recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
| **Xiping Daogong** (西平悼公) |
| --- |
| Porodično ime: | Zhang (張; zhāng) |
| Osobno ime: | Tianxi (天錫, tiān xí) |
| Posthumno ime: | Dao (悼, daò)doslovno: "plašljivi" |
|

**Zhang Tianxi** (張天錫) (346–406), originalno kurtoazno ime **Gongchungu** (公純嘏), kasnije **Chungu** (純嘏), nadimak **Duhuo** (獨活), formalno **Vojvoda Dao od Xipinga** (西平悼公), bio je posljednji vladar kineske države Raniji Liang. Bio je najmlađi sin Zhang Juna (Vojvoda Zhongcheng) a prijestolje je preoteo svom nećaku Zhang Xuanjingu (Vojvoda Jingdao) 363. Za vrijeme vladavine je nastojao biti vazal i dinastiji Jin i državi Raniji Qin. Pokušaj da se odupre državi Raniji Qin nije uspio te je nakon njegove predaje godine 376. prestala država RanijiLiang. Nakon toga je postao službenik države Raniji Qin (s titulom **Markiz od Guiyia** (歸義侯)), ali je nakon poraza države Raniji Qin u bitci na rijeci Fei 383. prebjegao dinastiji Jin. Iako carska vlada nije bila sretna zbog njegovog prethodnog laviranja na prijestolju Ranijeg Lianga, zbog zasluga predaka mu je car Xiaowu vratio titulu Vojvoda od Xipinga. Umro je godine 406. nadživjevši svoju državu za tri decenije.
| **Xiping Jingdaogong** (西平敬悼公) or**Xiping Chonggong** (西平沖公) |
| --- |
| Porodično ime: | Zhang (張; zhāng) |
| Osobno ime: | Xuanjing (玄靚, xuán jìng) |
| Posthumno ime:(Jin) | Jingdao (敬悼, jìng daò)doslovno:"štovajući i plajšljiv" |
| Posthumno ime:(interno) | Chong (沖, chōng)"mladi vladar" |
|

**Zhang Xuanjing** (張玄靚 or 張玄靖) (350–363), kurtoazno ime **Yuan'an** (元安), formalno **Vojvoda Jingdao od Xipinga** (西平敬悼公, posthumno ime koje mu je dala Dinastija Jin (265-420)) ili **Vojvoda Chong od Xipinga** (西平沖公, posthumno ime korišteno interno u Ranijem Liangu) bio je vladar kineske države Raniji Liang. Na prijestolje je formalno došao u dobi od pet godina, nedugo nakon što je njegov nasilni stric Zhang Zuo, koji je prio toga bio svrgnuo i ubio njegovog starijeg brata Zhang Yaolinga, i sam ubijen u puču. Zhang Xuanjing je koristio titulu **Prince Chong od (Ranijeg) Lianga** (kineski: )

Njegovu vladavinu je obilježila politička nestabilnost, odnosno serija regenata koji su nasilno svrgavali jedni druge -- Zhang Guan (張瓘), Song Hun (宋混), Song Cheng (宋澄), Zhang Yong (張邕) i stric Zhang Tianxi, koji ga je na kraju svrgnuo i ubio 363.
**Pećka mitropolija** je bila eparhija u okviru granica Kraljevine Crne Gore. Postojala je od 1912. do 1931. godine.

Prvi pećki mitropolit je bio dr Gavrilo Dožić, kasniji patrijarh srpski.

Sjedište mitropolije je bilo u manastiru Pećkoj patrijaršiji, a sačinjavali su je protoprezviterijati: pećki, beranski, bjelopoljski i pljevaljski sa manastirima: Pećka patrijaršija, Visoki Dečani, Đurđevi Stupovi, Sveta Trojica (Pljevlja),Dovolja i Aranđelovo (na Đurđevića Tari).

Nakon što je Sveti sinod u Kraljevini Crnoj Gori donio 4. decembra 1918. godine odluku o prisajedinjenju Cetinjske arhiepiskopije — *Srpsko-Pravoslavne Sv. Crkve u Crnoj Gori* sa ostalim srpskim mitropolijama i eparhija, Pećka mitropolija je ušla u sastav obnovljene Srpske patrijaršije.

Nakon arondacije Pećke mitropolije (1931), protoprezviterijati beranski i bjelopoljski su ušli u sastav Mitropolije crnogorsko-primorske, pljevaljski — u sastav Mitropolije dabrobosanske, a Metohija u sastav Eparhije raško-prizrenske (sa izuzetkom Pećke patrijaršije koja je ušla u neposrednu nadležnost srpskog patrijarha).

Vidi još
--------

* Cetinjska arhiepiskopija
* Zahumsko-raška eparhija
* Nikšićka eparhija
**Pasadur** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Lastovo (općina), Dubrovačko-neretvanska županija. 

U mjestu se nalazi jedini hotel na otoku, Solitudo izgrađen 1981. godine. Mjesto se nalazi 3 km od Ubli. Tu su smješteni mnogobrojni vojni objekti (i bunkeri) bivše Jugoslavenske ratne mornarice koja je boravila na Lastovu 18 godina, do svibnja 1992. Danas su razrušeni i u zapuštenom stanju. Poviše Pasadura nalazi se Jurjev vrh s kojeg puca odličan pogled na Pasadur i Uble.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 77 stanovnika te 22 obiteljskih kućanstava.

  

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

Iskazuje se od 1991. kao samostalno naselje nastalo izdvajanjem iz naselja Uble. Do 1971. kao dio sadržan u naselju Lastovo. Kao dio naselja iskazuje se od 1910. U 1921. podaci su sadržani u naselju Lastovo.

Galerija
--------

* Hotel SolitudoHotel Solitudo
* Objekt mornariceObjekt mornarice
* Bunker bivše JNABunker bivše JNA

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Pasadur** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Lastovo |
| --- |
| Glavat • Lastovo • Pasadur • Skrivena Luka • Sušac • Uble • Zaklopatica |
Promotivni plakat iz 1932. godine sa glumicom Joan Blondell koji je povučen nakon što se proglasio suprotnim odredbama Kodeksa.
**Predkodovski Hollywood** (engl. ; doslovno *Hollywood prije Kodeksa*) je izraz kojim se opisuje hollywoodska kinematografija na samom početku ili neposredno prije svog zlatnog ili "klasičnog" perioda, odnosno od 1927. (kada je uveden zvučni film) do 1934. kada su hollywoodski studiji počeli primjenjivati odredbe cenzorskog Produkcijskog kodeksa MPAA, po kome je period na kraju i dobio ime. Iako su taj period obilježile dramatične promjene vezane uz tranziciju sa nijemog filma, odnosno financijski problemi koji su mučili studije uslijed sloma njujorške burze, njegova glavna karakteristika je bila daleko veća sloboda sadržaja u hollywoodskim filmovima, prije svega u prikazu seksa, nasilja i raznih oblika društvene patologije te, u manjoj mjeri, društveni angažmani stav i spremnost na političke kontroverze. Iako je Kodeks bio donešen 1930. godine, nije se ozbiljno primjenjivao, jer su studiji i sineasti držali da publika osiromašena Velikom depresijom biti dodatno privučena "masnim" sadržajem. To se, između ostalog, odrazilo i na začetak modernih žanrova kao što su gangsterski i zatvorski film, veliki broj mjuzikala gdje su glavna atrakcija bile oskudno odjevene plesačice, kao i komedije i drugi žanrovi gdje je glavni motiv bila prostitucija, preljub ili promiskuitet; osim njih se implicitno ili eksplicitno prikazivao homoseksualizam, a pojedina ostvarenja su sadržavala scene golotinje. Kodeks, koji je takve sadržaje eksplicitno priječio, je na snagu stupio tek nakon što se protiv njega mobilizirala Rimokatolička crkva, odnosno stekla saveznika u demokratskoj administraciji predsjednika Roosevelta; pod njenim pritiskom su hollywoodski studiji uveli rigorozan sistem filmske cenzure, koji će na snazi ostati sve do 1960-ih. Dotadašnji hollywoodski filmovi koji su kršili odredbe Kodeksa su uništeni, isječeni ili povučeni u bunker; za sve njih se koristi izraz *Pre-Code*.

