recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Heinrich od Koruške** (?, oko 1270. - Tirolski zamak, 2. april 1335.) kog su Česi zvali *Jindřich Korutanský* bio je koruški vojvoda pod vladarskim imenom 
**Heinrich VI** i češki kralj od 1307. do 1310..

Biografija
----------

Rođen je u porodici koruškog vojvode Meinharda. Od 1295. zajedno sa svojom starijom braćom Ottom i Ludwigom, vlada Tirolom, Koruškom i Kranjskom.

Nakon ubojstva češkog kralja Vaclava III, posljednjeg vladara iz Dinastije Pšemislovića u 
4. augusta 1306. u Olomoucu, češki tron je ostao upražnjen. 

Heinrich je kao muž Anne sestre pretposljednjeg kralja Vaclava II, u očima češkog plemstva bio naizgledniji pretendent za kralja, pa je nakon konfuznog perioda od godinu dana i izabran - 1307.

Za njegove vladavine se financijska situacija njegovih zemalja znatno pogoršala, pa su ga plemići 1310. smjenili i postavili Jana od Češke. 
Nakon njegove smrti; Koruška i Kranjska podpale su pod Habsburgovce, dok je Grofovija Tirol ostala u rukama njegove kćeri Margarete Maultasch.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Heinrich VI*" (njemački). Encyclopedia of Austria. Pristupljeno 26 05. 2018.
2. ↑  „*Wenceslas III*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 26.5. 2018.

Vanjske veze
------------

***Heinrich od Koruške*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Heinrich VI* (`de`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **češki kralj (1307. - 1310.)** | Nasljednik: |
| **Rudolf I** | **Jan I** |
**Vöcklabruck** je grad na sjeveru Austrije od 11,971 stanovnika.

Vöcklabruck je administrativni centar Okruga Vöcklabruck, ulaz u regiju Salzkammergut i najveći grad u Attergau.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad leži u Gornjoj Austriji južno od grebena Hausruck, na ušću rijeke Vöckla (po kojoj je dobio ime, jer ono znači *Most preko Vöckle*) u rijeku Ager.

Historija
---------

Vöcklabruck je prvi put dokumentiran 1134. a status grada dobio je 1353.

Grad još uvijek ima sačuvanu srednjovjekovnu jezgru, sa dva gotička ulazna tornja i gotičkim građanskim kućama, koje su za baroka dobile nove fasade.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti grada su kasnogotička parohijska crkva sv. Ulricha, sa kraja 15. vijeka, sa baroknim enterijerom, barokna crkva sv Egidija podignuta 1688. i kasnogotička bazilika (1450. - 
1476.) sa dva impresivna zapadna zvonika i freskama iz 15. vijeka.

Privreda
--------

Od 9,875 zaposlenih koliko ih je bilo 1991. zaposleno u Vöcklabrucku, oko 59% ih je radilo u uslužnom sektoru , ostali su radili u industriji, koja je proizvodila eternit (cementne pokrovne ploče), automobilske dijelove, građevinsku armaturu, elektroničke komponente i metalne odljevke.

Pored grada leži velika hidroelektrana (Energie AG Oberoesterreich), a po općini ima dosta malih privatnih elektrana.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Češka, Český Krumlov
* Njemačka, Hauzenberg
* Slovenija, Slovenj Gradec

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Oberösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 06. 02. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Vöcklabruck*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 06. 02. 2016.

Vanjske veze
------------

***Vöcklabruck*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice grada Vöcklabrucka* (`de`)
**Heinrich Geissler** ili punim imenom **Johann Heinrich Wilhelm Geißler** (Neuhaus am Rennweg, 26. maja 1814. – 24. januara 1879.), njemački fizičar i vješti puhač stakla, najpoznatiji po otkriću Geisslerovih cijevi.

Geisslerova cijev
-----------------

*Glavni članak: Geisslerova cijev*
 Suvremena izrada Geisslerove cijevi.
**Geisslerova cijev** je staklena cijev s utaljenim elektrodama, u kojima se pod sniženim tlakom nalazi neki plin (na primjer neon ili helij) ili smjesa plinova. Nazvane su prema njemačkom staklopuhaču Heinrichu Geissleru, koji ih je izrađivao po narudžbi njemačkoga fizičara Juliusa Plückera (zato su se katkad nazivale i **Plückerovim cijevima**). Pri visokom naponu nastaje između elektroda u cijevi električno izbijanje, a zbog ionizacije plina nastaju i svjetlosne pojave. Cijevi namijenjene istraživanju svjetlosnoga spektra u sredini su stanjene u kapilaru. Od Geisslerovih cijevi razvile su se svijetleće cijevi, koje služe za rasvjetu i danas se, oblikovane u slova, znakove ili likove, vrlo mnogo upotrebljavaju za izradbu svijetlećih natpisa, reklama i slično. Boja svjetlosti ovisi o vrsti i tlaku plina u cijevi te o vrsti i boji stakla, a postiže se i dodatkom para nekih metala, pa tako cijevi punjene neonom svijetle crveno, one punjene argonom i živinim parama plavo, a natrijevim parama žuto itd.

Izvori
------

1. ↑   **Geisslerove cijevi**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2015.
Rembrandt: portret anonimnog muzičara, 1633. (Galerija umjetnosti Corcoran, Washington, D.C.
**Heinrich Schütz** (Hajnrih Šic) (8. oktobar 1585 Köstritz - 6. novembar 1672 Drezden) njemački je kompozitor i orguljaš, generalno priznat kao najvažniji njemački kompozitor prije Johan Sebastijan Baha. Često se smatranajvažnijim kompozitorom 17. vijeka, zajedno sa Claudiem Monteverdijem. Napisao je prvu njemačku operu, Dafne, premijerno izvedenu u Torgau 1627. godine, ali muzika te opere izgubljena je.

Kao dječak prvo je bio član hora. U Veneciji od 1609. do 1613. studira muziku sa Giovanniem Gabrieliem. Potom je bio orguljaš u Kassel, prije prelaza u Drezden 1615. godine, gdje je radio kao dvorski kompozitor za saksonskog kneza. Ostao ja na tom položaju do svoje smrti. U nekoliko navrata napuštao je Drezden. 1628. je ponovo išao u Veneciju, najvjerovatnije da se sretne sa Monteverdijem, gdje je studirao muziku s njim, te 1633. godine, posle Tridesteogodišnjeg rata, kada je prekinuo život na dvoru i zaposlio se u Kopenhagenu. Vratio se u Drezden 1641. i ostao tu do kraja života. 

Poznata djela su *Sieben Worte Jesu Christi am Kreuz* (Sedam riječi Isusa Hrista na krstu) i *Historia der frölichen und siegreichen Aufferstehung* (Priča o uskrsnuću).


***Heinrich Schütz*** na Wikimedijinoj ostavi
**Garðabær** je grad i općina od 13 872 stanovnika , formalno peti po veličini grad na Islandu.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Garðabær* leži na jugozapadu Islanda, u zaljevu Faxaflói, udaljen samo 5 km južno od centra Rejkjavika, tako da je zapravo on samo dio metropolitanskog Rejkjavika.

