recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ustavotvorna skupština**, **ustavotvorna konvencija** ili **konstituanta** je naziv za skupštinu, odnosno odgovarajuće predstavničko tijelo ili organ koji je sazvan ili sastavljen isključivo u svrhu donošenja ustava neke države. Takvo se tijelo osniva radi toga što se ustav smatra temeljnim pravnim dokumentom neke države čije značenje nadilazi sve druge zakone, te se njegovo stvaranje ne može povjeriti redovnim zakonodavnim organima. U većini slučajeva, konstituante se sazivaju iz praktičnih razloga, odnosno u slučajevima kada je država tek osnovana, stekla nezavisnost ili prošla kroz revoluciju ili slične burne društvene promjene. Takve konstituante se obično biraju i postavljaju na kraći rok, te se raspuštaju nedugo nakon donošenja ustava kako bi omogućile da se izaberu ili postave novi organi vlasti po njegovim odredbama.

Najpoznatije konstituante u historiji:

* Filadelfijska konvencija 1787. godine na kojoj su delegati tadašnjih američkih država donijeli danas važeći Ustav SAD;
* Nacionalna ustavotvorna skupština koja je djelovala u Francuskoj od jula 1789. do 30. septembra 1791. za vrijeme Revolucije;
* Weimarska nacionalna skupština (1919 - 1920) koja je donijela Weimarski ustav u Njemačkoj;
* Konstituanta Kraljevine SHS (1920 - 1921), koja je donijela Vidovdanski ustav
***Keloğlan*** ili *Ćelavi* (tur. *Kel*) *dječak* (tur. *oğlan*) je turski i anatolski junak bajke. Spominje se često u turskoj i altajskoj mitologiji i narodnim pričama kao mladić bez dlaka na glavi koji se suočava sa raznim neprilikama iz kojih izlazi zahvaljujući svojim smicalicama i sjajnim postupcima.

Osobine
-------

Keloğlan ima važno mjesto među anatolskim turskim bajkama. Po tradiciji, Keloğlan je siromašan mladić koji živi s majkom, često mijenja poslove kako bi zaradio za život. On je fizički slab i inače prostodušan, ali kada dođe vrijeme zna imati spreman odgovor i pronaći pametna, praktična rješenja za probleme s kojima se suočava. S tim osobinama, na kraju svake bajke on ostvara svoj cilj. Keloğlan sadrži elemente smijeha i njegov prikaz predstavlja lukavost i sreću.

Arhetipi
--------

U starom obliku je Keloğlan bio vrlo obrazovan, lukav, sretan, i također izgleda kao klaun a u legendama Altaja ukrašuju ga čak i šamanske mrtve glave. U tom smislu je ćelavost simbol moći. Na primjer, u *Epu o Manasu* postoji svećenik po imenu «Targil Taz», gdje *Taz* znači ćelav. Riječ *Kel* ili *Kal* je također povezana s mongolskom riječi *Gal*, to jeste vatra, jer vatra ima energiju svetosti i moći. Stoga Mongoli imaju i boga po imenu «Gal Khan».

Druga imena po kojim se ukazuje Keloğlan ili vrlo slične priče su *Kalca* (čitaj: kaldža), *Kelce*, *Kalça*, *Kelçe*, *Helce*, *Tazşa*, *Taşşa*, *Tazça*, *Kalçapatır*, *Kelce Bator*. Isto slične prikaze su *Keley* u mitologiji Altaja ili gospođa *Kaldaz*, božica vatre i zaštitnik stoke.

Sa strane naratologije, Keloğlan je blizak arhetipu blistavog i nestašnog mladića (Arlekin, Till Eulenspiegel, Miha Miš, Miš Đoka) dok filmski primjeri tog arhetipa mogu biti Bertolučijev *Mali Buda* (1993) ili Ričijevo *Zlatno dijete*.
Grb Kirgiške SSR
**Grb Kirgiške SSR** je usvojen 23. ožujka 1937. od strane vlade Kirgiške SSR. Grb se temelji na grbu SSSR-a. Prikazuje simbole poljoprivrede, pamuk i pšenicu. U sredini grba se nalazi prikaz Tjan Šan planine okružen narodnim motivima kirgiškog naroda. Crvena zvijezda iznad grba je dodana 1948. godine. U donjem dijelu grba se nalaze srp i čekić. U sklopu grba se nalazi i moto SSSR-a "*Proleteri svih zemalja, ujedinite se!*" napisan na kirgiškom i ruskom jeziku. U dnu grba se nalaze natpis "*Кыргыз С.С.Р.*".

Grb je bio na snazi do 1992. godine, kada je zamjenjen današnjim grbom Kirgistana.

Povezano
--------

* Grb Kirgistana
* Zastava Kirgiške SSR

***Grb Kirgiske Sovjetske Socijalističke Republike*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Grbovi saveznih republika Sovjetskog Saveza |
| --- |
| **Grb Sovjetskog Saveza** |
| Glavne | 
* Armenska SSR
* Azerbejdžanska SSR
* Beloruska SSR
* Estonska SSR
* Gruzijska SSR
* Kazaška SSR
* Kirgiska SSR
* Latvijska SSR
* Litvanska SSR
* Moldavska SSR
* Ruska SFSR
* Tadžička SSR
* Turkmenska SSR
* Ukrajinska SSR
* Uzbečka SSR

 |
| Kratkotrajne | 
* Karelo-Finska SSR (1940–1956)
* Zakavkaska SFSR (1922–1936)

 |
| Nesavezne republike | 
* SSR Abhazija (1921–1931)
* Buharska NSR (1920–1925)
* Horezmanska NSR (1920–1925)
* Nahičevska ASSR (1920–1923)
* Pridnjestrovska Moldavska SSR (1990–1991)

 |
**Kongres na Korintskoj prevlaci** je skup na kome su se godine 481. pne. za vrijeme grčko-perzijskih ratova okupili predstavnici starogrčkih polisa kako bi dogovorili zajedničku politiku u odnosu na predstojeću invaziju Grčke od strane perzijskog cara Kserksa.

Skup je održan pod predsjedanjem Sparte a neposredni povod je bio rat između Atene i Egine, koju su Atenjani optužili da šuruju s Perzijancima. Taj je spor na kongresu riješen postizanjem mirovnog ugovora između ta dva polisa.

Jedinstvo u odnosu na Perzijance je bilo daleko teže postići. Sparta je tako inzistirala da Atena svoje vojne snage stavi pod komandu spartanskog kralja Leonide, što su Atenjani odbili učiniti. Na kongres je, pak, došao i Gelon, tiranin Sirakuze, poznat po svom vojnom umijeću, te je zahtijevao da se njemu preda vrhovna komanda nad svim grčkim snagama. Ovaj put su i Atena i Sparta odbile taj zahtjev. Na kraju je Gelon morao napustiti skup, kada je čuo da Kartažani planiraju iskoristiti zauzetost Grka s Perzijancima, te napasti grčke kolonije na Siciliji. Na kraju je atenski državnik Temistoklo uspio postići kompromis sa Spartom prema kome je atenska flota trebala doći pod komandu spartanskog admirala.