Vanjske veze
------------

* The Motion Picture Production Code of 1930 Arhivirano 2011-02-22 na Wayback Machine-u
* Pre-Code Film from Bright Lights Film Journal
* Sexual Classic Films at Filmsite.org
* Pre-Code Film at the UCLA Film & Television Archive Arhivirano 2011-01-03 na Wayback Machine-u
* Turner Classic Movies
**Predrag Delibašić** (Sarajevo, 10. oktobar 1928 — Beograd, 6. avgust 2016) je bio jugoslovenski reditelj, scenarista i glumac.

Bioografija
-----------

1941. uhapšen od vlasti NDH. Iz zatvora u Ustaškom logoru u Višegradu pobegao prilikom transporta. Boravio u Užicu kao izbeglica iz NDH. Učesnik NOB 1941-1945. 1942. uhapšen od četnika na terenu Priboja u Sandžaku. Pobegao prilikom sprovođenja. 1950. uhapšen i zatočen u logoru na Golom otoku. Pušten na intervenciju Milovana Đilasa (rehabilitovan 2010.).

Gimnaziju i veliku maturu završio u Sarajevu 1947. a Visoku filmsku školu završio u Beogradu 1949. Diplomirao na Odseku režije Akademije za pozorišnu umetnost u Beogradu (1953.) Diplomirao na Odseku režije na Eksperimentalnom centru za kinematografiju u Rimu (1959.)

Filmografija
------------

Reditelj | Scenarista | Glumac | Asistent režije | Snimatelj | urednik | 

| Reditelj | ▲ |
| --- | --- |


Kratki dokumentarni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1957 | Paja Jovanović |
| 1960-te ▲ |
| 1965 | Vina teku |
| 1980-te ▲ |
| 1985 | Kapetan Riva |
| 1990-te ▲ |
| 1995 | Jedan od mnogih |

| Scenarista | ▲ |
| --- | --- |


Kratki dokumentarni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1957 | Paja Jovanović |
| 1980-te ▲ |
| 1985 | Kapetan Riva |
| 1990-te ▲ |
| 1995 | Jedan od mnogih |

| Glumac | ▲ |
| --- | --- |


Dugometražni film|  | Naziv | Uloga |
| --- | --- | --- |
| 1949 | Priča o fabrici | Ing Boris |
| 1960-te ▲ |
| 1968 | U raskoraku | / |

| Asistent režije | ▲ |
| --- | --- |


Dugometražni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1950 | Crveni cvet |
| 1956 | Klisura |

| Snimatelj | ▲ |
| --- | --- |


Kratki dokumentarni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1995 | Jedan od mnogih |

| urednik | ▲ |
| --- | --- |


Kratki dokumentarni film|  | Naziv |
| --- | --- |
| 1965 | Vina teku |

Spoljašnje veze
---------------

* Predrag Delibašić na IMDb-u (`en`)
***Remparts d'argile*** (sh. *Glineni grudobrani*) je francuski igrani film snimljen 1970. godine u režiji Jean-Louisa Bertucellija. Radnja se događa 1960-ih u zabačenom tuniskom gradiću gdje radnici u lokalnom rudniku soli organiziraju štrajk, a na što vlasti reagiraju slanjem vojske. Protagonistica, čiji lik tumači marokanska glumica Leila Shenna, je mlada žena koja odluči pomoći štrajkašima sabotirajući vojnike, a koja se pri tome transformira, nastojeći se osloboditi tradicionalnog patrijarhalnih shvaćanja. *Remparts d'argile*, sniman na lokacijama u Alžiru i koristio stil blizak cinema veriteu, se naslanjao na tada u evropskim kinematografijam popularan trend politički angažiranih ostvarenja, odnosno kroz lik glavne protagonistice nastojao sa ljevičarskih pozicija promovirati društvene reforme u novostvorenim nezavisnim državama Trećeg svijeta.

Uloge
-----

* Leila Shenna : Jeune femme
* Jean-Louis Trintignant : Entrepreneur

Vanjske veze
------------

* *Ramparts of Clay* na IMDb-u (`en`)
Satelitska slika otoka Rave
**Vela Rava** je dio naselja Rava na otoku Rava, smještenom u Zadarskom arhipelagu.

Naselje je smješteno u središnjem dijelu otoka, koristeći povoljan položaj uz uvale Marnjica, Grbačina i Grbavač na zapadnoj obali otoka (uz koje je vezana glavnina novije izgradnje kuća za stanovanje i odmor), te mogućnost pristupa uvalama Ivanoševica i Pavajsko na sjeveroistočnoj obali otoka. Vela Rava je još od srednjeg vijeka bila glavno središte na otoku. U starijem dijelu naselja na vrhu blago zaravnjene uzvisine (75 m do 82 m nadmorske visine) nalazi se seoska škola, župna crkva Uznesenja Blažene Djevice Marije (Vele Gospe; spominje se još 1391. temeljito je restaurirana 2006.), uljara i župni dvor, a u novijem dijelu naselja, uz uvalu Marnjicu, trgovina, pošta i restoran. Uz više manjih mulića i porta za brodice, u Marnjici se nalazi i riva uz koju pristaje putnički brod koji Ravu povezuje sa Zadrom. Turisti mogu koristiti i usluge kvalitetnoga ugostiteljskog objekta Villa Rava u uvali Grbavač. 

Na središnjem mjesnom trgu - Kolešću - označen je Centar Svita (slično kao u Ludbregu, Biloj Vlaci i brojnim drugim hrvatskim naseljima), po čemu je Rava poznata u zadarskom arhipelagu ("Rava - Centar Svita", "Ki ni vidi Rave ni vidi Svita"). U Veloj Ravi je uređeno nogometno igralište (Dragušina) gdje se svake godine, na dan Ravske fešte (Vela Gospa, 15. kolovoza), već više desetljeća održavaju tradicionalni malonogometni turniri.
**Patuljasti kljunasti kit** (*Mesoplodon peruvianus*) jedan je od novije otkrivenih vrsta roda *Mesoplodon* i još nije najbolje istražen. Prije samog otkrića vrste 1991. godine u Peruu, bilo je oko dvadesetak viđenja jedne vrste koja je privremeno bila poznata kao *Mesoplodon sp. A*, a kasnije se otkrilo da su ta viđenja vezana upravo uz ovu vrstu.

