recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Farmaceutski fakultet Univerziteta u Beogradu** prvi put je osnovan u vidu odseka pri Medicinskom fakultetu 24. oktobra 1939. godine. Nastava se odvijala relativno kratko jer je po početku Drugog svetskog rata obustavljena.

Kao nezavisna visokoškolska ustanova Farmaceutski fakultet je konstituisan odlukom Skupštine Narodne republike Srbije 19. oktobra 1945. godine. Fakultet od tada radi u kontinuitetu. Studenti koji su završavali fakultet do 70-tih godina prošlog veka su sticali zvanje magistra da bi to zvanje bilo reformisano u diplomirani farmaceut. Sve do 1991. fakultet nije imao svoju zgradu, da bi te godine studije započele u namenski izgrađenoj zgradi na Kumodražu (Vojvode Stepe 450) po reformisanom nastavnom planu u trajanju od pet godina.

Fakultet ima 18 katedri.

Trenutni dekan je prof. dr Nada Kovačević.

Studije
-------

Od školske godine 2006/2007 studije na fakultetu su reformisane u skladu sa usvojenim Zakonom o visokoškolskom obrazovanju i Bolonjskom deklaracijom. Studije traju 9 semestara sa obaveznim semestrom dodiplomske prakse.

Postoje dva smera:

* farmacija
* farmacija - medicinska biohemija

Kako su pojedinci koje završavaju ovaj fakultet budući medicinski radnici, naknadnim odlukama će se regulisati dodatno trajanje obavezne prakse koja trenutno traje godinu dana po diplomiranju.

Osim osnovnih, Farmaceutski fakultet ima i niz specijalističkih akademskih studija, specijalističkih studija za potrebe zdravstva i doktorskih akademskih studija. Fakultet organizuje i kurseve kontinuirane edukacije.

Eksterni linkovi
----------------

***Farmaceutski fakultet Univerziteta u Beogradu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanični sajt Farmaceutskog fakulteta

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Zastava Srbije | Fakulteti Univerziteta u Beogradu |  |
| Arhitektonski •
Bezbednosti •
Biološki •
Veterinarske medicine •
Geografski •
Građevinski •
Defektološki •
Ekonomski •
Elektrotehnički •
Matematički •
Mašinski •
Medicinski •
Organizacionih nauka •
Političkih nauka •
Poljoprivredni •
Pravni •
Pravoslavni bogoslovski •
Rudarsko-geološki •
Saobraćajni •
Sporta i fizičkog vaspitanja •
Stomatološki •
Tehnološko-metalurški •
Učiteljski •
Farmaceutski •
Fizički •
za Fizičku hemiju •
Filozofski •
Filološki •
Hemijski •
Šumarski |
Primer farmakofor modela.
**Farmakofor** je apstraktni opis molekulskih osobina koje su neophodne za molekulsko prepoznavanje liganda od strane bioloških makromolekula. IUPAC definiše farmakofor kao „ansambl sternih i elektronskih osobina koje su neophodne kako bi se osigurala optimalna supramolekulska interakcija sa specifičnim biološkim ciljem i inicirala aktivacija (ili blokada) njegovog biološkog odgovora".

Farmakofore je uspostavio Lemont Kier, koji je prvi pomenuo ovaj koncept 1967, i naknadno ga koristio u knjizi o teorijskim aspektima razvoja lekova. Razvoj ovog koncepta se često pogrešno pripisuje Polu Erlihu, mada ga on u svom radu nije koristio.

U modernoj računarskoj hemiji, farmakofori se koriste za definisanje esencijalnih osobina jednog ili više molekula sa istom biološkim dejstvom. Baze podataka s velikim brojem hemijskih jedinjenja se zatim mogu pretraživati da bi se našli dodatni molekuli koji poseduju istu grupu osobina lociranih na sličnom međusobnom rastojanju, usmerenih u približno istom pravcu, i sa sličnim sveukupnim oblikom molekula. 

Tipične farmakoforne osobine su hidrofobnost, aromatičnost, primalac vodonične veze, davalac vodonične veze, katjon, i anjon. Ove osobine moraju da se preklope sa različitim hemijskim grupama sličnih osobina, da bi se identifikovali novi ligandi. Interakcije receptorskih liganda su tipično „polarno pozitivne", „polarno negativne" ili „hidrofobne". Dobro definisan farmakoforni model sadrži hidrofobne prostore i vektore vodoničnih veza.

Literatura
----------

* Gner, Osman F. (2000). *Pharmacophore perception, development, and use in drug design*. La Jolla, Calif: International University Line.
* Gerd Folkers; Thierry Langer; Remy D. Hoffmann; Raimund Mannhold; Hugo Kubinyi (2006). *Pharmacophores and Pharmacophore Searches (Methods and Principles in Medicinal Chemistry)*. Chichester: John Wiley & Sons.
* L.B. Kier (1971). *MO Theory in Drug Research*. New York: Academic Press. str. 164–169.

Vidi još
--------

* Heminformatika
* Farmaceutska hemija
* Odnos strukture i aktivnosti
* QSAR

Spoljašnje veze
---------------

Postoji više računarskih programa koji omogućavaju definisanje farmakofora koristeći niz metoda računarske hemije. Neki od njih su:

* Discovery Studio Arhivirano 2010-12-12 na Wayback Machine-u
* LigandScout
* Phase Arhivirano 2008-12-06 na Wayback Machine-u
* MOE Arhivirano 2012-03-08 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Medicinska hemija |
| --- |
| ADME  • Bioraspoloživost • Hemogenomika • Dizajn lekova • Otkrivanje lekova • Enzimski inhibitor • Mehanizam akcije • Nevi hemijski entitet • Farmakodinamika • Farmakokinetika • Farmakologija • Farmakofor • Kvantitativni odnos strukture i aktivnosti |
**Crieff** (škotsko-gelski: *Craoibh*) je grad u sredini Škotske od 
7,368 stanovnika.

Crieff administrativno podpada pod Područno vijeće - Perth i Kinross.

Geografske karakteristike
-------------------------

Crieff leži na južnoj granici Highlandsa, 19 km zapadno od Pertha, na ušću rijeke 
Turret u rijeku Earn.

Historija
---------

Prvobitno keltsko naselje zvalo se *Cref*, kasnije selo Drummond, uništili su Jakobiti. 1716. Obnovio ga je nakon 1731. kao plansko naselje James Drummond, 3. vojvoda od Pertha koji je potaknuo manufakturnu proizvodnju tkanina. 
Njemu je monarhija oduzela imanje nakon Jakobitskog ustanka 1745. ali su i kraljevi komesari nastavili poticati razvoj tekstilne proizvodnje i drugih industrija (papir).

Između 1672. - 1770. Crieff je bio jedan od najvećih škotskih stočnih sajmova, i čvorište makadamskih cesta onog vremena.
središte sustava vozio ceste. Početkom 19. vijeka proizvodnja whiskya i vunenih tkanina bile su glavne industrije. Željeznica je stigla do grada 1856. - 1859. otvorena je gimnazija (Morrisons Academy) a 1868. lječilište (Crieff Hydro). Krajem vijeka Crieff je postao značajna turistička destinacija.

Atrakcije
---------

Najveća atrakcija je najstarija hajlandska destilerija whiskya Glenturret, osnovana - 1775.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Crieff (Perth and Kinross)" (engleski). City population. Pristupljeno 26. 01. 2015.
2. 1 2 3 4 5  „*Crieff*" (engleski). The Gazetteer for Scotland. Pristupljeno 26. 1. 2015.

