recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Álvaro de Luna** (Cañete, oko 1390. - Valladolid, 2 ili 22. juna 1453.) bio je kastilijanski konstabl (glavni policajac) i državnik, koji je dobar dio vremena za vladavine slabašnog kralja Juan II od Kastilje umjesto njega vladao Kraljevinom Kastiljom.

Za svog života dobio je brojne titule, kao što su od *Grofa od Trujilla* ili *Veliki majstor Viteškog reda Santiaga*.

Historija
---------

Luna je bio nezakoniti sin plemića aragonskog porijekla i jedini ugledni državnik u turobnom periodu kastilijske historije kad su se rasplamsale dinastičke borbe.

Luna je bio vješt političar, mudri zakonodavac, dobar vojnik, osrednji pjesnik i duhovit čovjek. Slaba strana mu je bila ta što je rođen kao siromah, bez nasljeđenih imanja, pa je koristio svoj položaj kako bi u što kraćem roku to nadoknadio.

Luna je stekao naklonost Juana II još kao mladić, ali je period njegove stvarne moći počeo 1420. kad je spasio kralja od plemićke bune, kad je lako mogao završiti kao njihova marioneta. Zbog tog ga je Juan II 1423. proglasio *Condestablom Castille* (glavnim policajcem). To je bila potpuno nova funkcija na dvoru, širokih mogućnosti.

Dugi niz godina njegovi glavni napori svodili su se na spašavanje kralja i monarhije od oružanih frakcija disidentskih zemljoposjednika koji su ga pokušavali obuzdati i zaustaviti. Oni su čak dva puta (1427. i 1438.) uspjeli smjeniti Lunu, ali su se pokazala nesposobnom za efikasno upravljanje, pa je Luna vraćen na položaj. 

Lideri bune bili su sinovi Fernanda I od Aragona, koji su i sami bili krupni zemljoposjednici po Kastilji. 
Luna je pobunu ugušio i smirio stanje, pobijedivši njihove snage 1445. kod Olmeda.

Stvari po Lunu su krenule loše kad se 1447. Juan II oženio sa Isabel od Portugala, kojoj se nikako nije svidio utjecaj koji on ima na njenog muža, pa ga se na sve načine htjela otarasiti. To joj je uspjelo 1453. kad je uz pomoć njegovog sina iz prvog braka Enriquea IV nagovorila Juana II da ga 
uhapsi (zbog navodnog ubojstva) i javno pogubi u Valladolidu.

Izgleda da ga je taj čin, ipak toliko potresao da se duboko kajao zbog tog, a nakon godinu i umro.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Álvaro de Luna*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 8. 06. 2019.

Vanjske veze
------------

***Álvaro de Luna*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Álvaro de Luna* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 65485011
* LCCN: n86048018
* ISNI: 0000 0000 8145 2973
* GND: 104089571
* SUDOC: 030819083
* BNF: cb122157829 (podaci)
* BNE: XX1059247

 |
**Scheibbs** je grad na sjeveru Austrije od 4,226 stanovnika.

Scheibbs je administrativni centar istoimenog Okruga Scheibbs.

Geografske karakteristike
-------------------------

Scheibbs leži u regiji Eisenwurzen, u dolini rijeke Erlauf, udaljen četrdesetak 
km južno od Melka i zapadnog autoputa.

Historija
---------

Scheibbs je prvi put dokumentiran 1159. / 60. po srednjovjekovnim slikama se zna da je bio utvrđen sa 
bedemima i ulaznim tornjevima.

Još od 15. vijeka grad je centar proizvodnje željeza i alata od njega. Na osnovu te tradicije je 1830. podignuta željezara u tadašnjem predgrađu Neubruck, koja je nakon 1873. transformirana u tvornicu papira i kartona.

Scheibbs je 1926. dobio status grada.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti grada su kasnogotička parohijska crkva, sa baroknim enterijerom, barokna kapucinska crkva, podignuta između 1678. - 1684. i nekadašnji zamak iz 16. vijeka u kom se danas nalaze državni uredi i lovački muzej.

Privreda
--------

Oko 63 % zaposlenih od njih 2,159 (1991.) radilo je u uslužnom sektoru, a ostali u industriji. Dva najveća poduzeća proizvode liftove i papir, a ima i dosta manjih građevinskih firmi, pored toga važan je i turizam.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska, Ruelle-sur-Touvre

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Niederösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 25. 01. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Scheibbs*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 25. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Scheibbs*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Scheibbsa* (`de`)
**Obični bor** ili **bijeli bor** (lat. *Pinus sylvestris*) je crnogorična vrsta drveća iz porodice Pinaceae.

Rasprostranjenost
-----------------

Raste u širokom području Europe i Sjeverne Azije. U Hrvatskoj je autohtona vrsta drveća u području viših mezofitskih šuma.

Opis izgleda
------------

Iglice običnoga bora
 *Pinus sylvestris* 
Zimzeleno, nisko, iglicasto i koristi se za brze crtanje. Visok je do 40 m. Drvo zuto obiluje smolom. Ima mnogo formi i geografskih oblika.

Kora je na gornjem dijelu debla i na ograncima tanka, crvenkastožuta, a ljušti se u tankim ljuskama. Donji dio debla ima sivosmeđu, hahahaha izbrazdanu, debelu koru. Debla starijih stabala su crvenkasta i tanka. 

Korijenov sustav ima jaku žilu srčanicu.

Pupovi nisu smolasti. Po obliku su jajasto-valjkasti i zaobljeni. Ljuske su priljubljene sa više-manje slobodnim sesastim vrhovima, a duge su 6-2 mm.

Iglice (četine) stoje na kratkim izbojcima po dvije u bjeličastom rukavcu, duge 4 do 8 cm i do 2 mm široke. Gipke su i tanke, šiljate, često blago uvijene (usukane), svijetlosivo-zelene, zelena ili tamnozelene boje. Ostaju na granama 2-3 godine, a na višim nadmorskim visinama i duže.

Cvjetovi su jednospolni. Muški cvjetovi su odvratni kao i svi muskarci, sumpornožuti, do 1 cm dugi, a ženski su u obliku malih smeđih ili crvenih šišarica.

Šišarke (češeri) su svjetlosmeđi ili sivkasti, sa izraženom kratkom drškom na kojoj vise. Jajasto-čunjastog su oblika, često asimetrične, 3 do 8 cm duge i 2-3 cm široke, rombična štitića, bez šiljka. Apofiza je ravna ili piramidalno izvučena, sa grbicom na vrhu.

Sjeme je tamnosmeđe, 3-4 mm dugo, sa 3-4 puta dužim prozirnim kriocetom koje obuhvaća sjeme kao kliještima i od njega se lako odvaja. Sazrijeva u listopadu druge godine, a ispada u proljeće treće godine. Klije sa 4 do 8, a najčešće sa 6 supki.