Fizički izgled
--------------

Narastu maksimalno do 3,9 m, što ih čini najmanjim kljunastim kitovima. Spolni dimorfizam očituje se u samoj veličini jedinke, pa se dužina ženki kreće do 3,5 m, a mužjaka do maksimuma same vrste, odnosno do ranije spomenutih 3,9 m. Mladunčad se koti s oko 1,5 m. Ženke su sivkaste na leđnoj površini tijela, a na prijelazu u bjelkastu trbušnu površinu javlja se maslinasto smeđa do sivo smeđa boja. Mužjaci su na ležnorepnom dijelu sivi, a prema lubanji imaju bjelkasti prijelaz koji se spaja sa bjelkastom trbušnom površinom. Siva boja se javlja opet na leđnom dijelu glave, tako da taj bijeli dio gledajući s leđa ima oblik potkove. Također mu je tijelo išarano pravocrtnim prugama koje sliče na ožiljke. Leđna peraja je mala i trokutastog oblika u oba spola. Mladunčad su tamno do svjetlo sivo-smeđa, bez linija. Glave su svjetlije sa strane a tamnije medijano, crno-smeđe boje. Trbušna površina tijela još uvijek je bjelkasta ili bar znatno svjetlija od ostatka. Mužjaci također imaju dva zuba na apeksu mandibule.

Ponašanje
---------

Također nije dovoljno istraženo, no najčešće su viđani u grupama do 8 jedinkâ. U plitkom disanju, tijekom izlaska po zrak, prvo izranja glava i lubanjski dio torza, a kada glava već krene uranjati, tek se onda pojavljuje leđna peraja.
**Swithelm** ili **Swithhelm** (? - 664) bio je kralj Istočnih Saksonaca (Essexa) od 660/661. do smrti. Bio je sin paganskog kralja Saewarda, odnosno brat Sigeberhta Malog. Na prijestolje je došao nakon ubistva svog rođaka, kršćanskog kralja Sigeberhta Dobrog. Iako se Sigeberhtova smrt tradicionalno pripisuje njegovoj vjeri, a Swithhelm među historičarima smatra jednim od mogućih poticatelja, sam Swithhelm se prije toga bio pokrstio. Imao je dobre odnose sa Istočnom Anglijom i njenim kraljem Aethelwoldom. Umro je godine 664. od posljedica kuge koja je tada poharala Britaniju.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Sigeberht II Dobri**  |  **Kralj Essexa** 660–664 | Slijedi: **Sighere i Sebbi**  |

| * p
* r
* u
Monarsi Essexa |
| --- |
| Æscwine • Sledd • Sæberht • Seaxred • Sæward • Sigeberht Mali • Sigeberht Dobri • Swithhelm • Sighere • Sæbbi • Sigeheard • Swæfred • Offa • Sælred • Swæfberht • Swithred • Sigeric • Sigered • Egbert\* |
| \*ujedno monarh Wessexa, Kenta, Sussexa i Mercije
 |
**Rjukan-Notodden mjesto industrijske baštine** nalazi se u oblasti Telemark, Norveška. Smješten je u živopisnom krajoliku planina, vodopada i riječnih dolina, sa hidroelektranama, dalekovodima, fabrikama, transportnim sistemima (željeznica i luka sa trajektom) i naseljima za smještaj radnika i socijalnim ustanovama.

Svjetska baština
----------------

Predstavlja primjer nove globalne industrije početkom 20. stoljeća sa kombinacijom industrijskih dobara s prirodnim krajolikom. Kompleks je osnovala kompanija Norsk-Hydro za proizvodnju veštačkog đubriva od azota u vazduhu procesom Birkeland–Eyde. Izgrađen je da zadovolji rastuću potražnju zapadnog svijeta za poljoprivrednom proizvodnjom početkom 20. stoljeća.

Rjukan-Notodden mjesto industrijske baštine je 2015. godine upisano na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine. Lokalitet se proteže od jezera Møsvatn do Notoddena, obuhvatajući 97 pojedinačnih objekata na površini dugoj 92 km koji se smatraju kulturno značajnim.

Izvori
------

1. ↑  „Spomenici upisani na listu svjetske baštine u Norveškoj". *UNESCO: Svjetska baština*. Pristupljeno 19. 11. 2022.
2. ↑  „Rjukan-Notodden mjesto industrijske baštine - br.1486". *UNESCO: Svjetska baština - whc.unesco.org*. Pristupljeno 9. 2. 2023. (`en`)
3. ↑  „Svjetska baština u Norveškoj - Rjukan-Notodden industrijska baština". *UNESCO: Svjetska baština*. Pristupljeno 19. 2. 2023.

***Rjukan-Notodden*** na Wikimedijinoj ostavi
**Potomac** (engleski: *Potomac River*) je velika rijeka na istoku Sjedinjenih Američkih Država duga 616 km. 

*Rijeka Potomac* ima veliko historijsko značenje za Sjedinjene Američke Države, ali i ekonomsko jer uz njegove obale živi preko 5 000 000 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Rijeka Potomac* se formira na padinama Masiva Apalači na granici Marylanda i Zapadne Virginije kod mjesta Oldtown gdje se spajaju Sjeverni (150 km) i Južni rukavac (209 km). Od tamo rijeka teče u pravcu jugoistoka, kroz Maryland i Distrikt Washington do svog ušća u Zaljev Chesapeake. U gornjem dijelu svog toka, zajedno sa svijim Sjevernim rukavcem, formira granicu između Marylanda i Zapadne Virginije sve do
grada Harpers Ferry u Zapadnoj Virginiji, a od tamo do ušća granicu između Marylanda i Virginije. 

Estuarij rijeke širok je kod Zaljeva Chesapeake 17 km i dug je skoro do Washingtona.

Karta sliva rijeke *Potomac*
*Potomac* sa svojim pritokama ima sliv velik oko 37 600 km², koji obuhvaća velik dio saveznih država Zapadna Virginia, Virginia, Maryland i Distrikt Washington. 

*Potomac* ima dva različita dijela svog toka, gornji planinski u Regiji Piedmont u kojem rijeka ima brojne meandre i brzake od kojih je najveći *Veliki slap*, visok 11 m, i donji nizinski od grada Washingtona do ušća dug 188 km koji je toliko nizak da se uticaj plime osjeti sve do Washingtona. 

*Rijeka Potomac* plovna je od ušća do grada Washingtona. 

Tokom 18. i 19. vijeka rijeka je imala izuzetno prometno značenje, zbog tog su prokopani kanali paralelni sa rijekom, da se izbjegnu slapovi iznad Washingtona; Patowmack (1785. - 1802.)
i Chesapeake - Ohio (prokopan 1831.) od Washingtona (Georgetown) do Cumberlanda u Marylandu. Ti kanali su služili svojoj svrsi do Prvog svjetskog rata, nakon tog su napušteni, a danas su samo zone rekreacije i uspomena.

Etimologija
-----------

Orginalno indijansko ime rijeke **Patawomeck** zabilježio je kolonist John Smith 1608. ali njeno pravo značenje je i danas nejasno,  od tog je vremenom došlo do današnjeg iskrivljenog imena *Potomac*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Potomac River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 28. 01. 2013.

