**Guvernadur** (rjeđe u arhivskim dokumentima i **gubernadur**; u značenju guverner) je od 1511. bio činovnik koji je posredovao u sporovima između Crnogoraca i Mletačke republike, a od 1717. i kasnije, do 1830. godine, važna politička titula svetovne vlasti u Crnoj Gori.

U Crnoj Gori je postojala tradicionalna podela svetovne i verske vlasti između guvernera, koji se oslanjao na zapad (Austriju i Veneciju) i episkopa koji se oslanjao na Rusiju. Poslednjem guvernaduru Vukolaju Radonjiću je ukinuto zvanje guvernadura 1831. a on i čitava porodica su proterani iz zemlje odlukom vladike Petara II Petrovića Njegoša 1832. godine.

Spomeni guvernadura
-------------------

Spomeni *guvernadura* u arhivskoj građi postoje od 1511. godine. Neki povijesničari (poput *Zana Grbičiča*) smatraju da je prvi *guvernadur* bio *Ivan Antonije Bolica*, od 1688. do 1692. šef mletačke vojne posade na Cetinju, koji se navodi kao *Gouvernatore del Monte Negro*. Lazar Tomanović smatra da je prvi *guvernadur* bio *Đikan Vukotić*. Nakon njega se kao *guvernaduri* pominju vođe iz obitelji *Radonjića* i *Kovačevića*, da bi od sredine 18. stoljeće titula *guvernadur* postala nasljedna u obitelji *Radonjića*.

Prvi nesporni, u povjesnici dokumentirani podatak o nekom *Crnogorcu* kao *guvernaduru*, potječe iz 1739. godine. U izvještaju providura *Dolfina* iz Kotora mletačkome *Senatu* u Veneciji navodi se kako među crnogorskim vođama *"...prvo mjesto zauzimaju dva serdara, knez Petar Savić i pop Joko Stanišić, koji su potčinjeni guvernaduru Vukadinu Vukotiću".* Iz 1742. postoji sačuvan dokument, pismo crnogorskih vođa ruskoj carici da će vladika Sava Petrović doći u Rusku Carstvo radi dobijanja potpore. Pismo je potpisao *Vukadin Vukotić, gubernator Sve Crne Gore*.

Oko 1750. godine, po pretpostavci, *Vukotić* je zamijenio svoje zvanje *guvernadura* s titulom serdara sa *Stanislavom Radonjićem*, dotadašnjim *serdarom* *Katunske nahije*. Ova verzija se u crnogorskoj povijesnici uzima kao najvjerojatnija, no, ipak, nikada dokazana. Od toga perioda, titula *serdara Katunske nahije* se nalazila u obitelji *Vukotić* s *Čeva*, a titula *guvernadura* u obitelji *Radonjića* s *Njeguša*. Ipak u dokumentima se, i nakon orijentaciono naznačenog datuma zamjena titula, pominje i izvjesni *Vukotić* kao *guvernadur* od 1762. do 1764. godine. 

Vladka *Sava Petrović* je najkasnije 1770. priznao *Jovanu Radonjiću* nasljednu titulu *guvernadura*.

Kronologija guvernadura
-----------------------

U crnogorskoj povijesnici ne postoji pouzdana kronologija svih *guvernadura*. Najvjerojatniji redosljed *guvernadura*, od onih s tom titulom koj su bili *Crnogorci*, izgleda ovako:

* *Đikan Vukotić*;
* *Vukan (Vukajlo) Vukotić*;
* *Stano Radonjić*;
* *Vukota Vukotić* (u arhivskoj građi i *Vukota Ozrinić*, pomen iz 1711.;
* *Stefan Kovačević* (iz Cuca);
* *Vukadin Vukotić*, (pomeni iz 1739. 1742. te pretpostavka da je oko 1750. prenio *guverdadursku* titulu na obitelj *Radonjića*);
* *Stanislav Radonjić* (pomen iz 1755. posljednji pomen kao *guvenadura* iz 1758.);
* *Vukajlo Radonjić* (*guvernadur* od 1758. - 1762.);
* *Vukotić*, nepoznatog imena (*guvernadur* 1762.-1764.);
* *Jovan Radonjić* (poznat u literaturi i pod imenima *Jovan, Joko, Jovo, Ioan, Iovan, Ivan i Iova*, *guvernadur* 1764.-1802.);
* *Vukolaj Radonjić* (poznat i po imenima *Vuk*, *Vuko* i *Vukajle*, *guvernadur* 1803.-1830.).

