recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Wokingham** je grad od 45,630 stanovnika na jugoistoku Engleske u Grofoviji Berkshire. On je i administrativni centar istoimene unitarne jedinice Wokingham.

Geografske karakteristike
-------------------------

Wokingham leži udaljen jedanaest km jugozapadno od Readinga i 53 km zapadno od Londona.

Historija
---------

Wokingham je još 1219. dobio kraljevsku povelju da može održavati sajam svakog utorka. Na račun tog sajma ubrzo je izrastao u značajno trgovište. Ipak se nije razvio u neki veći grad, jer je u 14. vijeku bio naselje od svega nekoliko ulica; Rose, Shute End, Peach, Denmark i High.
Kraljica Elizabeta I dodjelila mu je 1583. status grada.

Kuće građene fahverkom
Između 1771. - 1820. u gradu je prosperirala manufakturna proizvodnja svile, naročito ručno tkanih čarapa. Potražnja za tim robama potrajala je sve do masovnog uvođenja mehaničkih razboja, koji su proizvodili znatno jeftinije, pa je posljednja manufaktura svile zatvorena 1831.

Za viktorijanskog doba najveći industrijski pogon Wokinghama bila je ciglana Thomasa Lawrenca.

Početkom 19. vijeka braća Lush pokrenula su manufakturnu proizvodnju kočija, među brojnim naručiocima bili su kralj Edward VII, danski princ Christian i francuska carica.
Wokingham je 1801. imao 2,281 stanovnika, - 1901. 6,002, a 1951. 11,643.

Danas se privreda bazira na građevinarstvu i malim softwerskim kompanijama .

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Erftstadt, Njemačka
* Francuska Viry-Châtillon, Francuska

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: South East England" (engleski). City population. Pristupljeno 20. 1. 2018.
2. 1 2 3 4 5  „*Wokingham*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20. 1. 2018.
3. 1 2 3 4 5  „*Wokingham History*" (engleski). The Wokingham Society. Pristupljeno 20. 01. 2018.

Vanjske veze
------------

***Wokingham*** na Wikimedijinoj ostavi

* Wokingham Town Council  ()
**Moračani** su narod plemena Morača. Morača je jedno od sedam brdskih plemena u Crnoj Gori. Moračani se nazivaju i *Bogićevcima*, nasljednicima Bogića Moračanina.

Istorija
--------

U 12. i 13. vijeku u nekim latinskim spisima Morača se pominje kao *Moratia*. Smatra se da je Bogić Moračanin u Moraču došao u 15. vijeku, a tamo je zatekao neka bratstva koja su se počela kasnije izjašnjavati kao moračka. Nešto kasnije u 15. i 16. vijeku Moračani su morali da se brane od naleta Turaka koji su zauzeli veći dio kolašinskog sreza. Pod Turcima Moračani su se često selili i u druge krajeve, pa ih danas ima i u Mojkovcu, Beranama, Bijelom Polju, Andrijevici, ali i u Srbiji (Zlatibor, Prijepolje, Priboj, Užice). Takođe, bili su uključeni i u neke plemenske sukobe, koji su nastajali u Brdima zbog nedostatka hrane, a potom je dolazilo i do krvnih osveta. Tek 1878. godine, nakon Berlinskog kongresa, Moračani će biti ponovo u crnogorskoj državi. Kolašin je oslobođen 4. oktobra 1878. godine u 11h i 30 min.

Spoljašnji linkovi
------------------

* Dr Miodrag Perović: Vojvoda Bogić Moračanin
* Bogić Moračanin
* Brda
**Božo Broketa** (Dubrovnik, 24. prosinca 1921. - Dubrovnik, 26. srpnja 1985.), jedan od niza slavnih igrača splitskog Hajduka.

Karijera
--------

Rođeni Dubrovčanin, svojim je igrama ostao zlatnim slovima upisan u povijesti svoga splitskog kluba.  
 Nastupajući od druge polovice 40-ih godina, zvjezdani trenutak slave doživio je 29. listopada 1950. kada je na odlučujućoj prvenstvenoj utakmici protiv Crvene zvezde postigao pobjedonosni gol u 86. minuti. Hajduk je pobjedio s 2:1 i stekao odlučujuću prednost za osvajanje titule prvaka države nad jedinim protivnikom. Pobjeda i gol u posljednjim minutama utakmice, kada se činilo da je neodlučnim rezultatom prvenstvo izgubljeno izazvao je pravi delirij na Starom placu i u cijelom Splitu, a Broketi donio trajnu slavu.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 202 | 26 |
| Kup | 23 | 5 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 2 | 0 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **227** | **31**
 |
| Prijateljske | 266 | 39 |
| ***Sveukupno*** | **493** | **70** |

Reprezentacija
--------------

Božo Broketa bio je i reprezentativac bivše države. Prvi put je debitirao u državnom dresu 11. svibnja 1946. S nogometnom reprezentacijom Jugoslavije osvaja srebrenu olimpijsku medalju 1948. godine u Londonu. Odigrao je dosta utakmica, a bio je sudionik i prvog poslijeratnog  *obnovljenog* Svjetskog prvenstva u nogometu održanog u Brazilu 1950. godine.

Inozemna karijera
-----------------

Jednom je - oduševljen pobjedom zagrebačkog Dinama nad nogometašima Crvene zvezde - poslao *plavima* brzojav u kojem je stajalo: "Dok je srca bit će i Croatie".   
 Nakon igranja u Splitu, Broketa odlazi igrati u inozemstvo. U sezoni 1958/59. igra za nizozemski Ajax.

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk

| * p
* r
* u
Sastav SFR Jugoslavije   na  FIFA Svjetskom prvenstvu 1950. |
| --- |
| 
* GK Beara
* GK Mrkušić
* DF Broketa
* DF Z. Čajkovski
* DF Čolić
* DF Horvat
* DF Stanković
* MF Atanacković
* MF Đajić
* MF Jovanović
* MF Katnić
* MF Palfi
* MF Radovniković
* MF Zlatković
* FW Bobek
* FW Ž. Čajkovski
* FW Firm
* FW Mihajlović
* FW Mitić
* FW Ognjanov
* FW Tomašević
* FW Vukas
* Izbornik: Arsenijević

 | Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija |
**Zaghouan** (arapski *Zaġwān* زغوان ) čita se *Zagvan*) je grad od 20,798 stanovnika na sjeveroistoku Tunisa u Vilajetu Zaghouan, u kom je i administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Pogled iz zraka na grad
Grad se prostire na plodnom sjevernom obronku planine Djebel Zaghouan.

Od glavnog grada Tunisa udaljen je 55 km južno, od ljetovališta Hammamet 35 km zapadno, a od Sousse 70 km sjeverozapadno.

Historija
---------

Današnji Zaghouan podignut je na temeljima antičkog rimskog grada **Zigusa**.

Dijelovi rimske mreže akvadukata i kanala izgrađeni u 2. vijeku za vladavine cara Hadrijana još se uvijek koriste 130 km od Zaghouana do akvadukata.
Za Rimljane je planinska voda Zigusa imala sveto značenje pa su joj podigli i hram.