Historija
---------

Po islandskoj knjizi naseljavanja Landnámabók, - *Garðabær* je bio jedno od prvih područja koje su još u 9. vijeku naselili kolonisti iz Skandinavije. Zapravo su to bile dvije farme Vífilsstaðir i Skúlastaðir iz kojih se je kasnije razvilo naselje.

Danas je poznat po velikom tv studiju u kom se snimaju najpopularnije islandske serije.

Znamenitosti
------------

Neposredno pored grada nalazi se glečer Snæfellsjökull, taj ugasli stratovulkan poslužio je Julesu Verneu kao ispiracija za roman Put u središte Zemlje, danas je dio jedinog nacionalnog parka Islanda.  Odmah iza grada uzdiže se planina Esja sa koje se pruža odličan pogled na Rejkjavik i Kópavogur.

Gradovi prijatelji
------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Norveška, Asker
* Finska, Jakobstad
* Švedska, Eslöv
 | * Farski otoci, Tórshavn
* Danska, Birkerød
 |

Izvori
------

1. 1 2  „Iceland: Municipalites and Urban Settlements" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 02. 2014.
2. 1 2 3 4  „*Garðabær*" (engleski). Icelandic-Traveller. Arhivirano iz originala na datum 2013-07-10. Pristupljeno 18. 02. 2014.

Vanjske veze
------------

***Garðabær*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice općine Garðabær
* *Garðabær* na portalu Icelandic-Traveller Arhivirano 2013-07-10 na Wayback Machine-u (`en`)
**Čad** je veliko plitko slatkovodno jezero u središnjoj Africi, smješteno na rubu pustinje Sahare, okruženo državama Čad, Kamerun, Niger i Nigerija. Jezero je ekonomski važno kao izvor pitke vode za oko 20 milijuna ljudi koji žive na njegovim obalama. Prema podacima UN-a jezero se smanjilo za oko 95% u vremenu od 1963. do 1998. iako satelitski podaci za 2007. pokazuju povećanje jezera. 

Preko 90% vode u jezero utječe rijekom Chari, (tj. njenom glavnom pritokom Logone), a dio pritječe i rijekom Yobe. Oko polovice površine jezera zauzimaju brojni mali otoci.

Prema jezeru je nazvana država Čad, a na lokalnom jeziku riječ Čad označava "veliku površinu vode".

* Naselje uz obalu jezera, 1971.Naselje uz obalu jezera, 1971.
* Satelitska snimka jezeraSatelitska snimka jezera
* Jezero 1930.Jezero 1930.
* Kamerunski grad na obali jezeraKamerunski grad na obali jezera

Vanjske veze
------------

***Čad (jezero)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Isušivanje jezera Chad Guardian
* Rekonstrukcija velikog jezera Čada pomoću satelitskih snimaka
* Jezero usred pustinje

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 96145857812123020377
* LCCN: sh85022287
* GND: 4106988-2
* NKC: ge339962
* BNE: XX456983

 |
Grb Litvanije
**Grb Litvanije** jedan je od najstarijih u Evropi. Popularno se naziva *Vytis* (onaj koji proganja, vrši juriš).

Savremeno heraldičko riješenje štita iz 1991. godine čini oklopljeni vitez (Vytis) na srebrnom (bijelom) konju na crvenoj pozadini. Okrenut je da gleda heraldički desno, a lijevo kada se grb gleda sprijeda. Jahač nosi srebrni mač u desnoj ruci iznad glave. Na lijevom ramenu viteza nalazi se plavi štit sa dvostrukim zlatnim krstom. Sedlo, amovi i pojas su plavi. Drška mača, uzengije, potkovice i ukrasi su zlatne boje.

Historija
---------

Najraniji pomen grba je iz 14. vijeka, na pečatu Velikog vojvodstva Litvanije. Grb je vremenom postao grb oblasti Vilnus i proširio se upotrebom da bi na kraju bio i grb čitavog Velikog vojvodstva a nalazio se i kao motiv na zastavama. Grb se vremenom mijenjao po detaljima ali nikad suštinski. Bio je i grb litvanske države i u periodu između dva svjetska rata, i usvojen je i za modernu litvansku državu. Postoji prijedlog da se usvoji i velika varijanta grba sa dodatom trakom koja bi na sebi imala napisan stih iz litvanske himne - "Neka jedinstvo cveta".

Povezano
--------

* Zastava Litvanije
* Grb Litvanske SSR

***Grb Litvanije*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Grbovi država i teritorija Evrope |
| --- |
| Afrika • Azija • Južna Amerika • Oceanija • Sjeverna Amerika |
| Samostalne države | 
* Albanija
* Andora
* Armenija2
* Austrija
* Azerbejdžan1
* Belgija
* Belorusija
* Bosna i Hercegovina
* Bugarska
* Crna Gora
* Češka
* Danska3
* Estonija
* Finska
* Francuska3
* Gruzija1
* Grčka
* Hrvatska
* Irska
* Island
* Italija
* Kazahstan1
* Kipar2
* Latvija
* Lihtenštajn
* Litvanija
* Luksemburg
* Mađarska
* Malta
* Moldavija
* Monako
* Nizozemska3
* Norveška3
* Njemačka
* Poljska
* Portugal3
* Rumunija
* Rusija1
* San Marino
* Severna Makedonija
* Slovačka
* Slovenija
* Srbija
* Španija3
* Švedska
* Švicarska
* Turska1
* Ujedinjeno Kraljevstvo3
	+ Engleska
	+ Sjeverna Irska
	+ Škotska
	+ Wales
* Ukrajina
* Vatikan

 |
| Nepriznate ilidjelomično priznate države | 
* Abhazija
* Južna Osetija
* Kosovo
* Pridnjestrovlje
* Republika Arcah2
* Sjeverni Kipar2

 |
| Zavisni teritoriji | 

|  |  |
| --- | --- |
| Danska | Farski otoci |
| Finska | Åland |
| Ujedinjeno Kraljevstvo | 
* Gibraltar
* Guernsey
	+ Alderney
	+ Herm
	+ Sark
* Jersey
* otok Man

 |

 |
| 1 Značajan dio teritorija se nalazi u Aziji. • 2 U potpunosti u Aziji, ali ima društvene i političke veze s Evropom. • 3 Posjeduje zavisne ili slične teritorije izvan Evrope. |
**Tiangong-1** (kineski: ; pinyin: *Tiāngōng yīhào*; doslovno "Nebeska palača 1") je kineska svemirska stanica, sagrađena u svrhu testiranja i razvoja tehnika randevoua i dokiranja nužnih za rad većeg kompleksa svemirske stanice complex. Predstavlja dio programa Tiangong, također poznatog kao Projekt 921-2, kome je cilju do 201. godine u Zemljinu orbitu staviti veću modularnu stanicu koja bi trebala imati ljudsku posadu.