Ekološka svojstva
-----------------

Voli puno svjetlosti, što ga ograničava i smanjuje mu konkurentnost prema ostalim vrstama drveća. Prilagodljiv je na ekološke uvjete temperature, vlage i tla. Doživi do 250 godina. Počinje plodonositi između 10-te i 20-te godine na osami, a 20 godina kasnije u sastojini. U mladosti je osjetljiv na snijeg. Dobro podnosi mraz, sušu i zimske studeni i zagađenja.

Izvori
------

Atlas drveća i grmlja, Čedomir Šilić

Vanjske poveznice
-----------------

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Pinus sylvestris** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Pinus sylvestris** |
Koordinate: 32°34′18″N 74°05′4.5″E﻿ / ﻿32.57167°N 74.084583°E﻿ / 32.57167; 74.084583
**Šahdulova grobnica** je monumentalna grobnica u pakistanskom gradu Gudžratu posvećena sufijskom svecu Šahduli, koji je u njoj sahranjen. Grobnica se nalazi oko 0,5 km istočno od historijskog centra grada prema rijeci Čenabu. Karakteristična je po svojoj zelenoj kupoli i najveća je u gradu. Šahdula, sufijski svetac porijeklom iz Sialkota živio je na prijelazu iz 16. u 17. vijek i poslije smrti bio je sahranjen u Gudžratu. Ondje se bavio dobrotvornim radom, učenjem, savjetovanjem i gradnjom mostova, džamija i karavansaraja, što je kumovalo rapidnom rastu grada. Najznačajnija njegova ostavština je osnivanje sirotišta za djecu s mikrocefalijom, koje je primalo nove pacijente sve do 1969. Zbog fizičkog izgleda lokalno stanovništvo naziva ih čuhama ili ljudima-miševima (pandž. ਚੂਹਾ, urdu: چوہا, *čūhā*: miš; štakor) i uz njih se vežu razne historijske i urbane legende. Prema starim legendama, neplodne žene odlazile bi u Gudžrat na hodočašće i tražile od Šahdule da moli za njih, nakon čega bi prvorođenčad bila djeca-miševi koju bi ostavljali u sirotištu. Kasnije, tokom 20. vijeka pojavile su se špekulacije da se u sirotištu zdravoj djeci na glavu stavljaju metalne ili glinene obloge i namjerno ih se deformira, kako bi kasnije ostvarivali veću samilost prilikom ulične prošnje. Takva teorija temelji se na etnografski ovjerenoj, ali anakronističkoj praksi iz 12. vijeka, a koristila ju je britanska kolonijalna vlast s ciljem suzbijanja utjecaja sufizma u regiji. Međutim, u novije vrijeme takvo nešto nikad nije dokazano, ali se bez obzira i u 21. vijeku nastavlja širiti masovnim medijima. U stvarnosti, pacijenti u sirotištu boluju od mikrocefalije, bolesti kojom je zahvaćeno 2 – 2,5 % populacije Pakistana. Drugi britanski mit, također korišten sa svrhom Šahdulove diskreditacije, glasi da je mistik prihvaćao pacijente s isključivom namjerom njihovog izrabljivanja i koristoljublja.
**Áncash** (španjolski: *Departamento de Áncash*) je jedan od 24 departmana na koji je Peru podjeljen.

Karakteristike
--------------

Departman Áncash se prostire na zapadu zemlje.
Sa sjevera graniči sa Departmanom La Libertad, sa istoka sa Departmanom Huánuco, sa juga sa Provincijom Lima i sa zapada sa Pacifikom.

Áncash ima površinu od 35915 km², na kojoj živi 1,180,638 stanovnika

Departman je administrativno podjeljen na 20 provincija to su; Aija (6,433), Antonio Raimondi (13,950), Asunción (7,710), Bolognesi (24,012), Carhuaz (50,007), Carlos Fermín Fitzcarrald (18,496), Casma (57,256), Corongo (8,017), Huaraz (185,276), Huari (63,264), Huarmey (33,066), Huaylas (56,557), Mariscal Luzuriaga (21,787), Ocros (7,224), Pallasca (24,371), Pomabamba (26,675), Recuay (18,085), Santa (474,053), Sihuas (28,630) i Yungay (55,769) i 166 distrikta.

Administrativni centar departmana je grad Huaraz koji ima 57,093 stanovnika.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Áncash Region in Peru*" (engleski). City population. Pristupljeno 16.06.2023.
2. ↑  „*Huaraz in Huaraz (Áncash Region)*" (engleski). City population. Pristupljeno 16.06.2023.

Vanjske veze
------------

***Áncash*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gobierno Regional Áncash* (službene stranice) (`es`)

| * p
* r
* u
Departmani Perua |
| --- |
| 
* Amazonas
* Áncash
* Apurímac
* Arequipa
* Ayacucho
* Cajamarca
* Callao
* Cuzco
* Huancavelica
* Huánuco
* Ica
* Junín
* La Libertad
* Lambayeque
* Provincija Lima
* Loreto
* Madre de Dios
* Moquegua
* Pasco
* Piura
* Puno
* San Martín
* Tacna
* Tumbes
* Ucayali

 | Zastava Perua |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Šahovska studija** je komponovana šahovska pozicija u kojoj postoji forsiran, jedinstven put do pobede, ili do remija. Već dva veka takvu poziciju iz nejasnih razloga zovemo studijom. Ta pozicija po pravilu ima karakter završnice, jer autor primenjuje umetnički princip ekonomičnosti i teži što manjem broju figura.

Na jednom visokom nivou, studija predstavlja gotovo umetničku formu na koju se mogu primeniti striktni zakoni originalnosti, raznolikosti, kreativnosti, sklada i lepote. Pri tome, naravno, studija mora biti korektna, a to je obaveza koja od kompozitora studije zahteva gotovo takvu disciplinu kakva se traži u naučnom radu. Dokazivanje počiva na analizi, i zadatak je koji mnogim entuzijastima predstavlja veliki izazov.

Studija nije korektna u dva slučaja:

* ako postoji i pomoćno rešenje s kojim kompozitor studije nije računao, ili
* ako nameravano rešenje ima propust.

Neophodna je velika veština, po svom karakteru ravna veštini praktičnog majstora da se kreira pozicija u kojoj beli ima jedinstvene poteze, a crni računa na zanimljivu protivigru.

Studije nisu tako popularne kao šahovski problemi. Znatno su teže za rešavanje, a osim toga zahtevaju od rešavača zavidno poznavanje šahovskih završnica, što je za razumevanje rešenja preko potrebno. Ali, između studije i praktične igre postoji velika srodnost i svaki šahista nalazi zadovoljstvo u ovoj dubokoj grani šaha, koja ponekad apsorbuje celokupni interes ljubitelja, pa se oni za „običnu igru" i ne zanimaju.