Vanjske veze
------------

***Crieff*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Crieff* na portalu The Gazetteer for Scotland (`en`)
**Luis Federico Franco Gómez** (24. 7. 1962.) paragvajski političar koji je predsjednik Paragvaja od 22. lipnja 2012. Član je Autentične radikalne liberalne stranke (PLRA).

Biografija
----------

### Rani život

Federico Franco je rođen u gradu Asunciónu 24. srpnja 1962. Osnovnu školu pohađao je u Dominikanskoj Republici, a srednju u Asunciónu.
Htio je postati liječnik, te je krenuo na Fakultet medicinskih znanosti u Asuncionu. Po završetku kolegija 1986. godine dobio je titulu kirurga s ukupnim prosjekom 4,56 od 5,00.

### Medicinska karijera

Francova obitelj posjeduje bolnicu u gradu Fernando de la Mora (Sanatorio Franco). U razdoblju od 1990. do 1991. je služio kao šef stažista te šef hitne službe. Bio je instruktor medicinske semiologije (1991.-1992.), voditelj Nacionalne vojne bolnice (1994.-1996.) i šef interne medicine. Bio je član paragvajskog društva za internu medicinu i član Izvršnog odbora Društva paragvajskih doktora za internu medicinu.

### Politička karijera

U razdoblju od 2003. do 2008. bio je guverner Centralnog okruga. Nakon što je Fernando Lugo smjenjen s mjesta predsjednika države 21. lipnja 2012. godine Federico Franco je postao predsjednik, te je trebao završiti Lugin mandat, do kolovoza 2013. Većina vlada latinoameričkih država proglasile su Lugovu smjenu parlamentarnim pučem.

Izvor
-----

1. ↑  „Federico Franco". Pristupljeno 22. lipanja 2012.

Vanjske veze
------------

* Biografija na CIDOB Arhivirano 2012-12-06 na Wayback Machine-u
Razne vrste dragog kamenja
**Drago (*dragoceno*) kamenje** ili **dragulji**, su minerali prirodnog porekla koji su izuzetni po lepoti i retkosti, pa se i obrađuju kako bi se istakli njihova lepota i sjaj.

Kriterijumi
-----------

Da bi se neki mineral svrstalo u drago kamenje, potrebno je:

* da bude redak
* da ima lep, atraktivan izgled
* da bude dovoljno otporan

Ovo poslednje je posebno važno kod nakita, s obzirom da kamen tada može svakodnevno da dođe u dodir sa kožom, odnosno znojem, ali i da bude izložen atmosferskim i mehaničkim uticajima. S obzirom da kriterijumi nisu striktno dati, različiti minerali se mogu svesti pod pojmom drago kamenje; ipak, dijamant, rubin, safir, smaragd i opal su opšte prihvaćeni dragulji. Postoje i termini poludrago kamenje i dekorativno kamenje koji označavaju kamenje manje vrednosti.

Obrada
------

*Glavni članak: Brušenje*
Cena im je visoka i u zavisnosti od toga kakva je obrada. Tek nakon brušenja se kod dragulja mogu videti plamsavost i sjaj, pa time i njihova lepota.

Vrednost
--------

Osim načina obrade i sama veličina kamena ima uticaja na vrednost. Vrednost se izražava karatima, gde jedan karat iznosi petinu grama. Ovi karati nisu iste merne jedinice kao i za zlato. Na vrednost pojedinih dragulja utiču i primese. Dijamant je recimo, vredniji što je prozračniji, a i najcenjeniji je bezbojni varijetet. Veoma redak je crveni dijamant. Opal takođe pokazuje veliku varijabilnost u boji, ali se najplemenitijim smatra crni opal.

Upotreba
--------

Koristi se kao nakit, ali i kao „valuta" jer se lako prenosi, a ima veliku vrednost. Takođe, od dragog kamenja su se tokom istorije izrađivali najrazličitiji umetnički predmeti.

Literatura
----------

1. 1 2 3 4  Sims, R. F. 1989. Stene i minerali. Vuk Karadžić: Beograd. ISBN 86-307-0313-X

***Dragulj*** na Wikimedijinoj ostavi
**Donji Muć** je naselje u općini Muć, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Ime
---

Dvočlani ekonim "Donji Muć" se sastoji od pridjeva donji i ekonimijske imenice Muć.

Prvi član ekonima, "donji", je pridjev izveden od imenice dol (manja dolina; udolina) i znači onaj koji je smješten dolje, u dolu, u dolini.

Ekonimijska imenica Muć izvedena je od latinskog monticellus sa značenjem brdašce. Od "mont" (latinski mons, montis = brdo) je nastao hrvatski "mut" (latinsko "on" = hrvatsko "u"), a od "cellus" je nastalo hrvatsko "ćel", kao što je slučaj sa nazivom sela Munćel na Rabu. Od Mućel do Muć je došlo eliminacijom latinskog "el".

Ovo potvrđuje i činjenica da se na vojnim kartama, izrađenim 1930. godine, obronak iznad zaseoka Kmeti u jugozapadnom dijelu Mućkog polja naziva Muć.

Ooblici Mutuch (Mutuć) i Campo di Mutuch (Mućko polje) su zabilježeni i na zemljovidu koji je priložen Požarevačkom ugovoru iz godine 1718. godine, a kojeg je izradio pukovnik venecijanske vojske Marković. Ista se tvrdnja odnosi i na dva puta zapisani oblik Hmuuch u povelji cara Leopolda iz 1587. godine.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Zemljopis
---------

Zaseoci sela Donji Muć su: Bidnić, Donja Suvava, Draga, Kmeti, Kula i Plišivica.

Stanovništvo
------------

Izvori
------

1. ↑  Hrvatski poštanski brojevi
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

* Donji Muć

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Donji Muć** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Muć |
| --- |
| Bračević • Crivac • Donje Ogorje • Donje Postinje • Donji Muć • Gizdavac • Gornje Ogorje • Gornje Postinje • Gornji Muć • Mala Milešina • Neorić • Pribude • Radunić • Ramljane • Sutina • Velika Milešina • Zelovo |
Za za nekadašnju kanadsku emisiju vijesti, v. First National (TV emisija).  Za diskografsku kuću, v. First National Records.  Za razne banke, v. First National Bank (razvrstavanje).  
**First National** je bilo američko poduzeće za prikazivanje, distribuciju, a na kraju i proizvodnju filmova koje je djelovalo od 1917. do 1936. Osnovali su ga kino-prikazivač Thomas Lincoln Tally i filmski producent James Dixon Williams u nastojanju da stvore konkurenciju studiju Paramount koji je tada dominirao američkim tržištem, ali i "pritiskao" prikazivače. First Nationalu su se brzo priključilo 26 vodećih lanaca kini-dvorana, a kako bi se oduprli Paramountu, odlučili su proizvoditi vlastite filmove. Iste godine su uspjeli sklopiti ugovore s Charliejem Chaplinom i Mary Pickford, tada vodećim hollywoodskim zvijezdama, prve u kojima je ijedan glumac dobio honorar od milion dolara. Nekoliko godina kasnije se Paramount, nakon neuspješnog pokušaja da stvori vlastitu mrežu kino-dvorana, pokušao spojiti sa First Nationalom, što je, pak, Chaplina, Pickford i Douglasa Fairbanksa natjeralo da osnuju vlastiti studio United Artists. Usprkos toga, First National je nastavio rasti i 1926. sagradio veliki studio u Burbanku. Međutim, godine 1928. ga je otkupio Warner Bros. temeljem sporazuma s kojim su oba entiteta neko vrijeme sačuvala zasebnu pravnu osobnost. Godine 1936. je, pak, studio likvidiran te ga je potpuno preuzeo Warner.