Lansirana je bez posade raketom Dugi marš 2F/G 29. septembra 2011, Planirano da će Tiangong-1 posjetiti tri Shenzhou misije: Shenzhou 8 bez posade 2011. godine i Shenzhou 9 i 10 s ljudskom posadom 2012.

Izvori
------

1. 1 2   David, Leonard (2011-03-11). „China Details Ambitious Space Station Goals". *SPACE.com*. Pristupljeno 9. III 2011. »*China is ready to carry out a multiphase construction program that leads to a large space station around 2020. As a prelude to building that facility, China is set to loft the Tiangong-1 module this year as a platform to help master key rendezvous and docking technologies.*«
2. ↑  „China to launch unmanned space module by Sept 30". Spacedaily.com. Pristupljeno 29. IX 2011.
3. ↑  „Spacecraft Tiangong-1 launch delayed". *China Daily*. 2 September 2011. Pristupljeno 14. IX 2011.
**Gervase Tilburyski** ili **Gervasius Tilberiensis** (c. 1150. - c. 1228.) je bio odvjetnik, državnik i pisac. Najvjerojatnije je rođen u Istočnom ili Zapadnom Tilburyju, Essex. Bio je aristokratskog porijekla, a kao mladić ušao je u službu Henrika od Anjoua, budućeg kralja Engleske, za kojeg je napisao djelo *Liber facetiarum*. 

Nakon smrti Henrika II. otišao je u Bolognu na studij prava, te je služio na dvoru kralja Vilima II.. Nakon njegove smrti, skrasio se u Arlesu, gdje ga je Oton IV. proglasio maršalom Kraljevine Arles.

Gervase je bio dio sukoba Otona IV. i pape Inocenta III. koji je rezultirao Otonovim izbacivanjem iz crkve. Gervase je tada počeo pisati svoje najpoznatije djelo, *Otia imperialia*, koje je i njemu donijelo izbacivanje iz crkve. To izbacivanje naredio je sam papa.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 100223235
* LCCN: n89123130
* ISNI: 0000 0003 8691 0031
* GND: 100942784
* SUDOC: 032327498
* BNF: cb12337848g (podaci)
* NKC: uk2013741933

 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Gerry Goffin**, rođen kao **Gerald Goffin** (New York, NY, 11. veljače 1939. – Los Angeles, CA, 19. lipnja 2014.) bio je američki tekstopisac. Najpoznatiji je kao prvi suprug Carole King sa kojom se vjenčao 1960. i, počevši s *Will You Love Me Tomorrow*, zajedno stvorio niz popularnih pjesama koje su obilježile američku zabavnu muziku 1960-ih. Brak s King, u kome je dobio kćeri Louise Goffin i Sherry Goffin Kondor, je završio razvodom 1968. ali je Goffin nastavio raditi, ponekad ponovno sa bivšom suprugom. Tokom karijere je imao sedam hitova na prvom mjestu *Billboard* Hot 100 i 59 među prvih 40.

Izvori
------

1. ↑  Allmusic biography by William Ruhlmann

Eksterni linkovi
----------------

* Rock Hall of Fame
* History of Rock

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 76582908
* LCCN: n92100321
* ISNI: 0000 0001 0917 9332
* GND: 1052350178
* BNF: cb148394767 (podaci)
* BIBSYS: 3029965
* MusicBrainz: d5709a02-30e0-4967-92ba-e584d8c21c72
* NLA: 35597048
* NDL: 001171845
* NKC: xx0132252
* BNE: XX950119
* CiNii: DA16634009
* NSK: 000062503

 |
**Watford** je grad i borough (distrikt) od 90,301 stanovnika, na jugoistoku Engleske.

Geografske karakteristike
-------------------------

Watford leži u Grofoviji Hertfordshire, duž rijeke Colne, na
peiferiji metropolskog Greater Londona.

Od Londona je udaljen 27 km sjeverozapadno.

Historija
---------

Rano srednjovjekovno naselje razvilo se kod gaza (engleski - ford) preko Rijeke Colne.

Još od 12. vijeka Watford ima povelju za održavanje sajma

Watford je sve do početka 19. vijeka bio selo, tad se počeo pretvarati u industrijsko predgrađe. 
Do polovice 20. vijeka u njemu su djelovale brojne tvornice, od metalurških do kemijskih, uz pivovare i naročito puno štamparija.

Današnji Watford je u prvom redu stambeno predgrađe Londona, i trgovački centar toga kraja.

Za ekonomiju grada važno je što u njemu ima sjedište čitav niz velikih kompanija.

Na prostoru na kom se od 1939. - 1994. nalazio aerodrom Leavesden, američka kompanija Warner Bros. podigla je filmski studio, u kom su snimjeni brojni filmovi, među ostalim i serijal o Harry Potteru.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka, Mainz
* Francuska, Nanterre
* Rusija, Veliki Novgorod
* Italija, Pesaro
* SAD, Wilmington, Delaver

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Watford*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 07. 12. 2016.
2. ↑  „*Getting Here*" (engleski). Warner Bros. Pristupljeno 07. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Watford*** na Wikimedijinoj ostavi

* Watford Borough Councill (`en`)
Pogled na "bijele" i "plave" zgrade
Grafit u Šijani
**Šijana** (tal. *Siana*) je gradska četvrt i jedan od mjesnih odbora Grada Pule. Mjesni odbor Šijana obuhvaća područje gradskih četvrti gradske četvrti Šijana, Monteghiro i prigradska naselja Valica-Ilirija, Vidrijan i Vernal smještenih na površini od 3.421.918 m² na kojem živi 6.897 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 2015,5 st./km².

Šijana je ograničena sa sjeverozapada i sjevera Valicom-Ilirijom, sa sjeveroistoka Vernalom, s istoka zračnom lukom Pula i Valturom (općina Ližnjan), s juga Monte Šerpom, Monte Turkom i Valmadama, te sa zapada s Vidrijanom. Opisano područje odgovara otprilike Šijanskoj šumi (Kaiserwald). Šijanom se naziva i područje između Zelenog brijega (Brdo puhova) na sjeveru, te Monvidala i Valvidala na jugu.

Godine 1905. bečkom projektantu i poduzetniku Jakobu Ludwigu Münzu povjerena je izvedba velikog kompleksa skladišta hrane s pekarnom, ledanom i upravnom zgradom u Šijani, u neposrednoj blizini parnog mlina (*Dampfmühle*) dovršenoga krajem 19. stoljeća. 

Između ova dva kraja grada izgrađena je Šijanska cesta, nova komunikacija između obale s parkom i istoimene šume. Nakon zasađivanja obostranog drvoreda uz Šijansku cestu ostvaren je projekt koji nedvojbeno potvrđuje urbane paradigme moderne srednjoeuropske gradogradnje s vizijom metropole, koju u to doba Pula dostojno reprezentira.