Politička djelatnost guvernadura
--------------------------------

Ugovorom između *Mletačke republike* i prvaka *Katunske nahije* 1717. precizira se mletačko pokroviteljstvo i ratni savez. Zauzvrat, za guvernadura *Katunjana* i njihova dva *serdara* obvezali su se *Mlečani* isplaćivati mjesečne plate.

Konačnm prijelazom titule *guvernadura* sredinom 18. stoljeća u obitelj *Radonjića*, poslije vladajuće dinastije *Petrovića* najbogatije i najutjecajnije obitelji u Crnoj Gori, titula dobija na političkom značenju. Nakon smrti Šćepana Malog 1773. *guvernadur* *Jovan Radonjić* iskoristio je priliku u postao spoljno-političkim liderom, te je od 1779. do 1781. s Austrijom vodio povjerljive pregovore o eliminiziranju ruskoga i širenju austrijskoga utjecaja u Crnoj Gori.

Nakon dolaska Petra I. Petrovića Njegoša na čelo crnogorske države i crnogorske crkve 1784. naići će *guvernaduri* na njegov snažan otpor. *Petar I.* je svoj ugled među *Crnogorcima* učvrstio odsudnom pobjedom nad *Osmanlijama* u Bitki na Krusima 1796. godine, te utemeljenjem suvremene crnogorske države kroz Zakonik opšči crnogorski i brdski i Praviteljstvo suda crnogorskog i brdskog.

Unatoć bliskosti i povjerljivih veza *guvernadura Radonjića* s Austrijom, povjesnica nema niti jednoga dokaza da su oni radili na podrivanju neovisnosti i slobode Crne Gore,zapravo ne više, ni češće od drugih "glavara" u Crnoj Gori, kao što su na primjer Plamenac i sam Petar I. Dapače, *guvernaduru Radonjići* su hrabri akteri svih vojnih operacija i vješte diplomate koje su i kod *Austrije* radile na potpori neovisnosti i slobodi Crne Gore. Životni cilj im je bio uvedjenje Crne Gore u moderne europske tokove.

Takvo stanje stvari je uvećalo i održalo njihov ugled među *Crnogorcima*. Kada je *Petar I. 1818. pokušao lišiti* Vukolaja Radonjića *zvanja* guvernadura, u stvarnosti se to nije reliziralo, jer je on imao snažne sljedbenike u crnogorskim vođama (*original* - glavarima).

Kraj guvernadura
----------------

No, nakon smrti *Petra I.* (kanoniziran kao *Sv Petar Cetinjski*), *guverdadur Vukolaj Radonjić* osporio je njegovom sinovcu Petru II. Petroviću Njegošu pravo na nasljednu vlast na crnogorskom tronu. *Guvernadur Radonjić* je najprije kod *Rusa* pokušao osporiti *Njegošev* izbor, a potom i kod *Austrijanaca* koji su bili voljni poduprijeti njegovu djelatnost na destabiliziranju *Njegoševe* vlasti. 

Sastao se *guvernadur Radonjić* 15. studenog 1830. s austrijskim *generalom Ticom* u mjestu *Puč*, u blizini *Kotora* (tada u sastavu Austrije), što je zamijećeno na *Cetinju*, pa je *Radonjić* uhićen i po kartkom postupku, već 17. studenog 1830. osuđen na smrt. No, *Njegoš* ga je pomilovao i kaznu preinačio u trajno ukidanje *guvernadurstva*. Našao se *Vukolaj Radonjić* na slobodi, no nastavio je održavati konspirativne veze s *Austrijancima*. *Crnogorci* su nakon dvije godine zapljenili njegovu prepisku i Crnogorski Senat je 4. siječnja 1832. *Radonjića* uhitio, a obitelj osudio na progonstvo, dom mu je razrušen. Poslije puštanja 4. svibnja 1832. nastanio se *Vukolaj Radonjić* u *Kotoru* i nakon nekih deset dana tu i umro (30. svibnja). *Guvernadurstvo* nikada nije obnovljeno.