Literatura
----------

* Jeff Codori (2012), *Colleen Moore; A Biography of the Silent Film Star*, McFarland Publishing Arhivirano 2011-08-04 na Wayback Machine-u,(Print ISBN 978-0-7864-4969-9, EBook ISBN 978-0-7864-8899-5).

Vanjske veze
------------

* First National na IMDb-u (`en`)
* The Lost Films of First National Pictures
* Freebase, First National: Films distributed[*mrtav link*]
**Federalno sveučilište na Uralu** (rus. *Уральский федеральный университет*; lat. *Universitas Foederalis Uralensis*) jedno je od vodećih sveučilišta u cijelom širem Uralskom federalnom okrugu. Sveučilište djeluje kao glavni istraživački centar uralske regije i ostvaruje blisku suradnju sa *Ruskom akademijom znanosti*. Institucija je osnovana 1920. godine i smještena je u Jekaterinburgu.

Povijest
--------

Dmitrij Medvedev i Angela Merkel u posjetu sveučilištu (2010)
Uralsko sveučilište osnovano je 1920. godine kao prvo sveučilište u široj regiji dekretom koji je potpisao Vladimir Lenjin. Institucija je u početnom razdoblju doživjela brojne organizacijske izmjene i izazove koji su bili posljedica Ruskog građanskog rata. Na posljetku je sveučilište podijeljeno na Državno sveučilište na Uralu i manje Tehničko sveučilište na Uralu. Bez obzira na podjelu, dvije su nove institucije nastavile blisku suradnju u predstojećem razdoblju. Sveučilišta su ostala podijeljena sve do 2008. godine kada je sprovedena sveobuhvatna reforma ruskih sveučilišta kada su postojeća sveučilišta u najvažnijim centrima u državi reorganizirana u federalna sveučilišta u gradovima (Južno federalno sveučilište, Sibirsko federalno sveučilište, Kazanjsko privolško federalno sveučilište, Baltičko federalno sveučilište i nekoliko drugih). Ponovno sjedinjenje dva sveučilišta u gradu u potpunosti je okončano 2011. godine. Najslavniji bivši student današnjeg sveučilišta i njegovih institucija prethodnica je Boris Jeljcin.

Izvori
------

1. ↑   Ural Federal University, ranking and review
2. ↑   University's endowment

Vanjske veze
------------

***Federalno sveučilište na Uralu*** na Wikimedijinoj ostavi

* urfu.ru
| **(Liu) Song Qianfeidi** ((劉)宋前廢帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Liu (劉; liú) |
| Osobno ime: | Ziye (子業, zǐ yè) |
| Posthumno ime: | None |
|

**Car Qianfei od Liu Songa** ((劉)宋前廢帝) (449–465), osobno ime **Liu Ziye** (劉子業), nadimak **Fashi** (法師), bio je car Kine iz dinastije Liu Song. Prijestolje je 464. naslijedio od svog oca cara Xioawua. Kao adolescent na prijestolju se istakao nevjerojatnom bahatošću, okrutnosti i razvratom, te je tako zabilježeno kako je tukao i ponižavao ministre, ubijao stričeve, održavao incestuozne odnose sa članicama dinastije te tjerao dvorske dame da se gole utkruju po palači. Njegova kratka vladavina je prekinuta nakon što ga je dvorjanin Shou Jizhi (壽寂之) ubio za vrijem ceremonije istjerivanja duha dvorske dame koju je dao pogubiti.

Izvori
------

* *Knjiga Songa*, vol. 7.
* *Historija Južnih dinastija*, vol. 2. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 128, 129, 130.

| Kineska carska porodica |
| --- |
| Prethodi:**Car Xiaowu od Liu Songa** | **car Liu Songa (oblast Jiankang)**464–465 | Slijedi:**Car Ming od Liu Songa** |
| **car Liu Songa (većina oblasti)**464–465 | Slijedi:**Liu Zixun** |
**Filip Radoš** (Aržano, 3. prosinca 1958.) hrvatski je kazališni, filmski i televizijski glumac.

Biografija
----------

Njegov profesionalni angažman započinje 1982. godine, kada postaje član Gradskog kazališta mladih u Splitu. U matičnoj kući odigrao je pedesetak uloga od kojih se izdvajaju uloge u predstavama *Mali libar* Marka Uvodića Splićana, *Umišljeni bolesnik* Moliera, te *Kajin i Abel* Trpimira Jurkića.

Radoš često surađuje i s Hrvatskim narodnim kazalištem u Splitu. Odigrao je i nekoliko ulogu na filmu od čega je najpoznatija uloga *Oca* u filmu *Oprosti za kung fu* Ognjena Sviličića, za koju je dobio nagradu na Međunarodnom filmskom festivalu u francuskom Amiensu.

Široj javnosti Radoš je postao poznat nakon uloge *Antiše* u TV-seriji "Naši i vaši" (HRT), a iznimno popularan postaje tumačeći naslovni lik u popularnoj TV-seriji "Stipe u gostima" (HRT).

2009. je na listi Hrvatske građanske stranke izabran za vijećnika Županije Splitsko-dalmatinske.

Filmografija
------------

### Televizijske uloge

* "Stipe u gostima" kao Stipe Ivić (2008.-*danas*)
* "Periferija city" kao Jozo (2010.)
* "Tito" (2010.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao Stipe Ivić (2010.)
* "Odmori se, zaslužio si" kao bolesnik #1 (2006.)
* "Luda kuća" kao Jozo Bedeković (2006.)
* "Zlatni vrč" kao Pero Hrčak (2004.)
* "Novo doba" (2002.)
* "Naši i vaši" kao Antun "Antiša" Rašelić (2000.-2002.)

### Filmske uloge

* "Larin izbor: Izgubljeni princ" kao gradonačelnik Depolo (2012.)
* "Čovjek ispod stola" kao Argentinac (2009.)
* "Vjerujem u anđele" kao Don Ivo (2009.)
* "Kino Lika" kao stariji policajac (2009.)
* "Što je muškarac bez brkova?" kao Crni (2005.)
* "Oprosti za kung fu" kao Jozo (2004.)
* "Duga mračna noć" (2004.)
* "Da mi je biti morski pas" kao policajac (1999.)
* "Crvena prašina" kao policajac (1999.)

Vanjske poveznice
-----------------

* Filip Radoš na IMDb-u (`en`)
**Crosby** je grad od 49,845 stanovnika, danas zapravo samo predgrađe Liverpoola na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Merseyside.

Administrativno podpada pod Metropolitanski borough Sefton.

Geografske karakteristike
-------------------------

Crosby leži na obali Irskog mora, sjeverno od Bootlea i južno od Southporta.