Grad je bio poprište teških borbi za Drugog svjetskog rata, prilikom povlačenja njemačke vojske iz Tunisa.

Znamenitosti
------------

Ruine rimskog slavoluka
Pored rimskog slavoluka, Hrama vode i ostataka akvadukata, atrakcija je i turbe lokalnog sveca Sidi Ali Aziza sa zelenim enterijerom.

Privreda
--------

Zaghouan je prije svega grad tekstilne i prehrambene industrije. Dok je okolica plodnih oranica i brojnih izvori premrežena brojnim vinogradima, maslinicima i povrtnjacima.
Grad je poznat i po proizvodnji ružinih mirisa.

Izvori
------

1. 1 2  „*Tunisia, Cities*" (engleski). City population. Pristupljeno 12. 11. 2019.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Zaghouan*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 12. 11. 2019.
3. 1 2  „*Venir a Zaghouan*" (francuski). Commune de Zaghouan. Arhivirano iz originala na datum 2021-01-24. Pristupljeno 12. 11. 2019.

Vanjske veze
------------

***Zaghouan*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Commune de Zaghouan* Arhivirano 2012-06-23 na Wayback Machine-u ()
|  |
| --- |
| **Pán Gēng (Zi Xun) 盤庚 (子旬)** |
| Ime predaka (姓): | Zi (子) |
| Osobno ime (名):  | Xun (旬) |
| kralj dinastrije Shang |
| Datumi vladavine: |  |
| Posthumno ime: | Pán Gēng (盤庚) |
| *Datumi su proleptičkom julijanskom kalendaru* |

**Pán Gēng** (kineski: 盤庚, rođen kao **Zi Xun**, kineski: 子旬) bio je kralj Kine iz dinastije Shang. Najpoznatiji je po tome što je glavni grad dinastije Shang premjestio u Yīn.

U *Zapisima Velikog Historičara* ga Sima Qian navodi kao devetnaestog kralja Shanga, odnosno nasljednika njegovog starijeg brata Yangh Jie (kineski: 陽甲). 

Premještanje glavnog grada se dogodilo u 14. godini vladavine kada se preselio iz Yana u Beimeng (kineski: 北蒙), te mu dao ime Yin (kineski: 殷); od tog vremena se dinastija Shang još zove i dinastija Yin.

Vladao je 28 godina prema *Bambuskim analima* i *Zapisi Velikog Historičara|Zapisima Velikog Historičara*. Dobio je posthumno ime Pán Gēng, a naslijedio ga je mlađi brat Xiao Xin (kineski: 小辛).

Natpisi na kostima iskopanim u Yinxuu sugeriraju da je bio osamnaesti kralj Shanga, odnosno naslijedio starijeg brata Xiang Jiau (kineski: 象甲).

U *Klasicima historije* postoje poglavlje zvano "Pán Gēng", koje sadrži govor koji se tradicionalno pripisuje ovom kraljom; međutim jezik se toliko razlikuje od onog korištenog u Pán Gēngovom vremenu da je gotovo sigurno riječ o suvremenom tekstu.

Izvori i linkovi
----------------

1. ↑  Bai, Shouyi (2002). *An Outline History of China*. Beijing: Foreign Language Press. ISBN 7-119-02347-0.
2. ↑  „The Shang Dynasty Rulers" (English). China Knowledge. Pristupljeno August 7.
3. ↑  „Shang Kingship And Shang Kinship" (English). Indiana University. Arhivirano iz originala na datum 2008-04-09. Pristupljeno August 7.
4. ↑  Loewe, Michael; Shaughnessy, Edward L. (1999). *The Cambridge History of Ancient China – from the Origins of Civilization to 221 B.C.*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-47030-7.

|
|  |
| Pan Geng **Dinastija Shang** |
| Prethodi:**Yang Jia** | **Kralj Kine**1398. pne. – 1371. pne. | Slijedi:**Xiao Xin** |
**Zapadna Frizija** (nizozemski: *West-Friesland*, zapadnofrizijski: *West-Fryslân*) je danas ime za regiju nizozemske provincije
Sjeverna Holandija.

Historija
---------

Karta današnje regije Zapadne Frizije
Historijska srednjovjekovna Zapadna Frizija, protezala se od ušća rijeke Rajne do kanala Vlie i današnjeg Zuiderzeea.

To je teritorij na kom se danas nalaze provincije; Sjeverna Holandija, Južna Holandija, Friesland i općina Noordoostpolder u provinciji Flevoland.

Zapadnom Frizijom su negdje oko 1250. zavladali Grofovi Holandije, ali feudalizam nikad nije u potpunosti zaživio, odatle i izreka *Svaki Frižanin je plemić*. 
Frižani su uživali stupanj slobode koji je bio rijedak u srednjovjekovnoj Evropi.

Za reformacije Frižani su prihvatili protestantizam i sudjelovali u Nizozemskoj revoluciji protiv španjolske vlasti i tako postali - Friesland, jedna od sedam konstitutivnih provincija Nizozemske Republike koja je izrasla iz Utrechtske unije nastale 1579.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Frisia*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 16.10.2020.

Vanjske veze
------------

***Zapadna Frizija (regija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Frisia* ()
**Volen Siderov**
**Volen Siderov** (бугарски: *Волен Николов Сидеров*; Jambol, 19. aprila 1956) je bugarski političar, predsednik stranke Ataka. Bio je novinar televizije SKAT, na kojoj je održao predavanje pod nazivom „Ataka", po kojem je stranka kasnije dobila ime. Ataka se zalaže za izlazak Bugarske iz NATO i brani pravoslavlje, a on ukazuje na opasnost kolonizacije pravoslavnog sveta globalizmom. .

Oženjen je Kapkom Georgievom, ima usvojenog sina Dimitra Stojanovog, koji je narodni poslanik evropskog parlamenta.

Volen Siderov i Kosmet
----------------------

Od svih bugarskih parlamentarnih partija, samo njegova je osudila proglašenje nezavisnosti Republike Kosova, kao i priznanje ovog entiteta od strane bugarske vlade. Siderov smatra Kosovo *narkodržavom* i kaže da je ono zamišljeno da bude panturcistička teritorija pod kontrolom SAD. Prema njegovim rečima *Kosovo je islamistička kama, koja ruši telo Evrope*.

Izbori
------

Stranka Volena Siderova je na izborima za parlament 2005. godina dobila 8% glasova, i time dobila 21 poslaničko mesto, od ukupno 240. Na predsedničkim izborima 2006. Volen Siderov je bio drugi, iza Georgija Prvanova, sa 24% (649.000) glasova u drugom krugu glasanja.

Stranka Volena Siderova je na izborima za parlament 2009. godina dobila 21 poslaničko mesto, od ukupno 240.

