**Danko Angjelinović** (Makarska, 13. travnja 1891. – Split, 23. rujna 1963.), hrvatski književnik i prevoditelj.

Životopis
---------

Potječe iz stare hvarske obitelji (Sućuraj). Završio je pravni studij u Zagrebu, te stekao stručni naziv doktora prava. Službovao je kao odvjetnički i sudski pripravnik u Splitu i Zagrebu, bio je činovnik u Skoplju, te samostalni odvjetnik u Zagrebu. Oženio je doktoricu Marinu Gutschy. Politički je bio orijentiran jugoslavensko-unitaristički, ali po dostupnim podatcima nije bio stranački organiziran.

U vrijeme Drugog svjetskog rata surađuje s četnicima Ilije Trifunovića, zapovjednika četnika na području NDH, i talijanskim okupatorima.

Djed je hrvatske političarke Vesne Pusić

Književni rad
-------------

Angjelinović je svojim djelom *Robovi zemlje* vrlo je srodan djelima Josipa Kozarca, te ih se obojicu može smatrati nasljednicima Ivana Sergejeviča Turgenjeva. Pisao je pjesme, novele, humoreske, članke, eseje, pripovijetke i romane, drame i prozu, a osobitu pozornost zavrjeđuje roman o lovačkom psu *Moj Dren*. Pjesma »Jematva«, posljednja je koju je ispjevao putujući parobrodom »Herceg-Novi« iz Staroga Grada u Split, upravo na dan svoje smrti.

Jedno je vrijeme bio u državnoj službi, a kao odvjetnik radi do 1941. kada odlazi u Split. Drugi je svjetski rat proveo u talijanskoj internaciji. Bio je upućen na prisilni boravak u Apriku (tal. *Aprica*), liječio se u bolnici u Sondriju, a diplomatski izvor tvrdi kako je bio i u koncentracijskom logoru Ferramontiju. Drugi izvori navode kako je s još 300 Splićana bio upućen na Lipare. Angjelinovićeva supruga bila je internirana u Lepoglavi. Iz zatvora je oslobođen 1944. pa je otišao u Kairo, te se u *Drugu Jugoslaviju* vratio poslije rata.

Izvori
------

1. 1 2  Radoš, Ivica. Od pelena do Pantovčaka. Globus. 23. listopada 2009. Preuzeto 30. prosinca 2011.
2. ↑  Dalibor Brozović, gl. ur. *Hrvatska enciklopedija*, 1. sv. : A – Bd, Zagreb : Leksikografski zavod Miroslava Krleže, 1999. str. 254. — za *kvalifikaciju* o političkoj orijentaciji.
3. ↑  Vukojević, Vice. "Časna obitelj" Vesne Pusić Arhivirano 2008-12-07 na Wayback Machine-u. Preuzeto 30. prosinca 2011.
4. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2008-12-07. Pristupljeno 2014-07-26.
5. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2012-01-20. Pristupljeno 2014-07-26.
6. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2009-09-14. Pristupljeno 2014-07-26.
7. ↑  Pavao Cindrić, ur. *Hrvatsko narodno kazalište : 1894. – 1969.*, Enciklopedijsko izd. Zagreb : Naprijed : Hrvatsko narodno kazalište, 1969. str. 167.
8. ↑  Mate Ujević, gl. ur. *Hrvatska enciklopedija*, Zagreb : Naklada Konzorcija Hrvatske enciklopedije, 1. sv. : A – Autom, str. 437.
9. ↑  Ljubo Boban, *Hrvatska u diplomatskim izvještajima izbjegličke vlade: 1941-1943*, Globus, 1988. str. 208.

Literatura
----------

* Angjelinović, Danko[*mrtav link*] — Proleksis enciklopedija : prva hrvatska opća i nacionalna online enciklopedija; pristupljeno 14. prosinca 2011.
* Ivan Pederin, *Hrvatski velikosrbi — Danko Angjelinović* // Croat. Slav. Iadert. II (2006), 297. – 325. (Hrčak)

Povezano
--------

* Grgo Budislav Angjelinović
* Ante Anđelinović, partizan
* Mira Guči Anđelinović
* Vesna Pusić
* Zoran Pusić

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 57717740
* LCCN: no2005082432
* ISNI: 0000 0000 4432 2010
* GND: 130368644
* SUDOC: 077932684
* BNF: cb11550781z (podaci)
* NKC: js20191046194
* CONOR.SI: 8524387
* NSK: 000100139

 |