Historija
---------

Crosby je vikinško naselje, prvi put je dokumentiran u Domesday Booku - 1086. pod imenom **Crosebi**, što je na staronordijskom značilo *Selo s križem*. Od 1212. ustalilo se ime *Crosseby*.
Još i danas je to zapravo čitav niz naselja malih stambenih kuća, jedno od njih *Little Crosby*, po kojem je dobio ime je najstarije katoličko naselje u Engleskoj.

Crosby je čuven po svojoj kilometarski dugoj lplaži, na kojoj je skulptor Antony Gormley postavio svoju skulpturu *Željezni čovjek* (Iron Men).

Dokovi liverpoolske proširili su se do Crosbya, pa ima i kontejnersku luku.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Italija Capri, Italija

Izvori
------

1. 1 2 3  „Crosby (Merseyside in North West England)" (engleski). City population. Pristupljeno 07. 04. 2017.
2. 1 2 3 4  „Crosby" (engleski). Reeds Rains. Pristupljeno 07.04. 2017. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Crosby, Merseyside*** na Wikimedijinoj ostavi

* Crosby[*mrtav link*] (`en`)
Uvala i plaža Firule
**Firule** su predio u gradu Splitu, Hrvatska. Sam predio Firule poznat je po bolnici koja je smještena na tom području, kao i po teniskom centru i terenima na kojima su odrasli najbolji hrvatski tenisači - Nikola Pilić, Željko Franulović, Goran Ivanišević, Mario Ančić i drugi.
Poznata pješčana plaža Firule, smještena je u istoimenoj uvali, duga je 240 m, s betonskim mulom koji više nije u upotrebi. Na plaži se godišnje održava prvenstvo glavometa, a poznata je i kao druga destinacija po važnosti Splitskih igrača picigina. Plaža je ljeti prepuna ljubitelja mora i kupanja, a zimi je omiljeno odredište manjeg broja stalnih kupača, koji u zavjetrini što je pruža uvala (relativno je dobro zaklonjena od bure) uživaju u zimskom suncu.

Duž cijele uvale je šetnica koja je i zimi prepuna šetača.

| * p
* r
* u
Splitski gradski kotarevi |
| --- |
| 
Bačvice  •
Blatine-Škrape  •
Bol  •
Brda  •
Firule  •
Grad  •
Gripe  •
Kman  •
Kocunar  •
Lokve  •
Lora  •
Lovret  •
Lučac-Manuš  •
Mejaši  •
Meje  •
Mertojak  •
Neslanovac  •
Plokite  •
Pujanke  •
Ravne njive  •
Sirobuja  •
Split 3  •
Sućidar  •
Šine  •
Špinut  •
Trstenik  •
Varoš  •
Visoka  •
Žnjan-Pazdigrad
 | Grb Grada Splita |
**Fischamend** je grad na istoku Austrije od 5,291 stanovnika, koji administrativno podpada pod Okrug Wien-Umgebung 
u Saveznoj zemlji Donja Austrija.

Geografske karakteristike
-------------------------

Fischamend leži u Bečkoj kotlini, jugoistočno od Beča, na ušću rijeke Fischa u Dunav.

Historija
---------

Arheološkim iskapanjima otkriveni su tragovi rimskog naselja iz 2. - 4. vijeka. Najvjerojatnije se radi o **Aequinoctiumu** kog navodi Tabula Peutingeriana, i itinerar cara Antonina Pija, a i dokument sa kraja carstva Notitia Dignitatum kao mjesto u kom je bila stacionirana konjička (equites Dalmatae) jedinica. 

Za srednjeg vijeka izrasla su na obadvije obale rijeke Fischa naselja od kojih se sastoji današnji Fischamend koji je 1986. dobio status grada.

Znamenitosti
------------

Od znamenitosti Fischamend ima baroknu parohijsku crkvu (1715. / 1730.) sa Maulbertschakovom slikom 
Posljednja večera (oko 1765. crkvu iz srednjeg vijeka sa rokoko enterijerom i barokni toranj na glavnom trgu u kom je danas smješten muzej.

Privreda
--------

Ekonomija Fischamenda bazira se na tvornici kemijskih proizvoda *LOBA Feinchemie AG*, i tvornici *ACS* koja proizvodi kontejnere.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Mađarska, Püspökladány

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Niederösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 09. 03. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Fischamend*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 10. 03. 2016.

Vanjske veze
------------

***Fischamend*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Fischamenda* (`de`)
**Festival nevidljivog filma** (*Filmske mutacije*) je godišnja filmska manifestacija koja se održava u Hrvatskoj, u Zagrebu, Rijeci, a dijelom programa i u susjednim državama, primjerice Sloveniji.

Festival je utemeljen 2007. godine. Utemeljitelji su bili filmolozi i filmski kustosi iz inozemstva (Jonathan Rosenbaum (Chicago), Nicole Brenez (Pariz), Alexander Horwath (Beč), Adrian Martin (Melbourne), Kent Jones (New York) i Raymond Bellour (Pariz)). Nadahnuće za ovaj festival su bili filmski eseji koji su izašli u časopisu Trafic. 

Održava se uz potporu Ministarstva kulture RH, Goethe Instituta Zagreba, Ureda za kulturu, obrazovanje i sport Grada Zagreba, Hrvatskog audiovizualnog centra, Hrvatskog društva filmskih redatelja, Ureda za kulturu Grada Rijeke.

Nakana zbog koje se pokrenuo ovaj festival bila je povezati "neke točke nestajanja i pojavljivanja filmskog sjećanja, kroz manje vidljive odrednice filmske povijesti i njihove mutacije."

Glavni urednici i kustosi ovog festivala nisu nužno iz Hrvatske, nego su i iz inozemstva; tako je 2011. tu dužnost obnašao francuski filmolog Raymond Bellour.

Izvor
-----

* Dnevno.hr[*mrtav link*] (HINA) Festival nevidljivog filma od 1. do 4. prosinca u Zagrebu, 29. studenoga 2011.

1. 1 2  T-portal tportal.hr: Počinju Filmske mutacije peti festival nevidljivog filma, 29. studenoga 2011.
2. ↑  Muzej suvremene umjetnosti Filmske mutacije 2010.: festival nevidljivog filma 04 - Filmološki projekt o modusima filmskog predstavljanja i tumačenja ili politikama filmskog kustostva.
3. ↑  Dnevno.hr[*mrtav link*] (HINA) Festival nevidljivog filma od 1. do 4. prosinca u Zagrebu, 29. studenoga 2011.
**Car Taiwu od Sjevernog Weija** ((北)魏太武帝) (408–452), osobno ime **Tuoba Tao** (拓拔燾), nadimak **Foli** (佛貍), bio je car Kine, odnosno vladar kineske/Xianbei države Sjeverni Wei. Bio je sin cara Mingyuana, a na prijestolje došao 424. Pokazao se kao vojnički sposobni vladar, koji se uspješno odupro napadima suparničke južnokineske dinastije Liu Song pod carem Wenom, te pokorio države Xia, Sjeverni Yan, i, konačno, Sjeverni Liang čime je 439. konačno ujedinjena sjeverna Kina, okončan period Šesnaest Kraljevstava i započeo period Sjevernih dinastija. Pod uticajem svog premijera Cui Haoa je bio pobožni taoist te je budizam, koji se u njegovo vrijeme širio sjevernom Kinom, smatrao opasnošću pod državu. Godine 444. je tako pod Cui Haovim uticajem pokrenuo veliku kampanju istrebljenja budista na područjima pod svojom vlašću, koju će kineski budisti kasnije nazvati prvom od Tri katastrofe Wua. Pred kraj vladavine je narod postao iscrpljen njegovim ratovima sa Liu Songom, a nezadovoljstvo se prenijelo i na dvor. Tamo je godine 452. ubio dvorski eunuh Zong Ai organizirao puč u kome je car Taiwu ubijen. Zong Ai je nakratko na vlast doveo njegovog sina Tuoba Yua, ali je i on ubrzo ubijen. Tek nakon Zong Aijevog ubistva je na prijestolje došao legitimni vladar u obliku Taiwujevog unuka Tuoba Juna koji će vladati kao car Wencheng.

