Sir **William Ouseley** (Monmouthshire, 1767. – Boulogne, septembar 1842.), britanski oficir, putopisac, historičar i orijentalist.

Biografija
----------

William Ouseley rođen je u velškom okrugu Monmouthshire i potječe iz anglo-irske porodice, otac mu je bio kapetan Ralph Ouseley, a majka Elizabeth née Holland. Imao je mlađeg brata Gorea (1770. – 1844.) koji je bio poduzetnik, diplomat i orijentalist, te rođaka Gideona (1762. – 1839.), metodističkog propovjednika i misionara. William, Gore i Gideon u mladosti nisu pohađali lokalne univerzitete i obrazovani su privatno. Godine 1787. dva brata napuštaju Wales – Gore postaje poduzetnik u Indiji, a William odlazi na studij u Pariz gdje se počinje interesirati za perzijsku književnost. Između 1788. i 1794. služio je u 8. pukovniji irskih kraljevskih draguna koja je tada bila stacionirana u Indiji i borila se u Četvrtom anglo-misorskom ratu (1789. – 1791.) i drugim sukobima. Kada je 1794. njegova pukovnija angažirana u Zapadnim Indijama i Flandriji, William Ouseley je prodao svoj čin i otišao u Leiden da nastavi studij iranistike.

Njegova prva knjiga, s tematikom razumijevanja čitanja perzijskih rukopisa, objavljena je 1795. u Londonu i bila je posvećena F. Rawdon-Hastingsu (1754. – 1826.), generalnom guverneru Indije od 1813. godine. Ouseley 1796. odlazi natrag u Englesku i godinu kasnije prima počasni doktorat od fakulteta Trinity iz Dublina, te počasni doktorat nauka od Univerziteta u Rostocku. Godine 1800. Ouseley je od C. Cornwallisa (1738. – 1805.), bivšeg generalnog guvernera Indije, nagrađen titulom viteza zbog promicanja orijentalnih studija. Nedugo nakon povratka u Britaniju, Ouseley je 6. 3. 1796. oženio Juliju Frances Irving s kojom je imao šest sinova i tri kćeri. Par je živio u Crickhowellu, gradiću na jugoistoku Walesa. Njihov najstariji sin William Gore (1797. – 1866.) kasnije će postati diplomat i autor popularnih knjiga i pamfleta o američkim institucijama i trgovini robljem.

Život Williama Ouseleyja kao džentlmenskog naučnika dugo godina je bio obilježen neuspješnim nastojanjima da dobije državnu potporu za putovanje u Iran i neostvarenom ambicijom da postane britanski ambasador na nekom orijentalnom dvoru. Međutim, zahvaljujući diplomatskoj karijeri svog brata Gorea uspio je ostvariti poznanstvo s kadžarskim poslanstvom A.-H. Ilčija (1776. – 1845.) koji je služio u Engleskoj tokom 1809. i 1810. godine, te postati bratovim sekretarom od 1810. i 1815. prilikom Goreove ambasadorske karijere na iranskom dvoru u Teheranu. Na put prema Indiji i Iranu krenuo je iz Portsmoutha u julu 1810. brodom HMS *Lion*, a vratio se dvije godine kasnije brodom HMS *Salsette*. Memoari Williama Ouseleyja naslovljeni kao *Putovanja raznim zemljama Istoka* (engl. ) kasnije će postati važan historiografski izvor za britansko-iranske odnose iz vremena Napoleonskih ratova.

Ouseley je bio plodan autor i strastveni kolekcionar rukopisa. Njegov popis radova pokazuje da je slijedio dvostruku strategiju izdavanja tekstova – dio za široke mase, a dio za stručnjake. Između 1797. i 1801. Ouseley je objavio izvode safavidskih kronika K. A. Gafarija (u. 1567.), prijevod perzijskog opisa islamskog svijeta 10. vijeka čiji je autor geograf Ibn Havkal (u. 970-ih), te *Bahtijarnamu*, perzijsku priču u stilu široko popularnih *1001 noći*. *Bahtijarname* je bila osobito uspješna kod britanske publike i redovno je bivala preštampana tokom 19. vijeka (u Londonu 1814. u Bombaju 1844. itd.). Slavni francuski orijentalist A.-I. Silvestre de Sacy (1758. – 1838.) napravio je francuski prijevod Ouseleyjevog djela o Ibn Havkalu i objavio ga u Parizu 1802. godine.

Ouseley je bio član Azijskog društva u Calcutti, počasni član kraljevskih društava u Edinburghu, Göttingenu i Amsterdamu, a izuzetno velik doprinos dao je i londonskom Kraljevskom književnom društvu. Mnogi od njegovih akademskih doprinosa objavljeni su u *Orijentalnim zbirkama*, štampanim u tri toma između 1797. i 1800. u Londonu. Tokom 1830-ih Ouseley je prodao svoju kolekciju od oko 700 rukopisa, no nastavio je s naučnim radom i 1832. objavio izvode geografskih djela S. Isfahanija iz 17. vijeka. Također, dvije godine ranije uredio je i engleski prijevod arapskih poslovica koje je prikupljao švicarski putnik i orijentalist J. L. Burckhardt (1784. – 1817.). William umire u francuskom gradu Boulogneu u septembru 1842. godine.

William Ouseley i njegov brat Gore danas su značajni s obzirom da su nastavili pionirski rad W. Jonesa (1746. – 1794.) na razvoju iranskih studija u Ujedinjenom Kraljevstvu. Sva trojica dijele zajedničko iskustvo boravka u Indiji, a njihove karijere ilustriraju kako su britanski ekonomski interesi u Indiji indirektno utjecali na razvoj iranskih studija. Jedan od primarnih razloga tome je i činjenica da je perzijski jezik bio *lingua franca* na mogulskom dvoru i njegovo poznavanje Britancima je olakšavalo interakciju s indijskim velikašima. Usprkos Ouseleyjevim doprinosima razvoju iranistike, britanski orijentalist P. Avery (1923. – 2008.) smatra da su konstantna odbijanja sponzoriranja njegovog putovanja u Iran i kasnija disperzija njegove kolekcije rukopisa bili veliki korak unatrag za naučnu disciplinu.

Opus
----

Monografije
* (`en`) *Persian Miscellanies: An Essay to Facilitate the Reading of Persian Manuscripts, with Engraved Specimens, Philological Observations, and Notes Critical and Historical* (1795.), London: Richard White
* (`en`) *The Oriental Collections: Consisting of Original Essays and Dissertations, Translations and Miscellaneous Papers, Illustrating the History and Antiquities, the Arts, Sciences, and Literatures of Asia* (1797. – 1800.), tri toma, London: T. Cadell & W. Davies
* (`en`) *Observations on Some Medals and Gems, Bearing Inscriptions in the Pahlavi or Ancient Persick Character* (1801.), London: Oriental Press
* (`en`) *Travels in Various Countries of the East; More Particularly Persia* (1819. – 1823.), tri toma, London: Rodwell and Martin
* (`en`) *Catalogue of Several Hundred Manuscript Works in Various Oriental Languages* (1831.), London

Prijevodi i uređivanja perzijske i arapske literature
* (`en`) Kazi Ahmed Gafari: *Epitome of the Ancient History of Persia* (1799.), London: T. Cadell & W. Davies, pr. i ur. W. Ouseley
* (`en`) Ibn Havkal: *The Oriental Geography of Ebn Haukal, an Arabian Traveller of the Tenth Century* (1800.), London: T. Cadell, and W. Davies, pr. W. Ouseley
* (`en`) *The Bakhtyar Nameh, or Story of Prince Bakhtyar and the Ten Viziers* (1801.), London: J. Debrett, pr. i ur. W. Ouseley
* (`en`) *Arabic Proverbs, or the Manners and Customs of the Modern Egyptians* (1830.), London: J. Murray, pr. J. L. Burckhardt, ur. W. Ouseley
* (`en`) Sadik Isfahani: *The Geographical Works* + *A Critical Essay on Various Manuscript Works, Arabic and Persian, Illustrating the History of Arabia, Persia, Turkomania, India, Syria, Egypt, Mauritania, and Spain* (1832.), London: Oriental Translation Fund, pr. i ur. W. Ouseley

Neobjavljena djela
* (`en`) *Letters* (1794. i 1809.), James Marshall and Marie-Louise Osborn Collection, Beinecke Rare Book and Manuscript Library, Yale University, New Haven, Connecticut

Literatura
----------

* (`fa`) Amanat, Abbas (1983.). *Hamrah-e Mirza Saleh az Esfahan be Tehran*. Ajanda. **9**. str. 36.-49. i 86.
* (`en`) Avery, Peter (20. 7. 2004.). *Ouseley, William*. Encyclopædia Iranica. New York: Columbia University.
* (`en`) Lane-Poole, Stanley Edward (2004.). „Ouseley, Sir William (1767–1842)". *Oxford Dictionary of National Biography*. Oxford; New York: Oxford University Press. DOI:10.1093/ref:odnb/20957. ISBN 9780199562442. OCLC 4916034578.

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **William Ouseley** |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 18419237
* LCCN: n88140888
* ISNI: 0000 0000 8097 8594
* GND: 133646238
* SUDOC: 100933998
* BIBSYS: 2048370
* NLA: 36307368
* BNE: XX5544219

 |