Carska šuma (*Kaiserwald*) bila je jedno od završnih stanica električnog tramvaja koji je 1. veljače 1903. krenuo Pulom. Od Remize (danas Tvornica cementa) jedna je linija vozila Arsenalskom ulicom, obalom, Ulicom Borsan (danas Ul. Starih statuta) prema Carskoj šumi u Šijani, a druga od Željezničkoga kolodvora na obali, današnjom Istarskom ulicom prema Mornaričkom kasinu (*Marine Casino*, danas Dom hrvatskih branitelja). Dana 16. lipnja 1934. godine tramvajska linija zamijenjena je autobusnom.

U Šijani se danas nalazi Autobusni kolodvor, 9 velikih trgovačkih centara i supermarketa, te mnogi novoizgrađeni neboderi popularno nazvani imenima poput *bubamare*, *papagajke* *crvenkapice* itd..

Park-šuma Šijana
----------------

Na udaljenosti 2 kilometra od centra grada Pule, početkom XX vijeka podignuta je Šijanska šuma, opremljena sa lovačkom kućom (*Kaiserwald*) i petnaestak kilometara šetnica i staza, idiličnim mjestom druženja, dokolice i rekreacije tadašnje građanske i vojne elite. Prostire se na površini od 150 hektara. zasađena je listopadnim i četinarskim drvećem. U dosadašnjim detaljnim istraživanjima park šuma Šijana opisuje se kao zajednica hrasta medunca i bijelog graba, a neposredna blizina morske obale, razlog je što se na toplijim položajima u šumi pojavljuje hrast crnika.
Koordinate: 41° 54′ 36" SGŠ, 22° 38′ 59" IGD

**Trsino** (mak. *Trsino*) je naselje u Republici Makedoniji, u istočnom delu države. Trsino je u sastavu opštine Vinica.

Prirodni uslovi
---------------

Trsino je smešteno u istočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kočana, naselje je udaljeno 25 kilometara istočno.

Naselje Trsino se nalazi na zapadnim padinama planine Golak, na približno 740 metara nadmorske visine.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Po statistici sekretara Bugarske egzarhije, 1905. godine Trsino je nacionalno mešovito selo sa 500 Turaka, 150 pravoslavnih Slovena i 10 Roma.

Stanovništvo
------------

Kruševo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 730 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (99%), a ostalo su Turci.

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

1. ↑  Brancoff, D.M. "La Macedoine et sa Population Chretienne". Paris, 1905, r.118-119.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinavinica.gov.mk Zvanična stranica opštine Vinica

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Vinica |
| --- |
| **Vinica** • 
Blatec •
Vinička Kršla •
Gradec •
Grljani •
Dragobrašte •
Istibanja •
Jakimovo •
Kalamanci •
Kruševo •
Laki •
Leski •
Lipec •
Pekljani •
Trsino •
Crn Kamen |  |
**Glavoč crnac** (lat. *Didogobius schlieweni*) riba je iz porodice glavoča (lat. Gobiidae). Otkriven je 1993 kod otoka Unije, u Jadranu i mislilo se da je to endemska vrsta Jadranskog mora. To se činilo izvjesnim kada je pronađen 1996. godine drugi nalaz kod otoka Ugljana. Slijedeći nalaz je pobio tu tvrdnju, jer je pronađen u Lionskom zaljevu, na obalama Francuske, a kasnije i u Ligurskom moru kod Livorna. 

Dostupni podaci o glavoču grncu govore da živi na malim dubinama, od samog plićaka, pa do nekih 15 m dubine, naraste do nekih 5 cm duljine. Tamne je boje, smeđe ljubičaste, tijela prekrivenog točkicama koje su u istim bojama, samo različitih nijansi. Pliva sporo, preko dana je skriven, a noću izlazi iz skrovišta na hranjenje. Smatra se da mu se ishrana temelji na malim životinjicama, račićima i larvama. Kada izađe iz skrovišta, zaklon traži među travom pri dnu, tako da ga je vrlo teško uočiti.

Rasprostranjenost
-----------------

Glavoč crnac po dosadašnjim saznanjima živi samo u Mediteranu, i to na njegovim sjevernim obalama, tj. u Jadranskom moru, sjevernom dijelu Lionskog zaljeva i u Ligurskom moru.

Izvori
------

1. ↑  (`en`) Didogobius schlieweni (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Glavoč crnac** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Glavoč crnac** |

  


***Glavoč crnac*** na Wikimedijinoj ostavi
**Cuellar** je općina od 9,607 i grad od 8,395 stanovnikau centru Španjolske u Provinciji Segovia.

Geografske karakteristike
-------------------------

Cuellar se prostire na brdu udaljen 60 km sjeveroistočno od svog administrativnog centa Segovie.

Zbog bedema, zamka i crkve sv. Martina - 1931. proglašen je nacionalnim spomenikom.

Historija
---------

Pored današnjeg grada kod lokaliteta Erijuelas de San Andrés još za vrijeme željeznog doba u 8. vijek pne. postojalo je naselje sa nekrepolom. Na tom je lokalitetu pronađena keramika i predmeti od željeza.

Neki historičari smatraju da je Cuéllar bio rimska Colenda koju je zauzeo Tit Didije, i njegove stanovnike prodao kao roblje. 
Ali je sigurno da mu ime - Cuéllar potječe od latinske riječi - collis=brdo.

Za srednjeg vijeka ponovno se javlja njegovo ime, kao mjesta koje je često napuštana i ponovno naseljavano u ratovima između Al-Andalusa i Kastilje.
U vrijeme vladavine Fernanda III od Kastilje postao je jedan od najvažnijih gradova na visoravni Duero.
U njegovoj se crkvi sv. Martin 1354. vjenčao Pedro I od Kastilje sa Juanom de Castro.

Nakon njegova ubistva postao je domena novog kralja Enriquea II. Kasnije je često mjenjao feudalne gospodare.

Od 17. vijeka Cuéllar je kao i čitava Kastilja, počeo propadati zbog depopulacije, uzrokovane ratovima, porezima, epidemijama i iseljavanjem u Amerike.

Za Španjolskog građanskog rata Cuéllar je stao na Frankističku stranu, zamak je pretvoren u kasarnu talijanske vojske, a kasnije i zatvor za političke zatvorenike, sanatorij za tuberkulozne bolesnike i nakraju u zatvor za obične kriminalce. 
Danas je u njemu smještena srednja škola, arhiv zamka i turistički ured.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Cuellar in Segovia (Castilla y León)*" (engleski). City population. Pristupljeno 26.4.2023.
2. 1 2  „*Cuellar in Cuellar (Segovia Province)*" (engleski). City population. Pristupljeno 26.4.2023.
3. ↑  „*Cuellar*" (engleski). Turespaña Oficial. Pristupljeno 26.4.2023.
4. 1 2 3  „*Historia Antigua*" (engleski). Ayuntamiento de Cuellar. Pristupljeno 26.4.2023.
5. 1 2  „*Historia Medieval*" (engleski). Ayuntamiento de Cuellar. Pristupljeno 26.4.2023.
6. 1 2  „*Historia Moderna y Contemporanea*" (engleski). Ayuntamiento de Cuellar. Pristupljeno 26.4.2023.