| Kraljevske titule |
| --- |
|
| Prethodi:**car Mingyuan od Sjevernog Weija** | **car Sjevernog Weija**424–452 | Slijedi:**Tuoba Yu** |
| **car Kine (sjeverna)**424–452 |
| Prethodi:**Helian Chang od Xije** | **car Kine (sjeverni Shaanxi)**427–452 |
| Prethodi:**Helian Ding od Xije** | **car Kine (Centralni Shaanxi/Istočni Gansu)**430–452 |
| Prethodi:**Feng Hong od Sjevernog Yana** | **car Kine (Liaoning)**436–452 |
| Prethodi:**Juqu Mujian od Sjevernog Lianga** | **car Kine (Centralni/Zapadni Gansu)**439–452 |
| Prethodi:**Murong Muliyan od Tuyuhuna** | **car Kine (Južni Gansu/Istočni Qinghai)**444–452 |

Izvori
------

1. 1 2  Academia Sinica Chinese-Western Calendar Converter.
2. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 126.
3. ↑  *Zizhi Tongjian*, vol. 119.
4. ↑  Članak Wikipedije na japanskom jeziku sugerira da bi se to ime trebalo izgovarati **Büri**, što znači "vuk" na Xianbei jeziku, ali ne citira izvor za tu tvrdnju.

* *Knjiga Weija*, vol. 4, part 1, part 2.
* *Historija Sjevernih dinastija*, vol. 2. Arhivirano 2008-02-26 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126.
**Filip Krušlin** ( Zagreb, 18. ožujka 1989.) je hrvatski profesionalni košarkaš. Igra na poziciji bek šutera, a trenutačno je član Cibone Zagreb. Sezonu 2008./09. proveo je na jednogodišnjoj posudbi u Dubravi.

Karijera
--------

Profesionalnu karijeru započeo je 2007. kao jedan od izdanaka omladinskog pogona Cibone. Prije toga, nastupao je u mlađim kategorijama Zrinjevca i Rudeša. U listopadu 2007. debitirao je za seniorsku momčad Cibone protiv Širokog i sakupio četiri poena u osam minuta provedenih na parketu. Time je postao prvi Zagrepčanin nakon Slavena Rimca i Jurice Golemca, koji su klub napustili 2004. godine. Nakon toga igrao je još u devet utakmica NLB lige, a najbolju utakmicu odigrao je u dvoboju protiv Crvene zvezde, kada je za 10 minuta sakupio 7 poena i jedan skok.

U sezoni 2008./09. Cibona ga je zbog potpisivanja novih igrača u borbi sa Zadrom za novi trogodišnji euroligaški ugovor, poslala na posudbu u A-1 ligaša Dubravu.

Hrvatska reprezentacija
-----------------------

Bio je član Hrvatske U-18 reprezentacije, a danas je član Hrvatske U-20 reprezentacije.

Izvori
------

1. ↑  „Filip Krušlin: Imao sam malu tremu, ali pozitivnu". Arhivirano iz originala na datum 2007-10-30. Pristupljeno 2014-07-26.
2. ↑  „Krušlin u Dubravi: Jedva čekam da zaigram". Arhivirano iz originala na datum 2008-10-16. Pristupljeno 2014-07-26.

Vanjske poveznice
-----------------

Profil na NLB.com

| * p
* r
* u
KK Cibona - trenutačna momčad |
| --- |
| 
4 Vrbanc |
5 Gordon |
7 Bogdanović |
9 Troha |
10 Radošević | 
11 Vukušić |
12 Andrić |
14 Bagarić |
15 Zubčić |
19 Princ |
20 Rozić |
22 Graves |
33 Tomas
Trener: Perasović
 |
**Car Qinzong** (23. maj 1100 – 14. jun 1161) bio je deveti po redu car Kine iz dinastije Song, i posljednji car Sjevernog Songa, koji je vladao od januara 1126. do januara 1127. Lično ime mu je bilo **Zhao Huan**.

Qinzong je bio najstariji sin cara Huizong i carice iz porodice Wang (王), posthumno imenovane kao Carica Xiangong (顯恭皇后) (1084–1108).

Na prijestolje je došao, nakon što je njegov otac abdicirao, suočen s nezadovoljstvom podanika njegovom nesposobnošću da zaustavi džurčenske napadače iz nastojeći umiriti nezadovoljstvo svojih podanika izazvano nespobnošću da zaustavi džurčenske napadače iz dinastije Jin. Qinzong je imenovao generala Li Gang (李綱) kako bi odbio napadače, ali ga je potom smijenio, nastojeći Džurčene smiriti pregovorima. Oni, međutim, nisu pokazali interesa za mirno rješenje te su u januaru 1127. opsjeli prijestolnicu Kaifeng. Nedugo potom je 26-godišnji car, njegov otac, cijela carska porodica i na deseci službenika zarobljeni u tzv. Jingkang incidentu, čime je označen kraj Sjeverne dinastije Song.

Qinzong je potom 20. marta 1127. službeno degradiran u običnog pučanina, a 13. maja sa ocem prognan u sjevernu Mandžuriju gdje će provesti ostatak života. Godine 1128. su gu zajedno s ocem natjerali da, noseći odjeću žalovanja, sudjeluje u ceremoniji posvećenoj preci careva Jina. Kasnije su mu dali polu-posprdnu titulu markiza od *Chonghun* (重昏, "Dvostruko zbrkani"); otac je dobio sličnu titulu.

Nakon što je Jin nastojao poboljšati odnose sa konsolidiranim Južnim Songom, godine 1141. je dobio nešto neutralniju titulu vojvode (公, *gong*) od *Tianshui Juna*; nekoliko mjeseci kasnije je počeo dobivati penziju od Jina. Sve do smrti 1156. godine služio je kao talac i pregovaračko sredstvo Songa.

