku na akvitansko prijestolje vojvotkinja Eleonora se udala za francuskog kralja Luja VII, sina i savladara svog zakonskog staratelja, Luja VI. Luj VII je time postao *iure uxoris* vojvoda Akvitanije. Tokom svog prvog braka učestvovala je u Drugom križarskom ratu kao vođa akvitanskih trupa. Po povratku iz križarskog rata Eleonora i Luj su odlučili zatražiti poništitenje svog nesretnog braka. Razlike između njih su bile nepremostive, a u braku su bile rođene samo dvije kćerke, pa je poništen na osnovu prebliskog srodstva muža i žene.

Drugi brak
----------

Godine 1152. udala se za normanskog vojvodu Henrika II, koji joj je bio još bliži rođak od prvog muža. Time je dobila novog savladara. Dvije godine kasnije on je naslijedio englesku krunu. U sljedećih trinaest godina rodila mu je osmero djece. Tri od njihovih pet sinova postali su kraljevi Engleske. Međutim, i ovaj brak je ubrzo postao nesretan. Pošto je podržavala pobune njihovih sinova protiv njega, Henrik je Eleonoru držao u kućnom pritvoru od 1173. do svoje smrti 1189. godine.

Udovištvo
---------

Po muževoj smrti oslobodio ju je njen sin, Rikard I, koji je vladao Akvitanijom zajedno s njom. Kraljica Eleonora je upravljala Engleskom kao regent dok se njen sin borio u Trećem križarskom ratu. Nadživjela ga je i posljednje godine svoje vladavine u Akvitaniji provela je vladajući zajedno s najmlađim sinom, Ivanom. Do smrti je nadživjela svu svoju djecu osim Ivana i Eleonore.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: **Vilim X**  |  **Vojvotkinja Akvitanijes Lujem, Henrikom I,Rikardom, Otonom i Ivanom** 1152-1189 | Nasljednik: **Ivan**  |

  


***Eleanor od Akvitanije*** na Wikimedijinoj ostavi
**Elio Di Rupo** (rođen 18. jula, 1951. u Morlanwelzu) je belgijski socijal-demokratski političar i predsednik frankofone is a Belgian social-democratic Socijalističke partije. Di Rupo je otvoreno gej.

Biografija
----------

Elio Di Rupo je sin italijanskih imigranata. Njegov otac je umro kada mu je bilo samo godinu dana, i o njemu i još šestoro dece se brinula njegova majka. Iz finansijskih razloga, troje od sedmoro dece je moralo da bude smešteno u sirotište, smešteno u blizini mesta gde je porodica stanovala.

Diplomirao je i doktorirao hemiju na Mons-Hainaut, gde je i započeo svoju profesionalnu karijeru.

Politička karijera
------------------

Svoju političku karijeru je započeo kao ataše u kabinetu Jean-Maurice Dehoussea, 1980-1981.

Elio Di Rupo je vođa jedne od dve belgijske socijal-demokratske partije, *Parti Socialiste* (PS) i jedan je od najmoćnijih političara Belgije.

Poznat je po tome što uvek nosi crvenu mašnu.

Godine 1996. je lažno optužen da je imao seksualne odnose sa maloletnikom, Olivierom Trusgnachom. Ove optužbe su zamalo značile kraj njegove karijere, ali je dokazano da su neistinite.

Godine 2000. postao je gradonačelnik Monsa, glavnog grada provincije Hainaut.

Elio Di Rupo
Oktobra 2005. postao je ministar-predsednik Valonije.

Tokom 2006. i 2007. Di Rupo i njegova partija su se pokazali neuspešnim u pokušaju iskorenjivanja korupcije. Ovo je verovatno bio razlog zbog koga je partija izgubila prvo mesto među frankofonim partijama Belgije na izborima 2007.

Nakon što je bivši predsenik, Guy Spitaels zahtevao da se odluči između svoje uloge predsednika Valonije i uloge predsednika partije, Di Rupo je raspisao izbore u partiji i objavio da će dati ostavku na mesto predsednika Valonije ako ponovo bude izglasan za predsednika partije. Di Rupo je dobio 89.5% glasova.

Nakon belgijskih izbora, 2010. godine, u kojoj je njegova partija dobila najviše glasova od frankofonih partija, pojavile su se spekulacije da će njemu biti povereno da formira vladu.