Vanjske veze
------------

***Cuéllar*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de Cuellar* (službene stranice) (`es`)
**Cvetni dijagram** je projekcija cveta na ravni koja stoji perpendikularno prema njegovoj osovini, a prolazi kroz zaštitni list i osovinu izdanka.

Postupak
--------

oznake na cvetnom dijagramu: 1. oznaka položaja stabla kod bočnih cvetova, 2. brakteja, 3. brakteole, 4. čašični listići, 5. krunični listići, 6. prašnici 7. gineceum
Prilikom crtanja cvetnog dijagrama pupoljak se okrene prema posmatraču, tako da se osa po kojoj je biljka postavljena na crtežu bude uspravna. Ispod dijagrama se crta trougao koji predstavlja priperak (brakteju). Iznad dijagrama se crta kružić koji upućuje na to da se radi o bočno postavljenom cvetu. Ukoliko je cvet terminalan, tog kružića nema.

Svi cvetni delovi se crtaju u vidu simbola. Prema tome koje delove unosimo u crtež, možemo razlikovati **empirijske** dijagrame i **teorijske**. Razlika je u tome što se kod ovih drugih unose i oni delovi koji su tokom evolucije iščezli. Ti delovi se obeležavaju zvezdicom ili krstićem na mestu gde su postojali.

Čašični listići se obeležavaju šrafiranim trouglićima (lukovima), a krunični takođe lukovima, ali znatno tanjim i ispunjeni crnim. Kod prašnika se predstavlja presek neotvorene antere, a gineceum se predstavlja presekom plodnika jednog ili svih tučkova u cvetu. Staminodije, ukoliko postoje, prikazuju se tačkama u krugu prašnika. U dijagramu cveta ucrtava se i položaj nektarija. Ako su cvetni delovi međusobno srasli, na dijagramu se njihovi simboli povezuju tankim linijama.

Značaj
------

Za prikazivanje građe cveta koristi se i cvetna formula, ali je prikaz koji daje cvetni dijagram potpuniji. Cvetni dijagram omogućava pregled uzajamnih odnosa i rasporeda cvetnih delova.

Primeri
-------

* Aconitum napellus *Aconitum napellus*
* Adonis autumnalis *Adonis autumnalis*
* Asarum europaeum *Asarum europaeum*
* Brassica *Brassica*
* Campanula medium *Campanula medium*
* Carduus *Carduus*
* Convolvulus arvensis *Convolvulus arvensis*
* Echinodorus parvulus *Echinodorus parvulus*

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Tatić, B.& Petković, B. 1991. Morfologija biljaka. Naučna knjiga. Beograd.

***Cvetni dijagram*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ivica Kirin** (Virovitica, 14. 6. 1970) hrvatski je političar, bivši ministar unutarnjih poslova u Vladi Republike Hrvatske, trenutni gradonačelnik Virovitice. 

Diplomirao na Geotehničkom fakultetu u Varaždinu 1994. godine. Članom HDZ-a postao 1997. godine. Bio je predsjednik Mladeži HDZ-a. Na mjesto gradonačelnika Virovitice došao je nakon prijevremenih izbora održanih u ožujku 2003. godine, postavši najmlađim gradonačelnikom u Hrvatskoj. Dužnost gradonačelnika Virovitice obavljao je u dva mandata (iako niti jedan nije bio puni četvorogodišnji mandat). Na mjesto ministra unutarnjih poslova došao je 12. 7. 2005. godine, nakon što je njegov prethodnik - Marjan Mlinarić - zatražio razrješenje zbog zdravstvenih razloga. Tako je postao najmlađi ministar u Vladi premijera Sanadera. 

Kirin je za vrijeme svog mandata postao poznat po nespretnoj komunikaciji s medijima i brojnim verbalnim i drugim gafovima. Mnogi od njih su postali predmet satiričkih video-kompilacija na YouTubeu od čega je najpoznatiji insert pod nazivom *Kiro prosviro*. Kirin je, komentirajući to, YouTube nazvao *Jubitoom* zbog čega je stekao nadimak **Jubito ministar**.

29. 12. 2007. godine podnio je neopozivu ostavku na ministarsko mjesto zbog činjenice da je bio u lovu zajedno s generalom Mladenom Markačem, tada optuženikom za ratne zločine koji se nalazio u kućnom pritvoru, koji je time prekršio pravila Haškog suda o kućnom pritvoru i zabrani udaljavanja iz mjesta prebivališta.

Na lokalnim izborima 2009. je kao kandidat HDZ izabran za gradonačelnika Virovitice.

Privatni život
--------------

Oženjen je, otac dvoje djece.

Povezano
--------

* Ministarstvo unutarnjih poslova Republike Hrvatske
* Vlada Republike Hrvatske

Vanjske veze
------------

* Životopis na www.mup.hr
*Za ostale upotrebe, v. Vinograd (razvrstavanje).*
Zasadi vinove loze u Srbiji
Vinograd na otoku Visu
**Vinograd** je poljoprivredno zemljište koje je zasađeno sa vinovom lozom i koje se koristi za vinogradarstvo ili proizvodnju grožđa. Kvalitetu ploda vinograda odlučuju brojni činioci, kao što je npr. lokacija, izloženost suncu, mikroklimatski uslovi i tlo.

Historija
---------

Najraniji dokazi proizvodnje vina datiraju između 6. i 5. milenijuma pne.
Tehnologiju vinarstva značajno su poboljšali stari Grci, ali najveći napredak je učinjen nakon raspada Rimskog Carstva sa kultivacionom tehnikom, koja je bila uobičajena u cijeloj Evropi.
U srednjovekovnoj Evropi, Katolička crkva je bila odana pristalica vina, koje je bilo neophodno za održavanje katoličke mise. Tokom dugih nestabilnosti srednjeg vijeka, katolički samostani održavali su i razvijali vinogradsku praksu, imajući resurse, sigurnost, stabilnost i interes za poboljšanje kvaliteta svojih vina. Oni su u svom vlasništvu imali najbolje vinograde u Evropi, a *„vinum theologium"* je smatrano za superiornije u odnosu na sve ostale.

Američki vinogradi u Kaliforniji
Vinogradi u Evropi bili su zasađeni raznim vrstama *Vitis vinifera* grožđa. Međutim, krajem 19. vijeka, cijela vrsta je skoro uništena od biljnih vaši slučajno uvedenih u Evropu iz Sjeverne Amerike. Američki vinogradari su razvili sorte vinove loze, kao što je *Vitis labrusca*, koja je otporna na vaši. Sorte vinove loze su spasili tako što su ih kalemili na sorte američkih vinogradara.