Izvori
------

1. ↑  Džurčenski napadači su ušli u Kaifeng 9. januara, thus  
čime je praktički prestala njegova vladavina.
2. ↑  Ime je promijenjeno u Xuan u februaru 1102.
3. ↑  Ime mu je promijenjeno u Huan u decembru 1102. Postalo je  
tabu kada je došao na prijestolje 1126.
4. ↑  Tao, p. 32
5. 1 2 3  Franke (1994), p. 233-234.
6. ↑  1156. je datum koji navodi Franke, p. 234

Literatura
----------

* Jing-shen Tao (1976) *The Jurchen in Twelfth-Century China*. University of Washington Press. ISBN 0-295-95514-7.
* Herbert Franke, Denis Twitchett. *Alien Regimes and Border States, 907–1368* (Cambridge History of China, vol. 6). Cambridge University Press, 1994. ISBN 0-521-24331-9. Partial text on Google Books.

|  |
| --- |
| Car Qinzong od Songa **Kuća Zhao****Rođen/a:** 23. maj 1100  **Umro/la:** 14. jun 1161 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi: **Car Huizong**  |  **car dinastije Song** 1126–1127 | Slijedi: **Car Gaozong**  |

| * p
* r
* u
Popis careva dinastije Song |
| --- |
| Sjeverni Song | 
* Taizu 太祖
* Taizong 太宗
* Zhenzong 真宗
* Renzong 仁宗
* Yingzong 英宗
* Shenzong 神宗
* Zhezong 哲宗
* Huizong 徽宗
* Qinzong 欽宗

 |
| Južni Song | 
* Gaozong 高宗
* Xiaozong 孝宗
* Guangzong 光宗
* Ningzong 寧宗
* Lizong 理宗
* Duzong 度宗
* Gongzong 恭宗
* Duanzong 端宗
* Emperor Bing 帝昺

 |
**Evnuh** ili **eunuh** je kastrirani muškarac. Termin se obično odnosi na one koji su kastrirani radi vršenja neke specifične dužnosti u društvu, kao što je to bio običaj u mnogim društvima u prošlosti. Najraniji zapisi o namernoj kastraciji radi stvaranja evnuha datiraju iz sumerskih vremena, iz 21. veka pre n. e. Tokom vekova, evnusi su vršili razne dužnosti u mnogim različitim kulturama, kao što su bili čuvari i sluge haremova, operski pevači, religiozni stručnjaci, državni službenici, vojni komandanti. U nekim društvima, značenje reči evnuh je obuhvatalo i impotentne muškarce ili muškarce u celibatu.

U Vizantiji, evnusi su zauzimali veoma visoke položaje i bili su veoma cenjeni i najčešće veoma učeni ljudi kojima su se poveravali zadaci od vitalnog značaja za državu.

Poreklo reči
------------

Reč evnuh potiče od grčke reči *eune* („postelja") i *ekhein* („čuvati"), što bi bukvalno značilo „čuvar postelje". Kastracija je bila poznata još od najstarijih vremena i svedočanstva o njoj nalazimo u grčkoj, egipatskoj i kineskoj mitologiji, kao i u samoj Bibliji.
Smatralo se da evnusi nisu bili lojalni ni vojsci ni aristokratiji, ili sopstvenoj porodici (jer nisu imali dece) i da su zbog toga bili od poverenja i manje zainteresovani da stvore „sopstvenu dinastiju". 

Kao kazna, kastracija se koristila još u drevnoj Asiriji u 2. milenijumu pre n. e. Evnusi koji bi bili kastrirani po kazni, obično su završavali u haremima Dalekog i Srednjeg istoka kao osoblje. Međutim, nisu samo prestupnici bili kastrirani. Takođe su kastrirani i dečaci koji su otkupljivani od siromašnih roditelja i pretvarani u sluge imućnim ljudima. Evnusi su potpuno zavisili od svojih gospodara i verno su im služili kao telesna garda, savetnici ili vojskovođe. U Kini su evnusi vršili funkciju savetnika, počev od dinastije Čou (1122. pne.). Evnusi su takođe radili kao savetnici i u Persijskom carstvu u doba Ahmenida (559—330. pne.). U Rimskom carstvu, carevi Neron, Vitelije i Tit su koristili evnuhe za savetnike, a takođe i u muslimanskim zemljama nakon 750. godine, kao i u Vizantiji. U Italiji su se vekovima kastrirali dečaci kako bi očuvali glasove soprana kad odrastu, dok to papa Lav XIII nije zabranio 1878. godine.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  Radić, R. Carigrad. Priče s Bosfora. Evoluta, Beograd, 2007. str. 62-72

***Eunuh*** na Wikimedijinoj ostavi
*Ukoliko ste tražili ostale gradove imena Falmouth, v. Falmut.*

**Falmouth** (kornvolski: *Aberfala*) (izgovor: [Falmut]) je lučki grad od 23,369 stanovnika na jugozapadu Engleske.

Geografske karakteristike
-------------------------

Falmouth leži u Grofoviji Cornwall, na zapadnoj obali estuarija - Rijeke Fal zvanom **Carrick Roads**.

Grad se smjestio na poluotoku, - historijski centar sa lukom leži unutar estuarija, a noviji dio grada sa hotelima leži duž obale La Mancha.

Historija
---------

Falmouth je odavno bio važna luka, jer je estuarij - *Carrick Roads* odlična prirodna luka, štićena tudorovskim fortifikacijama - Pendennis (sa zapada) i Saint Mawes (sa istoka). Luka je korištena i kao brodogradilište izgradnjom suhih dokova i drugih pomoćnih objekata.

Grad je zbog svojih pješčanih plaža, ujednačene klime i prostrane luke, omiljeno mjesto za odmor i centar jedriličara. 
Zbog tog i Kraljevski jahtaški klub Cornwall (Royal Cornwall Yacht Club) ima sjedište u gradu.

Park Trelissick i farme iz doba kraljice Elizabete I u estuariju su od 1956. pod paskom Nacionalne zaklade za očuvanje baštine.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Douarnenez, Francuska
* Njemačka Rotenburg, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: South West England" (engleski). City population. Pristupljeno 27. 12. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Falmouth*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 27. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Falmouth, Cornwall*** na Wikimedijinoj ostavi

* Falmouth Town Council (`en`)
**Shizong od Kasnijeg Zhou** (後周世宗) (died 959), rođen kao Chai Rong (柴榮) a kasnije pod imenom Guo Rong (郭榮), bio je drugi car kineske dinastije Kasniji Zhou, koji je vladao od 954. do 959. Otac mu je bio stariji brat supruge Guo Weija, osnivača dinastije; nakon što mu je otac umro u djetinjstvu, usvojio je Chai Ronga i dao mu novo ime Guo Rong. Godine 951. je Guo Wei došao na vlast osnovavši dinastiju Kasniji Zhou, posljednju od tzv. Pet dinastija koje su nominalno vladale Kinom, a stvarno tek njenim sjevernim dijelom. Tri godine kasnije je umro od bolesti, te ga je naslijedio Guo Rong, postavši car Shizong.

Kao i otac, Guo Rong se iskazao kao sposoban vladar, nastavivši njegovu politiku, kako u unutrašnjim reformama, tako i u nastojanju da se odmetnute države stave pod centralnu vlast i tako ponovno ujedini Kina. Njegovi napori da se pokore ili obuzdaju država Sjeverni Han i kitanska dinastija Liao nisu dali značajne rezultate, ali je bio daleko uspješniji kod južnih država kao što su Južni Tang i Kasniji Shu. Međutim, nije stigao ostvariti svoj cilj, jer se prilikom jednog pohoda razbolio i umro 959. Naslijedio ga je šestogodišnji sin koji je godinu dana zbačen. Novosnovana dinastija Song je nastavila njegovo djelo i uspjela ujediniti Kinu.China.