Vanjske veze
------------

***Potomac (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Potomac River* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Prometejizam** (poljski: ) je naziv za poljsku vanjskopolitičku doktrinu koja je kao cilj imala razbijanje ili slabljenje ruske odnosno sovjetske države kroz potporu secesionističkih nacionalističkih pokreta, odnosno stvaranje što je moguće većeg broja suverenih nacionalnih država na njenoj teritoriji. Koncept je ime dobio po Prometeju, mitskom grčkom polubogu koji je ljudima poklonio vatru i tako ih oslobodio ovisnosti o bogovima. Njegov autor i glavni podstrekač je bio poljski vojskovođa i državnik Jozef Pilsudski, a od njegovog dolaska na vlast 1925. do izbijanja drugog svjetskog rata je, u manjoj ili većoj mjeri, predstavljala neslužbenu politiku Druge poljske republike koja je prometeističke napore nastojala potpomoći pružanjem financijske, logističke i obavještajne pomoći različitim secesionističkim organizacijama.

Glavni izvor podataka o prometeizmu je bio poljski vojni obavještajac Edmund Charaszkiewicz, koji je od 1927. do njemačke invazije bio zadužen za koordinaciju i vođenje prometeimstičkih aktivnosti. Nakon odlaska u emigraciju u Francuskoj je cijeli koncept opisao u knjizi izdanoj u februaru 1940.

V. također
----------

* Poljski mesijanizam
* Međumorje
* Blisko inostranstvo
Relikvijar u kome se nalazi Sudarij iz Ovieda.
**Sveti Sudarij iz Ovieda** (španski: , poznat i kao **Pokrov iz Ovieda** (španski: ) je katolička relikvija koja se čuva u Katedrali grada Oviedo u Španiji. Predstavlja komad krvave tkanine razmjera 84 x 53 cm, koja je po predaji bila omotana oko Isusove glave nakon što je njegovo tijelo skinuto sa križa gdje je bio razapet. Za razliku od mnogo poznatijeg Torinskog pokrova, na njemu nema neposrednih tragova iz kojih bi se mogao razbrati Isusov lik.

Prvi put se spominje 570. u djelu Antonina iz Piacenze, koji je naveo da se čuva u samostanu sv. Marka kraj Jeruzalema. Godine 614. je za vrijeme bizantsko-perzijskog rata Jeruzalem i okolicu zauzela perzijska vojska pod generalom Šahrabarazom. Perzijanci su tada zaplijenili veliki broj Isuovih relikvija, uključujući i Istinski križ. Sudarij je, međutim, prokrijumčaren u sjevernu Afriku, a odatle u Španiju. 

Godine 840. je radi njegovog čuvanja u Oviedu sagradio kapelu Alfonso II od Asturije. Sudarij se vjernicima pokazuje tri puta godišnje - na Veliki petak, 14. i 21. septembra.

Sudarij je, slično kao i Torinski pokrov, bio predmetom raznih istraživanja koja pokušavaju utvrditi njegovu autentičnost; ta su istraživanja dala proturječne rezultate.

Literatura
----------

* Bennett, Janice (January 2005). *Sacred Blood, Sacred Image: The Sudarium of Oviedo, New Evidence for the Authenticity of the Shroud of Turin*. Ignatius Press. ISBN 9780970568205. Pristupljeno 21. X 2010.

Eksterni linkovi
----------------

* Viewing information
* The Sudarium of Oviedo: Its History and Relationship to the Shroud of Turin
* The Sudarium of Oviedo and what it Suggests about the Shroud of Turin Arhivirano 2004-04-27 na Wayback Machine-u
* The Sudarium of Oviedo at Skeptical Spectacle Arhivirano 2005-01-14 na Wayback Machine-u
* *Decoding the Past: Relics of the Passion*, 2005 History Channel video documentary
* *Comparative Study of the Sudarium of Oviedo and the Shroud of Turin*, 1998, paper presented at the "III Congresso Internazionale di Studi Sulla Sindone" in Turin.\*
**Roderick Evans** (Slough, Berkshire, 19. siječnja 1947.), bivši je britanski pjevač i jedan od utemeljitelja hard rock sastava Deep Purple, 1968. godine.

Životopis
---------

### Rana karijera

Prije nego što se pridružio Deep Purplu, Evans je svirao zajedno sa Ianom Paiceom u sastavu 'Maze', koji se prije zvao 'MI5'. Također je sredinom šezdesetih svirao sa sastavom 'The Horizons'.

Evans je bio jedan od osnivača Deep Purplea u Hertfordshireu 1968. godine. Najpoznatija skladba i viliki hit snimljena sa Evansom bila je "Hush". Nakon snimljena tri albuma, Evans se razišao sa Purpleom, a na njegovo mjesto došao je  Ian Gillan. Nakon njegovog odlaska Deep Purple se okreće više hard stilu, za razliku od progresivnog i pop zvuka koji je bio postignut sa Evansom.

### Nakon Deep Purple

Po odlasku iz Deep Purplea, Evans osniva sastav 'Captain Beyond', zajedno sa gitaristom Johnnyem Winterom, bubnjarom Bobbyem Caldwellom (osnivač sastava 'Iron Butterfly'), basistom Leeem Dormanom i gitaristom Larryem Reinhardtom. Ovaj sastav pokazao se vrlo utjecajnim ali njihova zarada nije se mogla odraziti na veći uspjeh. Nedostatkom komercijalnog uspjeha, nakon tri objavljena albuma sastav se raspada. Evans je iz sastava otišao nakon drugog snimljenog albuma i okrenuo se poduzetništvu. On je tada do 1980. godine postao direktor respiratorne terapije u bolnici na zapadu Amerike.

Kontroverze oko povratka
------------------------

U 1980. godini povezuje se sa menadžmentskom kompanijom koja je bila specijalizirana za rad sa sastavima koji su prije prekida djelovanja nosila velika imena i kreče na turneju pod imenom Deep Purple, a prate ga nepoznati glazbenici. Postava sastava bila je Rod Evans (vokal), Tony Flynn (gitara), Tom de Rivera (bas-gitara), Geoff Emery (klavijature) i Dick Jurgens (bubnjevi).

Nakon nekoliko koncerata koji završavaju neredima, Evans je tužen od strane Deep Purplea zbog korištenja imena i bili su kažnjeni za nanesenu štetu sa $672.000. Kao rezultat toga u parničkom postupku, Evansu je ukinut honorar za prva tri albuma koja je snimio sa sastavom.

Izvori
------

1. 1 2  BBC Music: 7 ages of Rock - Deep Purple
2. ↑  „Bogus Deep Purple in Sounds 80". Arhivirano iz originala na datum 2012-03-14. Pristupljeno 2016-08-10.

Vanjske poveznice
-----------------

* The Highway Star - Informacije na stranicama obožavatelja Deep Purplea.
* Dodatne informacije Arhivirano 2012-03-13 na Wayback Machine-u - Daljnje čitanje.
**Prijedlog** (ijek.) ili **predlog** (ek.), odn. **prepozicija** (lat. *praepositio*), nepromjenjiva vrsta riječi koja izražava odnos između bića, stvari i pojava te utječe na padež riječi uz koju stoje. Najčešće se odnosi na imenice i imeničke zamjenice, ali se može odnositi i na pridjeve i brojeve.