Vanjske veze
------------

***Volen Siderov*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica Bugarskog nacionalnog pokreta ATAKA Arhivirano 2008-09-28 na Wayback Machine-u (`bg`)
| Kolumbijski Zapadni Kordiljeri |
| --- |
| Dio Anda |
| Pozicija masivaPozicija masivaPozicija masiva |
| Dužina masiva: | 858 km |
| Širina masiva: | 376 km |
| Površina masiva: | 86,239 km² |
| Najviši vrh: | Cerro Tatamá (4,100 m) |
| Zaštićene oblasti: |  |
| Država: |  Kolumbija |

**Kolumbijski Zapadni Kordiljeri** (španjolski: *Cordillera Occidental*) je planinski masiv na zapadu Kolumbije, dio Anda, najmanji od tri kolumbijskih kordiljera.

Geograske karakteristike
------------------------

Najviši vrh Cerro\_Tatamá
Zapadni Kordiljeri prostiru se na površini od 86,239 km² u dužini od nekih 858 km u smjeru sjever-jug, i u širinu od 376 km (istok-zapad).
Od Departmana Nariño (13%) na jugu, preko departmana; Cauca (9%), Chocó (19%), Valle del Cauca (12%), Caldas (1%), Risaralda (3%), Córdoba (11%) sve do Departmana Antioquia (31%).
U Antioqui se grana na tri podmasiva; zapadni *Serranías de Abibe*, istočni *Ayapel* i centralni *San Jerónimo*.

Masiv se počeo formirati za Krede prije 145 miliona godina, a svoj današnji oblik dobio je prije 66,4 miliona godina.

Najviša planina u masivu je Cerro Tatamá visoka 4,100 metara, ostale veće planine su Pico Pance (4070 m) i Farallones de Citará (4,050 m).

Jedna od karakteristika ovog masiva su vulkani Chiles i Cumbal koji se nalaze pored granice sa Ekvadorom.

U masivu izviru i teku brojne važne kolumbijske rijeke, od Cauce, Pance, Sinú, San Juana do rijeke Atrato.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Cordillera Occidental (Colombia)*" (engleski). Peakbagger. Pristupljeno 10.12.2022.
2. 1 2 3 4 5  „*Cordillera Occidental*" (engleski). Encolombia. Pristupljeno 10.12.2022.

Vanjske veze
------------

***Zapadni Kordiljeri (Kolumbija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Cordillera Occidental en Colombia* ()


  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Josip Bukal** (Okešinec, 15. studenog 1945. - Sarajevo, 30. kolovoza 2016.) bio je bosanskohercegovački nogometaš i trener, bivši jugoslavenski reprezentativac

Karijera
--------

Iako rođen i odrastao u Okešincu kod Ivanić-Grada nogomet je počeo trenirati u sarajevskom Željezničaru čiju je omladinsku školu prošao. Za prvu momčad debitirao je u sezoni 1963./64. a za Željezničar je igrao do 1973. godine. U 290 službenih utakmica za Željezničar postigao je 128 pogodaka što ga čini drugim najboljim strijelcem u klupskoj povijesti. Nakon deset godina igranja za Željezničar odlazi u belgijski Standard iz Liègea. Nakon tri godine u Belgiji vraća se u Željezničar gdje 1978. okončava igračku karijeru.

Za reprezentaciju Jugoslavije je odigrao 24 utakmica i postigao 10 pogodaka. Debi za reprezentaciju imao je 12. listopada 1966. u Tel Avivu na prijateljskoj utakmici s izraelskom reprezentacijom. Na istoj utakmici bio je dvostruki strijelac.

Nakon okončanja igračke karijere bavio se trenerskim poslom. Bio je trener u omladinskoj školi Željezničara, a u sezoni 1988./89. nakratko je bio i trener prve momčadi. Bio je trener i Sloge iz Kraljeva.

Izvori
------

1. ↑  Premiunio Josip Bukal
2. ↑  Čestitamo rođendan Josipu Bukalu, fkzeljeznicar.ba, preuzeto 16. ožujka 2015.
3. ↑  Bukal Josip[*mrtav link*], reprezentacija.rs, preuzeto 16. ožujka 2015.
Partizanska mornarica 1944.
**Operacija Planinska livada** (njem. *Bergwiese*, Bergvize) je bila vojna operacija Vermahta protiv partizana u oblasti Dalmacije. Vođena je od 2. do 7. marta 1944. godine.

Operacija je pokrenuta sa ciljem presijacanja transporta ratnog materijala sa Visa na obalu preko Starog Trogira i Sičenice.

Njemačka 264. divizija uspjela je odbaciti 8. dalmatinsku brigadu i Šibensko-trogirski odred iz šireg područja rta Ploče, nakon čega je iseljeno ili protjerano svo stanovništvo (oko 450 ljudi) sa prostora između obale i ceste Marina-Rogoznica (iseljne su Dvornice, Ražanj, Sevid, Vinišće i Marin). Duž obale od Rogoznice do Marine, njemačka vojska je uspostavila više otvornih točaka pogotovo kod Sičenice i Starog Trogira čime je onemogućena pomorska veza sa Visom pa je uspostavljena nova između Visa i Drvenika Malog.

Izvori
------

1. ↑  Operacija Bergwiese

Vidi još
--------

* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Operation "Bergwiese"
* Operacija Bergwiese

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **bitkama i ratovima** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Złotów** (njemački: *Flatow*) je grad od 18.437 stanovnika na sjeverozapadu Poljske u Velikopoljskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Złotów se prostire duž obala Zaleskiskog i Miejskog jezera, koja formira rijeka Glomia, udaljen tridesetak km sjeveroistočno od grada Pile.

Historija
---------

Moderni dio grada
Złotów je niknuo kao srednjovjekovna gradina pod imenom **Wielatowo**.
Wielatowo je prvi put dokumentirano 1370. u testamentu posljednjeg pjastovskog vladara Kazimierza III, kao feud koji treba pripasti njegovom unuku Kazimierzu IV.

To se nije ostvarilo jer je te iste godine ugarski kralj Ludovik I. Anžuvinac stupio na poljski tron.
Nakon tog je Złotów sve do 1788, bio feud brojnih poljskih magnatskih porodica (Potulicki, Grudziński, Działyński...).

Kako je izastao u trgovačko-zanatski centar - 1665. je dobio i gradska prava.

Nakon Prve Podjele Poljske - Złotów je 1772. podpao pod Kraljevinu Prusku.
Industrijski se počeo razvijati kad je 1871. povezan željezničkom prugom sa nedalekim gradom Pila.

Za Njemačke okupacije Poljske u gradu je djelovao radni logor za ratne zarobljenike.

Nakon Drugog svjetskog rata od 1945. je dio Narodne Republike Poljske u kojoj je sve do 1975. bio je administrativni centar vlastitog povjata, ta uloga mu je vraćena 1999.

Privreda
--------

Złotów je grad sa pogonima mašinske, grafičke, građevinske, drvne, prehrambene i 
tekstilne industrije.
On je i značajno raskršće željezničkih pruga i cesta.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost Złotówa je barokna župna crkva podignuta od 1660. do 1665.