Komentar
--------

Dinastija *Petrović* je, tijekom svoje vladavine, guvernadure iz obitelji *Radonjića* smatrala svojim najvećim unutarnjim konkurentima. Žigosala ih je kao izdajnike crnogorske neovisnosti i slobode. Takve ocjene, sve do 1830. godine, nemaju utemeljenje u sačuvanim arhivskim dokumentima. I nakon kraja *guvernadurstva*, objavljivani su tekstovi protiv *guvernadura*, uključujući i one u ruskoj štampi. Evo nekih ocjena iz jednog takovog članka, koji može svjedočiti o gnjevu dinastije *Petrović* (tekst na crnogorskom jeziku):

* *Odlučeno je: prvo, da se uništi guvernadurstvo, koje je kao zvanje žigosano tolikim intrigama i izdajama, usmjerenim protiv nezavisnosti Crnogoraca, i drugo, na osnovu prvog paragrafa Zakonika Petra Prvog Svetog da iz Crne Gore istjeraju guvernadura Vuka Radonjića. Te odluke narodne skupštine odmah su izvršene. Kuća guvernadura Radonjića spaljena je i sasvim srušena, a Vuko, kao nedostojni sin crnogorske zemlje, čijom su nezavisnošću on i njegovi preci tako dugo trgovali, protjeran je s čitavom porodicom u Austriju. Njegovi potomci, pod nazivom „Guvernadurovići" i danas žive u Kotoru i sada primaju penziju od austrijske vlade. Tako je uništena glavna tačka oslonca, ta, tako reći, Ahilova peta Crne Gore, na koju je precizno bila usmjerena sva politička baterija zapadnih sila, i na koju su se oslanjale sve njihove sitne i spletkaroške političke radnje, posredstvom kojih su one nastojale da unište odnose Crne Gore i Rusije i potčine Crnogorce svojem moralnom uticaju, ili čak, konačnom porobljavanju i podanstvu.*

Mišljenje
---------

Crnogorski znanstvenik i akademik dr. Radovan Radonjić objavio je 2009. godine studiju o guvernadurima u kojoj je opovrgao tvrdnje kako je obitelj Radonjić navodno radila protivu interesa crnogorske države. U povodu tiskanja svoje studije *dr. Radonjić* je kazao (cit.original. na crnogorskom):

* "*Sud o guvernadurima kao izdajnicima Crne Gore, nije samo farsičan već i nešto mnogo gore od toga. Niko nikad nije pružio nijedan dokaz o guvernadurskoj izdaji. To uostalom potvrđuje „crno na bijelo" i sama crnogorska istoriografija, koja je taj sud izrekla. Jedini dokument koji je akterima protjerivanja guvernadura iz zemlje poslužio kao „pokriće" za takav čin - tzv. odluka Senata crnogorskog - velika je prevara, utemeljena na krajnje neinteligentno napravljenim falsifikatima. Svi crnogorski istoričari to znaju i svi o tome ćute. Pojedini će, doduše, priznati guvernadurima izvjesne zasluge, ili čak kazati da su u nekim važnim stvarima prednjačili mitropolitima, ali nijedan neće da kaže da je priča o guvernadurskoj izdaji neistinita, ili makar da zatraži da se s njom prestane dok se, eventualno, ne pronađe dokaz koji bi je potvrdio*".

Još prije dvadeset godina, također je autor djela "Njegoš - pjesnik, vladar, vladika" Milovan Đilas dao svoj doprinos u traganju za istinom o životu i doprinosu guvernadurskoj obitelji Radonjića:

* *Dug crnogorske istoriografije prema guvernadurima Radonjićima osobito je velik. I to upravo u onom smislu o kome govori jedna izjava Milovana Đilasa od prije dvije decenije, u kojoj se eksplicitno kaže da "istorijska nauka duguje Radonjićima i guvernadurima pravdu i istinu".(Milovan Đilas: Njegoš – pjesnik, vladar, vladika, Beograd-Ljubljana 1988, str.07). Đilas je ovo svoje stanovište obrazložio time da su guvernaduri Radonjići, kao "najviše zemaljske poglavice", krčili i prokrčili mnoge puteve slobode i napretka "i za same Petroviće i za Crnu Goru"*

Izvori
------

1. ↑  Dr. Risto Dragićević o pomenu guvernadura 1511.-1830. u arhivskoj građi
2. ↑  Dr. Risto Dragićević o kronologiji gubernadura 1511.-1830.g.
3. ↑  Kritika guvernadurstva iz ugla dinastije Petrović[*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

* Akademik Radovan Radonjić o svojoj studiji "Guvernadursko-mitropolitska kontroverza u crnogorskoj istoriografiji" Arhivirano 2011-09-21 na Wayback Machine-u
* O guvernadursko-mitropolitskoj kontroverzi u crnogorskoj historiografiji[*mrtav link*]
* Emisija "Živa istina" RTV IN 14.1.2011. gost Akademik Radovan Radonjić (VIDEO)
* RT CG emisija "GUVERNADURI"
* Emisija "Istorijske paralele" TV Montena,6.4. 2011. (VIDEO)

* Stari grb Radonjića (Grbovnik / Arhiv Nirnberg i Dvorski istorijski arhiv - Beč)
* "Sve dođe na viđelo"