Jedino su nominativ i vokativ samostalni padeži bez prijedloga, a svi se ostali padeži nazivaju nesamostalnim ili kosim padežima te uz njih dolaze prijedlozi.

I neki prijedlozi mogu dobiti navezak (*s - sa, k - ka, pred - preda* itd.).

Prijedlozi uz kose padeže
-------------------------

* Genitiv:

*od, do, iz, s(a), ispred, iza, izvan, van, unutar, iznad, ispod, više, poviše, niže, prije, uoči, poslije, nakon, za, tijekom, tokom, dno (podno, nadno, odno), vrh (povrh, navrh, uvrh, zavrh), čelo, nakraj, onkraj, krajem, potkraj, sred (nasred, posred, usred), oko, okolo, blizu, kod, kraj, pokraj, pored, nadomak, nadohvat, i, u, mimo, duž, uzduž, širom, diljem, preko, bez, osim, mjesto (umjesto, namjesto), uime, putem, (s) pomoću, posredstvom, između, (na)spram, put, protiv, nasuprot, usuprot, usprkos, unatoč, zbog, uslijed, radi (zaradi, poradi), glede, prigodom, prilikom, povodom*
* Dativ:

*k(a), prema, naprama, nadomak, nadohvat, nasuprot, usuprot, usprkos, unatoč, protiv*
* Akuzativ:

*kroz, niz, uz, na, o, po, u, mimo, među, nad, pod, pred, za*
* Lokativ:

*na, o, po, prema, pri, u*
* Instrumental:

*s(a), pred, za, nad(a), pod(a), među*
Dativ teži osamostaljenju od padeža. Neki padeži koji mogu doći i s genitivom, prvenstveno se koriste s dativom (*nasuprot, unatoč, usprkos...*).

Prilozi i prijedlozi
--------------------

Neki se prilozi i prijedlozi razlikuju samo po kontekstu i po tome stoje li uz glagol ili imensku riječ:

* *Objasnit ću ti **poslije**.* (prilog)
* ***Poslije** mene ide ona.* (prijedlog)

* ***Prije** su bili sretniji.* (prilog)
* *Došao je **prije** ponoći.* (prijedlog)

* *Prišao je sasvim **blizu**.* (prilog)
* *Stanujem **blizu** škole.* (prijedlog)

Vanjske poveznice
-----------------

* Prijedlozi zbog/radi Arhivirano 2006-04-30 na Wayback Machine-u
* Prijedlozi s/sa Arhivirano 2006-04-30 na Wayback Machine-u
* Prijedlozi u engleskome jeziku

  



|  |
| --- |
| **vrste riječi** |
| imenica | zamjenica | pridjev | broj | glagol | prilog | prijedlog | veznik | čestica | uzvik |
**Veliki Kozjak** (ili *zagorski Kozjak*) kameniti je gorski greben iznad mjesta Kijevo u Dalmatinskoj Zagori između Vrlike i Knina, za razliku od planinarski poznatijega ali znatno nižega primorskog ili Malog Kozjaka iznad Kaštela, 799m. 

Veliki Kozjak je donedavna u hrvatskoj javnosti bio zamalo nepoznat i uglavnom zanemaren u planinarstvu, povijesti i egzaktnim znanostima, jer leži između susjednih viših i poznatijih grebena Dinare i Svilaje. To je u cijeloj Hrvatskoj doslovno najmanje poznati gorski greben viši od 1.000 m, pa su mnoga hrvatska niža brda poznatija i puno bolje opisana od Velikog Kozjaka. Stoga su zamalo jedini koji su ga dosad bar donekle istražili, bili samo hrvatski geolozi zbog dopunjavanja geološke karte Hrvatske.

Veliki Kozjak je po građi trokutasta kraška visoravan koja se od jugozapada postupno uzdiže do visina 1.000-1.200 m, a prema istoku se naglo obrušava klisurastim strminama iznad Kijeva. Zato je lakše pristupačan od zapada, dok su njegovi visoki istočni odsjeci uglavnom prohodni s alpinističkom opremom. 

Najviši vrh tog grebena na sjeveroistoku je piramidalni stjenoviti **Bat** (1.207 m) s dolomitnim stijenama, koje iz Kijeva podsjećaju na velebitske kukove. Drugi visoki vrhunci duž njegova grebena na jugu spram Vrlike još su klisurasti *Mijatovac* 1.100 m (s 2 špilje pri vrhu), *Crna Glava* 1.106 m i najjužnija zaobljena *Kunica* 1.101 m iznad sela Maovice kod Vrlike.

Padine Velikog Kozjaka uglavnom su zarasle hrastovim i grabovim šumama (*Ostrya carpinifolia*), a u ponikvama i klancima na grebenu ima dosta balkanskog javora-gluhača (*Acer obtusatum*). Oko glavnog vrha Bat, na najvišem burnom grebenu iznad 1100 m prevladavaju strme stijene i kamena siparišta, gdje raste najbogatija osobita flora cijele Dalmatinske Zagore. Ona tu zaostaje samo za najvišim vrhuncima Velebita i Biokova, dok susjedni grebeni Dinare i Svilaje ipak nose znatno siromašniju floru spram Velikog Kozjaka.

Glavna biljna osobitost na vršnom grebenu Velikog Kozjaka je desetak naših rijetkih endema nepoznatih iz okolnih planina: mesnata žutika (*Genista pulchella*), narančasta zečina (*Centaurea nicolai*), dolomitsko zvonce (*Edraianthus ginzbergeri*), crni ljiljan (*Lilium dalmaticum*), dolomitska mlječika (*Euphorbia barrelieri*), dolomitska runjika (*Hieracium brunelliforme*) itd.

Osim sezonskih pastirskih katuna na zapadnoj padini koji su većinom napušteni u ruševinama, Veliki Kozjak je danas uglavnom nenaseljen.
**Polesine** je historijska i geografska regija na jugu Veneta.

Geografija
----------

Polesine se prostiru na površini od oko 1789 km², uglavnom po Rovigskoj provinciji i jednim manjim dijelom u metropolitanskom području Venecije. Polesine je 100 km dugi i 18 km širok pojas zemlje u smjeru zapad-istok, između rijeka Poa i Adigea, sve do Jadranskog mora. Dvije rijeke formirale su Polesine nanosima sa Alpa, zbog čegaje neobično plodna aluvijalna ravnica, zbog topline i puno vode koje joj donose rijeke. Ipak, velika količina voda je i njen najveći problem zbog čestih poplava koje su je harale, naročito u prošlosti. Posljednja velika poplava pohara je Polesine 14. novembra 1951. godine, unatoč brojnim odvodnim kanalima i nasipima koji se tu grade od novog vijeka. 

Zapadni sektor ili Gornje Polesine (alto Polesine) poznat je po malim posjedima na kojima se uzgajaju žitarice, stočna hrana, šećerna repa, voće i plantažno drveće. U Srednjim Polesinama između delte i Gornjih Polesina posjedi su veći, a na njima se uglavnom uzgajaju žitarice i krmno bilje. U Donjim Polesinama koje su posljednje kultivirane, prevladavaju veliki posjedi na kojima se uglavnom sadi pšenica, šećerna repa, kukuruz i duhan. Nekad jako popularna konoplja po kojoj je kraj bio poznat, više se gotovo ne sadi, a isto tako ni riža. Glavni urbani centri Polesine su Rovigo, Adria, Lendinara i Porto Tolle.