Literatura
----------

* Mote, F.W. (1999). *Imperial China (900-1800)*. Harvard University Press. str. 13–14, 93. ISBN 0-674-01212-7.
* „Later Zhou". Pristupljeno 08. 10. 2006.
* „5 DYNASTIES & 10 STATES". Pristupljeno 08. 10. 2006.

|  |
| --- |
| Car Shizong od Kasnijeg Zhoua **Kuća Chai (954–960)****Rođen/a:** 921  **Umro/la:** 959 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Emperor Taizu of Later Zhou** | **car dinastije Kasniji Zhou**954–959 | Slijedi:**Car Gongdi** |
Koordinate: 42°13′48″N 14°23′24″E﻿ / ﻿42.23000°N 14.39000°E﻿ / 42.23000; 14.39000

Relikvije euharistijskog čuda
**Euharistijsko čudo u Lancianu** (italijanski: ) je naziv za čudesni događaj koji se, prema predaji, godine 700. odigrao u današnjem italijanskom gradu Lanciano tokom održavanja mise. Dok je lokalni svećenik održavao obred, hostija i sveto vino su se pretvorili u meso i krv. Smatra se najstarijim od svih euharijstijskih čuda u historiji Katoličke crkve. 

Prema predaji se čudo dogodilo kada je bazilijanski redovnik, koji je misu služio na grčkom, posumnjao u stvarnu prisutnost Isusa tokom euharistije. Tada su se hostija i sveto vino pretvorili u meso i krv.

Bazilijanski redovnici su to meso i krv sačuvali kao relikvije do 1175, kada su ih preuzeli benediktinci. Otada se čuvaju u crkvi sv. Franje (San Francesco) u Lancianu. Godine 1971. i 1981. su provedena istraživanja kojima je potvrđeno da se uistinu sastoje od ljudskog mesa i krvi.

***Euharijstijsko čudo u Lancianu*** na Wikimedijinoj ostavi
Curtis LeMay
**Curtis Emerson LeMay** (15. novembar 1906 – 1. oktobar 1990) bio je američki zrakoplovni general i desničarski političar, poznat kao jedna od najistaknutijih američkih vojnih vođa u prvim decenijama Hladnog rata, ali i najvatrenijih jastrebova. 

Prije toga se istaknuo u Drugom svjetskom ratu, prije svega prilikom organiziranja i planiranja kampanje strateškog bombardiranja Japana 1945. godine. Kasnije je bio jedna od ključnih ličnosti Berlinskog zračnog mosta, a potom je reogranizirao Strateške zračne snage kao najvažnije sredstvo nuklearnog odvraćanja. Bio je žestoki zagovornik preventivnog rata protiv Sovjeta, uvjeren u američku prednost u nuklearnom oružju koje će sa vremenom biti anulirana. Ti su stavovi najviše do izražaja došli za vrijeme kubanske raketne krize, prilikom koje se zalagao za vojni udar na sovjetske ciljeve umjesto blokade Kube. Neslaganje sa administracijom oko vođenja vijetnamskog rata ga je nagnalo da podnese ostavku na mjesto načelnika štaba zrakoplovstva. Godine 1968. se priključio Američkoj nezavisnoj stranci i natjecao za mjesto potpredsjednika na listi Georga Wallacea.

Vanjske veze
------------

***Curtis LeMay*** na Wikimedijinoj ostavi

* „LeMay", *Air Force Magazine*, USA, March 1998, arhivirano iz originala na datum 2008-02-13, pristupljeno 2016-12-18 .
* Meilinger, Colonel Phillip S, „LeMay", *American Airpower Biography: A Survey of the Field*, USAF, arhivirano iz originala na datum 2004-10-09, pristupljeno 2016-12-18 .
* Rhodes, Richard, *General Curtis LeMay, Head of Strategic Air Command*, USA: PBS .
* Rhodes, Richard, *LeMay's Vision of War*, USA: PBS .
* *Annotated bibliography of Curtis LeMay*, Alsos Digital Library, arhivirano iz originala na datum 2006-06-14, pristupljeno 2016-12-18 .
* „Gen. Curtis E. LeMay", *National Museum*, USAF .
* Nutter, Ralph H, *With the Possum and the Eagle* . A view of working with LeMay, by his lead navigator in Europe.
* „Curtis LeMay". Find a Grave. Pristupljeno 17. II 2008.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 52630523
* LCCN: n83123431
* ISNI: 0000 0000 5766 2006
* GND: 124728987
* SUDOC: 147760976
* BNF: cb16028458r (podaci)
* BIBSYS: 90842778
* NDL: 00470217
* CiNii: DA04208364

 |
*Vidi takođe: Istanbul, Bizantijum, i Konstantinopolj*
**Carigrad** (stsl. *Цѣсарьградъ*, crsl. *Царьгра̀дъ*, rus. *Царьград*, ukr. *Царгород*, slov. *Carihrad*) je slovensko ime za Konstantinopolj, glavni grad Vizantijskog Carstva, grad koji se danas nalazi u Turskoj i zove se Istanbul.

Drugi slovenski naziv je „Konstantinov grad" (stsl./crsl. *Константинь градъ*, crsl. *Константиноградъ*) i on je neposredni prevod grčkog naziva grada (grč. *Κωνσταντινούπολη*).

Carigrad je staroslovenski prevod grčke riječi. Spajanjem slavenske riječi *car* („cezar/imperator") i riječi *grad*, nastao je naziv: *Carev grad*.

Bugari su prilagodili riječ za Trnovgrad ( — Tarnovgrad), jednu od prijestonica bugarskog cara, ali nakon pada Balkana pod osmansku vlast, bugarska riječ je korištena samo kao još jedan naziv za Konstantinopolj.

Nakon osnivanja Republike Turske 1923. godine, službeno ime grada je promijenjeno iz *Konstantinopolj* u *Istanbul*.

Vidi još
--------

* Novi Rim
* Stambol

Izvori
------

1. ↑  Софроний Врачански. Житие и страдания на грешния Софроний. София 1987. Стр. 55 (An explanatory endnote to Sophronius of Vratsa's autobiography)
2. ↑  Найден Геров. 1895-1904. Речник на блъгарский язик. (the entry on *царь* in Naiden Gerov's Dictionary of the Bulgarian Language)
3. ↑  Симеонова, Маргарита. Речник на езика на Васил Левски. София, ИК "БАН", 2004 (the entry on *царь* in Margarita Simeonova's *Dictionary of the Language of Vasil Levski*)
**Eumen III** (pravim imenom **Aristonik**, na grčkom *Aristonikos*, na latinskom *Aristonicus*, ? - 129. pne.) bio je samozvani pergamski kralj i vođa pobune protiv rimske vlasti.

Nakon što je Pergam pod Atalidskom dinastijom više decenija bio vjeran rimski saveznik, kralj Atal III je, ostavši bez muške djece, godine 133. pne. oporukom ostavio svoje kraljevstvo rimskoj državi. Rimljani, zatečeni neočekivanim darom i zauzeti robovskim ustancima i političkom nestabilnošću u samom Rimu, nisu na vrijeme preuzeli vlast. Taj je vakuum iskoristio Aristonik, izdajući se za Atalovog brata, odnosno nezakonitog sina kralja Eumena II, te je sebe proglasio za pergamskog kralja. Ispočetka je podršku tražio među maloazijskim gradovima, obećavajući slobodu od rimske vlasti. Kada to nije uspjelo, odlučio je vojsku regrutirati među robovima, obećavši kako će, ako uspiju poraziti Rimljane, osnovati novu državu zvani Heliopolis gdje će svi podanici biti slobodni. Jedan od njegovih savjetnika je bio Blosije iz Kume, stoicizam|stoički filozof koji je prije toga savjetovao Tiberija Grakha. Rimljani su na Eumena poslali dvije vojske. Prvu je godine 131. pne. uspio poraziti, pri čemu je ubijen konzul Publije Licinje Kras Div Mucijan. Godine 130. pne. je poslana druga vojska, pod Markom Perpernom, koja je Eumena uspjela godine 129. pne. poraziti i zarobiti. Eumen je doveden u Rim i ritualno zadavljen.