Pobratimski gradovi
-------------------

Złotów ima ugovore o prijateljstvu sa sljedećim gradovima:

|  |  |
| --- | --- |
| * Njemačka Rathenow, Njemačka
* Njemačka Eggesin, Njemačka
* Ujedinjeno Kraljevstvo Goole, Ujedinjeno Kraljevstvo
 | * Belorusija Njasviž, Belorusija
* Francuska La Flèche, Francuska
* Njemačka Gifhorn, Njemačka
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Złotów*" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 1. 9. 2021.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Poland, wielkopolskie*" (poljski). City population. Pristupljeno 30. 8. 2021.
3. ↑  „*Miasta partnerskie*" (poljski). Urząd Miejski w Złotowie. Pristupljeno 30. 8. 2021.

Vanjske veze
------------

***Złotów*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Urząd Miejski w Złotowie* (službene stranice) ()

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 141170316
* LCCN: nr95032210
* GND: 4407953-9
* SUDOC: 204730465
* BNF: cb13575689b (podaci)
* NKC: ge672052

 |
**Zdeněk Nehoda** (rođen 9. svibnja 1952. u Hulínu) je bivši češki nogometaš i jedan od najpoznatijih igrača Dukle iz Praga. Trenutačno je nogometni agent i predstavlja niz čeških i stranih nogometaša.

Zdenek Nehoda

Klupska karijera
----------------

Godine 1978. i 1979. ovaj napadač je osvojio nagradu za nogometaša godine u Čehoslovačkoj.

Član je Kluba ligových kanonýrů (igrača koji su zabili 100 ili više golova u Češkoj ligi) od 23. rujna 1978. godine. U sezoni 1970./71. bio je najbolji strijelac čehoslovačke lige sa 16 golova (prvo mjesto dijelio je s Jozefom Adamecom iz Trnave) i to kao najmlađi igrač u povijest najvišeg natjecajanj s tek 18 godina. Bio je i najbolji strijelac lige 1978./79. sa 17 golova (kao Karel Kroupa iz Brna).

Van nogometnih terena, Nehoda je završio pravni fakultet tijekom karijere.

Reprezentacija
--------------

Zabio je ukupno 31 gol u 91 nastupu za Čehoslovačku između 1971. i 1987. godine. Zanimljivo, 1979. zauzeo je deveto mjesto u izboru za Zlatnu loptu. S reprezentacijom je osvojio zlatnu medalju na Europskom prvenstvu 1976. te brončanu na Europskom prvenstvu 1980. godine.

Nakon nogometne karijere
------------------------

Osnovao je agenciju Nehoda sport, s kojom je posredovao u transferima mnogih velikih igrača (Pavel Nedved, Tomas Hübschman, Tomáš Vaclík i dr.). Prema serveru SportRevue.cz, Zdeněk Nehoda je jedan od najutjecajnijih nogometnih agenata u Češkoj Republici. 

Godine 2009. vodio je luksuzni restoran u centru Ostrave.
**Český Těšín** (njemački: *Tschechisch-Teschen*, poljski: *Czeski Cieszyn*) je pogranični grad od 24,069 stanovnika na istoku Češke u Moravskošleskom kraju.

Geografske karakteristike
-------------------------

Těšín leži na zapadnoj obali rijeke Olze, nasuprot poljskom Cieszynu na istočnoj obali, udaljen četrdesetak km sjeveroistočno od Ostrave.

Historija
---------

Panorama grada na Olzi
Historija Českog Těšína počela je 1920. kad su tadašnje velesile odlučile da krizu nastalu zbog Tešinske Šleske, zbog koje je izbio Sedmodnevni rat riješe tako da rijeka Olza postane granica.

Tako je i tadašnji austrougarski grad *Teschen* podjeljen između dvije novonastale države Čehoslovačke i Poljske. Kako je dio na zapadnoj obali Olze koji je pripao Čehoslovačkoj u to vrijeme bio predgrađe, trebalo je izgraditi potrebnu infrastrukturu.

Među prvima je 1928. podignuta neorenesansna gradska vijećnica, koja je danas simbol grada.

Těšín je danas industrijski grad u kom se proizvodi; papir, namještaj, mašine i značajno željezničko i cestovno čvorište.
U Těšínu živi značajna poljska manjina, koji imaju svoje obrazovne i kulturne organizacije.

Od 2007. nakon što su Češka i Poljska ušle u Schengenski sporazum, između dva grada više nema granice.

Pobratimski gradovi
-------------------

Těšín ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

* Poljska Cieszyn, Poljska
* Slovačka Rožnjava, Slovačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Czech Republic: Moravskoslezský kraj*" (engleski). City population. Pristupljeno 18.05. 2021.
2. ↑  „*Cieszyn*" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 15.05. 2021.
3. 1 2 3  „*Český Těšín*" (češki). Český Těšín. Arhivirano iz originala na datum 2021-05-19. Pristupljeno 15.05. 2021.
4. 1 2  „*Czeski Cieszyn*" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 18.05. 2021.
5. ↑  „Zastupitelstvo a rada města" (češki). Městský úřad Český Těšín. Arhivirano iz originala na datum 2021-05-19. Pristupljeno 18.05. 2021.

Vanjske veze
------------

***Český Těšín*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Městský úřad Český Těšín* (službene stranice) ()
**Maksimilijan Mihelčič** nadimak **Maks** (Ljubljana, 29. srpnja 1905. - Zagreb, 29. ožujka 1958.) bio je slovenski nogometaš. Igrao je na poziciji vratara, atletski građen, elastičan, jednako branio visoke i niske lopte. Prema mnogima najbolji slovenski nogometaš prije drugog svjetskog rata

Klupska karijera
----------------

Igračku nogometnu karijeru započeo je 1922. godine u ljubljanskom Hermesu. Od 1924. godine do 1934. godine igrao je za zagrebački Građanski s kojim je osvojio prvenstva Jugoslavenskog nogometnog saveza 1926. i 1928. godine. Od 1934. do 1938. godine bio je član zagrebačke Šparte.

Reprezentativna karijera
------------------------

Za jugoslavensku nogometnu reprezentaciju odigrao je 18 utakmica. Prvu utakmicu odigrao je u 28. listopada 1925. godine u Pragu protiv Čehoslovačke (7:0), a posljednju 4. listopada 1931. godine u Sofiji protiv Bugraske (3:2). Pri tome je ubilježio 7 pobjeda, 2 neodlučena ishoda, te 9 poraza. Igrao je za ljubljansku i zagrebačku nogometnu reprezentaciju. Za zagrebačku reprezentaciju odigrao je 38 utakmica, te s istom osvojio Kup kralja Aleksandra 1925. i 1926. godine.

Trenerska karijera
------------------

Maksimilijan Mihelčič trenirao je mladež Građanskog i Dinama.

Zanimljivo
----------

U godinama igranja za Građanski bio je i službeni vozač gradonačelnika.

Izvori
------

1. ↑  Bojan Purić: Slovenija gre naprej![*mrtav link*]

* Zvonimir Magdić, *Legende zagrebačkog nogometa*, Zagreb, 1996. ISBN 953-96851-0-9, str. 74, 75 i 563
* (srpski) Fudbalska reprezentacija Srbije: Mihelčić Maksimilijan Arhivirano 2014-06-27 na Wayback Machine-u
**Yuwen Huaji** (宇文化及) (? - 619) bio je kineski vojskovođa, gospodar rata i kratkotrajni car u doba neposredno nakon kolapsa dinastije Sui. 