Historija
---------

Za rane antike u Polesini su živjeli Veneti. Negdje od 2. vijeka, za vladavine Rimljana, Polesine su postale velika žitnica. Nakon tih sretnih vremena uslijedilo je razdoblje barbarskih invazija nakon kojih je kraj opustio, jer se stanovništvo raselilo i razbježalo. Niti rani srednji vijek nije donio ništa boljeg jer su se tadašnji feudalni gospodari međusobno borili za posjede, dok su nasipi propadali. Polesine su se stabilizirale tek kad su podpale pod Mletačku Republiku, koja ih je preotela od ferrarske dinastije Este, pod čijom su vlašću ostale sve do njenog pada. Za vrijeme Risorgimenta Polesine su zbog svog položaja između austrijskog Veneta i talijanske Romagne bile centar brojnih pobuna i urota (Fratta 1821).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Polesine*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 8. 12. 2013.

Vanjske veze
------------

***Polesine*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Polesine* na portalu Treccani (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 234184141

 |
**Gaj Julije Polibije** (latinski: , *fl.* 1. stoljeće n.e.) bio je oslobođenik cara Klaudija, koji ga je postavio za jednog od svojih tajnika. Kao istraživač pomagao je Klaudiju, prije njegova stupanja na prijestolje, u njegovim književnim, pravosudnim i povijesnim djelatnostima, a to je postala i Polibijeva službena uloga u carskoj birokraciji, s naslovom *a studiis*. Svetonije, biograf i tajnik cara Hadrijana, tvrdi da je Klaudije toliko cijenio njegovu pomoć da je Polibiju bilo dopušteno hodati između dva konzula kad se nalazio na dužnosti.

Kad je Polibije izgubio brata u početkom 40-ih godina nove ere, Seneka Mlađi (koji je tada bio u progonstvu na Korzici) napisao je svoju poznatu *Utjehu Polibiju*. Čini se da je namjera bila pridobiti Polibijevu naklonost i potporu za Senekin povratak iz progonstva u Rim. U spisu se Polibije hvali zbog odanosti Klaudiju, ali se također upozorava da služenje caru mora doći prije tuge. To nije imalo utjecaja na ovog oslobođenika i Seneka je ostao u progonstvu.

Nelojalnost je dovela Polibija do njegovog pada. Pogubljen je zbog zločina protiv države, što je podvačilo stajalište da su oslobođenici i dalje u položaju zavisnom od cara, bez obzira na njihov utjecaj. Drevni povjesničari tvrdili su da je carica Mesalina organizirala njegovu smrt kad se umorila od njega kao svog ljubavnika.

Vjerojatno je bio otac istaknutog političara Gaja Julija Polibija, čija je kuća pronađena u Pompejima.

Literatura
----------

* Smith, William (1873). *A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology*. London.
**Polibutadien s hidroksil završecima** (**HTPB**) je oligomer butadiena završen na obje strane s hidroksilnom funkcionalnom grupom. Reagira s izocijanatom i formira poliuretanski polimer. HTPB je prozirna tekućina čija boja podsjeća na voštani papir, a viskozitet mu je sličan kukuruznom sirupu. Svojstva HTPB-a se razlikuju s obzirom da se ne radi o čistoj smjesi već radi o mješavini koju proizvođači različito doziraju ovisno o specifičnim zahtjevima kupaca. Poliuretani pripremljeni od HTPB-a mogu biti proizvedeni sa specifičnim fizikalnim svojstvima koja se kreću od vrlo elastičnih do izrazito krutih. Neki od proizvoda su krute pjene izolacijskih ploča, izdržljivi elastomerni kotači, izolatori automobilskih ovjesa, električni spojevi, ljepila visokih performansi, površinski premazi i brtvila, sintetička vlakna, tvrdi plastični dijelovi, itd. Važna primjena HTPB-a je kod raketa na kruto gorivo, gdje veže oksidans i druge sastojke u krutu ali elastičnu masu.

Vanjske veze
------------

* (`en`) *Polybutadiene, hydroxyl terminated* na stranicama Sigma Aldrich
* Narodne novine (1. 8. 2013): *Odluka o donošenju popisa robe vojne namjene, obrambenih proizvoda i nevojnih ubojnih sredstava*, klasa: 022-03/13-04/355, urbroj: 50301-05/05-13-2
Satelitski snimak zaliva
**Patraski zaliv** (grčki Πατραϊκός Κόλπος) je zaliv i deo istočnog Jonskog mora u okviru države Grčke. Zaliv je dobio ime po najvećoj luci u zalivu, gradu Patrasu. Na zapadu zaliv se spaja sa otvorenim morem, dok se sa istoka preko tesnaca Rio za njega vezuje Korintski zaliv. Zaliv je dugačak 40-50 km, a širok 10-20 km, tako da je površina zaliva 350-400 km². Severnu obalu čini Epir, a južnu Peloponez. Danas su oni povezani novim velelepnim mostom Rio-Antirio na tesnacu Rio, jednim od najvećih mostova Evrope.

Na obali zaliva nalazi se veliki grčki grad i luka Patras na južnoj obali. Druga velika luka je Misolongi na severnoj obali. Postoje i mnoge manje luke sa brojnim ribarskim brodovima, pošto je zaliv bogat ribom.

Istorija
--------

Patraski zaliv je bio poznat u istoriji po nekoliko događaja:

* Prva Lepatska bitka - 1499-1500. g.
* Druga Lepatska bitka - 1571. g. (iako je mesto Lepanto u Korintskom zalivu)
* Bitka u Patraskom zalivu - 1940. g.

***Patraski zaliv*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 243215862
* LCCN: sh96011822

 |
**Patuljasta kleka** ili **klečica** (lat. *Juniperus sibirica*) je zimzeleni grm iz porodice Cupressaceae. Neki botaničari je smatraju podvrstom obične kleke (*Juniperus communis*).

Sinonimi: 

* *Juniperus nana*
* *Juniperus communis L. subsp. alpina*
* *J. communis L. subsp. nana*
* *J. communis L. var. montana*

Opis biljke
-----------

Nizak grm visine od 30 do 60 cm (najviše do 1 m) sa tankim, gustim i razgranatim granama koje su polegle po zemlji. Kora je tanka i sive boje. Listovi, četine (iglice), pršljenasto raspoređene, guste dužine 4–10 mm, a širine 1–2 mm. Kraće su i mekše od četina obične kleke Koristi se kao obična kleka. Cvjeta u kasno proljeće. Plod je bobičasta šišarka (*galbulus*), mesnata, okrugla i modrocrne boje. Sjeme je trouglasto i smeđe boje.

Veoma je otporna na jake vjetrove i niske temperature. Može doživjeti veliku starost. Vrlo sporo raste. Razmnožava se sjemenom i vegetativno.

Rasprostranjenost
-----------------

Raste na planinskim rudinama subalpskog i alpskog pojasa Europe, Azije i Sjeverne Amerike. Pokriva ogromna prostranstva i penje se do najviših planinskih vrhova. Osim toga, četine patuljaste kleke su zašiljenog vrha, povijene k grančici.