Vidi još
--------

* Problemski šah

Spoljašnje veze
---------------

* Svetska šahovska Federacija FIDE
* Albumi FIDE - najznačajnija problemska publikacija
* Bilten Društva problemista Jugoslavije
* Kolekcija šahovskih studija (francuski) Arhivirano 2007-08-21 na Wayback Machine-u
* Priručnik za šahovsku kompoziciju

| * p
* r
* u
Šah |
| --- |
|  | Porijeklo • Pravila • Otvaranja • Strategija • Taktika • Završnice • Svjetski šampionat • Problemski šah |  |
| Budimska brda |
| --- |
| Dio Masiva Pilis |
| Pogled sa Budimskih brda na sjeverna predgrađa BudimpeštePogled sa Budimskih brda na sjeverna predgrađa BudimpeštePogled sa Budimskih brda na sjeverna predgrađa Budimpešte |
| Dužina masiva: | km |
| Širina masiva: | km |
| Površina masiva: | 100 km² |
| Najviši vrh: | Nagy-Kopasz (559 m) |
| Zaštićene oblasti: |  |
| Država: |  Mađarska |

**Budimska brda** (mađarski: *Budai hegység*) je niski masiv u Mađarskoj, sjeverno od Budimpešta.

Geografske karakteristike
-------------------------

Karta Budimskih brda
Budimska brda prostiru se po Peštanskoj županiji, od desne obale Dunava u Budimu (Gellért-hegy, Várhegy brdo na kom se nalazi Budimski dvorac) do Budaörsa i Zsámbéka, na površini od nekih 100 km². 

Najviši vrhovi masiva su Nagy-Kopasz sa svojih 559 metara i Szénás (549 m).

Najveći dio pokriven je šumama, a manji vinogradima.

Budimska brda su popularna rekreacijska zona za građane Budimpešte, iako su niska imaju i skromo skijalište sa žičarom, a tu je i sportski park Normafu pored brda János-hegy, sa kojeg se pruža odličan panoramski pogled na 
Budimpeštu.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Budai hegység* "(mađarski). A Pallas Nagy Lexikona. Pristupljeno 27. 06. 2016.
2. ↑  „*Budapest Parks & Caves*" (engleski). Visitbudapest. Pristupljeno 27. 06. 2016.

Vanjske veze
------------

***Budimska brda*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Budapest Parks & Caves* (`hu`)
**Šamaš** je u Babilonu i Asiriji bio bog Sunca, Ajin muž, a u Sumeru mu odgovara Utu. Morris Jastrow mlađi je povezao Šamaša s planetom Saturnom.

Ime
---

*Šamaš* jednostavno znači "Sunce". Njegovo se ime na hebrejskom piše *shemesh*, a na arapskom *shams*. 

Kanaaanci su imali božicu Sunca sličnog imena - Šapaš.

Karakteristike
--------------

Još vrlo rano, Šamaš je opisan kao sin Nane, boga Mjeseca. Kod Babilonaca je Mjesec uvijek ostao važnije božanstvo od Sunca, pa je Šamaš slabiji od Nane. Razlog tomu je to što je kult Mjeseca započeo na ranijem stupnju civilizacije, u doba nomada, a Sunce je počelo imati veću ulogu tek kad je dosegnuto doba agrikulture.

Šamaš u liku ptice, reljef
Šamaš je i bog pravde, jer kao što Sunce raspršuje tamu, tako i Šamaš donosi svjetlo pravde među zla djela ljudi. Ur-Namu, osnivač 3. dinastije Ura, donosio je svoje odluke prema zakonu Šamaševom. Hamurabi je Šamašu pripisao inspiraciju koja ga je dovela do toga da skupi postojeće zakone u kodeks prema kojem bi se trebalo živjeti.

Bolesnici su Šamaša smatrali bogom liječenja. 

Zajedno s Nanom i Ištar, Šamaš čini trijadu - skupinu od triju božanstava. Šamaš, Nana i Ištar zajedno simboliziraju tri velike sile prirode - Sunce, Mjesec i snagu Zemlje. Ponekad je u trijadi Ištar zamijenjena Adadom.

Mitologija
----------

Kad su Gilgameš i Enkidu putovali prema cedrovoj šumi, molili su se svako jutro Šamašu za sreću.
Crkva svetog Matije u Budimu
**Budim** (mađ. *Buda*, tur. *Budin*, nem. *Ofen*, češ. *Budín*) je zapadni deo mađarskog glavnog grada Budimpešte smešten na desnoj obali Dunava.

Budim se prostire na približno jednoj trećini površine Budimpešte, brdovit je, i prilično pokriven šumom. Obično predstavlja sinonim za visoke životne standarde. Najpoznatiji spomenici su Budimski zamak i Citadela.

Poreklo imena
-------------

Postoji više hipoteza o poreklu naziva *Budim*.
Prema jednoj, u korenu naziva je slovensko ime *Budimir*, neki smatraju da je ime izvedeno iz reči koju je lokalno stanovništvo koristilo da označi vodu, a razlog za to je bio Dunav na čijim obalama se grad prostire, dok neki smatraju da je grad dobio ime po svom osnivaču, hunskom kralju Bledi, Atilinom bratu.

Istorija
--------

Budim u srednjem veku. Crtež iz Hronika Hartmana Šedela
Budim je bio glavni grad Mađarske od 1361. godine, sve dok ga nisu osvojili vojnici Otomanskog carstva 1541. godine, kada novi glavni grad postaje Bratislava, današnji glavni grad Slovačke, koja je tada nosila drugo ime (mađ. *Pozsony*, slov. *Prešporok*).

Krajem 17. veka, 1686. godine, Budim pada u ruke Habzburzima, koji naseljavaju veliki broj Nemaca kako bi obnovili grad opustošen prethodnim ratovima.

Godine 1690. Velikom seobom Srba pod vođstvom patrijarha Arsenija Čarnojevića povećao se broj Srba u budimskom Tabanu, gde su od ranije već živeli Srbi.

Budim je proglašen slobodnim kraljevskim gradom 1703. godine, da bi 1784. ponovo dobio status glavnog grada Mađarske. Spajanjem sa Obudom i Peštom prerasta 1873. godine u današnju Budimpeštu.

Demografska istorija
--------------------

Prema podacima iz 1715. godine, u Budimu je bilo 1538 kuća, od čega su 769 pripadale Južnim Slovenima (većinom Srbima), 701 je bila nemačka, i 68 su bile mađarske. 

Prema podacima iz 1720. godine, broj stanovnika se smanjio na 30000 ljudi koji su naseljavali 1483 kuće, 851 je bila nemačka, 559 su bile južnoslovenske (većinom srpske), 68 je pripadalo Mađarima, a 5 Slovacima.

Međunarodna saradnja
--------------------

Budim je zbratimljen sa sledećim gradovima:

* Kapestrano, Italija

Izvori
------

1. ↑  Dr. Dušan J. Popović, Srbi u Vojvodini, knjiga 2, Novi Sad, 1990.
2. ↑  Dr. Dušan J. Popović, *ibid.*

Vidi još
--------

* Budimpešta
* Pešta
* Stari Budim (ili Obuda)

Vanjske veze
------------

***Budim*** na Wikimedijinoj ostavi

* Budapest - informacije na stranici Wikivoyage
* Crteži budimskog zamka kroz vekove Arhivirano 2006-12-09 na Wayback Machine-u ((hu))
**Bjeloprsi jež** ili **istočnoeuropski jež** (lat. *Erinaceus concolor*) je vrsta ježeva iz razreda sisavaca. 