Bio je sin uticajnog dvorjanina Yuwen Shua i postao blizak prijatelj princa Yang Guanga, pomogavši mu da 600. postane krunski princ. Nakon što je Yang Guang postao car (Yang), od 607. je zbog korupcije bio u nemilosti. Nakon Yuwen Shuove smrti 616. je Yuwen Huaji ne samo vraćen u službu, nego i postao komandant elitne Xuaguo armije. Ona je, nakon serije ustanaka 617. godine, cara pratila na jug u Jiangdu. Tamo je organizirao puč u kome je car ubijen. Nakon toga je Yangovog nećaka Yang Haoa proglasio za cara i poveo svoju vojsku na sjever kako bi uspostavio vlast nad pobunjenim područjima. Međutim, doživio je poraze u sukobu sa ustaničkim vođama Li Mijem, Li Shentongom (李神通) i Dou Jiandeom. Uvjeren da su mu dani odbrojani, a želeći prije smrti postati car, dao je otrovati Yang Haoa i sebe proglasio carem nove države Xu. Ona nije dugo potrajala, te ga je 619. Dou zarobio i dao pogubiti.

Njegov brat Yuwen Shiji je kasnije postao kancelar dinastije Tang.
Irska cc. 900
Moderna pokrajina Ulster, prozvana po Ulaidhima
**Ulaid** (staroirski, pronounced [ˈʊləðʲ]) ili **Ulaidh** (moderni irski, pronounced [ˈʊləɣʲ]) je bio narod u ranoj Irskoj po kome je prozvana moderna provincija Ulster (moderni irski: *Cúige Uladh*, pronounced [/ˈkuːiɡʲə ˈʊləɣ/], što doslovno znači "petina Ulaidh"). Engleska riječ *Ulster* potiče od irske riječi *Ulaidh* i staronordijske *staðr* (što znači "mjesto, teritorija"). 

U srednjovjekovnim tekstovima se za Ulaide koristi izraz **Clanna Rudraige** (moderni ispis: **Clanna Rudhraighe**, anglicizirano: Clanna Rury) što znači "potomci Rudraigea" – a odakle potiče suvremeni irski naziv *Rúraíocht* za Ulsterski ciklus irske mitologije).

Korištenje riječi *cuige*, ranije *cóiced*, doslovno "petina", odnosno "pokrajina", sugerira da je pred pisanu historiju u Irskoj postojala pentarhija koju su činili klanovi Ulaida, Connachta (Connacht) i Laigin (Leinster), oblast Mumu (Munster) i centralna kraljevina Mide. Uladiska teritorija se na vrhuncu prostirala na jug sve do rijeke Boyne i na zapad do današnje Grofovije Leitrim. Pentarhija je međutim prestala postojati u 5. vijeku kada počinje pisana historija Irske. Ulaidi su još uvijek držali značajne teritorije, prije svega u današnjem Antrimu, Downu i Louthu, iako su se granice šesto mijenjale sa vremenom. Glavna vladajuća kuća je bila Dál Fiatach sa sjedištem u Downpatricku, Grofovija Down. Izraz *Ulaid* je dobio dodatno geografsko značenje tako da se izraz *rí Ulad*, "kralj Ulaida", mogao odnositi na kralja Dál Fiatacha odnosno vrhovnog kralja sjeveroistočne Irske, od kojih su mnogi dolazili iz dinastija Cruithnea kao što su Dál nAraide i Uí Echach Cobo (Dál nAraide su čak svojevremeno u svojim genealogijama počeli koristiti naziv *na fir Ulaid*, "pravi Ulaid"). Ostatak drevne pokrajine je pao pod nadzor Airgialle i sjevernih dinastija Uí Néilla. Ulaidi su kao poseban narod, koje je predstavljao Dál Fiatach, preživjeli do 1177. kada ih je pokorio anglo-normanski vitez John de Courcy.

Srednjovjekovni irski genealozi su tvrdili da Ulaidi potiču od legendarnog velikog kralja Rudraige mac Sithrigija. Ulaidi su česti likovi u irskim legendama i historijskoj tradiciji vezanoj uz prahistorijsko doba, uglavnom vezanim uz grupu saga poznatim kao Ulsterski ciklus. Te priče su smještene u doba vladavine ulaidskog kralja Conchobara mac Nesse u Emain Machi (tvrđava Navan kraj današnjeg Armagha) te opisuju sukob sa klanom Connachta koji je vodili kraljica Medb i njen suprug Ailill mac Máta. Glavni protagonist je Conchobarov nećak Cú Chulainn a glavna priča proto-ep *Táin Bó Cúailnge*, "Otimanje stoke iz Cooleyja".

Izvori
------

1. ↑  Price, Glanville. *The Celtic Connection*. Rowman & Littlefield, 1992. p.73
2. ↑  Dáibhí Ó Cróinín, "Ireland, 400-800", in Dáibhí Ó Cróinín (ed.), *A New History of Ireland* Vol 1, 2005, pp. 182-234
3. ↑  Byrne 2001, pp. 106-129
4. ↑  Michael Richter, *Medieval Ireland*, Gill & McMillan, 2005
5. ↑  O'Rahilly 1946, p. 480

Eksterni linkovi
----------------

* Genealogy of the kings of the Ulaid
Kralj BhumibolKralj Bhumibol
**Bhumibol Adulyadej** (tajlandski: ; IPA: [pʰu:mipʰon adunjadeːt]; Kraljevski institut: Phumiphon Adunyadet; O ovom zvuku listen?/i) (5.12. 1927.-), službeno zvan "Veliki" (Thai: มหาราช, *Maharaja*) te isto tako poznat kao **Rama IX**, je bio kralj Tajlanda od 1946. do smrti. U trenutku smrti bio je državnim poglavar s najdužim stažom te najdugovječnijim monarhom u tajlandskoj historiji.

Iako je Bhumibol ustavni monarh, nekoliko puta je odlučno intervenirao u tajlandsku politiku, uključujući političku krizu 2005-2006. Bhumibolu mnogi također pripisuju važnu ulogu u tajlandskoj tranziciji prema demokraciji 1990-ih, iako je u ranijim periodima vladavine znao podržavati vojne režime. Nije se odupro državnom udaru u septembru 2006. kojim je svrgnuta prethodno izabrana vlada premijera Thaksina Shinawatre.

Bhumibol koristi svoje ogromno bogatstvo kako bi financirao razne razvojne projekte, posebno u seoskim područjima. Nevjerojatno je popularan u Tajlandu, a mnogi Tajlanđani na njega gledaju kao polubožanstvo. Kritičari, uglavnom izvan Tajlanda, priposuju taj status suzbijanju kritike monarhije.

Bhumibol je rođen u Sjedinjenim Državama a obrazovan u Švicarskoj. Bhumibol se u slobodno se bavio vrijeme bavi muzikom, umjetnošću i jedrenjem. Smatrao se jednim od najbogatijih ljudi na svijetu, a primio je i mnoga državna priznanja.