Literatura
----------

* Gostuški, R: Lečenje lekovitim biljem, Narodna knjiga, Beograd, 1979.
* Jančić, R: Lekovite biljke sa ključem za određivanje, Naučna knjiga, Beograd, 1990.
* Jančić, R: Botanika farmaceutika, Službeni list SCG, Beograd, 2004.
* Jančić, R: Sto naših najpoznatijih lekovitih biljaka, Naučna knjiga, Beograd, 1988.
* Marin, P, Tatić, B: Etimološki rečnik, NNK Internacional, Beograd, 2004.
* Tucakov, J: Lečenje biljem, Rad, Beograd, 1984.
* Šilić, Č: Atlas drveća i grmlja, IP Svjetlost ZUNS, Sarajevo i ZUNS Beograd, 1990.

Spoljašnje veze
---------------

* BioNet škola
* Rod Juniperus na Balkanu i Jadranu
**Dame Patricia Lee "Patsy" Reddy** (Matamata, 17. svibnja 1954.) je novozelandska pravnica i 21. generalna guvernerka Novog Zelanda, treća žena na toj poziciji. Rođena je 1954. godine u obitelji školskih profesora. Godine 1979. je stekla titulu magistre prava u Wellingtonu, nakon čega je postala profesor na svom matičnom fakultetu. Godine 1982. postala je *solicitor* i pridružila se odvjetničkom uredu Watts and Patterson, a specijalizirala se za porezno pravo i pravo društava. Istovremeno je radila i za novozelandsku vladu, posebice na slučajevima naknade štete prema sporazumu iz Waitangija, te je bila u odborima različitih kompanija. 

U ožujku 2016. godine, objavljeno je da je kraljica Elizabeta II prihvatila prijedlog premijera Keyja da se Patsy Reddy imenuje za nasljednicu Jerryja Mateparaeja na mjestu generalnog guvernera. Njezin petogodišnji mandat započeo je u rujnu 2016. godine. 

| * p
* r
* u
Generalni guverneri Novog Zelanda |
| --- |
| Guverneri(1840–1917) | 
* Hobson
* FitzRoy
* Grey
* Gore Browne
* Bowen
* J. Fergusson
* Markiz od Normanbyja
* Robinson
* Hamilton-Gordon
* Jervois
* Earl od Onslowa
* Earl od Glasgowa
* Earl od Ranfurlyja
* Lord Plunket
* Lord Islington
* Earl od Liverpoola

 |  |
| Generalni guverneri(1917–*danas*) | 
* Vikont Jellicoe
* C. Fergusson
* Vikont Bledisloe
* Vikont Galway
* Newall
* Lord Freyberg
* Lord Norrie
* Vikont Cobham
* B. Fergusson
* Porritt
* Blundell
* Holyoake
* Beattie
* Reeves
* Tizard
* Hardie Boys
* Cartwright
* Satyanand
* Mateparae
* Reddy
* Kiro

 |
Poliester pod elektronskim mikroskopom
**Poliester** je vrsta polimera, koji sadrži estere u glavnom lancu. Iako postoje mnoge vrste poliestera, pojam se obično koristi za vrstu sintetičke tkanine te za specifičan materijal polietilentereftalat (PET). Poliesteri mogu biti i razne kemikalije. Prirodni poliester i nekoliko sintetičkih poliestera su biorazgradivi, ali većina sintetskih poliestera nije biorazgradiva.

Poliester kao tkanina koristi se za proizvodnju raznih vrsta odjeće kao što su: košulje, hlače, jakne, kape te za izradu plahti, deka, tapeciranog namještaja, podloga za kompjuterske miševe i dr. Koristi se i za izradu sigurnosnih pojaseva u automobilima, užadi, tranportnih traka, za pojačanje izdržljivosti gume i plastike, za amortizaciju i kao izolacijski materijal.

Dok se sintetička odjeća često smatra manje prirodnom u usporedbi s tkaninama od prirodnih vlakana kao što su pamuk i vuna, poliesterske tkanine mogu pružiti određene prednosti u odnosu na prirodne tkanine, kao što su poboljšana otpornost, trajnost i zadržavanje boje. Kao rezultat toga, poliesterska vlakna ponekad se koriste zajedno s prirodnim vlaknima za proizvodnju tkanine s poboljšanim svojstva i većom otpornošću na vodu, vjetar i sl.

Poliesteri također služe za proizvodnju: PET boca, traka za filmove, cerada, kanua, zaslona s tekućim kristalima, holograma, filtera, izolacijskih traka i dr.

Poliesteri se naširoko koriste pri završetku proizvodnje visoko kvalitetnih proizvoda od drva, kao što su gitare, klaviri i unutrašnji interijer vozila i plovila.
**Perstvo** (engleski: *peerage*, od staroengleskog *peer*, koji je izveden od latinskog *par*, što je značilo "isti, iz istog roda") je britanski sistem stratifikacije plemstva.

**Per** (engleski: *peer*; žena **peresa**, engleski: *peeress*) je nosilac jedne ili više plemićkih titula i uz to zemljoposjednik, i samo on može nositi tu titulu. Iako je uobičajeno 
da se i članovima njegove porodice obraća sa "*mylord* ili peresa, nitko od njih nije per. Titula pera može biti nasljedna ili dodjeljena doživotno za zasluge.

Postoji pet razreda (titula) perstva, a to su počevši od najviše ka najnižoj:

* vojvoda (engleski: *Duke*);
* markiz (engleski: *Marquess* ili *Marquis*);
* grof (engleski: *Earl*);
* vikont (engleski: *Viscount*);
* baron (engleski: *Baron*).

Sve do 1999. perovi su imali pravo na svoje doživotno zastupničko mjesto u Doma lordova britanskog parlamenta. 
Zakonom o doživotnom perstvu (engleski: *The Life Peerages Act*) iz 1958. omogućeno je imenovanje novih perova, zaslužnih za unapređenje života u Britaniji, ali oni dobijaju najnižu tutulu barona. Jednom izabrani oni to pravo uživaju do kraja života, ali ne i 
njihovi potomci.

Zakonom o Domu lordova (engleski: *The House of Lords Act*) iz 1999. ukinuto je pravo većini nasljednih lordova, na mjesto u parlamentu, ali je prilikom usvajanja zakona, prihvaćen amandman kojim je to pravo zadržalo 92 starih lordova.

U današnje vrijeme se samo članovi britanske kraljevske porodice i nadalje nagrađuju titulom nasljednog pera (engleski: *hereditary peer*)

Historija
---------

Perstvo se ustanovilo tokom 15. vijeka, kad su tadašnji feudalni gospodari (*Lords Temporal*) postali su nasljedni lordovi, od onda postoji podjela na 5 plemićkih razreda.

Povezano
--------

* Lord
* Dom lordova

Izvori
------

1. ↑  „*Peer*" (engleski). Merriam Webster. Pristupljeno 30. 09. 2014.
2. 1 2   „*Peerage*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 29. 09. 2014.
3. 1 2 3   „*History of the House of Lords*" (engleski). Parliament UK. Pristupljeno 28. 09. 2014.

Vanjske veze
------------

***Perstvo*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Peerage* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Prilepuše** su porodica riba koja pripada redu Perciformes, a po tradicionalnoj klasifikaciji su bile izdvojene u poseban red Echeneiformes. 