Može narasti do 225 - 275 mm u duljinu i težiti 400 do 1100 g, a vrlo je slično tamnoprsom ježu. Najveća je razlika što ima svjetlija prsa.

Rasprostranjenost
-----------------

Ova vrsta je rasprostranjena u istočnoj Europi. Opseg preklapanja rasprostranjenosti s tamnoprsim ježem je na području od Poljske do Jadranskog mora. Na istoku obitava do Izraela, Irana i oko Kaspijskog jezera. 

Žive uglavnom u šumovitim područjima s niskim raslinjem. Nalazimo ga i na pašnjacima, pogotovo u blizini šume, živice i grmlja. Relativno je čest čak i u urbanim sredinama.

Prehrana
--------

Njegova glavna hrana su: kukci, gujavice, puževi, mladi miševi, ptičja jaja i ptići, gljive, korijenje i voće.

Ponašanje
---------

Najaktivniji je u sumrak i noću. Međutim, ponekad se može vidjeti tijekom dana, obično u jesen. U zimskom razdoblju na sjevernoj hemisferi spava zimski san. Tada mu pada tjelesna temperatura na 4 °C (normalna temperatura je 34 °C).

Razmnožavanje
-------------

Parenje počinje u ožujku, a traje do srpnja ili kolovoza. Ženka je trudna 31 do 35 dana. Godišnje se okoti jednom ili dva puta. U leglu je između 1 i 10 ježića (obično 3-4). Postaju spolno zreli u slijedećoj kalendarskoj godini.
**Šamaj** (r. oko 50. pne. u. 30. n.e.) je slavni židovski učenjak, osnivač jedne od dvije ključne rabinske škole, važna figura u Mišni. Bio je oponent starijem Hilelu po svojem tumačenju Zakona, po sudjelovanju u političkom životu i po temperamentu. U Mišni se gotovo uvijek spominje se zajedno s njim.

Njegova je škola poznata kao *Bet Šamaj* (Kuća Šamajeva), nasuprot *Bet Hilel*. Njegova je škola prevladavala u razdoblju od oko 20. do 70. n.e, nakon čega Hilelova škola preuzima primat.

Za razliku do Hilela, koji je bio posvećen religiji i problemima svakodnevnog života u skladu sa Zakonom, Šamaj je aktivno sudjelovao u političkim zbivanjima. Zapaljivog temperamenta, bio je sušta suprotnost staloženom Hilelu. Hilelovu blagost i smirenost ističe Mišna kao uzor koji treba slijediti, nasuprot Hilelovoj strastvenosti.

Šamaj međutim nije bio mizantrop. Shvaćao je mane svojeg temperamenta i preporučivao prijateljski odnos sa svima. Bio je skroman čak i u odnosu sa svojim učenicima. Preporučivao je marljivo proučavanje Tore, malo govora i mnogo truda.

U tumačenju Zakona bio je stroži od Hilela, namećući striktne, i teške obaveze. U Talmudu se navodi slučajevi kada je od svoje djece i unuka zahtijevao obaveze neprimjerene njihovoj dobi.

U tadašnjem kolegiju rabina, Sinedriju, mjesto predsjednika (sa titulom *nasi*, knez) od oko 30. g. pne. zauzimao je Hilel, dok je potpredsjedničko mjesto zauzimao, po običaju, predstavnik manjine. Kada se **Menahem**, predstavnik esena povukao s tog položaja, na njegovo mjesto izabran je Šamaj. Nakon Hilelove smrti, Šamaj je, oko godine 20.n.e, preuzeo predjedničko mjesto, dok potpredsjednik nije bio izabran, tako da je Šamajeva škola preuzela punu kontrolu.

Nakon Šamajeve smrti, 30.n.e, nasljedio ga je Hilelov unutk Gamaliel, ali u Sinedriju su Šamajevi učenici (šamaiti) i dalje dominirali, sve do oko 70.n.e, doba razaranja jeruzalemskog Hrama. Prema tvrdnji Jeruzalemskog Talmuda (Berakhot 1:7), u to je doba "glas s neba" objavio da vlast Kuće Šamajeve nije legitimna, pa dalja tradicija rabinskog judaizma slijedi Hilela.

Literatura
----------

* Keller, Werner: *Povijest Židova. Od biblijskih vremena do stvaranja Izraela*, Zagreb: Naprijed, 1992. (*Und wurden zerstreut unter alle Völker. Die nachbibliche Geschichte des jüischen Volkes*, Zürich: Buchklub Ex Libris, 1970.)
**Sollefteå** čita se **Solefteo** je grad od 8,562 stanovnika na sjeveroistoku Švedske, on je i administrativni centar Općine Sollefteå od 20,255 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Sollefteo leži u Grofoviji Västernorrland, duž rijeke Ångerman udaljen oko 118 km sjeverno 
od Sundsvalla.

Historija
---------

Sollefteo je bio važan trgovački centar za srednjeg vijeka. Od 1660. naselje je bilo poznato po vodenicama, njih su tokom 
18. vijeka zamijenile visoke peći i prerada željezo, taj posao se održao sve do kasnih 19. vijeka.

Solleftea je 1885. dobila vlastite statute, a od 1902 formirana je kao trgovišta, pa je konačno 1917. dobila status grada. U to vrijeme imala je 2 500 stanovnika.

Solleftea je u dobrom dijelu 20. vijeka bila istaknuti garnizon i administrativno - servisni centar za okolni kraj.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Västernorrland" (engleski). City population. Pristupljeno 25. 05. 2015.
2. 1 2 3  „*Sollefteås historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 25. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Sollefteå*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Sollefteå* (`sv`)
**Yuan Taotu** 轅濤塗 (umro cca. 625. pne. posthumni naziv "Xuanzhong" 宣仲) bio je plemić i diplomat kineske države Chen u periodu Proljeće i Jeseni. Kinezi ga smatraju pretkom svih osoba s prezimenom Yuan (袁). 

Yuan Taotu je bio daleki rođak kraljevske porodice Chen sa posjedom u mjestu Yangxia (Taikang, provincija Henan). Ime mu se spominje u *Analima Proljeća i Jeseni*, *Zuo Zhuanu* i *Zapisima Velikog Historičara*. Godine 656. pne. pratio je vojvodu Huana od Qija na pohodu protiv južne države Cai te prisustvao historijskom sklapanju saveza raznih država doline Žute rijeke u Shaolingu. Pri povratku na sjever je, pak, sugerirao da vojska Qija ne prolazi kroz Chen i umjesto toga skrene na istok. Zbog tog savjeta je uhapšen i pušten tek kada je došlo do napada na Chen.

Država Chen je podržavala susjednu državu Chu u bitci kod Chengpua godine 632. pne. i bila poražen. Sljedeće je godine Yuan Taotu poslan kao predstavnik Chena u Diquan, kako bi obnovio vjernost države Chen prema Zhouu i savjetovao se o invaziji Zhenga. Zimi iste godine, prijestonasljednik Chena se sastao s ostalim prinčevima i gledao kako vojvoda od Jina postaje novi hegemon. Ubrzo nakon toga Yuan je umro.
**Štitasti vulkan** je jedan od osnovnih tri tipa vulkana, ime je dobio zbog sličnosti sa ratničkim štitom koji leži licem prema gore.