Povezano
--------

* Vinogradarstvo u Srbiji
* Vino
* Grožđe

Literatura
----------

***Vinograd*** na Wikimedijinoj ostavi

* Phillips, R. (2000). *A Short History of Wine*. Harper Collins. str. 37. ISBN 0-06-093737-8.
**Glavoč blijedac** (lat. *Gobius fallax*) riba je iz porodice glavoča (Gobiidae). Kod nas se još naziva i glavoč/glamac bijelac. Vrlo je sličan glavoču bjelčiću (Gobius bucchichii), od kojeg je manji i izraženijih boja. Blijedac kod nas naraste do 7 cm, a najveća veličina mu je do 9 cm. Bjelkaste je boje, žutih, smeđih ili sivih nijansi. Cijelo tijelo mu je prekriveno sitnim pjegama i šarama, koje se zbog svoje veličine doimaju kao promjena boje. Živi u samom plićaku, na dubinama do 30 m, na kamenitim i pjeskovitim terenima, uvijek nedaleko od kakve rupe u kamenu u koju hitro može pobjeći. Često ga se može pronaći i među niskim raslinjem na kakvom većem kamenu. Hrani se zooplanktonom.

Rasprostranjenost
-----------------

Glavoč blijedac živi u Mediteranu, i na Atlantiku samo oko Kanarskog otočja .

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Glavoči[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Sarato's goby (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Glavoč blijedac** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Glavoč blijedac** |

***Glavoč blijedac*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ivica Kostović** (Zagreb, 7. lipnja 1943.) je hrvatski akademik, redoviti profesor i bivši dekan Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, bivši potpredsjednik Vlade, ministar znanosti i tehnologije, predstojnik Ureda Predsjednika Republike, saborski zastupnik i potpredsjednik Hrvatskog sabora te ravnatelj Hrvatskog instituta za istraživanje mozga.

Životopis
---------

Rođen je 7. lipnja 1943. u Zagrebu od majke Antonije i oca Ivana. Diplomirao je 1967. na Medicinskom fakultetu u Zagrebu. Od 1968. do 1970. je na Poslijediplomskom studiju Eksperimentalna biologija – smjer Biomedicina na PMF-u. Godine 1971. je magistrirao, a 1972. doktorirao. Potpuno postdoktorsko usavršavanje iz područja neuroanatomije i neuropatologije na Sveučilištu Johns Hopkins u SAD-u. 

Bio je gostujući profesor na Harvard Medical School u Bostonu od 1975. do 1976. savjetnik za Ljudsku neuroanatomiju na Medicinskom fakultetu Sveučilišta Yale od 1979. i Spinoza Professor na Sveučilištu u Amsterdamu od 1990. godine. Godine 1987. je predstojnik Znanstvene jedinice Odjela za neuroanatomiju, Zavoda za anatomiju na Medicinskom fakultetu. Godine 1990. predstojnik Katedre za anatomiju. 

Prodekan za znanost Medicinskog fakulteta od 1990. do 1991. godine. Zamjenik načelnika Stožera saniteta Republike Hrvatske od 1991. do 1995. godine. Dekan Medicinskog fakulteta od 1992. do 1993. godine. Potpredsjednik Vlade od od 1993. do 1995. godine. Od 1995. do 1998. potpredsjednik Vlade za humanitarna pitanja i ministar znanosti i tehnologije. Predstojnik Ureda Predsjednika Republike 1998. godine. 

Saborski zastupnik i potpredsjednik Hrvatskog sabora od 2001. do 2003. godine. Redoviti profesor Medicinskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu od 1980. godine, 1998. ponovno izabran. Od 2000. godine ravnatelj Hrvatskog instituta za istraživanje mozga. Od 2006. redovni član Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Oženjen je, otac dvoje odrasle djece.

Odlikovanja
-----------

* Velered kralja Dmitra Zvonimira s lentom i Danicom
* Red Ante Starčevića
* Red Danice hrvatske s likom Katarine Zrinski
* Red hrvatskog trolista
* Red hrvatskog pletera
* Spomenica domovinske zahvalnosti
* Visoko odličje belgijskog Kralja (Commandeur)
* Veliki križ reda časti Helenske Republike (odličje Predsjednika Republike Grčke)
* Nagrada Castang Foundation

Nagrade
-------

2009. Državna nagrada za znanost Republike Hrvatske za životno djelo u području biomedicinskih znanosti
**Fondacija za prusko kulturno nasljeđe** (njemački: ), sa sjedištem u Berlinu u Njemačkoj je jedna od najvećih kulturnih institucija na svijetu. Osnovana je federalnim zakonom nekadašnje Zapadne Njemačke dana 25.7. 1957. sa zadatkom da povrati i zaštiti kulturnu baštinu bivše države Pruske. Pod njenom nadležnošću je sedamnaest muzeja, Berlinska državna biblioteka, Tajni državni arhivi i nekoliko zbirki. 

Od ponovnog ujedinjena Njemačke Fondacija upravlja s imovinom bivših istočnonjemačkih kulturnih fondacija. Dijelom je financira njemačka federalna vlada, a dijelom sve federalne pokrajine. 

Fondacija svake godine daje nagradu Felix Mendelssohn-Bartholdy za djela dovršena u njemačkim muzičkim konzervatorijima.

Institucije pod upravom
-----------------------

* Berlinski državni muzeji
* Berlinska državna biblioteka
* Tajne državne arhive (Preußisches Staatsarchiv)
* Ibero-američki institut (largest institute for South American studies outside South America)
* Državni institut za muzejsko istraživanje
* Institut za muzejsko istraživanje
* Arhiva slika pruskog nasljeđa

Eksterni linkovi
----------------

* Prussian Cultural Heritage Foundation website (English) Arhivirano 2010-05-18 na Wayback Machine-u
**Glavoč krvoust** (lat. *Gobius cruentatus*) riba je iz porodice glavoča (lat. Gobiidae). Ova vrsta je relativno čest stanovnik Jadrana, a i često se lovi, pogotovo udicom. Ima vretenast oblik tijela, krupnu glavu s očima koje su smještene na vrhu. Najlakše ga je prepoznati po boji, krvoust je crvenkastosmeđ s velikim svijetlim i tamnim mrljama, a naupadljivija su mu usta po kojima je i dobio ime. Ona su jarko crvene boje, koja je tek nešto svijetlija na obrazima. Ova odlika je izražena samo kod odraslih jedinki. Trbušne peraje su mu spojene opnom, a vrhovi ostalih peraja imaju plavičast odsjaj. Živi isključivo u moru na dubinama do 40 m, na pješčano-kamenitom dnu, a hrani se crvima, mekušcima, račićima, mlađi,.. Naraste do 18 cm duljine. Mrijesti se u jesen, kada ženka polaže jajašca u pukotinu. Mlađ se leže nakon 5-6 dana, a u međuvremenu ih čuva mužjak.

Zanimljivost
------------

Kako krvoust živi na istom području kao i glavoč bjelaš (lat. Gobius geniporus), te imaju parenje u isto vrijeme, ponekad se dogodi da se ove dvije vrste križaju.

Rasprostranjenost
-----------------

Kristalni glavoč živi u Atlantiku od Irske do Maroka, a kako je potvrđen nalau u Senegalu, smatra se da živi i na području kod Mauritanije.
Osim Atlantika, prisutan je i po cijelom Mediteranu .