Vanjske veze
------------

* (`fr`) Zvanični blog Elija Di Rupa

Izvori
------

1. ↑  press release Arhivirano 2011-07-16 na Wayback Machine-u i La Libre Belgique
2. ↑  „Podelu Belgije bi podržala samo manjina". Blic. 15.6.2010. Pristupljeno 18.7.2010.

| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi:**Robert Collignon** | **Ministar-predsednik Valonije**1999–2000 | Slijedi:**Jean-Claude Van Cauwenberghe** |
| Prethodi:**André AntoineActing** | **Ministar-predsednik Valonije**2005–2007 | Slijedi:**Rudy Demotte** |


***Elio Di Rupo*** na Wikimedijinoj ostavi
Luca Giordano: Irida, freska, 1684. - 1686.
**Irida** ili **Iris** (grč. **Ιρις**, *Iris*) božica je duge i glasnica bogova u grčkoj mitologiji. Prema Heziodu, ona je kći Okeanide Elektre i Taumanta; Zefirova žena s kojim je imala sina Pota.

Mitologija
----------

Irida je bila osobni Herin glasnik. Bila je povezivana i s Hermesom, glasnikom bogova, a ona, poput njega, nosi ili krilati štap ili kaducej. Iris je kao glasnica bogova dugom šarala s visina prenoseći poruku na zemlju. Tamo gdje bi duga dotakla tlo, kao i munja slavenskog boga gromovnika Peruna, izrastala je perunika, možda svaki put druge boje. Po njoj je ona dobila i drugi naziv - iris.

Na Zeusovu zapovijed nosi vrč vode s rijeke Stiks koja uspavljuje sve one koji lažno svjedoče. Prikazivana je kako opskrbljuje oblake vodom, u obličju duge ili kao mlada djeva s krilima, a često i s glasničkim štapom.

Iridini Epiteti:

* *Chrysopteron* (zlatokrila)
* *Aellopos* (brzonoga poput oluje)
* *Thaumantias* ili *Thaumantos* (Taumantova kći, prekrasna)

Zanimljivosti
-------------

U Japanu Irida simbolizira pobjedu, a u doba Karla Velikog koristila se kao francuski kraljevski simbol. 

Po njoj je nazvan i istoimeni asteroid (7 Iris).

Eksterni linkovi
----------------

***Irida*** na Wikimedijinoj ostavi

* Irida u klasičnoj literaturi i umjetnosti
* Irida u grčkoj mitologiji
**Jama Ledana** (ili pećina) je podzemni oblik kraškog reljefa sa vertikalnim ulazom i velikim horizontalnim podzemnim galerijama. Smještena je u Ledanskoj uvali, u zaseoku Vučija Poljana, Opština Ribnik, Republika Srpska, Bosna i Hercegovina. Ispunjena masivnim atraktivnim ledenim naslagama formiranim od desetina slojeva leda, čiji su bregovi visine do 15 metara. U jami su i klasične tvorevine koje sačinjavaju: stalagmiti, stalaktiti, povijeni stalaktiti i salivi.

Dubina jame je 72 metra, a dužina pećinskih kanala iznosi 180 metara. Iako je temperatura iznad nule, u pećini je konstantno led. Balvani koji se nalaze na ulazu jame služili su lokalnom stanovništvu za iznošenje leda prije pojave rashladnih uređaja. Nakon što bi izvuklo komade leda iz jame, stanovništvo je led stavljalo u prtene vreće u kojima se nalazila piljevina, kako bi ga sačuvali od topljenja, te ih u zaprežnim kolima vozili u obližnju varoš i prodavalo poslastičarima.

Ipak, posljednjih godina dolazi do smanjenja ledenih naslaga. U jamu se ulazi samo uz speleološku opremu, spuštanjem uz konopac. Okružena je bujnim četinarskim šumama.

Zaštićeno područje
------------------

Jama Ledana je proglašena zaštićenim područjem slijedećih karakteristika:

* datum proglašenja:2012
* IUCN kategorija zaštićenog područja: III - spomenik prirode
* stepeni zažtite na cjelokupnoj teritoriji su: II,
* površina: 28,26 ha
* upravljač: Općina Ribnik
* mjesto: Ribnik
**Irački pokret otpora** je zajednički naziv za raznorodne paravojne formacije i ilegalne političke organizacije koje djeluju u cilju nasilnog svrgavanja današnje iračke vlade i/li odlaska okupacijskih snaga koalicije na čijem su čelu Sjedinjene Države. Za njih se koriste izrazi **irački gerilci** i **irački pobunjenici**.

Irački pokret otpora nije jedinstven i čine ga mnoge organizacije koje se nalaze u međusobnom sukobu, najčešće na vjerskoj, etničkoj i ideološkoj osnovi. Mnogi njegovi dijelovi su uz akcije usmjerene protiv okupatorskih snaga i iračke vlade orijentirani i na akcije kojima je cilj fizička likvidacija i protjerivanje dijelova iračkog stanovništva, najčešće na vjerskoj i etničkoj bazi.