Karakteristike
--------------

Karakteristika štitastih vulkana su blage erupcije, u kojima lava niskog viskoziteta teče do velikih udaljenosti od centra erupcije i tako gradi vulkan velike mase blagih padina.

Najčešće su oko 20 puta širi od svoje visine. Donji nagibi su im često blagi (2 do 3°), srednji nešto strmiji (oko 10°), a vrh im je ravan kao kod havajskih vulkana Mauna Loa i Mauna Kea.

Baza Mauna Loe na ocenskom dnu ima dijametar od oko 160 km za razliku od tog Mount Rainier, najviši stratovulkan u Kaskadskim planinama (visok 4,270 m), ima dijametar od samo 16 km. Sve u svemu, većina štitastih vulkana ima znatno veću masu od stratovulkana.

Iako su štitasti vulkani najveći vulkani na Zemlji, oni ne formiraju visoke planine sa konusnim vrhovima kao stratovulkani.

Štitasti vulkani najčešće su građeni gotovo u potpunosti od bazaltnih i (ili) andezitskih tokova lave, koji su za erupcije bili vrlo fluidni. Izgrađeni su kontinuiranim erupcijama koje su se povremeno događale u dugom vremenskom periodu (milion godina i više).

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Vulkani*" (hrvatski). Enciklopedija LZMK. Pristupljeno 07.05.2023.
2. ↑  „*Shield Volcano*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 07.05.2023.
3. 1 2 3  „*Shield Volcanoes*" (engleski). National Park Services. Pristupljeno 07.05.2023.

Vanjske veze
------------

***Štitasti vulkan*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Shield Volcanoes* (`en`)
Prikaz 3D strukture mioglobina koja prikazuje obojane alfa helikse. Ovo je prvi protein čiju su strukturu uz pomoć rendgendske kristalografije otkrili Maks Perutz i Džon Kendru 1958. godine, i za to dostignuće dobili Nobelovu nagradu za hemiju.
**Biomolekul** je svaki organski molekul koju proizvodi živi organizam, uključujući velike polimerske molekule, kao što su proteini, polisaharidi i nukleinske kiseline, kao i male molekule poput primarnih metabolita, sekundarnih metabolita i prirodnih proizvoda.

Sastav biomolekula
------------------

Od svih hemijskih elemenata koji se nalaze u prirodi, samo 27 ulazi u sastav hemijskih jedinjenja koja čine živi svet. Ovi elementi se nazivaju biogenim ili biomolekulskim. Najzastupljeniji bioelementi u građi organskih molekula su: C (ugljenik), H (vodonik), O (kiseonik), N (azot), P (fosfor) i S (sumpor).

Drugu grupu elemenata koja ulazi u sastav živih bića čine: Ca (kalcijum), Mg (magnezijum), Na (natrijum), K (kalijum) i Cl (hlor). Ovi elementi se u telesnim tečnostima nalaze u obliku jona, te se nazivaju *elektroliti*.

Pored ove dve grupe bioelemenata, postoji i grupa esencijalnih elemenata, koji su ništa manje važni iako se nalaze u tragovima (minimalnim količinama). Ima ih 16: gvožđe, bakar, cink, mangan, kobalt, hrom, selen, molibden, jod, fluor, bor, arsen, nikl, kalaj, vanadijum i silicijum.

Literatura
----------

  


| * p
* r
* u
Biomolekularne strukture |
| --- |
| Proteinska struktura | Primarna  •  Sekundarna  •  Tercijarna  •  Kvaternarna  •  Određivanje  •  Predviđanje  •  Dizajn  •  Termodinamika |
| Struktura nukleinske kiseline | Primarna  •  Sekundarna  •  Tercijarna  •  Kvaternarna  •  Određivanje  •  Predviđanje  •  Dizajn  •  Termodinamika |
| Vidi isto | Protein  •  Proteinski domen  •  Proteinsko inženjerstvo  •  Nukleinske kiseline  •  DNK  •  RNK  •  Dvostruki heliks nukleinske kiseline |
**Češka pošta** (češ. Česká pošta, s. p.) je češko državno poduzeće čija je osnovna djelatnost prijem, slanje i dostava pošte u Češkoj. Ima ukupno 3.349 podružnica pošte širom Češke.

Historija
---------

Pošta je osnovana 1. januara 1993. u isto vrijeme kad je i Čehoslovačka prestala da postoji. Iste godine počinje uvođenje APOST sustava (automatski poštanski sustav). Godine 1999. uveden je novi sustav sortiranja pošiljki. Godine 2005. Češka pošta postala je akreditirana za upotrebu elektronskih potpisa.

Poslovanje
----------

Češka pošta ima tri grupe korisnika: privatni korisnici, mala i srednja poduzeća, korporacije i javni sektor. Kao i Hrvatska pošta, Češka pošta pruža usluge slanja novca u zemlji i inozemstvu, usluge direktnog marketinga, hibridne pošte i brze pošte, prodaje proizvoda mobilnih operatera, knjiga itd.

Vanjske veze
------------

***Češka pošta*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.cpost.cz
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 154095349
* NKC: ko2006325245

 |
**Buckingham** (izgovor: [Bakingem]) je grad od 13,722 stanovnika na jugu Engleske.

Geografske karakteristike
-------------------------

Buckingham leži u Grofoviji Buckinghamshire, duž rijeke Great Ouse, udaljen 89 km sjeverozapadno od Londona.

Historija
---------

Buckingham je naseljen je od rimskih vremena, dokumentiran je u Domesday Booku, kao prvi u listi naselja u tadašnjem Buckinghamshiru.
Kraljevsku povelju o statusu grada dobio - 1554. Teško je stradao u požaru - 1725.

Uz grad je vezana legenda da je u njemu umro sv. Rumwold

Sve do početka 19. vijeka Buckingham je bio administrativni centar (county town) Grofovije Buckinghamshire, tad je tu ulogu preuzeo nedaleki Aylesbury.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Mouvaux, Francuska
* Njemačka Neukirchen-Vluyn, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: South East England" (engleski). City population. Pristupljeno 15. 12. 2016.
2. ↑  „*Local History*" (engleski). Aylesbury Town Council. Pristupljeno 15. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Buckingham, Buckinghamshire*** na Wikimedijinoj ostavi

* Buckingham Town Council (`en`)
Koordinate: 32°35′00″N 116°47′00″E﻿ / ﻿32.58333°N 116.78333°E﻿ / 32.58333; 116.78333

**Okrug Shou** (寿县) je okrug u provinciji Anhui u Narodnoj Republici Kini. Nalazi se pod nadležnošću Lu'ana. Ima oko 1,280.000 stanovnika, a površina mu iznosi 2986 kv. kilometara. Predstavlja Nacionalni kulturni i historijski grad. 

Pod nadležnošću okruga se nalazi 17 gradova, 7 prigradskih i 1 etničko prigradsko naselje.