Temistoklova odluka je tako uspjela stvoriti savez dva najjača grčka polisa, a koji se sljedeće godine mogao oduprijeti perzijskog najezdi. S druge strane je veliki broj polisa i grčkih država bio duboko impresioniran velikim brojem vojnika i brodova koje je Kserkso u vrijeme kongresa gomilao u Sardu, s druge strane Egejskog mora, a neke od njih je Kserkso uspio i potkupiti. Tako su Teba i Tesalija odlučili da se neće opirati Perzijancima, a Kreta se proglasila neutralnom.
**Mandatoriccio** je grad i općina od 2981 stanovnika na jugu Italije u provinciji Cosenza.

Geografija
----------

Mandatoriccio leži u brdima udaljen oko 14 km jugozapadno od Tarantskog zaljeva.

Historija
---------

Mandatoriccese je niknuo još za normanskih vremena. Naselje je naraslo tokom 18. vijeka, doseljavanjem ljudi koji su bježali od mora i napada berberskih korsara, ali i onih koji su se spuštali sa planina na ravnije tlo.

Sredinom 19. vijeka jedna grupa seljana pod vodstvom apotekara Leonarda Chiarella pridružila se Garibaldijevom Pohodu hiljade i slijedili su ga do Napulja. Od početka 20. vijeka počeo je proces raseljavanja mjesta zbog ekonomske emigracije. sa kojim je povezan Offenbachom.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Offenbach, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Mandatoriccio*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 18. 4. 2020.
2. 1 2  „*Cenni storici*" (talijanski). Comune Mandatoriccio. Pristupljeno 18. 4. 2020.

Vanjske veze
------------

***Mandatoriccio*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Comune di Mandatoriccio* (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 238165684
* GND: 7847625-2

 |
Koordinate: 42°38′27″N 18°06′16″E﻿ / ﻿42.6407306849598°N 18.1044119596481°E﻿ / 42.6407306849598; 18.1044119596481

|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Lovrijenac**. Za druga značenja, v. Lovrijenac (razvrstavanje).* |

Tvrđava Lovrijenac.
Prikaz svetog Vlaha na Lovrijencu
**Tvrđava Lovrijenac**, također poznata kao *Gibraltar Dubrovnika*, tvrđava je koja se nalazi na hridi izvan vanjskih zidina sa zapadne strane Dubrovnika, 37 m iznad razine mora. Tvrđava je poznata po predstavama i vjenčanjima koje se održavaju u ovom monumentalnom zdanju te najvažnije kao povijesni simbol otpora Mletačkoj republici.

U vrijeme sukoba Dubrovnika i Mletaka, Mleci su planirali izgraditi kulu na istom mjestu gdje sada stoji Lovrijenac. Da su uspjeli, imali bi Dubrovnik pod nadzorom no Dubrovčani su ih, saznavši za njihov plan, pretekli u tome. Dubrovačke kronike otkrivaju kako su Dubrovčani u samo tri mjeseca izgradili Lovrijenac te kad su mletački brodovi stigli, puni materijala za gradnju, nisu imali izbora nego vratiti se u Veneciju neobavljena posla.

Konstrukcija tvrđave
--------------------

Lovrijenac je trokutastog oblika s tri razine. Debljina zidova prema moru iznosi i do 12 metara dok su oni prema gradu i uvali unutra debeli samo 60 cm. Zidovi sa strane koja je okrenuta Gradu su tanji zbog lakšeg probijanja iz ostalih gradskih kula u slučaju pada tvrđave u neprijateljske ruke. Dva mosta vode u tvrđavu, a iznad vrata u kamenu je uklesano "Non Bene Pro Toto Libertas Venditur Auro" – **"Sloboda se ne prodaje ni za sva blaga svijeta"**. Kao pozornica, Lovrijenac je počeo služiti tek nedavno, na njemu je uz mnoga djela domaćih književnika postavljan i Shakespeareov *Hamlet*, postao je jedan od simbola Dubrovačkih ljetnih igara. U podnožju tvrđave za vrijeme održavanja PENova kongresa 1933. godine u znak sjećanja zasađeni su borovi.

Naoružanje
----------

Osim ostalog naoružanja i više topova na najvišoj razini tvrđave do listopada 1814. godine stajao je danas najpoznatiji top starog Dubrovnika zbog zelene patine nazvan *Gušter*. U nastojanju da top odnesu u muzej u Beču Austrijanci su u listopadu 1814. godine srušili unutarnja vrata tvrđave nad kojima je stajo natpis.

**SI NOVA VIS SVPERVM VRGERET TIPHOEA**TONANTEM, HAEC HABEANT ILLVM
**MOENI, TVTVS ERIT.**

Što u prijevodu I. A. Kaznačića glasi: *Da Tifea or'jaškoga / Ovaka je tvrđa krila, / Njeg' osveta Perun-boga / Ne bi bila dohvatila*.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Izvori
------

1. ↑  Anali Dubrovnik 42 (2004): 79-100 Đivo Bašić, Dubrovački top Gušter, 21.07.2003. str.93.
2. ↑  Ahmetović, Suad, 3. dopunjeno izd. vlastita naklada, Dubrovnik, 2010. ISBN 978-953-95501-3-2, str. 103.-105.

Literatura
----------

* Dubrovački top Gušter

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Lovrijenac** |
**Gareth** (zvan *Beaumains* - *Bjeloruki*) je jedan vitezova Okruglog stola iz legende o Kralju Arthuru.

Gareth je najmlađi brat Sir Gawaina i sin orknejskog Kralja Lota i Morgause. On igra značajnu ulogu u Maloryjevom epu Le Morte Darthur. U tom djelu je Gareth oslikan kao primjer kavalira i viteza, suborca i vjernog pratioca Lancelota. Čovjeka koji se kavalirski odnosi prema Lynette, unatoč tome što ga ona vrijeđa i ne haje za njega. Ta slika Garetha, koja izbjegava čak i svoju braću kad se ne ponašaju dovoljno viteški i kavalirski, jedan je od elemenata koji se spajaju u posljednjim scenama Le Morte Darthur kao uvod u tragičan završetak.

Zaslijepljeni Lancelot slučajno ubija Garetha, kad je spašavao Guineveru sa kolca na kom je bila zavezana. Kad je za to čuo njegov brat Gawain, okrenuo se protiv Lancelota i zatražio od Kralja Arthura da ga pronađe i kazni. Na taj je način pripremio teren za svog častohlepnog polubrata Mordreda.

U Alfred Tennysonovom romanu *Idylls of the King* - Gareth se baš kao i svi u Camelotu, ne pokazuje onakvim kakvim se čini. Jer se pokazao boljim nego kakvim ga je ocrtala oštra jezičina Lynette, a i od predrasuda koje o njemu ima Kay, kad je pobjedio čitav niz viteških protivnika i spasio Lyonoru.

Njegovim likom bave se i suvremeni autori kao T. H. White u romanu The Once and Future King i Edith Ditmas u romanu *Gareth of Orkney* iz 1956.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „*Gareth and Lynette*" (engleski). Camelot Project. Pristupljeno 15. 09. 2017.