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Glavoči[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Red-mouthed goby[*mrtav link*] (fishbase.org)

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Glavoč krvoust** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Glavoč krvoust** |

***Glavoč krvoust*** na Wikimedijinoj ostavi
Ovo je članak o državi iz perioda Pet dinastija i Deset kraljevstava. Za državu iz doba dinastije Zhou v. Wu (državu). Za državu iz doba Tri kraljevstva v. Istočni Wu.

**Wu** (吳), također poznata i kao **Huainan** (淮南), **Hongnong** (弘農), **Južni Wu** (南吳) ili **Yang Wu** (楊吳), bilo je jedno od Deset kraljevstava u južno-centralnoj Kini koje je postojalo između 907. i 937. Sjedište joj je bila Općina Jiangdu (江都) (današnji Yangzhou u provinciji Jiangsu). Smijenila ju je država Južni Tang 937.

Osnovao ju je Yang Xingmi, kineski vojskovođa u službi dinastije Tang koji je, boreći se protiv pobunjenika i suparničkih gospodara rata godine 892. osvojio Yangzhou te vladao kao *jiedushi* (vojni guverner). Deset godina kasnije ga je car Zhaozong od Tanga imenovao princom od Wua. Nakon smrti 905. ga je naslijedio sin Yang Wo. Kada je Yang Xingmijev suparnik Zhu Wen godine 907. svrgnuo posljednjeg cara dinastije Tanga i osnovao novu dinastiju Kasniji Liang, Yang Wo je to odbio priznati, čime je Wu i formalno postala nezavisna država. Iako su njome vladali Yang Xingmijevi nasljednici, pravu vlast je držao general Xu Wen, koji je 908. ubio Yang Woa, a svi ostali kraljevi su bili marionete njega i njegovog klana. 937. je Xu Wenov sin Xu Zhigao i formalno preuzeo vlast, osnovavši dinastiju Južni Tang.

Vladari
-------

* 904–905: Yáng Xíngmì 楊行密 (Tài Zǔ Xiàowǔ Huángdì 太祖孝武皇帝)
* 905–908: Yáng Wò 楊渥 (Liè Zōng Jǐng Huángdì 烈宗景皇帝)
* 908–921: Yáng Lóngyǎn 楊隆演 (Gāo Zǔ Xuān Huángdì 高祖宣皇帝)
* 921–937: Yáng Pǔ 楊溥 (Ruì Huángdì 睿皇帝)

Izvori
------

* Kurz, Johannes L. (2011). *China's Southern Tang Dynasty (937-976)*. Routledge. ISBN 9780415454964.

**↑**  Mote, FW. (1999). *Imperial China 900-1800*. Harvard University Press. str. 14. 

Ouyang Xiu (2004). *Historical records of the five dynasties*. trans. by Richard L. Davis. New York: Columbia University Press. ISBN 0-231-12826-6.

Eksterni linkovi
----------------

* 

| * p
* r
* u
Pet dinastija i Deset kraljevstava |
| --- |
| Pet dinastija | Dinastija Kasniji Liang • Dinastija Kasniji Tang• Dinastija Kasniji Jin• Dinastija Kasniji Han • Dinastija Kasniji Zhou |
| Deset kraljevstava | Wu • Wuyue • Min • Nanping • Chu • Južni Tang • Južni Han • Sjeverni Han • Raniji Shu • Kasniji Shu |
| Ostalo | Yan • Qi • Zhao (Chengde) • Yiwu Jiedushi • Dingnan Jiedushi • Qingyuan Jiedushi • Wuping Jiedushi • Yin |
**Glavoč leopard** (lat. *Thorogobius ephippiatus*) riba je iz porodice glavoča (lat. Gobiidae). Relativno je brojan na našoj obali, a zbog osobine da se ne boji čovjeka i ne bježi pred njim doima se još brojnijom vrstom nego što to uistinu jest. Živi na kamenitom terenu, strmijem , te istovremeno bogatom skloništima u koje se leopard može zavući, na dubinama do 40 m, a najčešće između 6 i 12 m. Naraste do 13 cm duljine
, a po dosadašnjim saznanjima živi 9 godina. Hrani se manjim organizmima, pretežno račićima, ali i glavonošcima, mlađi i svim onim što može uhvatiti. Tijelo mu je bijeloplave boje s tamnoljubičastim ili plavosmeđim mrljama s uzorkom koji podsjeća na uzorak krzna leoparda.

Rasprostranjenost
-----------------

Glavoč leopard živi u Atlantiku od juga Norveške pa sve do Gibraltara uljučujući oko obala Britanije, Irske, Madeire i Kanara. Osim na Atlantiku, obitava i u Sredozemnom moru i to na njegovim sjevernijim dijelovima .

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Glavoči[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Leopard-spotted goby (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Glavoč leopard** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Glavoč leopard** |
**Henares** je rijeka u sredini Španjolske duga 160 km, velika lijeva pritoka rijeke Jarama.

Karakteristike
--------------

Rijeka Henares izvire na obroncima planine Ministra u Iberijskom gorju, na nadmorskoj visini od 1.220 metara.
Od tamo teče prema prema jugozapadu protičući preko gradova i naselja; Sigüenza, Jadraque, Humanes, Guadalajara, Azuqueca de Henares do ušća u rijeku Jaramu kod grada Alcalá de Henares u Provinciji Madrid. Nešto prije ušća prima posljednje pritoke Camarmillu i 
Torote.

Ono što je interesantno je da su sve veće pritoke rijeke - desne, to su; Sorbe, Cañamares, Salado, Dulce, Aliendre i Bornova.

Sliv rijeke ima površinu od 4.144 km² i proteže se preko dviju provincija; Guadalajara, Madrid.

*

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Henares*" (španjolski). Listas 20 minutos. Pristupljeno 5. 7. 2018.

Vanjske veze
------------

***Henares*** na Wikimedijinoj ostavi

* *¡¡¡Ríos de España!!!*  (`es`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Dunstable** čita se *Danstabl*, je grad od 36,253 stanovnika u historijskom i ceremonijalnom countiju
Bedfordshire u sredini Engleske.

Geografske karakteristike
-------------------------

Dunstable leži na sjevernim obroncima brežuljaka Chiltern, udaljen 50 km sjeverno od Londona.

Historija
---------

Na terenu današnjeg grada, postojalo je važno naselje još za rimskih vremena pod imenom **Durocobrivae**.

Dunstable se u srednjem vijeku prvi put spominje kao kraljevski borough za vladavine Henrya I, koji je 
svojom poveljom odobrio Augustincima da podignu samostan.
Kasnije je postao poznat po izradi slamnatih šešira, a danas je poznat kao grad lakog Inženjerstva, automobilske
industrije i velike cementare.

Grad je poznat i po velikom zoološkom vrtu - Whipsnade, otvorenom 1931. kao filijala londonskog zoo vrta. On se nalazi 
pored grada na površini od 200 hektara.

Pored grada leži i londonski jedriličarski klub.