Strategija iračkih pobunjenika se svodi na asimetrično ratovanje, odnosno nastojanje da se kombinacijom gerilske taktike, terorističkih akcija te suvremenih sredstava propagande (kao što je Internet) potkopa autoritet iračke državne vlasti, te putem zastrašivanja i obeshrabrivanja javnosti i političkog establishmenta u državama okupacijske koalicije ishodi povlačenje okupacijskih snaga.

Dio organizacija koje se smatraju iračkim pokretom otpora djeluje i kroz legalne parlamentarne stranke, odnosno sudjeluje u radu iračkih organa vlasti.

Podjela
-------

S obzirom na prirodu sukoba, kao i činjenicu da većina njegovih pripadnika djeluje u ilegali, a veliki dio u malim ćelijama, teško je jasno identificirati pojedine grupe, a ponekad jedan pojedinac ili ćelija mogu istovremeno pripadati različitim organizacijama. Od 2003. do danas, se, međutim, profiliralo oko desetak većih gerilskih organizacija, kao i 40 zasebnih grupa. Te organizacije je moguće okvirno grupirati po na vjerskoj, etničkoj i ideološkoj bazi.

* šijitske milicije, koje uglavnom djeluju u južnom dijelu Iraka, a od kojih su najpoznatije Organizacija Badr i Vojska Mahdi pod vodstvom radikalnog vjerskog vođe Muqtade al-Sadra;
* baathisti, odnosno sljedbenici bivšeg iračkog predsjednika Sadama Huseina kojima je cilj obnoviti predratni režim;
* sunitske milicije koje djeluju uglavnom u centralnom dijelu Iraka, a koje se obično dijele na nacionaliste i islamiste, a među potonjima su aktivne pristaše Al Qaede - Al Qaeda u Iraku.

Pored ovih grupa postoji i kurdska islamistička organizacija Ansar-al-Islam.

V. također
----------

* Werwolf

***Irački pobunjenici*** na Wikimedijinoj ostavi
Ovo je članak o pubu.  Za ostala značenja, v. Jamaica Inn (razvrstavanje).

**Jamaica Inn** je prenoćište u parohiji Altarnun u Cornwallu na jugozapadu Engleske. Nalazi se nadaleko autoputa A30, odnosno blizu sredine močvare Bodmin Moor nadeleko od zaseoka Bolventor. Originalno je sagrađeno 1750. kao specijalno prenoćište za putnike poštanskih kočija koji su prelazili preko močvare. Nedaleko od prenoćišta se nalaze brdo zvano *Tuber* ili *Two Barrows*, visine 332 m.

Najpoznatije po tome što je u prošlotsi služilo kao baza krijumčara, odnosno kao duhovima najopsjednutije mjesto u Velikoj Britaniji. Još veću mu je slavu donijela Daphne du Maurier, koja ga je 1930. godine, nakon što je jašući zalutala u magli, slučajno posjetila, i gdje joj je lokalni svećenik ispričao niz priča o duhovima i krijumčarenju. To je poslužilo kao inspiracija za istoimeni roman, objavljen 1936. godine Na osnovu romana je 1939. godine snimljen film *Jamaica Inn* u režiji Alfreda Hitchcocka, a 1983. godine i TV-serija *Jamaica Inn* sa Jane Seymour u glavnoj ulozi. Također ga je spomenula i američka pop-kantautorica Tori Amos na svom albumu *The Beekeeper*.

Izvori
------

1. 1 2  „Jamaica Inn, Cornwall". *cornwall-calling.co.uk*. Pristupljeno 24XII. 2010.
2. 1 2  „Jamaica Inn-Altarnun". British Listed Buildings. Pristupljeno 27. XII 2010.
3. ↑  Paris, Thomas Clifton (1859). *A hand-book for travellers in Devon & Cornwall [by T.C. Paris].*. str. 166–.
4. ↑  Paschke, Jean (March 2007). „The Cornwall of Daphne du Maurier". *British Heritage* (Weider History Group): str. 2. Arhivirano iz originala na datum 2013-01-25. Pristupljeno 2007-11-11.
5. ↑  „About This Track: Tori Amos – Jamaica Inn". last.fm. Pristupljeno 26. XII 2010.

Vanjske veze
------------

***Jamaica Inn*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official website of the Jamaica Inn
* Most Haunted
* Jamaica Inn:Most Haunted Places To Visit
* Ghosts, The Jamaica Inn (a video history overview)
* Hitchcock's 1939 film "Jamaica Inn" Arhivirano 2011-06-29 na Wayback Machine-u
* Reported Hauntings

Koordinate: 50°33′44″N 4°34′01″W﻿ / ﻿50.56225°N 4.566847°W﻿ / 50.56225; -4.566847
**Hun** ili **Houn** (arapski: هون / Hūn) je oaza i grad od 8,440 stanovnika u centru Libije, u Okrugu Džufra u kom je 
administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad se prostire po saharskoj oazi u regiji Fezan, udaljen 250 km južno od Sirta i 500 km jugozapadno od Misrate i 350 km od Sabhe.