Bilješke
--------

1. ↑  „A Royal Occasion speeches". Worldhop.com Journal. 1996. Arhivirano iz originala na datum 2006-05-12. Pristupljeno 05 July.
2. ↑  Macan-Markar, Marwaan (2006-05-24). „MEDIA-THAILAND: A Critic May Now Look at a King". AsiaMediaForum. Arhivirano iz originala na datum 2006-06-28. Pristupljeno 14. 08. 2006.

Vanjske veze
------------

***Bhumibol Adulyadej*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Sixtieth Anniversary Celebrations of His Majesty's Accession to the Throne - official website for the Diamond Jubilee
* A Visionary Monarch - provides a lot of insights on his visions and contributions to the country.
* The Golden Jubilee Network - has many subjects on Bhumibol, including his projects, speeches, and his royal new year card.
* Office of the Royal Development Projects Board Arhivirano 2006-04-24 na Wayback Machine-u
* Supreme Artist - see works of art created by Bhumibol.
* The King's Birthplace
* Thai monarchy Arhivirano 2006-08-30 na Wayback Machine-u
* Thailand’s Guiding Light
* Thailand: How a 700-Year-Old System of Government Functions Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u - article by David Lamb (LA Times staff writer) on Bhumibol
* Constitution of the Kingdom of Thailand - Chapter 2 details the King's prerogatives and obligations, as well as matters relating to succession

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Ananda Mahidol*(Rama VIII)***  |  **Kralj Tajlanda** 9.6. 1946. - 13. 10. 2016. | Slijedi: **Vajiralongkorn**  |
U organskoj hemiji, **transesterifikacija** je proces zamene organske grupe estra R sa organskom grupom alkohola R′. Ove reakcije su često katalizovane dodavanjem kiseline ili baznog katalizatora. Reakcija se takođe može postići uz pomoć enzima (biokatalizatori), posebno lipaze.

**Transesterifikacija**: alkohol + estar → drugi alkohol + drugi estar

Mehanizam
---------

Mehanizam transesterifikacije počinje time što kiseonik iz alkil grupe, napadne vodonik iz druge supstance složene strukture. Reakcija je povratna, pa se može desiti da će se supstanca vratiti na prethodni korak ili nastati supstanca koja sadrži parcijalno pozitivan ugljenik i pozitivno naelektrisan OH+ jon. To je vrlo nepovoljno i nestabilno stanje, pa se alkohol, dodaje kako bi kiseonik iz alkohola napao ugljenik. Ovo je takođe povratna reakcija i kako bi se povećala verovatnoća sudara ugljenika sa kiseonikom, potrebno je staviti razmeru sa većim udelom kiseonika, odnosno alkohola i upravo zato se alkohol tada stavlja u višku. Nakon toga nastaje struktura sa jednom OH grupom, dve alkil grupe, i jednim pozitivno naelektrisanim alkoholom, sa naelektrisanjem na kiseoniku. Kako bi postigao stabilnost, oduzima se H+ jon i nastaje nova relativno nestabilna struktura. Postigla se stabilnost OH jona, pored toga je stabilna i jedna alkil grupa, dok su nestabilni alkoksi i metoksi grupe nestabilne.

Mehanizam transesterifikacije - uopšteno.
S obzirom da se ceo proces transesterifikacije odigrava u kiseloj sredini, jedan vodonik se veže za alkoksi grupu, koja se homolitičko formira u alkohol. S druge strane, ugljenik koji je bio parcijalno naelektrisan, postaje potpuno naelektrisan sa tri veze, što je za njega vrlo nepovoljno, pa se naelektrisanje prebacuje na OH jon koji tada postaje pozitino naelektrisan. Kako bi on postigao stabilnost, kiseonik otpušta vodonik i nastaje dvostruka veza. Konačan proizvod transesterifikacije je estar.

Vidi još
--------

* Oterin katalizator
* Interesterifikovana mast
* Esterifikacija
* Hidroliza
Muškarac Yali
**Yali** su malen narod koji živi u dolini Baliem u planinama Zapadne Papue, koja pripada Indoneziji. Njihova glavna naselja su Angguruk i Kosarek, a cjelokupno njihovo ozemlje poznato je pod imenom Yalimo. Govore jezikom koji je sličan jeziku blizu smještenog plemena Dani, a pripada skupini jezika Ngalik-Nduga.

Prvi kontakt s njima ostvario je njemački misionar Siegfried Zolner 1961. godine, te ih je tada bilo oko 10 000. Bili su podijeljeni u četrdesetak međusobno zaraćenih klanova. Povremeno su prakticirali kanibalizam nad važnijim muškarcima koje bi u bitkama porazili. Muškarci i žene imali su veoma podijeljene uloge, tako da su čak rijetko i komunicirali. Muškarci su živjeli u muškim kućama koje su bile i sveta obredna mjesta. Dječaci su bili goli i slobodni do svoje desete godine kad su prolazili prvu inicijaciju i počili nositi *koteke*, tikvice zavezane za spolni ud. Muški poslovi bili su gradnja kuća, obrađivanje polja, planiranje ceremonija i obreda i ratovanje. Žene za reprodukciju pronalazili bi u drugim klanovima. Žene su se bavile održavanjem vrtova, odgajanjem djece i uzgajanjem svinja. Dojile su djecu do pete godine i bile odjevene u travnate suknje. Živjele su u ženskim kućama.

Zemlju su percipirali kao veliku pustu ploču u čijem su središtu njihove planine. Na područjima izvora živjeli su duhovi, a nebo je bilo golema čvrsta posuda koja je nekada bila mnogo bliže zemlji i najviša drveća su ga dodirivala. Iznad neba živjela su patuljasta bića zvana *lim-lim*, a grmljavina je bila njihovo vrištanje. Munje su izazivali šumski duhovi dok su palili vatru za sebe. Daleko na istoku gdje nebo dotiče zemlju živio je Masamlu koji je u svojoj kući čuvao brata i sestru, Sunce i Mjesec. Sunce i Mjesec istodobno su bile oči praiskonske svinje, male zvijezde oči šumskih životinja poput klokana penjaša i zmija, a velike zvijezde oči predaka. Kad je nebo bilo crveno zbog zalaska sunca, u nekom selu u tom smjeru umire čovjek. Na velikom brdu između Yalija i Danija nalazilo se jezero Yetuhup koje nitko ne smije vidjeti i iz kojeg se rađa kiša. Vremenom su Yaliji akulturirani prodiranjem zapadne civilizacije, te su prihvatili kršćanstvo.

Izvori
------

* 1. Rostuhar, D: Džungla, Klub za ekspedicionizam i kulturu, Zagreb, 2009.

1. ↑  Milliken, W. Ethnobotany of the Yali. Royal Botanic Garden, Edinburgh.
2. ↑  www.meridijani.com, "Yali – kulturna promjena jednog papuanskog plemena (tekst i fotografije Davor Rostuhar)", objavljeno u prosincu 2008. pristupljeno 19. prosinca 2013.
Slika Milana Dvornića: Čoban u opakliji okrenutoj za kišovito vrijeme.
**Čoban** (**čobanin**), **ovčar**, **pastir** je naziv zanimanja za osobu koja se brine o stadu životinja odnosno čuva stoku.

Opći pojam
----------

Čoban se primjerice brine za stada ovaca, koza, svinja, goveda konja, magarca, a u Sjevernoj Africi i Jugozapadnoj Aziji on je čuvar deva, te u Južnoj Americi ljama. Ovčar obično čuva tuđe ovce, jednog vlasnika ili nekoliko njih.

Ovo zanimanje je postojalo još u najranijim čovječijim populacijama, nastalo vjerovatno paralelno sa procesima domestifikacije životinja.

Stereotipan prikaz jednog pastira uključuje krznenu šubaru, runo i štap. Njihov rad je uglavnom na otvorenom i često ga obavljaju uz pomoć konja ili psa i zahtijeva nomadski način života. U latinskim jeziku pastir se zove *pastor* po čemu dobijamo i imenicu «pastor» za. Kroz historiju i umjetnost čobanin, pastir ili ovčar spominje se u mnogim: pričama, bajkama i pjesmama ili je prikazan na slikama ili kipovima i drugim umjetničkim djelima.

***Čoban*** na Wikimedijinoj ostavi

Etimologija i druga značenja
----------------------------

**Čoban** (tur. *çoban* < perz. *šuban*, *šoban*, drugi dio *-ban* znači *stražar*), turcizam koji ima više srodnih značenja:

* **1.** onaj koji čuva stoku na paši; ovčar, pastir, čobanin;
* **2.** onaj koji napasa stoku na nomadski način;
* **3.** *pejor.* onaj koji se ne zna ponašati; neuglađen, sirov čovjek; seljačina, seljo, geak.

### U Baranji i Slavoniji

U Baranji se riječ **čoban** upotrebljava u prvom značenju i u tom obliku, dok se oblik **čobanin** ne upotrebljava. **Čoban** je naziv samo za onoga koji čuva ovce, dok se čuvar goveda naziva čordaš, a čuvar svinja svinjar.

Slično je i u Slavoniji, odnosno na teritoriji šokačkih govora. U rječniku Divanimo po slavonski Martina Jakšića kao odrednica (natuknica) nalazi se samo riječ *čoban* ("pastir") te oblik *paster* ("pastir, stočar"), dok riječi *ovčar, pastir* i *čobanin* nema.

Povezano
--------

* Kauboj

Bibliografija
-------------

* *Leksik prezimena SR Hrvatske*. Zagreb. 1976.
* *Rečnik srpskohrvatskoga književnog jezika (6 S-Š)*. Novi Sad. 1976.
* Klaić, Bratoljub (1978). *Rječnik stranih riječi*. Zagreb.
* *Hrvatski enciklopedijski rječnik*. Zagreb. 2004-2005.

Galerija slika
--------------

* Čoban i njegovo stado blizu Jagodnjaka u Baranji (zima 2007)Čoban i njegovo stado blizu Jagodnjaka u Baranji (zima 2007)
* Pastir i stadoPastir i stado
* Ovčar u RumunjskojOvčar u Rumunjskoj
*Za ostala značenja, v. Utočište (razvrstavanje).*
**Utočište** u najširem smislu označava svako mjesto na koje se odlazi kako bi se izbjeglo nasilje, neprijatelji ili elementarne nepogode, odnosno mjesto na kome se može očekivati veći stepen sigurnosti. U užem smislu se pod time podrazumijevaju specifične institucije koje su sankcionirane pravom, običajima ili državnim aktima. Među takve institucije spadaju:

* utočišta za životinje, pri čemu valja razlikovati nacionalne parkove gdje se štite divlje, odnosno specifična utočišta za napuštene domaće životinje;
* utočišta za beskućnike;
* utočišta za žrtve kućnog nasilja i sl.

Specifična utočišta su diplomatske misije u kojima žrtve progona mogu tražiti pravo azila. Taj se institut razvio od instituta koji je postojao, a ponegdje još postoji u hramovima i crkvama.

U SAD se, pak, u posljednje dvije decenije razvio institut grada utočišta, odnosno gradova gdje lokalne vlasti namjerno dozvoljavaju boravak ilegalnim imigrantima.

V. također
----------

* Sklonište

***Utočište*** na Wikimedijinoj ostavi
***Voor Een Verloren Soldaat*** je holandski film iz 1992. godine, zasnovan na autobiografskom romanu baletskog igrača i koreografa, Rudija van Dantziga. Film se bavi romantično-seksualnim odnosom izmedu dvanaestogodišnjeg dečaka (Dantzig) i kanadskog vojnika za vreme poslednjih meseci Drugog svetskog rata.

Radnja
------

Jeroen (Jeroen Krabbé) se priseća perioda iz 1944. godine kada je on (Maarten Smit) sa drugom decom bio poslat iz Amsterdama na selo kako bi izbegao rat i glad u gradu. Jeroen boravi u ribarskoj porodici i, uprkos izobilju hrane, pati za domom.

Stvari se menjaju kada selo oslobadaju kanadske trupe. Jeroen sreće Walta Cooka (Andrew Kelley), kanadskog vojnika u ranim 20-im godinama, sa kojim se sprijateljuje. Jeroen uživa u pažnji koju mu Walt poklanja i vremenom prijateljstvo postaje seksualno. Porodica u kojoj boravi je svesna njegove bliskosti sa Waltom, ali u filmu ostaje nejasno da li znaju za seksualni aspekat njihovog odnosa.

Nekoliko dana kasnije Waltova trupa nastavlja dalje i Walt ga ostavlja bez pozdrava, poručujući jedino po ocu Jeroenove hraniteljske porodice da odlazi. Jeroen je veoma skrhan. Nakon rata vraća se svojoj porodici u Amsterdam i odlučuje da se preseli u SAD.

Film se završava scenom u kojoj se, sada odrasli, Jeroen priseća ovih dogadaja i pokušava da se izrazi kroz baletsku koreografiju. Za vreme probe, asistentkinja mu pruža koverat u kome se nalazi uvećana slika jedine fotografije koju ima iz tog perioda i, dalje, uvećana slika sa Waltovom vojničkom identifikacionom pločicom. Jeroen shavata da sada može da pronade svog izgubljenog vojnika.

Uloge
-----

* Maarten Smit ... Jeroen Boman
* Jeroen Krabbé ... odrasli Jeroen Boman
* Andrew Kelley ... Walt Cook
* Freark Smink ... Hait
* Elsje de Wijn ... Mem
* Derk-Jan Kroon ... Jan
* Wiendelt Hooijer ... Henk
* Iris Misset ... Bonden
* Gineke de Jager ... Elly
* Tatum Dagelet ... Gertie
* Marie-José Kouwenhoven ... Renske
* Valerie Valentine ... Laura
* William Sutton ... Chuck
* Andrew Butling ... Buikspreker
* Andrew Cassani ... Winslow

Spoljne veze
------------

* *Voor een Verloren Soldaat* na IMDb-u (`en`)
* *For a Lost Soldier* na AllMovie-u (`en`)
* *For a Lost Soldier* na Rotten Tomatoes-u (`en`)




  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **LGBT temi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **filmu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Félix Nadar**, pravim imenom **Gaspard-Félix Tournachon** (Pariz (Lyon?), 6. travnja 1820. - Pariz, 21. ožujka 1910.) je francuski fotograf, karikaturist, novinar, književnik i izrađivač balona.

Životopis
---------

*NADAR uzdiže fotografiju u visine umjetnosti*, litografija ­Honoréa Daumiera, *Le Boulevard*, 1862.
Nadar je rođen u Parizu (iako neki izvori navode Lyon za mjesto njegova rođenja). Bio je karikaturist u francuskim novinama *Le Charivari* 1848. Godine 1849. stvorio je *Revue comique* (Komičnu reviju) i *Petit journal pour rire* (Male novine smijeha). Prve fotografije snimio je 1853. a 1858. postao je prvi fotograf koji je slikao zračne fotografije.

Oko 1863. Nadar je napravio ogromni (6000m³) balon na zopli zrak nazvan *Le Géant* ("Div"), i tako inspirirao Julesa Verna za njegovo djelo *Pet tjedana u balonu*. Projekt "Géant" je bio neuspjeh i uvjerio ga je da je budućnost letenja u zrakoplovima težima od zraka. Tako je ustanovljeno "Društvo za poticaj izrade zračnih strojeva koji su teži od zraka" s Nadarom kao predsjednikom i Julesom Vernom kao tajnikom.

U svom posjetu Bruxellesu s balonom *Géant*, 26. rujna, 1864. Nadar je podigao pokretne pregrade kako bi osigurao sigurnost promatrača. Do današnjih dana, u Belgiji se pokretne pregrade nazivaju *Nadarove barijere* .

U travnju 1874. posudio je svoj fotografski studio nekolicini slikara čime je omogućio izložbu impresionista, koji su prethodno bili odbijeni u Salonu. Fotografirao je Victora Hugoa na njegovog posmrtnoj postelji 1885. god. Također se drži za prvog tvorca *foto-intervjua* (intervju slavnog kemičara Chevreula 1886. god.), i također za autora prvih erotskih fotografija.

Nakon jegove smrti 1910. god. Nadar je pokopan na pariškom groblju Père Lachaise. Lik *Michela Ardana*, iz Verneovog romana *Od zemlje do mjeseca* (*De la Terre à la Lune*, Put na Mjesec (fr)), inspiriran je Nadarom.

Galerija fotografija
--------------------

Charles Baudelaire
* Aleksandar III.Aleksandar III.
* Sarah BernhardtSarah Bernhardt
* Georges ClemenceauGeorges Clemenceau
* Camille CorotCamille Corot
* Gustave CourbetGustave Courbet
* Eugène DelacroixEugène Delacroix
* Gustave Doré (1859)Gustave Doré (1859)
* Alexandre Dumas (otac)Alexandre Dumas (otac)
* Jean-François MilletJean-François Millet
* Franz LisztFranz Liszt
* George Sand (1864)George Sand (1864)
* Jules VerneJules Verne
* Théophile GautierThéophile Gautier
* Le Bris i njegov leteći stroj Albatros II.Le Bris i njegov leteći stroj Albatros II.
* Nadar (Gaspard-Félix Tournachon) – Autoportret.Nadar (Gaspard-Félix Tournachon) – Autoportret.
* AutoportretAutoportret
* Nadarov sin sa članovima druge Japanske ambasade u Europi 1863.Nadarov sin sa članovima druge Japanske ambasade u Europi 1863.

Eksterni linkovi
----------------

***Félix Nadar*** na Wikimedijinoj ostavi

* Članak o Nadaru, Bruce Sterling.
* Karikatura Nadara iz 1867. André Gill.
„Međani" preusmjerava ovdje. Za naselje u Srbiji, v. Međani (Prijepolje).
Medijci
Medijska Monarhija
**Medijci** (**Međani**) su stari iranski narod srodan Perzijancima koji se na područje Medije što se prostirala između Kaspijskog mora i Mezopotamije nastanio u 2. milenijumu pne. Ovaj kraj danas pripada sjeverozapadnom Iranu, sjeveroistočnom Iraku i zapadnoj Turskoj.

Njihovo ime prvi puta spominje se u asirskim natpisima 836. pne. U 8. vijeku pne. sastoji se od nekoliko manjih kneževina, a njihova plemena ujedinit će vladar Dejok (vl. 728–675. pne) i postat prvi vladar Medije. Naslijedit će ga njegov sin Fraort (vl. 675–653. pne.) koji ulazi u anti-asirsku koaliciju sa Kimerijcima i kroz čiji će se period (možda) oslobodit asirske vlasti. On je međutim u napadu poražen a i sam je poginuo. Historija spominje i Fraorta uzurpatora koji je vladao kraće vrijeme a pogubljen je u Ecbatani. Do 625. pne. izgleda da je Medija bila pod skitskom invazijom, i to od 653. do 625. pne. kada njome vlada Madije Skitski.

Posljednja dva vladara su Kijaksar (vl. 625–585. pne.), Fraortov sin koji će proširiti teritorij Medije, te Astijag. Kijaksar je imao kćer ili unuku koja se zvala Amitis i postala je ženom Nabukodonosora II. kojoj je ovaj izgradio Viseće vrtove Babilona. Kijaksar je modernizirao svoju vojsku i uništio Ninivu 612. pne. Naslijedio ga je njegov sin, posljednji medijski kralj, Astijag, kojega je detronizirao (srušio sa vlasti) njegov unuk Kir Veliki. Zemljom su zavladali Perzijanci.

Medijska plemena
----------------

* Busae, dolazi od perzijskog buza, njihovo pravo ime je nepoznato
* Paraetaceni, nomadski narod
* Stru­khat
* Arizanti, od *Arija* (plemići) i *Zantu* (pleme, klan).
* Budii, pleme među crnomorskim Skitima
* Magi, njihov jezik Sumerani su nazivali emegir.

Povezano
--------

* Medijski jezik
* Medijska Monarhija

Vanjske veze
------------

***Medijci*** na Wikimedijinoj ostavi

* History of the Medes Arhivirano 2011-05-13 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Drevna Medija |
| --- |
| Etnologija | 

Medijci • Medijski jezik  |
| Gradovi | 

Ekbatana • Raj • Hirba  |
| Bitke protiv Lidije | 

Bitka pomrčine  |
| Bitke protiv Asirije | 

Opsada Asura • Opsada Ninive • Opsada Harana  |
| Bitke protiv Perzije | 

Perzijski ustanak • Bitka kod Hirbe • Bitka na perzijskoj granici • Opsada pasargadskog brda • Bitka kod Pasargada  |
| Medijski vladari | 

Dejok • Fraort • Madije • Kijaksar • Astijag  |
| Ostali Medijci | 

Amitis • Artembar • Datis • Harpag • Mazar • Arijena • Mandana  |