Historija
---------

Shou je u prošlosti bio poznat po imenima Shouchun (壽春) i Shouyang (壽陽), odnosno mjesto gdje se nalazila treća po redu prijestolnica Kraljevine Chu, osnovana nakon što su staru prijestolnicu Ying uništile Qinove trupe. Od vremena dinastije Qin do perioda Tri Kraljevstva imao je status Jiujianga zapovjedništva (九江郡). U njemu se okrunio Yuan Shu za vrijeme perioda Tri Kraljevstva. Za vrijeme dinastije Jìn se u okrugu odigraaa bitka na rijeci Fei. Shou je za vrijeme dinastija Sui i Tang postao širom Kine poznat po svopjoj keramici. Iz okruga su također poticali mnogi znameniti funkcionari dinastije Song, uključujući premijere. Krajem dinastije Qing, u doba tajpinškog ustanka u Shou je uhvaćen Chen Yucheng.

Ekonomija
---------

Okrug Shou County je ispresijecan rijekama, te je zbog toga u njemu razvijena poljoprivreda. Glavne kulture su riža, pšenica i pamujk. Trenutno je Okrug Shou u fokusu nacionalnog projekta s ciljem povećanja poljoprivredne proizvodnje. Prolaz Zhengyang, smješten na rijeci Wai je glavna prometna arterija Anhuija.
**Srebrna plotica** je riba iz porodice Plotica (*Stromateidae*). 

Njezino prirodno stanište je Indijski ocean i zapadni Pacifik - od Perzijskog zaljeva do Indonezije te u Tihom oceanu sjeverno do Hokkaida, Japan.  Obično živi u jatima iznad muljevitih dna na dubini 5-110 m.

Ova je vrsta lesepsijski migrant tj. nakon prokopa Sueskog kanala je dospjela Sredozemno more, pa tako i u Jadran, gdje je prvi put pronađena 16. rujna 1896. (stariji potvrđeni nalaz), a nakon toga prvi put 2004, pored Rijeke. Determinirali  su je dr. sc. Jakov Dulčić i ostali.

Tijelo je vrlo visoko i spljošteno, bez škržnog poklopca, a škržni otvor reduciran je na okomiti procjep sa strane tijela. Leđna i podrepna peraja se nastavljaju serijom od 5-10 bodljikavih šipčica u obliku oštrice koje se anteriorno i posteriorno sužavaju u šiljak. Nema trbušnih peraja. Repna peraja se račva a donji dio je duži od gornjeg.

Na leđima je siva i prelazi u srebrnkasto bijelu prema trbuhu sa malim crnim točkama po cijelom tijelu. Peraje su blijedo žute, a okomite peraje imaju tamne rubove. Maksimalna dužina koju može dostići iznosi 60 cm za mužjake i jedinke kojima nije određen spol.

Hrani se ktenoforama, meduzama, salpama i drugim zooplanktonom.

Zapadna populacija se mrijesti od kasne zime kroz ljeto s pikom u razdoblju od travnja do lipnja.

Koristi se u kineskoj medicini.

Vanjski linkovi
---------------

* Srebrna plotica[*mrtav link*]

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Srebrna plotica** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Srebrna plotica** |
**Sve u sedam** hrvatski je kviz u produkciji Hrvatske televizije (HRT) koji potječe iz Nizozemske, a čije je emitiranje na prvom programu HRT-a započelo u rujnu 2011.

Pravila kviza
-------------

U igri sudjeluje unaprijed odabran takmičar, koji mora odgovoriti na ukupno sedam pitanja kako bi osvojio novčani iznos. Prvo pitanje ima tri ponuđena odgovora, drugo četiri pa tako sve do sedmog pitanja, koje ima ponuđeno devet odgovora. Svako pitanje ima samo jedan točan odgovor. Ako takmičar da pogrešan odgovor na bilo koje pitanje, igra se završava i takmičar ne osvaja ništa.

Svaki takmičar igru započinje s milijun kuna, koje se onda gube korištenjem džokera "dijeli" i "preskoči". Svaki od tih džokera može se iskoristiti na bilo kojem pitanju.

Džokeri
-------

### "Dijeli"

Džoker "dijeli" može se koristiti najviše tri puta pa tako takmičar može na pitanju čiji odgovor ne zna raspodijeliti iznos kojim u tom trenutku raspolaže na one odgovore za koje pretpostavlja da su točni. Mora raspodijeliti sav novac kojim raspolaže. Ako je odgovor na koji je stavio dio novca ispravan, taj iznos se onda prenosi na sljedeće pitanje. Ako novac nije stavljen na točan odgovor, igra je tada završena i takmičar ne osvaja ništa.

### "Preskoči"

Džoker "preskoči" može se iskoristiti samo jednom i njegovim korištenjem se ne mora odgovoriti na postavljeno pitanje te takmičar gubi polovinu dotad osvojenog iznosa.

Voditelj
--------

Voditelj kviza u hrvatskoj verziji je Tarik Filipović.
| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Shoshenq VI |
| ALTERNATIVNA IMENA | {{{Alt}}} |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

**Shoshenq VI** je bio staroegipatski vladar, poznat kao neposredni nasljednik Pedubsata I koji je vladao Tebom. Prenomen ili kraljevsko ime mu je bilo 'Usermaatre Meryamun Shoshenq' što je jedini slučaj da se epitet Meryamun (*Voljen od Amuna*) pojavljuje u kraljevskom kartušu. 

Kao Pedubastov nasljednik, borio se u višedecenijskom građanskom ratu protiv princa Osorkona B, koji ga je pobijedio, istjerao iz Tebe i sebe proglasio faraonom danas poznatim kao Osorkon III.

Shoshenq se dugo vremena nazivao **Shoshenq IV**, ali su nova egiptološka istraživanja taj naziv dala kasnijem donjoegipatskom vladaru koji s njime nema veze.

Literatura
----------

* David Aston, "Takeloth II: A Theban King of the 23rd Dynasty?" JEA 75(1989), pp.139-53
* Davies & MacAdam, A Corpus of Inscribed Egyptian Funerary Cones(1957), No. 25-26
* Kenneth Kitchen, The Third Intermediate Period in Egypt c.100-650 BC (2nd edition,1986), p.340
Ćandrakirti
**Ćandrakīrti** (600–c. 650), (Devanagari: चन्द्रकीर्ति; tib. Dawa Drakpa), bio je nadstojnik, ili opat, monasterijskog sveučilišta Nalanda i Nagarđunin učenik i tumač njegovih djela. Budistički učenjak Ćandrakirti najslavniji je pripadnik budističke škole čije sljedbenike Tibećani nazivaju Madjamika-Prasangikama.