Gradovi prijatelji
------------------

* Francuska, Bourgoin-Jallieu
* Njemačka, Porz (okrug Kölna)
* Francuska, Brive-la-Gaillarde

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Dunstable*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 09. 2016.
2. ↑  „*Bedfordshire*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 09. 2016.

Vanjske veze
------------

***Dunstable*** na Wikimedijinoj ostavi

* Dunstable Town Council (`en`)
Ekseri
**Čavao** ili **ekser** je materijal koji služi za mehničko povezivanje dva materijala. Izgledom liči na šipku/valjak/osovinu koja na jednoj strani ima zašiljeni deo a na drugoj proširenje radi lakšeg ukucavanja.

Koriste ih stolari, tesari, obućari, tapetari, staklorezci...

U materijale se utiskuje ukucavanjem najčešće alatom koji se zove čekić , mada postoje i drugi alati koji obavljaju istu funkciju ali su električni, pneumatski i sl. Poželjno je koristiti rukavice kao zaštitno sredstvo od povreda.

Ekseri se najčešće prave od mekšeg gvožđa, postupkom mašinskog kovanja. Gvozdeni ekseri se proizvode tzv masovnom proizvodnjom pa im je cena relativno niska. Najčešće se ukucavaju u drvo, ali mogu i u zid ili druge materijale. Dužina im je od 1 cm do 20 cm a prečnik od 1 do 6-7 mm. Ekseri mogu biti, po potrebi i presvučeni nekim antikorozivnim materijalom jer ih u agresivnim okolinama napada korozija.

Ekseri mogu biti od i drveta. Drvene eksere koriste obućari i oni se ukucavaju u kožu tj u cipele.

Svaka struka koristi eksere prema svojim potrebama. Obućarski drveni ekseri nemaju glavu, tapetarski su kratki ali sa velikom glavom, stolarski za lamperiju su posebno tanki i sl.
**Vācaspati Miśra** (900–980) je bio idnijski filozof poznat kao osnivač Bhāmatī škole - jedne od glavnih Advaita Vedanta škola - (nazvane prema njegovom komenatoru Śankarinog teksta *Brahma-sūtra-bhāṣya*), te čije se djelo smatra pretečom škole Navya-Nyāya.

Vācaspati je bio Maithili Brahmin koji je živio kraj današnje granice Indije i Nepala (današnji Vachaspati Nagar (Andhra Thardhi), Madhubani). Podaci o njegovom životu su izgubljeni. Pisao je komentare o glavnim hinduističkim školama svog vremena, kao i tekst *Tattvabindu* u kome je opisao četiri različite teorije značenja riječi, te predstavio vlastitu teoriju pod nazivom *abhihitānvayavāda*.

Literatura=
-----------

* S.S. Hasurkar, *Vācaspati Miśra on Advaita Vedanta*. Darbhanga: Mithila Institute of Post-Graduate Studies, 1958.
* Karl H. Potter, "Vācaspati Miśra" (in Robert L. Arrington [ed.]. *A Companion to the Philosophers*. Oxford: Blackwell, 2001. ISBN 0-631-22967-1)
* J.N. Mohanty, *Classican Indian Philosophy*. Oxford: Rowman & Littlefield, 2000. ISBN 0-8476-8933-6
* V.N. Sheshagiri Rao, *Vācaspati's Contribution to Advaita*. Mysore: Samvit Publishers, 1984.
**Wu Guang** (tradicionalni kineski: 吳廣) (? - kraj 209. pne. ili početak 208. pne.) bio je kineski oficir iz perioda dinastije Qin, koji je postao jedan od vođa ustanka u selu Daze - prve velike pobune protiv cara Qin Er Shija.

Wu Guang je bio rođen u mjestu Yangxia (陽夏, suvremenio Zhoukou u provinciji Henan). Godine 209. pne. je njemu i njegovom kolegi Cheng Shengu naređeno da na čelu jedinice od 900 ljudi odu u Yuyang (u suvremenom Pekingu) kako bi sjevernu granicu Kine branili od napada Xiongnua. Međutim, zbog izenandnih poplava ta jedinica nije mogla doći na vrijeme. Prema tadašnjim drakonskim pravilima dinastije Qin, nedolazak jedinice na vrijeme - čak i uslijed više sile - se smatrao neizvršenjem zapovijedi, a za koju je kazna bila smrt. Shvativši da će biti pogubljeni, Cheng Sheng i Wu Guang su zaključili da nemaju izbora nego da se pobune protiv cara. Svojim potčinjenima su rekli da iza njih stoji popularni princ i carev stariji brat Ying Fusu, u stvari likvidiran godinu dana ranije. Toj jedinici su se brzo pridružile hiljade seljaka, ogorčenih okrutnošću dinastije Qin. Cheng Sheng je ubrzo nakon toga sebe proglasio princom od Chua, a Wu Guanga "zamjenikom princa". Wu Guang je poslan na zapad, da pokori područja nekadašnje države Qin. Wu Guang, međutim, nije bio u stanju zauzeti carsko uporište Yingyang, a njegovi potčinjeni su se zabrinuli da bi ih dugotrajna opsada učinila metom carske vojske pod generalom Zhang Hanom. Nakon što je odbio njihove prijedloge da odustane od opsade, oni su ga ubili.
**Tocoa** je grad od 56,320i općina (municipio) od 100,841 stanovnika na sjeveroistoku Hondurasa u Departmanu Colón.

Geografske karakteristike
-------------------------

Tocoa leži na desnoj obali rijeke Aguán, nedaleko od njena ušća u Karipsko more.
Općina Tocoa prostire se na jugozapadu Departmana Colón na površini od 912,5 km², što je čini trećom po površini u Departmanu Colón.
Od svog administrativnog centra i luke Trujillo udaljena je 27.9 km jugozapadno, a od glavnog grada Tegucigalpe 220 km.

Historija
---------

Tocoa je treće naselje osnovano u Departmanu Colón. Osnovali su ga doseljenici iz departmana Olancho i El Paraíso 11. juna 1882.
Ime je dobio od *Tocoacina* kako su lokalni indijanci zvali taj kraj, a to je značilo zemlja zelenih stabala i kukuruza. 
U tom kraju pronađeno je na nekoliko arheoloških lokaliteta artefakti od žada i obsidiana.

Privreda
--------

Ekonomija Tocoe bazira se na poljoprivredi, to je kraj poznat po proizvodnji palmi uljarica. Tako je 1993. proizvedeno više od 100.000 
tona, što je predstavljalo 27% od ukupne nacionalne proizvodnje.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Tocoa*" (španjolski). DB city. Pristupljeno 29. 04. 2019.
2. 1 2 3 4 5  „*Municipalidad de Tocoa*" (španjolski). EPYPSA. Pristupljeno 29. 04. 2019.
3. 1 2 3  „*Honduras*" (engleski). City population. Pristupljeno 29. 4. 2019.
4. 1 2 3  „*Honduras: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 29. 4. 2019.

Vanjske veze
------------

***Tocoa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de Tocoa* (`es`)