Naziv su dobile po tome što na vrhu glave imaju pijavku kružnog oblika kojom mogu da se prilepe za neku veću životinju, kao što su sipe, kitovi, ali i veće ribe i kornjače. Takođe, prilepljuju se i za brodove. Ova pijavka je nastala preobražajem leđnog peraja. Prilepljujući se, ove ribe dobijaju zaštitu, a i kretanje im je olakšano. Takođe, lakše pronalaze i hranu, a najčešće su to ili ostaci koje iza sebe ostavi njihov domaćin ili paraziti koji ga napadaju. Zbog toga im domaćini često dozvoljavaju i da im uđu u usta ili škrge.

Prilepuše su vitke i tamne ribe i zavisno od vrste duge od 30 cm do jednog metra. Grudna i trbušna peraja su dobro razvijena, a leđno peraje je relativno daleko pozadi postavljeno. Imaju velika usta i isturene vilice sa malim i oštrim zubima.

Literatura
----------

1. 1 2  Markon E, Monđini M. 2000. Sve životinje sveta. IKP Evro, Beograd.

***Prilepuše*** na Wikimedijinoj ostavi
**Clara Ann Fowler** (8. novembar 1927 – 1. januar 2013), poznata po umjetničkom imenu **Patti Page**, je američka pjevačica, poznata po izvedbama tradicionalnih pop pjesama. Vrhunac popularnosti je imala 1950-ih, kada je prodala preko 100 miliona ploča i stekla nadimak *The Singin' Rage* ("Pjevajući urnebes"), a što je bila referenca na njeno umjetničko ime. Najveći hit joj je bio *Tennessee Waltz* iz 1950. koju je američka država Tennessee kasnije proglasila svojom službenom pjesmom; osim njih je popularnost stekla pjesmama *All My Love (Bolero)*, *I Went to Your Wedding* i *(How Much Is That) Doggie in the Window*. Page, koja je u svoje izvedbama često koristila elemente countryja, se od 1960-ih preorijentirala na country muziku nakon što je rock'n'roll počeo istiskivati tradicionalni pop.

Eksterni linkovi
----------------

* The Official Patti Page Website Arhivirano 2013-01-21 na Wayback Machine-u
* Patti Page Official Biography
* Interview with Patti Page
* Songwriters' Hall of Fame article on Patti Page Arhivirano 2008-06-12 na Wayback Machine-u
**Petrova poslanica Filipu** je kraći gnostički ranohrišćanski spis otkriven u okviru zbirke Nag Hamadi.

Po­stoje sličnosti između ovog teksta i prve polovice Djela apostolskih, uključujući prizore, teme i izraze koji su prisutni u oba teksta.

Nastanak
--------

Na temelju paralela s Ivanovim apokrifom i djelima Irenejevim, pretpostavlja se da je Petrova poslanica Filipu napisana krajem drugoga ili početkom trećeg stolje­ća. Sudeći po prisutnosti grčkih posuđenica i idioma, autor teksta vjerojatno je pisao na grčkom jeziku. Konačno, grčki je tekst preveden na koptski, te uključen u Kodeks VIII knjižnice Nag Hammadi.

Sadržaj
-------

Pismo Petra Filipu govori kako se posle Isusove smrti apostoli, sa svojim vođom, Petrom, okupljaju na Maslinskoj gori, i primaju ondje pouku od uskrslog Spasitelja. Dok su učenici molili na Maslinovoj gori, velika svetlost se pojavila, tako da je planina zasjajila. Onda im se jedan glas obratio govoreći: »*Poslušajte ... Ja sam Isus Hrist koji je s vama zauvek*«. Zatim, dok su ga učenici zapitkivali o tajnama vasione, odgovarao im je »*glas koji je dolazio iz svetlosti*«. 

Vrativši se u Jeruzalem, apostoli pod­učavaju u hramu, bave se iscjeliteljstvom, a kasnije, ispunjeni duhom svetim, kreću na svoj put propovijedanja.

Analiza
-------

Petrova poslanica Filipu očito je kršćansko-gnostički tekst. U cjelini uzevši, nju bi valjalo promatrati kao dio predaje o Petru; Petar je vo­đa i propovjednik među apostolima, te ga se može opisati kao vođu vlastite skupine učenika (139,10). Jedini apostol koji se poimence spominje jest Fi­lip, koji je spreman prihvatiti Petrovu vlast i čije mjesto u tekstu treba naglasiti visoki Petrov autoritet. 

Autor Petrove poslanice Filipu očito je bio upoznat s ranokršćanskim teksto­vima, želeći uspostaviti kontinuitet s tom starijom predajom. Gnostički su elementi jasno vidljivi u pripovjednom okviru poslanice, osobito u Spasiteljevu otkrivenju danom kao odgovor na pitanja apostola. Prva četiri odgovora (135,8-137,13) predstavljaju gnostičko gledište o padu u nedostatak i postizanju ispunje­nja, te o zatočeništvu i borbi gnostika u svijetu.

Povezano
--------

* Poslanica
* Knjižnica Nag Hamadi

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Izvorni koptski tekstovi Arhivirano 2013-10-31 na Wayback Machine-u (Petrova poslanica Filipu, uvod: Marvin W. Meyer)
2. ↑  Elejn Pejgels - Gnostička evanđelja (scribd)

Vanjske veze
------------

* (`en`) Letter of Peter to Philip (gnosis.org)
* (`en`) Letter of Peter to Philip (early christian writings)
* (`sh`) Izvorni koptski tekstovi Arhivirano 2013-10-31 na Wayback Machine-u
**Rogač** je mjesto na otoku Šolti. Nalazi se na sjevernoj obali otoka, na najispupčenijem dijelu otoka, na 43° 24' sjeverne zemljopisne širine i 16° 18' istočne zemljopisne dužine.

Povijest
--------

Najstarije je primorsko naselje na otoku. Unatoč splitskoj blizini, broj stanovnika nije nikad mnogo se povećavao (unatoč neprekinutoj naseljenosti), zbog opasnosti od gusarskih napada i zbog činjenice što su dosta udaljeni od polja.

Naseljenost postoji pouzdano još od doba starog Rima. Iskopani su ostatci starorimskegospodarske zgrade u uvali Banje, a nađeni su i starovjekovni zidovi u moru na drugoj strani uvale. Nađena je i *villa rustica*, koja je u svom sastavu imala i kupatilo.

Promet
------

Glavna su luka na Šolti, i najveći dijel trajektnog i katamaranskog prometa od Šolte prema Splitu ide preko Rogača. U tom svojstvu su i ispostava Lučke kapetanije Split.

Sa ostatkom otoka je povezan autobusnim linijama i taksijem.

Gospodarstvo
------------

Morska luka, turizam, a od objekata nadgradnje u mjestu je i benzinska crpka.

Od turističkih ljepota, valja navesti i mjesne uvale Banje, Kašjun, i Žustovu.

Poznate osobe
-------------

1920-ih je župnikovao u Rogaču Kerubin Šegvić.

Vanjske poveznice
-----------------

***Rogač (Šolta)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Arhivirano 2006-10-28 na Wayback Machine-u Rogač

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Rogač (Šolta)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*