Ćandrakirti je branio Budapalitu od Bavavivekine dosljedne i snažne kritike oslonjene na autonomni silogizam. Posljedica Ćandrakirtijeva tumačenja Nagarđunina nazora bila je nastanak nove madjamičke škole znane kao Prasangike ("Konsekvencijalisti"). Među Ćandrakirtijeva djela ubrajaju se *Prasannapada*—sanskritski izraz koji znači "Jasne riječi"—vrlo cijenjeno tumačenje Nagarđunine *Mulamadhyamakakarike* i *Madhyamakavatara* (njegov dodatak Nagarđuninu tekstu) i njegovo samotumačenje. *Madhyamakavatara* se koristi kao glavni udžbenik u većini tibetskih monasterijskih sveučilišta za proučavanje 'Praznine' i filozofije koju zastupa škola Madjamaka.

Raspravom *Madhyamakavatara* (*Uvod u Srednji put*) Ćandrakirti ustanovljuje madjamički sustav mišljenja pobijajući načela raznih budističkih i nebudističkih filozofija. Tijekom tih pobijanja, on kritizira školu Ćitamatra (Yogacara), idealističku školu budizma.

Vidi još
--------

* Praznina
* Mahajana
* Šakjamuni
* Nagarđuna
* Šantideva

Literatura
----------

* Kelsang Gyatso. *Ocean nektra: Mudrost i suosjećanje u mahajanskom budizmu*. Budistički centar Kailash, Tharpa Hrvatska, Split, 2005. (Cjelovit prijevod Ćandrakirtijeve rasprave *Madhyamakavatara*, s tumačenjem, skripta.)
*Za ostala značenja, v. Segesta (razvrstavanje).*
Hram u Segesti
**Segesta** se nalazila na Siciliji, talijanskom otoku na Mediteranu. Segesta je jedno od najznačajnijih arheoloških područja cijele Sicilije, a i Mediterana. Osnovali su ju pleme Elymi, te je uz gradove kao Erice i Entellu, bila glavni centar tamnošnje kulture. Grad je povijesno važan i zbog čestih sukoba sa susjednim narodom Selilunte, za vlast nad plodnim područjima oko rijeke Mazaro, u kojima su Segesti u pomoć pritjecale i veće ratne sile kao npr. Atena. Nakon Prvog punskog rata, bila je prvi grad koji je prešao pod Rimsku vlast, zbog čega je uživala period blagostanja i ekonomskog napretka, potpomognut političkom moći Rimskog Carstva.

Segestin hram
-------------

Teatar
Segestin hram se nalazio izvan dvostrukih gradskih zidina, najvjerojatnije u središtu posvećenoga tla. Izgrađen je oko zadnjih 30 godina 5. stoljeća pne. te je vrlo vjerni pokazatelj *dorskog* stila gradnje, osim što hramu u potpunosti nedostaje krov, što i nije tipično za tadašnju arhitekturu.

Mišljena povjesničara oko toga su podijeljena, dok jedni smatraju da je gradnja hrama bila iznenadno i nasilno prekinuta, možda nekim napadom ili provalom drugih naroda, ostali misle da je krov namjerno izostavljen, te da je hram zapravo služio kao svojevrsno otvoreno svetište za Elymske obrede.

  


***Segesta*** na Wikimedijinoj ostavi
Karta tasmanskih plemena
**Tasmanci** ili **Tasmanski Aboridžini** je naziv za potomke domorodaca Tasmanije.

Historičari 20. vijeka su smatrali da su Tasmanci izumrli sa smrću Truganini godine 1876, ali se u posljednje vrijeme to osporava.

Današnji Tasmanci, odnosno potomci drevnih Tasmanaca koji su se miješali s bijelim doseljenicima, i kojih, prema nekim procjenama, ima oko 10,000, tvrde da potječu od dvije skupine: 

* Palawa - potomci kćeri poglavice Mannalargenne;
* Lia Pootah - potomci neimenovane tasmanske aboridžinke koja je za partnere imala britanske vojnike, farmere i doseljenike.

Tasmanci su se u Tasmaniju iz Australije doselili prije 40,000 godina. Prije 10,000 godina je s krajem ledenog doba nestao kopneni most između Australije i Tasmanije, pa su Tasmanci ostali izolirani od ostatka svijeta sve do dolaska Evropljana u 19. vijeku.

Tasmanci su bili organizirani u devet glavnih plemena od po 40-50 ljudi.

tzv. Ljudi iz Oyster Covea, posljednji Tasmanci
Nakon dolaska Evropljana, u periodu od 1802. između 1833. godine je populacija Tasmanaca, što zbog oružanih sukoba, što zbog bolesti, od 8000 ljudi svedena na 300. Preživjeli su nasilno deportirani na otok Flinders odakle je na Tasmaniju godine 1847. vraćeno samo njih 60, od kojih je većina umrla do 1870-ih.

Danas se nekoliko tisuća ljudi koji žive na Tasmaniji opisuju kao Aboridžinski Tasmanijci, jer neke Palawa žene rađaju Europljane na otocima Furneaux i unutar kopnene Tasmanije.
**Cuttatawomen** (Cuttatawoman), pleme američkih Indijanaca porodice Algonquian sa područja današnjeg okruga |King George i lancaster u Virginiji. Cuttatawomeni su u vrijeme dolaska kapetana Johna Smitha živjeli na sjevernoj strani rijeke Rappahannock (prije nazivana Toppahanock). Imali su istoimeni grad u okrugu King George kod lamb Vreeka i populacijom oko 80 ljudi. 

Drugi istoimeni grad na Rappahannocku nalazio se na području današnjeg okruga Lancaster kod rijeke Corotoman. Njihova populacija iznosila je oko 120. Prema Johnu Smithu to su bila dva pleme sa istim imenima i dva istoimena grada.

Prema Al Byrdu, oni su se vjerojatno još 1659. pomiješali sa plemenima Cekacawon (Secacawoni) i Wicocomico Wicocomoco, prihvativši svi zajedno plemenski naziv Wicocomico, i pod tim imenom su se održali do danas u okrugu Northumberland u Virginiji.

Izvori
------

1. ↑  Hodge
2. ↑  Al Byrd

Vanjeske poveznice
------------------

* appahannock River Course An Investigation into the Orientation of the Rappahannock River Below the Fall Line Using Local Archaeological Sites[*mrtav link*]
**Star-Club** je bio muzički klub iz Hamburga u Njemačkoj, otvoren u petak 13. aprila, 1962. nastupom grupe *The Beatles*.

Historija kluba
---------------

Kako je tih godina Hamburg i čitava Donja Saska bila britanska okupaciona zona puna njihovih mladih vojnika, željnih zabave i provoda (sa relativno dosta novaca), bilo je sasvim logično da mladi njemački posljeratni poduzetnici *Manfred Weissleder* i *Horst Fascher* nešto urade za njih. Tako je nastao i *Star-Club* nešto između bordela i plesnjaka, u najužem centru grada na adresi, *Große Freiheit 39*, u kvartu St. Pauli, odprije poznatom po burnom noćnom životu. U tom klubu su 1960-ih godina prošlog vijeka nastupali mnogi velikani rock muzike.