Okolica Huna poznata je po crnim planinama od bazalta.

Historija
---------

Hun je poznat kao naselje koje je tokom historije četiri puta mjenjao lokaciju, današnji Novi Hun je star oko 150 godina.
Podignut je 4 km jugoistočno od 500 godina starijeg - Miskana od kog nije ostalo puno tog vidljivo jer su mu kuće bile građene od nepečene gline pa su se spojile sa pijeskom.

Hun je dobio na važnosti 1939. u vrijeme talijanske kolonijalne uprave, kad je konačno anektiran i južni Fezan, kao Južna vojna zona (Libijska Sahara) sa glavnim garnizonom i sjedištem vojne uprave u Hunu.

Smirivanje Huna nije prošlo lako, u njemu je nakon sukoba sa jedinicama Armije Kraljevine Italije u oktobru 1928. - 1929. obješeno u znak odmazde 19 građana Huna. Dobar dio stanovnika je deportiran u koncentracione logore u Misrati i Homs.

Hun je raskršće pustinjskih magistrala a ima i aerodrom (IATA: HUQ, ICAO: HLON).

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Libya, State of Libya*" (engleski). City population. Pristupljeno 17.12. 2019.
2. 1 2 3 4  „*Houn, The migrating town*" (engleski). LookLexl. Arhivirano iz originala na datum 2011-10-17. Pristupljeno 17.12. 2019.
3. ↑  „*Oasi di Hon (Osai di El Giofra)*" (talijanski). Dell’Aria. Pristupljeno 17. 14. 2018.
4. ↑  Malak Lybia. „*6 things you didnt know about Houn*" (engleski). Yala Press. Pristupljeno 17. 11. 2019.
5. ↑  „*Hon Airport HUQ*" (engleski). Airportia. Pristupljeno 17.12. 2019.

Vanjske veze
------------

***Hun (Libija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Houn, The migrating town* Arhivirano 2011-10-17 na Wayback Machine-u (`en`)
**Eter** (grč. **΄Αἰθήρ**, *Aithếr*) ili **Akmon** (grč. **΄Ακμων**, *Akmôn*) u grčkoj mitologiji primordijalni je bog svjetla, sin Ereba, boga vječne tame i boginje noći Nikte, utjelovljenje je prozirne modrine koja okružuje svijet i zraka koji ljudi udišu.

Etimologija
-----------

Eterovo grčko ime znači "svjetlo", "gornji zrak" ili "vedro nebo". Njegovo drugo ime Akmon znači "meteor" ili "nakovanj". Latinski oblici njegovih imena jesu *Aether* i *Acmon*.

Mitologija
----------

Prema Heziodu, sin je Ereba i Nikte, Hemerin brat, ali prema Higinu roditelj mu je Kaos, no on ga zamjenjuje i s Uranom, a također govori da je Ergija kći Etera i Geje. Kalimah Urana naziva Akmonidom, Akmonovim sinom.
U umjetnosti je prikazivan kao lijepi mladić, često u društvu svoje sestre Hemere, boginje vedrog dana.

U orfičkim pjesmama Eter je sin Ananke i Krona (Vrijeme), te brat Ereba, duša svijeta i sav život proizlazi iz njega.
Često ga se naziva Zeusovim obrambenim zidom, granicom koja dijeli Tartar od kozmosa.

Po Higinu Eter je sa sestrom Hemerom otac Talase.

Vanjske veze
------------

* Eter u klasičnoj literaturi (`en`)

  


|  |
| --- |
| **Grčka mitologija** |
| **Bogovi** |
| Afrodita | Apolon | Ares | Artemida | Asklepije | Atina | Demetra | Dionis | Eos | Eol  Had | Hefest | Helije | Hera | Hermes | Hestija | Hore | Mojre | Muze | Pan (mitologija) | Posejdon | Selena | Zevs |
| **Primordijalna božanstva** |
| Etar | Geja | Hemera | Nikta | Tartar | Hronos | Eros | Uran | Ereb | Haos | Pont | Ananka | Talasa |
| **Titani** |
| Okean | Hiperion | Japet | Kron | Menetije | Prometej | Epimetej (mitologija) | Atlas | Kej | Krije | Astrej | Palant | Perzes Teja | Reja | Mnemosina | Temida | Tetija | Feba | Leta |
| **Heroji** |
| Ahil | Agamemnon | Atalanta | Belerofont | Kasandra | Dedal i Ikar | Diomed  Ajant | Herakle | Hektor | Jason | Ikar | Meduza | Menelaj | Minos | Penelopa | Sizif | Tezej | Odisej |
| **Kategorije** |
| Bogovi | Heroji | Muze |