Izvori
------

* Hansen, Esther V. (1971). *The Attalids of Pergamon*. Ithaca, New York: Cornell University Press; London: Cornell University Press Ltd. ISBN 0-8014-0615-3.
* Kosmetatou, Elizabeth (2003) "The Attalids of Pergamon," in Andrew Erskine, ed. *A Companion to the Hellenistic World*. Oxford: Blackwell: pp. 159–174. ISBN 1-4051-3278-7. text
* Robinson, E.S.G. (1954) "Cistophori in the Name of King Eumenes," Numismatic Chronicle 6: pp. 1-7.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Atal III**  |  **Atalidski vladar**  | Slijedi: **—**  |
**Canelo** (Alama; pl. Canelos, Alamas), pleme američkih Indijanaca porodice kečua, koje živi na području andskog podnožja od ekvadorskog grada Puyo, pa na istok do peruanske granice. Populacija im iznosi oko 10 000 od čega 8 000 u Ekvadoru, i 2 000 u Peruu. Kraj koji nastanjuju su džungle uz rijeke Bobonaza, Conambo i Tigre.

Ekonomija se temelji na ratarstvu, uzgoj manioke i drugih kultura. žene su zadužene za sve korjenaste biljkke, a muškarci za kukuruz, duhan i banane. I muškarci i žene bave se i ribolovom. Lov je posao muškarca, dok žene i djeca odlaze u sakupljanje divljeg voća, sjemenja, i sitnijih životinja, među kojima i kornjače, rakove i drugo

Jezik Canelosa, nazivan među lingvistima sjeverni pastaza quichua pripada kečuanskoj porodici i označen je identifikatorom [qvz], i ima 10 000 gvornika, a prema nekim podacima oko 20% njih govori kao drugim jezikom achuar, jednim od članova porodice jivaroan, kao i španjolskim kao drugim ili trećim jezikom.

Izvori
------

1. ↑  Canelos Quichua - Economy
**Crteži u pećini Grotte Chauvet** nalaze se na krečnjačkom platou rijeke Ardèche u južnoj Francuskoj, Predstavljaju najranije poznate i najbolje očuvane figurativne crteže na svijetu, koji datiraju još iz perioda Aurignačke kulture (30.000–32.000 p.n.e), što ih čini izuzetnim svjedočanstvom praistorijske umjetnosti. Pećina je zatvorena zbog odrona stijene otprilike 20.000 godina prije nove ere i ostala je nepristupačna sve do svog otkrića 1994, što je pomoglo da se održi u netaknutom stanju.

Svjetska baština
----------------

Do sada je na zidovima registrovano preko 1.000 slika sa različite antropomorfnim i životinjskim motivima. Izuzetnog estetskog kvaliteta, demonstriraju niz tehnika uključujući vještu upotrebu sjenčenja, kombinacije boje i graviranja, anatomsku preciznost, trodimenzionalnost i pokret. Na crtežima su u najvećem broju predstavljene slijedeće vrste: mamut, medvjed, pećinski lav, nosorog, bizon, kao i 4.000 popisanih ostataka praistorijske faune i raznih otisaka ljudskih stopala.

Ono što je tipično za većinu pećinske umjetnosti, je nepostojanje potpunih ljudskih figura, iako postoji jedna djelomična figura "Venera" sastavljena od onoga što izgleda kao vulva pričvršćena za nepotpun par nogu. Iznad Venere, i u kontaktu s njom, nalazi se glava bizona, što je navelo neke da opisuju kompozitni crtež kao Minotaura.

Jedan crtež, kasnije prekriven skicom jelena, podsjeća na vulkan koji izbacuje lavu, što predstavlja najraniji poznati crtež vulkanske erupcije.

Umjetnici koji su izradili slike u ovoj pećini koristili su tehnike koje se rijetko nalaze u drugim pećinskim umjetnostima. Čini se da su mnoge slike nastale tek nakon što su zidovi dobro očišćeni, što se vidi po znatno svjetlijoj površini. Posebna specifičnost je urezivanje oko obrisa figura, što sugerira pokret.

Crteži u pećini Grotte su 2014. godine uvršteni na listu UNESCO-ove svjetske baštine.

Izvori
------

1. ↑  „Francuska, spomenici upisani na listu svjetske baštine". *UNESCO: Svjetska baština*. Pristupljeno 19. 1. 2023.
2. ↑  "Pećina zaboravljenih snova" možda je najranija slika vulkanske erupcije - Nature(`en`)
3. ↑  Skriveno značenje formi: metode snimanja paleolitske parijetalne umjetnosti - Journal of Archaeological Method and Theory(`en`)
4. ↑  „Crteži u pećini Grotte - br.1426". *UNESCO: Svjetska baština - whc.unesco.org*. Pristupljeno 9. 4. 2023. (`en`)

***Crteži u pećini Grotte Chauvet-Pont d’Arc*** na Wikimedijinoj ostavi
**Filip II. Filoromej** (*fl*. 66 – 64. pne.) je bio poslijednji vladar Seleukidskog Carstva do Pompejovog osvajanja Sirije odnosno do pada regije pod Rimskom Carstvu.

Biografija
----------

Bio je sin vladara Filipa I. Filadelfa, a vladao je dijelovima Sirije ranih 60-ih godina pr. Kr. kao kralj–*klijent* rimskog generala Gneja Pompeja. Tražio je naklonost rimskog vojskovođe, što ga je stavilo u konkurenciju sa svojim rođakom Antiohom XIII. kojeg je istjerao iz kraljevstva uz pomoć stanovništva svoje prijestolnice, Antiohije, i uz podršku jednog vladara Kilikije. Godine 64. pne. Pompej je zbacio Antioha XIII. s prijestolja i pripojio Siriju Rimskoj Republici. Filip II. je još neko vrijeme vladao Kilikijom.

Godine 56. pne. je pokušao sebi osigurati prijestolje Ptolomejskog kraljevstva Egipta ženidbom s princezom Berenikom IV. ali je rimski namjesnik u Siriji, Aulus Gabinius, poništio brak. Ne zna se što se dogodilo s Filipom II. nakon tog događaja. Neki povjesničari vjeruju da ga je Gabinije dao pogubiti.

Iako je Filipov lik historijski beznačajan, s njim je izumrla dinastija Seleukida, koja je jedanaest generacija vladala dijelom helenističkog svijeta (311 – 63. pne.).

Bilješke
--------

1. ↑  ant. grč. Φίλιππος ὁ Φιλορωμαῖος, Phílippos ho Philorōmaîos; lat. Philippus Philoromaeus, doslovce «ljubitelj Rima». Bio je također zvan Βαρύπους (Barypos), «teška noga».

Izvori
------

Literatura
----------

### Primarni

* Diodor Sicilijski, *Bibliotheca historica*, 40.1a-b
* Kasije Dion, *Historia Romana*, 36.17

### Sekundarni

* Jona Lendering, *Philip II Philoromaeus*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Antioh XIII** | **Seleukidski vladar Filip II Filoromej(65–63. pne.)** | Nasljednik:**Gnaeus Pompeius (*Syria*, Rimsko Carstvo)** |