*Star-Club* je prestao sa radom 31. novembra 1969. a zgrada u kojoj se nalazio izgorila je u požaru 1987. Klub je stekao svjetsku slavu kao odskočna daska sastava The Beatles, koji su u klubu nastupali od 13. aprila, 1962. - 31. maja 1962. pa zatim još jednom od 1, novembra 1962. do 31. novembra, 1962. Ovaj posljednji nastup je snimljen i izdan kao album 1977. pod nazivom *Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962*.
Inače Beatlesi su prvi put nastupili u Hamburgu, već 18. septembra 1960. u klubu *Indra* (u istoj ulici - Große Freiheit).

Poznati muzičari koji su nastupali u Star-Clubu
-----------------------------------------------

* Britanski izvođači; The Beatles, Black Sabbath (pod tadašnjim imenom *Earth*),Cream, Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick & Tich, The Remo Four, The Searchers, Richard Thompson, Soft Machine.
* Američki izvođači: Ray Charles, Bo Diddley, Fats Domino, Everly Brothers, Bill Haley, Jimi Hendrix, Johnny and the Hurricanes, Brenda Lee, Jerry Lee Lewis (koji je snimio album u živo "Live at the Star Club", i Little Richard.

Diskografija Star-Cluba
-----------------------

Pod okriljem velike izdavačke kuće Philips Records, vlasnici kluba su šesdesetih godina izdavali ploče sa pop i rock muzikom pod imenom Star-Club.

Vanjske veze
------------

* Informacije o Star-Clubu ( sa engleskih muzičkog portala - beat) Arhivirano 2008-06-13 na Wayback Machine-u (`en`)
* Der legendäre Starclub in Hamburg - Eine Fanseite (`de`)
* My Star Club Zoo! Part 3 (`en`)
**StarCraft** je strateška računalna igra proizvođačke kompanije Blizzard. Pripada među najuspjelije izdanke RTS (**R**eal **T**ime **S**trategy) igara, te još i danas ima ogromnu zajednicu (pogotovo u Južnoj Koreji), koja se okuplja na najpoznatijem besplatnom mrežnom serveru za igranje - Battle.net-u. Svoju popularnost prije svega duguje iznimno brzom i fluidnom načinu igranja, kao i trima bitno različitim frakcijama: Terrans, Zerg i Protoss.

Koncept igre
------------

Osnovni cilj u StarCraftu je skupljanje dvaju resursa - minerala i plina, koji su potrebni za izgradnju jedinica i zgrada.Za igru treba mnogo razmišljati i igrati jako pametno s određenim jedinicama na druge protivničke jedinice. Minerali, koji su potrebni za izgradnju svih jedinica, su na mapi prikazani kao plave kristalne formacije. Njih sakupljaju, ovisno o strani, posebne radničke jedinice (SCV za Terrane, Drone za Zergove, Probe za Protosse). Vespene plin je potreban samo za neke naprednije jedinice. Na mapi se pojavljuje kao gejzir na kojemu je, prije nego počne sakupljanje plina, prvo potrebno napraviti posebnu strukturu (Refinery za Terrane, Extractor za Zergove, Assimilator za Protosse).

Igrači su ograničeni na konačni broj jedinica koji mogu kontrolirati(200), a i svaka jedinica zahtijeva održavanje (kod Terrana se ta potreba zadovoljava Supply Depot-ima, kod Zerga Overlord-ima, kod Protossa Pylon-ima). Igrač mora održavati dovoljno tih struktura/jedinica kako bi mogao podržavati svu svoju vojsku, inače privremeno ostane u nemogućnosti gradit i jedinice.

### Terrans

Terrani su fiktivna verzija ljudske rase u budućnosti, odnosno svijetu StarCrafta.

### Zerg

Zergovi su insektoidna vanzemaljska rasa te glavni antagonisti u cijeloj StarCraft sagi.

### Protoss

Protossi su moćna humanoidna rasa sastavljena od dvaju društava - konzervativni Khalai Protoss te dark templari.

Blizzard
--------

Igra je izašla na tržište 1997. godine. Od početka je stekla svoju popularnost i velik uspjeh. Igra za današnje standarde nije grafički dobra, ali se igrivost sve do danas uspjela očuvati. Treba napomenuti da se Blizzard dosta namučio kako bi napravili ovaj odličan RTS (radili su od 1994. do 1997. godine).

StarCraft II
------------

Blizzard Entertainment je 19. svibnja 2007. najavio da je StarCraft II u izradi, o kojemu se tada nije znalo mnogo. Javnosti je bilo dostupno samo nekoilko kratkih filmova i nekoliko crteža. Blizzard je kategorički odbijao dati službeni datum izlaska dugo očekivane strategije Starcraft II. Neki igrači nadali su joj se još u 2008. godini, no Blizzard je tada navodio kako je još rano govoriti o okvirnom datumu izlaska, jer žele igru dovesti u savršen red što se grafike, igrivosti i izbalansiranosti tiče. Blizzard je prije izlaska igre dao popriličan broj materijala o igri; čak su i ponudili izabranim igračima beta verziju na testiranje. Starcraft II je izišao 27. srpnja 2010.
**Ráckeve** (**Rackeve**; srpskohrvatski: *Racki Kovin* ili *Srpski Kovin*, njemački: *Rautzenmarkt*) je grad u sredini Mađarske od 9,960 stanovnika. koji administrativno podpada pod Županiju Pest.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ráckeve leži na dunavskom otoku Csepel, udaljen oko 40 km južno od centra Budimpešte.

Historija
---------

Za srednjeg vijeka tu je postojalo naselje pod imenom *Ábrahámtelke* i samostan koji je prvi put dokumentiran 
1212.

U 15. vijeku doselilo se puno srpskih izbjeglica koji su bježali pred Osmanlijama pa je naselje nazvano - *Mali Kovin* (mađarski: *Kiskeve*, kis = mali + keve = Kovin) da se razlikuje od južnog Kovina iz kog su izbjegli.

Početkom 16. vijeka mjesto se razvilo u značajno trgovište, ali je 1541. palo pod osmansku vlast. Nakon njihova protjerivanja krajem 17. vijeka, mjesto je kao i čitav otok Csepel postao feud Eugena Savojskog koji je upravo u njemu izgradio svoj barokni dvorac po projektu Johanna Lukasa von Hildebrandta.

Tokom 18. vijeka u naselje se doselilo dosta njemačkih kolonista, ali se i nadalje zvalo *Kovin* - odnosno sve više *Ráckeve* (Srpski Kovin), jer je **rác** značio Rašanin - Srbin. 

Ráckeve se naročito uvećao od kraja 19. vijeka, tokom 1970-ih počelo se graditi puno turističkih objekata, status grada dobio je 1984.

Znamenitosti
------------

Ráckeve je poznat po manastiru (ukinut 1777.) i po pravoslavnoj crkvi iz 15. vijeka, koja je ostala jedina srpska crkva izgrađena u gotičkom stilu.

Pored tog atrakcije su i već spomenti dvorac Eugena Savojskog - Savoyai-kastély podignut između 1702.- 50. kao i protestantska i rimokatolička crkva.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Mađarska, Baktalórántháza
* Njemačka, Calden
* Rumunjska, Ciumani
* Srbija, Kovin

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Pest" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 05. 2016.

Vanjske veze
------------

***Ráckeve*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Ráckevea* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |