**Machu Picchu** (kečuanski jezik: *Machu Pikchu*, što znači "Stari vrhovi") je sveti grad Inka ("Izgubljeni grad Inka") smješten na najvišem dijelu istočnih Andi u Peruu, ili točnije, na istočnim padinama planinskog lanca iznad doline rijeke Urubamba i neposredno iznad naselja Aguas Calientes, na visini od 2.350 metara nadmorske visine. Machu Picchu je vjerojatno izgrađen oko 1300. godine, ali je ostao skriven sve do 1911. godine kada ga otkriva Amerikanac Hiram Bingham. 

Pogled na Machu Picchu s Huyna (Wayna) PicchuaPogled na Machu Picchu s Huyna (Wayna) Picchua

Machu Picchu, poput drugih arheoloških lokaliteta doline Urubamba (Ollantaytambo, Runcuracay, Sayacmarca, Phuyupamarca, Huiñay Huayna, Intipucu, i dr.), svjedoči o nekadašnjem veličanstvenom carstvu Inka. Većina arheologa smatra da je izgrađen kao posjed Inka cara, Pachacutija (1438.–1472.). Nakon osvajanja teritorija, moćna vojska Inka sagradila je kanale za navodnjavanje i sustave popločanih cesta, a građevinari su izgradili tvrđave, hramove i monumentalne kamene zgrade. 

Pogled na Machu Picchu s Huayna PicchuaPogled na Machu Picchu s Huayna Picchua

Čini se da je grad, koji je 400 godina bio zaboravljen u andskoj prašumi, bio napušten još i prije no što su carstvo Inka pokorili Španjolci. Prema jednoj teoriji, stanovnike je pokosio sifilis koji je stigao iz Europe, a ostalo je učinio građanski rat.

Machu Picchu je 1983. godine upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Americi, a 2007. godine je izabran kao jedno od Sedam novih svjetskih čuda. U rujnu 2007. godine Sveučilište Yale je pristalo vratiti vrijedne predmete koje je Hiram Bingham donio iz Machu Picchua početkom 20. stoljeća, a u studenom 2010. godine je dogovren njihov prijenos u Peruansko sveučilište.

Odlike
------

Machu Picchu ima površinu od 32.500 hektara i izgrađen je u tradicionalnom Inka stilu suhozida. 
Arheolozi danas tvrde da Machu Picchu nije bio grad u klasičnom smislu riječi jer nisu pronađeni ostaci birokratske uprave, trgovine ili vojne utvrde. Najvjerojatnije je građen kao carski posjed i religijsko utočište ili pak kao tajni ceremonijalni grad. 

Panorama jednog stambenog područja od 360°Panorama jednog stambenog područja od 360°

Ostaci Machu Picchua odaju carski stil Inka kakav se može zapaziti i na drugim mjestima najveće države Novoga svijeta prije dolaska Europljana. Ono što je kod Machu Picchua neobično jest okoliš u kojem se nalazi: smješten je na brdu usred bujne vegetacije koju natapa rijeka. Zapravo, postoje tri brda koji čine Machu Picchu: Huayna (Wayna) Pichu, Machu Picchu i brdo na kojem se nalazi ostaci naselja. To brdo sa ostacima se danas naziva Machu Picchu što je pogresno, ali je u cijelom svijetu prihvaćeno. Preko brda Machu Picchu (originalnog) vodi "Inka put" od Cusca koji traje nekoliko dana.

Grad ima dvjestotinjak građevina smještenih na terasama i raspoređenih oko velikog središnjeg trga. Četvrti na koje je podijeljen uske su i izdužene tako da maksimalno iskorištavaju prostor. Tri glavne građevine se nalaze u tzv. "Svetoj četvrti": *Intihuatana*, Hram sunca i tzv. "Soba s tri prozora". Postoje i terase izvan naseljenog dijela koje imaju kanale za natapanje. Na uzvisini u središtu grada nalazi se granitni monolit, možda žrtvenik, karakterističan za Inke, a možda i zvjezdarnica. Zidine Machu Picchua izgrađene su od orijaških blokova kamena. Taj je podatak fascinantan jer se zna da Inke nisu poznavali kotač ni željezno oruđe, a analizom je utvrđeno da su blokovi savršeno izrezani u kamenolomima i da su se završni radovi obavljali na samom gradilištu.

Izvori
------

1. ↑  Peru's president: Yale agrees to return Incan artifacts, CNN 20. studenoga 2010. () Posjećeno 25. ožujka 2011.

* Hiram Bingham, *Inca Land: explorations in the highlands of Peru*, 1922. Boston, Massachusetts, USA: Houghton Mifflin. OCLC 248230298
* Hiram Bingham, *Machu Picchu, a citadel of the Incas*, 1930. i 1979. New York, USA: Hacker Art Books. ISBN 978-0-87817-252-8
* Wright, Kenneth; Alfredo Valencia Zegarra, *Machu Picchu: A Civil Engineering Marvel*, 2000. Reston, Virginia, USA: ASCE Press (American Society of Civil Engineers). ISBN 978-0-7844-0444-7
* Deborah Kops, *Machu Picchu*, 2009. Minneapolis, Minnesota, USA: Twenty-First Century Books. ISBN 978-0-8225-7584-9

***Machu Picchu*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Peruu |
| --- |
|  | 
Historijski centar grada Arequipa  • Sveti grad Caral-Supe  • Arheološki lokalitet Chavín de Huántar  • Cusco  • Ruševine grada Chan Chana  • Nacionalni park Huascarán  • Historijski centar Lime  • Historijsko svetište Inka Machu Picchu  • Nacionalni park Manú  • Linije i geoglifi u Nazci i Pampas de Jumani  • Nacionalni park Río Abiseo
 | Peruanska zastava |
| **Peruanska nematerijalna svjetska baština**
Folklorna baština naroda Aymara  • Tekstilna umjetnost naroda Taquile  • Usmena baština i festivali naroda Zápara
 |

| * p
* r
* u
Sedam svjetskih čuda |
| --- |
| Sedam drevnih čuda | Keopsova piramida u Gizi • Viseći vrtovi Babilona • Zeusov kip u Olimpiji • Artemidin hram u Efezu • Mauzolej u Halikarnasu • Kolos s otoka Roda • Aleksandrijski svjetionik |
| Sedam novih čuda | Kineski zid • Koloseum • Tadž Mahal • Machu Picchu • Kip Krista Iskupitelja • Petra • Chichén Itzá |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 202252375
* GND: 4036827-0
* SUDOC: 130973637
* BNF: cb13931586x (podaci)
* NDL: 01138290
* NKC: ge139322

 |