Vanjske veze
------------

***Gareth*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gareth and Lynette* na portalu Camelot Project (`en`)

| * p
* r
* u
Legende o Kralju Arthuru |
| --- |
| Ključne osobe | Kralj Arthur • Constantine • Sir Ector • Vojvoda od Cornwalla • Guinevere • Igraine • Izolda • Gospa od jezera • Kralj Lot • Kralj Mark • Merlin • Mordred • Morgana le Fay • Morgause • Uther Pendragon |
| Vitezovi Okruglog stola | Aglovale • Agravain • Bagdemagus • Bedivere • Bors • Breunor • Calogrenant • Caradoc • Dagonet • Dinadan • Gaheris • Galahad • Gareth • Gawain • Geraint • Griflet • Hector de Maris • Kay • Lamorak • Lancelot • Leodegrance • Lionel • Lucan • Maleagant • Marhaus • Palamedes • Pelleas • Pellinore • Percival • Safir • Sagramore • Segwarides • Tor • Tristan • Urien • Ywain • Ywain Kopile • Elyan Bijeli • Sir Ector |
| Predmeti | Excalibur • Sveti gral • Okrugli stol • Opasna stolica |
| Mjesta | Avalon • Brocéliande • Caerleon • Camelot • Corbenic • Cornwall • Logres • Lyonesse • Sarras • Tintagel |
**Kronštadt** (ruski: *Кроншта́дт*) je ratna luka i grad, jedan od 18 rajona Sankt Peterburga, na sjeverozapadu Rusije u kom živi 44,374 stanovnika.

Njegovo ime je njemačkog porijekla, to je sintagma od *krone* = kruna + *stadt* = grad (krunski grad). 

Historija Kronštata usko povezana sa pomorstvom iz njegove luke je isplovio prvi ruski parobrod, prvi ledolomac na svijetu i prvi ruski moreplovac koji je oplovio svijet Ivan Kruzenštern.
Zbog tog se smatra koljevkom Ruske ratne mornarice.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kronštad leži na otoku Kotlin na istoku Finskog zaljeva udaljen 48 km zapadno od Sankt Peterburga.

Historija
---------

Kronštad je osnovao Petar Veliki nakon što je osvojio otok koji se dotad zvao - Kronslot od Šveđana 1703. i podigao utvrdu sa dokovima koja je trebala štititi pristup Sankt Peterburgu. Sve dok nije iskopan kanal do 
Sankt Peterburga između 1875.-85. Kronštad je bio i luka trgovačke mornarice u kojoj se prekrcavao teret sa manjih na veće brodove.

Njegove fortifikacije koje su često rekonstruirane i dograđivane, odigrale su značajnu ulogu u obrani stare ruske prijestolnice. Kronštad se naročito istakao za Opsade Lenjingrade 1941. - 44. 
Mornari i vojnici Kronštada igrali su glavne uloge u nekoliko ruskih revolucionarnih pokreta; njegovi oficiri bili su vođe Dekabrističkog ustanka u Sankt Peterburgu 1825. a jedan od mornara bio je vođa vojne organizacije revolucionarne Narodne volje pa je zbog tog strijeljan 1882. Među kronštadskim mornarima i vojnicima izbila je pobuna 1905. / 06, ali je ugušena. Nakon Februarske revolucije
1917. - Kronštadski sovjet pobunio se protiv privremene vlade i proglasio *Kronštadsku Republiku*, a nakon tog je sudjelovao je julskoj buni - 1917.

U vrijeme Oktobarske revolucije 1917. iz krstarice Aurora bombardiran je Zimski dvorac u Sankt Peterburgu, što je smatra jednim od ključnih događaja kojim su Boljševici došli na vlast. U martu 1921. Kronštadski mornari podigli su Kronštatski ustanak, usmjeren 
protiv sovjetske vlasti.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost grada je Mornarička saborna crkva podignuta u neobizantskom stilu.

Pobratimski gradovi
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Belgija Asipoviči, Bjelorusija
* Južna Afrika Kroonstad, Južna Afrika
* Rumunija Brašov, Rumunjska
* Finska Kotka, Finska
* Njemačka Mühlhausen, Njemačka
* Grčka Nafplio, Grčka
 | * Danska Nordborg, Danska
* Poljska Piła, Poljska
* Francuska Toulon, Francuska
* Rusija Novočerkask, Rusija
* Japan Sumoto, Japan
* Ukrajina Feodosija, Ukrajina/Rusija
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Russia: Administrative Division of the Northwestern Federal District" (engleski). City population. Pristupljeno 22. 02. 2017.
2. 1 2 3  „*Кронштадтcкий район*" (ruski). Администрация Санкт-Петербурга. Pristupljeno 22. 02. 2017.
3. 1 2 3 4   „*Kronstadt*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 22. 02. 2017.

Vanjske veze
------------

***Kronštat*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Местная Администрация города Кронштадта* Arhivirano 2022-05-31 na Wayback Machine-u (`ru`)
* *Кронштадтcкий район* (`ru`)
* *Kronstadt* (`en`)
|  |
| --- |
|  |

**Kongresna Poljska** (poljski: *Królestwo Polskie*, *Królestwo Kongresowe* ili samo *Kongresówka*) bila je država u personalnoj uniji sa Ruskim Carstvom, koja je egzistirala od 1815. do gubitka teritorija Prvom svjetskom ratu 1915.

Historija i karakteristike
--------------------------

Ta država stvorena je nakon Napoleonskih ratova odlukom Bečkog kongresa 3. maja 1915. koja je rezultat političke nagodbe velikih sila.

Njom su vladali Ruski carevi sve dok je nisu izgubili u Prvom svjetskom ratu. 
Kongresna Poljska prostirala se uglavnom na prostoru bivšeg Varšavskog vojvodstva na površini od 127.470 km². 
Sa sjevera i zapada graničila je sa pruskim provincija]]ma; Istočna Pruska, Posen i Šlezija, a na jugu sa austrijskom Galicijom i Lodomerijom i sa istoka Ruskim Carstvom.

Jedinstvo sa Ruskim Carstvom osiguravao je zajednički monarh, za Poljake kralj za Ruse car. 
autonomiju je garantirao Bečki kongres, a novi ustav predstavio je sam car Aleksandar I 27. novembra 1815. 
Ustav je budućoj državi dao pravo na vlastitu administraciju, sejm (zakonodavna vlast), vojsku i širok spektar građanskih sloboda.

Sve to nije dugo potrajalo, jer je nakon Poljskog ustanka 1830.-31. car Nikola II zamijenio ustav Kongresne Poljske - Organskim statutom, koji je stvorio čvršću uniju između Kongresnog kraljevstva i ruskog cara. Pritom je rasformirao poljski sejm i vojsku, a Poljacima nametnuo vojnu diktaturu.

Nakon nove pobune 1863. godine, car Aleksandar II transformirao je Kongresnu Poljsku u guberniju Ruskog Carstva i podvrgnuo je intenzivnoj politici rusifikacije.

Ime joj je promijenjeno u - **Privislinski kraj**, a vlast je prekompornirana u kombinaciju civilne i vojne uprave na čelu s ruskim generalnim guvernerom i potpuno popunjena ruskim 
birokratima.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Congress Kingdom of Poland*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 9.01. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Królestwo Polskie* (na portalu PWN) (`pl`)
* *Congress Kingdom of Poland* (na portalu Encyclopaedia Britannica) (`en`)
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Drvo i ugljen, dva najčešća kruta goriva |  | Drvo i ugljen, dva najčešća kruta goriva |
| Drvo i ugljen, dva najčešća kruta goriva |

**Kruta goriva** su razne vrste krutih materijala koje se koriste kao gorivo za grijanje i proizvodnju topline, najčešće putem sagorijevanja. Primjeri uključuju drvo, ugljen, drveni ugljen, treset, gorive tablete, drveni peleti, te kukuruz, pšenica i druge žitarice. Specijalni tipovi krutih goriva koriste se u raketnoj tehnologiji. Čvrsta goriva upotrebljavana su milenijima za stvaranje vatre, a drvo i osobito ugljen igrali su ključnu ulogu u Industrijskoj revoluciji (od parnih mašina do lokomotiva). Ugljen i treset intenzivno se koriste za proizvodnju električne energije i dan danas. Korištenje krutih goriva u određenim urbanim područjima zabranjeno je zbog zagađenja zraka. Ostale vrste goriva prema agregatnom stanju su tekuća i plinska goriva.

Povezano
--------

* Tekuća goriva
* Plinska goriva

Vanjske veze
------------

* (`en`) Solid Fuel Technology Institute: *Solid Fuels*
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Gardun**. Za biljku gardun, v. Artičoka.* |

**Gardun** je naselje u sastavu grada Trilja (Splitsko-dalmatinska županija). Nalazi se na vrhu istoimenogs brda, s kojeg puca pogled na Trilj, smješten oko 1 km sjeverno.

Stanovništvo
------------

Prema popisu iz 2001. godine, broji 120 stanovnika. 

Apsolutno većinsko i jedino autohtono stanovništvo ovog sela su Hrvati, a većina stanovništva izjasnila se kao pripadnici Rimokatoličke crkve.

***Kretanje broja stanovnika naselja Gardun za razdoblje od 1857. do 2001. godine***  

Napomena: Podaci o broju stanovnika za 1869. i 1921. godinu su sadržani u podacima za naselje Košute.

Znamenitosti
------------

Na samom južnom rubu sela, u vrtu jedne od kuća, nalazi se Tilurij, rimski legionatski logor, po kojem je Trilj dobio ime. U sklopu vojnoga logora nalazi se i rimskodobni amfiteatar, kojega trenutačno devastiraju stambene jedinice građene na njegovom gledalištu.

Na istočnom rubu naselja je travnato groblje s crkvicom.

Galerija
--------

* Ostaci TilurijaOstaci Tilurija
* Detalj sa grobljaDetalj sa groblja

Izvori
------

1. ↑  www.dzs.hr: Trilj
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

Vanjske poveznice
-----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Gardun** |

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Gardun** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja grada Trilja |
| --- |
| Bisko • Budimir • Čačvina • Čaporice • Gardun • Grab • Jabuka• Kamensko • Košute • Krivodol • Ljut • Nova Sela • Podi • Rože • Strizirep • Strmendolac • Tijarica • Trilj • Ugljane • Vedrine • Velić • Vinine • Vojnić Sinjski • Voštane • Vrabač • Vrpolje |
**Kavala** (*Sciaena umbra*), pripada obitelji sjenka (*Sciaenidae*). Ostali hrvatski nazivi za ovu ribu su: konj, krap, kavalin, kurben, škrap, kaval, hrb i dr.

Kavala naraste u dužinu do 52 cm i dosegne težinu do 4 kilograma. Tijelo joj je povišeno sa visokim trupom, postrance je spljošteno. Ima poveću glavu i velike i čvrste ljuske. Boje je tamnosmeđe s gornje strane a postrance sa zlatkastim odsjevima. Dolje je žutosrebrnkaste boje, često s tamnim točkama.

Mrijesti se od svibnja do srpnja. Nalazimo je na dubini od 10 do 50 metara na stjenovitom priobalju koje je obraslo algama. Živi u manjim jatima i po prirodi je dosta plaha riba. Kavala ne voli mutne i hladne vode, a osjetljiva je i na zagađenje. Hrani se sitnom ribom, mekušcima i rakovima. Pripada životnoj zajednici bentosa. Nalazimo je uzduž cijelog Jadrana a nešto je brojnija uz obalu srednjeg Jadrana.

Izvori
------

* Neven Milišić, *Sva riba Jadranskoga mora (prvi dio)*, Split: Marijan tisak, 2007. ISBN 978-953-214-406-2 (sv. 1)
* Submania - Sjenke
* Fishbase.org - Sciaena umbra, Linnaeus, 1758.

Eksterni linkovi
----------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Kavala** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Kavala** |

***Kavala (riba)*** na Wikimedijinoj ostavi
MG 08/15
**MG 08/15** je mitraljez proizveden u carskoj Njemačkoj za vrijeme Prvog svjestkog rata. Predstavljao je modifikaciju MG 08, standarnog mitraljeza sa kojim je carska Njemačka ušla u rat, ali koji se pokazao izuzetno teškim i nezgrapnim. Zbog toga mu je smanjena masa, umjesto postolja uveden dvonožac, te kundak i pištoljska drška s kojom je izgledom postao sličnijim puškomitraljezima i kasnijim univerzalnim mitraljezima. Iako je i dalje bio prilično težak i zahtijevao četveročlanu posadu, od 1917. godine, kada je službeno ušao u upotrebu, iskazao se kao izuzetno efikasno oružje u uvjetima rovovskog ratovanja. Njemačka je proizvela izuzetno veliki broj komada te ga, slično kao i MG08, isporučila svojim saveznicima u Osmanskoj Turskoj, Bugarskoj i satelitskim državama na istoku Evrope.

Vanjske veze
------------

***MG 08/15*** na Wikimedijinoj ostavi

* Übersicht, Bilder und Daten deutscher Maschinengewehre (englisch)
* Menschen Technik Wissenschaft vom 9. November 2006
* Leitfaden für das Maschinengewehr 08/15
*Za ostale upotrebe, v. Kruševica (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 12′ 26" SGŠ, 21° 39′ 06" IGD

**Kruševica** (mak. *Kruševica*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Kruševica pripada opštini Prilep.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Kruševica je smešteno u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Prilepa, naselje je udaljeno 35 km južno (putem).

Kruševica se nalazi u zapadnom delu visokoplaninske oblasti Marijovo, kao jedno od najzabačenijih, ali i etnički najčistijih delova pravoslavnog slovenskog življa na tlu Makedonije. Naselje je položeno istočno Selečke planine. Južno od naselja protiče Crna reka. Nadmorska visina naselja je približno 760 metara.

Klima u naselju je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine, Kruševica je imala 87 stanovnika. Početkom 20. veka tu je živelo preko 400 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest u naselju je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Prilep

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.prilep.gov.mk Zvanična stranica opštine Prilep

  


| * p
* r
* u
Naselja opštine Prilep |
| --- |
| 
* Alinci
* Belovodica
* Berovci
* Bešište
* Bonče
* Carević
* Čanište
* Čepigovo
* Čumovo
* Dabnica
* Dren
* Dunje
* Erekovci
* Galičani
* Golem Radobilj
* Golemi Konjari
* Guđakovo
* Kadino Selo
* Kalen
* Kanatlarci
* Klepač
* Kokre
* Krstec
* Kruševica
* Lenište
* Lopatica
* Mažučište
* Mali Konjari
* Mali Radobilj
* Mali Ruvci
* Manastir
* Marulj
* Nikodin
* Novo Lagovo
* Oreovec
* Peštani
* Pletvar
* Podmol
* Polčište
* **Prilep**
* Prilepec
* Prisad
* Raklje
* Selce
* Smoljani
* Staro Lagovo
* Šeleverci
* Štavica
* Toplica
* Topolčani
* Trojaci
* Trojkrsti
* Veprčani
* Veselčani
* Vitolište
* Volkovo
* Vrpsko
* Zagorani
* Živovo

 |  |
*Za ostala značenja, v. Majka (razvrstavanje).*
 „Mati" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Mati (razvrstavanje).
 „Mama" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Mama (razvrstavanje).
 „Mater" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Mater (razvrstavanje).

S djetetom
**Majka** ili **mati** (kolokvijalno **mama**), biološki ili socijalni ženski roditelj deteta tj. potomka, dok se muški roditelj naziva ocem. Materinska ljubav predstavlja osećanja koja majka gaji prema svom detetu.

U slučaju sisara kao što su ljudi, majka nosi svoje dete (koje se prvo naziva embrion a zatim fetus) u posteljici od začeća, sve dok se fetus ne razvije dovoljno da bi se rodio. Majka se onda porađa. Kada se dete rodi, majčine dojke stvaraju mleko da bi se dete hranilo.

Za bespolne organizme, reč majka se ponekad koristi u značenju roditelj - predak. U slučaju jednoćelijskih organizama koji se razmožavaju deobom, majka je ćelija koja se deli da bi se stvorile ćelije-potomci, „ćelije-kćeri".

Majke obično imaju vrlo važnu ulogu u podizanju dece, pa se majkom naziva i žena starija od biološke majke koja ostvaruje ovu ulogu. Ovo se najčešće dešava u slučaju usvojioca ili maćehe, žene detetovog oca. Reč se često koristi i da bi se nazvala osoba koja se stereotipično ponaša kao majka.

U mnogim zemljama sveta majke se slave na Majčin dan, dok je u Srbiji za njih vezan svetovno-religiozni praznik Materice koji se slavi dve nedelje pre Božića. U hrišćanstvu se Devica Marija slavi kao Majka Božja. Reč *majka* se ponekad koristi i kao ime za monahinju - starešinu ženskog manastira.

U savremenom društvu, samohrana majka, (neudata, razvedena majka i dete) je postao značajan socijalni činilac.

Nazivi na raznim jezicima
-------------------------

Riječ *mama*na srpskohrvatskom jeziku se i u mnogim drugim jezicima slično izgovara:

* *Mama* na poljskom jeziku
* *Máma* na češkom jeziku
* *Mama*na mandarinskom jeziku
* *Maman* na francuskom i perzijskom jeziku
* *Mamma* na talijanskom jeziku
* *Mae* na portugalskom jeziku
* *Ami* na panjabi jeziku
* *Give* na romskom jeziku
* *Mama* na svahiliskom jeziku
* *EEMA* (אמא) na hebrejskom jeziku
* *Mom* ili *mommy* na engleskom jeziku u SAD i Velikoj Britaniji
* *Mum* ili *mommy* u Nizozemskoj, Australiji i Novom Zelandu
* *Mao*, *AMAA* ili  *Maataa* u Indiji i susjednim zemaljama
* U mnogim azijskim kulturama na jugu i Bliskim Istoku majka je poznata kao Amma, oma, Ammi ili ummi.

Povezani clanci
---------------

* dijete
* otac
* obitelj
* rodbina

Eksterni linkovi
----------------

***Majka*** na Wikimedijinoj ostavi

* Sajt *Mama i beba. RS*
***Galicija*** je drama hrvatskog književnika Miroslava Krleže premijerno izvedena 1920. godine. Velikim dijelom je inspirirana autorovim iskustvima iz Prvog svjetskog rata, te dijeli brojne motive njegove zbirke priča *Hrvatski bog Mars*. Sastoji se od četiri čina i prikazuje zbivanja tokom jedne noći u Galiciji gdje je smještena postrojba hrvatskih pripadnika Austro-ugarske vojske na Istočnoj fronti. Protagonisti su likovi različitog društvenog podrijetla i ideologije, a koji će se, svaki na svoj način, suočiti sa ratnim strahotama oličenim u brutalnom vješanju ukrajinske starice koja je navodno uvrijedila visoke austro-ugarske časnike. 

Krleža je godine 1930. dramu, koja se smatra jednom od najslabijih iz njegovog opusa, značajno preradio te je ta verzija danas poznata pod naslovom ***U logoru***, a godine 1960. je napisao i treću verziju koja je ponovno dobila naslov *Galicija*.

Godine 1983. je drama ekranizirana u obliku dvodijelne mini-serije *U logoru* u produkciji RTV Zagreb.

Vanjske veze
------------

* Profil na portalu Krležijana LZMK

| * p
* r
* u
Djela čiji je autor Miroslav Krleža |
| --- |
| Poezija | 
* *Balade Petrice Kerempuha*

 |
| Drame | 
* *Maskerata* (1914)
* *Kraljevo* (1915)
* *Kristofor Kolumbo* (1917)
* *Michelangelo Buonarroti* (1918)
* *U logoru* (*Galicija*) (1920)
* *Adam i Eva* (1922)
* *Golgota* (1922)
* *Vučjak* (1924)
* *Gospoda Glembajevi* (1928)
* *U agoniji* (1928)
* *Leda* (1930)
* *Aretej* (1959)

 |
| Romani | 
* *Povratak Filipa Latinowicza* (1932)
* *Na rubu pameti* (1938)
* *Banket u Blitvi* (1938)
* *Zastave* (1969)

 |
| Zbirke priča | 
* *Hrvatski bog Mars*

 |
| Filmski scenariji | 
* *Put u raj* (1970)

 |
| Ekranizacije | 
* *Adam i Eva* (TV film, 1969)
* *U logoru* (miniserija, 1983)
* *Horvatov izbor* (film, 1985)
* *Putovanje u Vučjak* (TV serija, 1986)
* *Glembajevi* (1988)

 |
**Kruševo** je površinom najveće selo u Zadarskoj županiji, upravno se nalazi u sastavu grada Obrovca. 

Kruševo čine i zaseoci Donje i Gornje polje (Srida sela), Otišna, Brčić, Zevelinac, Uzdrage, Ribnica, Podgreda, Orljak, Kobljani, Kosmač, Bukovac, Drage, itd.

Većina naselja je devastirana tijekom Domovinskog rata, ali se počelo obnavljati povratkom stanovnika. No, nažalost, neki zaseoci još danas, 18 godina poslije rata, nemaju pitku vodu ni asfaltiranu cestu.

Početkom 7. stoljeća Kruševo su naselili Hrvati. U dokumentima svetog Krševana Kruševo se spominje 2. listopada 1224. godine. Prvi pisani podaci o Kruševu datiraju iz 1709. godine, (tada je u mjestu živjelo 659 osoba).

Stanovništvo
------------

Većina stanovništva Kruševa je nažalost odselila u Benkovac, Zadar, Split, Zagreb ili u inozemstvo, uglavnom u Njemačku.

### Kretanje broja stanovnika

***Kretanje broja stanovnika od 1857. do 2011.***

Gospodarstvo
------------

Na području Kruševa u zimskim mjesecima sjeveroistočni vjetar bura dostiže olujnu jačinu. Bura otežava život na ovim područjima, ali u svakom slučaju doprinosi da Dalmatinski pršut sa ovih područja spada u prvu kategoriju sušenog mesa u Hrvatskoj i svijetu. 

Stanovnici Kruševa se uglavnom bave stočarstvom, točnije ovčarstvom, lovom i turizmom.

Kultura
-------

Unatoč velikom emigriranju stanovništva neki su narodni običaji zaboravljeni, ali neki su se održali do danas, poput običaja "Baka sela", koji se i danas njeguje.

Poznate osobe
-------------

* Tomislav Karamarko – predsjednik HDZ-a i bivši ministar unutarnjih poslova RH

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857. − 2011. www.dzs.hr

Vanjske poveznice
-----------------

* Moje Kruševo

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Kruševo (Obrovac)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Obrovca |
| --- |
| Bilišane • Bogatnik • Golubić • Gornji Karin • Kaštel Žegarski • Komazeci • Krupa • Kruševo • Muškovci • Nadvoda • Obrovac • Zelengrad |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
**Klub Mini Teatar** je okupljalište ljubitelja glazbe različite životne dobi u Osijeku koje djeluje u okviru istoimene udruge. Ponajprije je riječ o glazbenicima čije glazbeno stvaralaštvo još nije posve afirmirano ili poznato širem auditoriju. Od glazbenih žanrova najzastupljeniji su bili punk, hardcore, reggae te različiti crossoveri. Kroz svoju djelatnost Klub je ponukao veliki broj lokalnih sastava na ponovno okupljanje ali i obnovio kult živih svirki u Slavoniji ali i u okolici. To se najbolje očituje u novonastalim klubovima ali i onima postojećim. Primjeri za to su u Županji (MKC Županja); Split (Kocka), Slavonski Brod (Rupa), Novi Sad (Crna Kuća), Vinkovci (Kildares Pub; Walkow) i mnogi drugi.

Povijest
--------

Sa radom je Klub počeo i prije službenog datuma otvorenja 31. ožujka 2006. godine. U iduće dvije godine njegovom pozornicom prodefiliralo je nekoliko stotina glazbenika i na desetine sastava, uglavnom iz Europe, koji su u većini slučajeva izvodili vlastite autorske radove. Uslijed financijskih teškoća Klub, a koji se do tada nalazio na osječkoj adresi Vrbaska 1c, se zatvara 31. ožujka 2008. godine. Zahvaljući tadašnjoj gradskoj vlasti i posebnom zagovorništvu zastupnika Drage Ačimovića, koji je tada obnašao dužnost člana Gradskog poglavarstva, udrugi je dodijeljen novi prostor unutar zidina osječke Tvrđe. Zbog birokratskih zavrzlama otvorenje se odužilo te je Klub i službeno otvoren 26. ožujka 2009. godine te od tada do danas nastavlja s mnogobrojnim aktivnostima.

Danas udruga Klub Mini Teatar je jedna od najbrojnijih osječkih udruga, ali svakako i jedna od najaktivnijih udruga na razini Hrvatske koja iza sebe ima više stotina organiziranih koncerata, humanitarnih akcija i radionica. Klub Mini Teatar nije samo glazbeno stjecište osječkih ili stranih umjetnika, već i mjesto gdje se vrednuju kreativne ideje pojedinca i gdje građanska inicijativa dolazi do izražaja te danas slovi kao kulturni centar u kojem se njeguju vrijednosti multikulturalnosti, volonterzima, tolerancije i pluralizma. 

### Djelatnosti

* Održavanje i promicanje svih oblika kulture i stvaralaštva
* Promicanje mladih umjetnika, tolerancije i multikulturalnosti
Rod ***Galictis*** uključuje dvije vrste **grisona**, sisavce nalik lasicama poznate i kao **hurón** u španjolskom jeziku i **furão** u portugalskom jeziku. **Mali grison** (*Galictis cuja*) i **veliki grison** (*Galictis vittata*) pronalaze se u Južnoj Americi, dok se rasprostranjenost potonjeg također proteže i Središnjom Amerikom i južnim Meksikom. Pripadnici su potporodice *Mustelinae* unutar porodice kuna (*Mustelidae*).

Duljina tijela grisona proteže se do jednog metra, a težina iznosi između 1 do 3 kilograma. Mali je grison nešto manji od velikog. Grisoni nalikuju vidricama, no imaju manji rep, kraće udove i zbijenije tijelo. Dlaka duž leđa sive je boje s crnim nogama, vratom, licem i trbuhom. Oštra bijela pruga pruža se od čela do stražnjeg dijela vrata.

Grisoni žive u ljanosima i šumama niske nadmorske visine. Kopaju jazbine unutar palog drveća ili šupljinama u kamenu. Po prehrani su svejedi.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **grisonima** |
Rimski srebrni denar koji prikazuje zarobljenog Galaa, iskovan 48. pne. nakon Cezarovih pohoda.
**Gali** (latinski: , grčki:  [*Galátes*]) je naziv za kontinentalne keltske narode koji su živjeli u klasičnoj antici, nastanjivali Galiju (područje koje otprilike odgovara današnjoj Francsukoj, Belgiji, Švicarskoj i sjevernoj Italiji), te govorili galskim jezikom. 

Suvremeni arheolozi ih povezuju sa latenskom kulturom (5 - 1. vijek pne.). U 3. vijeku pne. Gali su započeli sa serijom migracija i najezdi prema jugu, uključujući galsku invaziju Grčke, koja ih je dovela na istok do Anadolije, gdje su postali poznati kao Galaćani. 50-ih godina pne. ih je u galskim ratovima pokorio Julije Cezar da bi se u doba Rimskog Carstva asimirali u galo-romansku kulturu. Za vrijeme krize 3. vijeka od Rimskog se nakratko otcijepilo zasebno Galsko Carstvo pod Postumom, Markom Aurelijem Marijem i Tetrikom I. Kada su u Galiju za vrijeme Velike seobe naroda došli Franci, galski je već odavno bio zamijenjen vulgarnim latinskim jezikom. 

***Gali*** na Wikimedijinoj ostavi
3: Koruška
**Koruška** ili **Slovenska Koruška** (slov. *Koroška* i *Slovenska Koroška*) naziv je područja u Sloveniji, koji je povijesno pripadao Koruškome vojvodstvu, čiji je veći dio nakon Prvog svjetskog rata pripao Austriji, te čini saveznu zemlju Korušku (njem. *Kärnten*), a manji dio Kraljevini SHS. Danas je ovaj dio Koruške jedna od neformalnih pokrajina u Sloveniji.

Zemljopisne značajke
--------------------

Koruška obuhvaća područje triju dolina: Mežičke, Dravske i Mislinjske. Krajolik je obilježen i trima gorjima: Pohorje, Karavanke i Savinjske Alpe.

Na tom su području gradovi Dravograd, Ravne na Koroškem, Črna, Mežica i Prevalje. Samo područje Koruške u Sloveniji je razdijeljenu u dva dijela: ističniji kraj oko Dravograda (Dravska i Mislinjska dolina), te zapadni kraj koji obuhvaća općinu Jezersko blizu Kranja.

Gospodarstvo
------------

Od gospodarskih grana razvijene su šumarstvo, seoski turizam i stočarstvo. Područje oko Jezerskog osobito je pogodno za liječenje očnih bolesti.

Slavni ljudi
------------

* Nejc Pečnik, poznati nogometaš rođen u Dravogradu

Povezano
--------

* Koruška (Austrija)

| * p
* r
* u
Slovenske pokrajine |
| --- |
| Neslužbene pokrajine | Gorenjska • Štajerska • Prekmurje • Koruška • Notranjska • Primorska • Dolenjska | Zastava Slovenije |
| Statističke regije | Gorenjska • Goriška • Jugoistična Slovenija • Koruška • Notranjsko-kraška • Obalno-kraška • Središnja Slovenija • Podravska • Pomurska • Savinjska • Donjoposavska • Zasavlje |
| Historijske pokrajine | Goriška • Koruška • Kranjska • Štajerska • Istra • Trst |
Dvorac Versailles je sjedište Kongresa.
**Kongres Francuskog parlamenta** (francuski: *Congrès du Parlement français*) je naziv političkog tijela koje nastaje kada se oba doma Francuskog parlamenta - Senat i Narodna skupština - zajednički sastanu u dvorcu Versailles kako bi glasali o izmjenama Ustava ili poslušali obraćanje Predsjednika Republike. 

Povijesno, tokom Treće i Četvrte Republike, Kongres se sastajao u Versaillesu kako bi izabrao Predsjednika Republike. Posljednji tako izabrani predsjednik bio je René Coty, izabran 23. prosinca 1953. godine. 

Danas, ipak, uloga Kongresa drastično je drugačija. Temeljem Ustava Francuske iz 1958. godine, redovna metoda za promjenu ustava je nacionalni referendum, no Predsjedniku se nudi mogućnost da izbjegne tu proceduru ako Vladin zakon za promjenu Ustava pošalje Kongresu na glasovanje. Kako bi izmjena stupila na snagu, potrebno je da dobije tropetinsku većinu u Kongresu. Takav Kongres naziva se Ustavotvornim kongresom. Druga situacija kada se zastupnici Parlamenta sastaju u Versaillesu je u slučaju obraćanja Predsjednika Republike, što je mogućnost koja je uvedena ustavnim promjenama 2008. godine. Iako to nije nepoznata praksa u francuskom političkom životu, posljednje obraćanje predsjednika Kongresu, prije nego je Nicolas Sarkozy 2009. godine iskoristio ovo pravo, bilo je 1873. godine, nakon čega je ta praksa zabranjena kako bi se onemogućio utjecaj predsjednika na parlament i izvršila jasna dioba vlasti. 

Postoji i jedna zanimljivost vezana uz zasjedanje Kongresa. Naime, kada se zastupnici parlamenta okupe u Versaillesu, dolazi do uspostave privremenog poštanskog ureda i tiskanja posebnih markica. S obzirom da su zasjedanja Kongresa relativno rijetka, filatelisti ove posebne markice smatraju izrazito vrijednima tako da nerijetko pitaju svoje zastupnike da im šalju poštu iz Kongresa.
**Goblen** (od francuskog: *gobelin*) je čest naziv (sinonim) za tapiserije, nastao po imenu manufakture tapiserija koju su oko 1450. 
u Parizu osnovala braća Gilles i Jean Gobelin iz Reimsa.

*Goblen* je i ime za vez kojim se izrađuju zidne slike, jastuci i slični dekorativni predmeti.

Karakteristike i historija
--------------------------

Gobleni se vezu se raznobojnim vunim ili pamučnim koncem (rjeđe svilenim), tehnikom polukružića, na specijalnom platnu kao podlozi.

Planetarnu slavu tapiserija porodične manufakture Gobelin, pronio je Jehan Gobelin (umro 1476.), koji je otkrio grimiznu boju i naširoko je koristio u svojim radovima.

Izgleda da su njegovi potomci krajem 16. vijeka odustali od tog posla, jer su se neki od kao Balthasar Gobelin (umro 1617.) domogli feuda (Brie-Comte-Robert) i plemićke titule ili lukrativnih položaja u administraciji Kraljevine Francuske jer je manufaktura 1601.
iznajmljena kralju Henriju IV i radila je tapiserije samo za dvor.

Nešto kasnije - 1662. je i prodana Louisu XIV i radila je do 1694. Rad joj je obnovljen 1697. ali je ponovno zatvorena za Francuske revolucije. Rad joj je obnovio Napoleon pa je nastavila proizvoditi tepihe i tapiserije do 1826.

Danas pod imenom *Manufacture Nationale des Gobelins*, radi kao muzej u istom kvartu gdje je i nastala Saint-Marcel.

*Goblen* je i ime za teške, čvrste dekorativne tkanine za presvlaku namještaja, izradu zastora i stolnjaka žakardnim tkanjem u dezenima koji imitiraju goblene rađene rukom.

Povezano
--------

* Tapiserija

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6   „Goblen" (hrvatski). Hrvatska enciklopedija LZMK. Pristupljeno 15.05.2022.
2. 1 2 3 4   „Gobelin Family" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 15.05.2022.

Vanjske veze
------------

***Goblen*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Goblen* (`sh`)
* *Gobelin Family* (`en`)
**Lutuamian** (Klamath-Modoc), porodica indijanskih jezika u graničnom području Kalifornije i Oregona, napose na obalama jezera Klamath i Tule, te na Lost Riveru. Porodica Lutuamian dio je Velike porodice Penutian i jedini su joj članovi jezici i plemena Klamath ili Máklaks i Modoc. 

Ime Lutuamian došlo je po nazivu Lutuami, kojim su Indijanci Ilmawi nazivali Modoce. U jeziku nekih Pit River Indijanaca ovaj termin glasi i Lutmáwi, čije je značenje 'lake' ='jezero', dan ovim Indijancima vjerojatno prema lokalitetu, točnije prema jezeru Tule na kojem su Modoci živjeli, i koje je povezano mitom o stvaranju.

Jezik
-----

* Klamath-Modoc [kla]

Izvori
------

1. ↑  Ethnologue (16th)

Vanjske veze
------------

* Ethnologue (14th)
* Ethnologue (15th)
* Lutuamian Family

| * p
* r
* u
Indijanci :: Penutski narodi i jezici |
| --- |
| 
Chimmesyan • Copehan • Costanoan • Kalapooian • Kusan • Lutuamian • Mariposan • Moquelumnan • Pujunan • Shahaptian • Takilman • Waiilatpuan • Yakonan
 |
Lokacija Lokacija Kennebeca ili Norridgewocka
**Norridgewock** (Kennebec, Caniba, Coniba, Sagadahoc, Kanibesinnoak, Nurhantsuak), vodeće pleme konfederacije Abenaki, porodice Algonquian, nekad naseljeni duž rijeke Kennebec u američkoj državi Maine. Norridgewocki su bili zaštitnici francuskih misionara koji su kod Norridgewocka sagradili utvrdu, odakle su Abenaki navaljivali na novo-engleske naseljenike. Godine 1724. kolonijalna vojska pod vodstvom Johnson Harmona i Jeremiah Moultona napala je na ovu utvrdu na gornjem toku Kennebeca prilikom čega je ubijen i otac Sébastian Rasles čiji su skalp skinuli i odnesli u Boston. Utvrda Norridgewocka je spaljena a pleme Norridgewocka se raspalo. Neki pobjegoše Penobscotima i Passamaquoddyma, a drugi (oko 150) u Kanadu na St. Francis, gdje i danas njihovi potomci žive pod imenom Abénakis de Wôlinak sa ostalim nadvladanim Istočnim Abenakima u Québecu, na rezervatu Réserve de Wôlinak na rijeci Bécancour.

Sela i lokalne skupine
----------------------

Dolina rijeke Kennebec domovina je ovog plemena, čiji je bashaba (titula vrhovnog poglavice) vladao na Little Swan Islandu, malenom otoku između Richmonda i Dresdena. Pleme se sastojalo od 4 podređena plemena, to su:

* Sagadahoc (pl. Sagadahocs), između Merrymeeting Baya i atlantskog oceana.
* Cussenock (pl. Cussenockes), što su živjeli u blizini Auguste.
* Tacconet, u području Sebasticooka.
* Norridgewock vlastiti.

*Sela*: Amaseconti (Amesokanti, Anmissoukanti), Norridgewock (Naridgewalk, Neridgewok, Noronjawoke), Kennebec i Sagadahoc.

Literatura
----------

* Kennebec Indians Arhivirano 2008-11-20 na Wayback Machine-u
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Kos**. Za druga značenja, v. Kos (razvrstavanje).* |

*Turdus merula merula* 
**Kos** (lat. *Turdus merula*) je ptica iz porodice Turdidae, reda vrapčarki.

Prehrambene navike
------------------

Kos je svežder koji se uglavnom hrani kukcima, a dopunjava prehranu i orasima, sjemenkama itd.

Stanište
--------

Živi uz šumarke, na livadama, u gradovima itd. Može se susresti u mnogim dijelovime Europe te u nekim dijelovima Afrike, Azije i Australije.

Razmnožavanje
-------------

Mužjak se većinom pari sa ženkom u kasnom ožujku. Kosovo gnijezdo je napravljeno od biljaka i grančica. Na gnijezdu sjedi ženka i grije jaja oko dva tjedna. Snese većinom od 4-6 jaja plavkaste boje promjera oko 5 cm. Iz jaja se kasnije izlegu ptići koji su sivkasti i veliki oko 10 cm. Pomoću svoga velikog kljuna kljucaju hranu koju im donesu roditelji.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Turdus merula** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Kos** |

***Kos*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostale upotrebe, v. Kontra.*

Zlatan Haljovac

Données clés| Rođenje | 1. mart 1990. (1990-03-01) (dob: 32) |
| Zanimanje | Pjevač |
| Muzički žanr | Hip hop, rep |

uredi Konzultiraj dokumentaciju šablona

**Zlatan Hajlovac** **Kontra** je bosanskohercegovački hiphop muzičar. Rođen je u Sarajevu 1990. godine. Rap muzikom se bavi od 2004. godine. Član je Dlanbeatz i FM JAM kolektiva a do sada je izdao nekoliko nezavisnih izdanja u vidu albuma i mixtapeova.

Rad i djelo
-----------

U 2012. godini izdaje album Pogled u prazno godine koji je napravljen u suradnji sa kolegom iz Dlanbeatza, Shtukom, kao i mixtapeovi Kontra Mixtape (2009. godine), Sto Posto Mixtape (2013. godine) i serijal nazvan 24 Sata Mixtape koji je rađen sa Shtukom gdje se kompletne pjesme pišu, snimaju, produciraju i objavljuju za 24 sata. 2014. godine je izdao svoj prvi solo album pod nazivom "Igra Riječi" koji je ujedno, prema muzičkom portalu Muzička Zona, proglašen najboljim albumom te godine na Balkanu.

Saradnje
--------

Nerijetko je u saradnji sa Frenkiem i DJ Soulom iz Fm Jam-a na bini, a svoje solo nastupe radi sa Shtukom.

Diskografija
------------

### Studijski albumi

* Pogled u Prazno (2012)
* Igra Riječi (2014)
* Egzil (2017)

### Kompilacije, regionalni, EP i drugi albumi

* Kontra Mixtape (2009)
* Sto Posto Mixtape (2013)
* 24 Sata Mixtape

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2016-03-04. Pristupljeno 2015-10-02.
**Krednjaci** (iz: "kreda", lat. *Foraminifera*) su red praživotinja iz razreda korjenonožaca (*Rhizopodia*).

Opis
----

Duljina im je od 20 μm do 15 cm (numuliti). Tijelo im je u kućici (ljušturi), koja je najčešće od vapnenca, a može biti ravna, stožasta, spiralna, obično s više komorica (politalamni oblici) s mnogim otvorima (*foramina*), iz kojih izlaze lažne nožice (pseudopodiji) u obliku dugačkih niti. Razmnažaju se izmjenom nespolne i spolne generacije. Većinom žive na dnu mora, a manji broj vrsta živi pučinski u planktonskim zajednicama. Najčešći su oblici kuglasta šupljikara (*Globigerina bulloides*) i *Biloculina simplex*. Kućice uginulih životinja padaju na morsko dno i tijekom duga razdoblja nagomilaju se i tvore debele naslage vapnenca. Tako se na obalama Sredozemnoga mora i u nekim područjima Sahare nalaze debele naslage vapnenca iz tercijara, koji se sastoje od krupnih ljušturica (do 15 cm) fosilnih numulita (*Nummulites*). Jedan je drugi fosilni rod (*Fusulina*) bio obilan u karbonu. Dno Atlantskog oceana pretežito se sastoji od globigerinskoga mulja, u kojem krednjaci (uglavnom globigerina) tvore 75% ukupne mase.

Galerija
--------

* Krednjak Baculogypsina sphaerulata s otoka Hatoma u Japanu. Širina vidnog polja = 5,22 mm.Krednjak *Baculogypsina sphaerulata* s otoka Hatoma u Japanu. Širina vidnog polja = 5,22 mm.
* Krednjak Heterostegina depressa. Indonezija. Širina vidnog polja = 5,22 mm.Krednjak *Heterostegina depressa*. Indonezija. Širina vidnog polja = 5,22 mm.
* Krednjaci iz Jadranskog mora, otok Pag.Krednjaci iz Jadranskog mora, otok Pag.
* Koralj Fosilni krednjaci Nummulites, Ujedinjeni Arapski Emirati.Koralj Fosilni krednjaci *Nummulites*, Ujedinjeni Arapski Emirati.

Izvori
------

1. ↑  Krednjaci u Hrvatskoj enciklopediji. Pristupljeno, 15. 4. 2014.