**Rod** se u jezikoslovlju odnosi na podjelu nekih riječi po biološkom ili sociološkom rodu. Analogijom, isti se izraz koristi kod drugih podjela, iako mnogi autori prefiriraju termin **imenska klasa**. Bitno je da se riječi drugačije gramatički ponašaju ovisno o tome u koji rod (klasu) pripadaju.

Po tradicionalnom opisu, u srpskohrvatskom jeziku postoji **muški**, **ženski** i **srednji** rod.

Uvod
----

Rod je način podjele imenica na više skupina. Jedna je karakteristika roda slaganje s drugim riječima, koje moraju biti u istom rodu. U hrvatskom se imenice slažu s pridjevima i zamjenicama:

* *Vidim **crnog** konja*. ***On** dolazi*.
* *Vidim **crnu** kobilu*. ***Ona** dolazi*.

  

Imenice se dijele u rodove po različitim kriterijima:

* po *prirodnom* rodu, sve imenice koje opisuju živo pripadaju u "muški" ili "ženski" rod, a sve za neživo u jedan "srednji" ili više njih (to se može reći za engleski jezik)

* po *gramatičkom* rodu, imenice se dijele po nastavcima, karakterističnim glasovima, prefiksima i sl. (npr. romanski jezici)

* po *leksičkom* rodu, rod se ne može zaključiti iz na osnovu oblika riječi niti toga što predstavlja, nego je "proizvoljan" (npr. tako je uglavnom u njemačkom)

* jezici u stvarnosti najčešće kombiniraju ova tri kriterija (npr. hrvatski)

  

Mnogi jezici nemaju rod (ni imenske klase), npr. mađarski (*ő* znači "on" ili "ona") i japanski. Neki jezici (engleski) posjeduju samo različite zamjenice (*he*, *she*) pa se rod svodi na slaganje sa zamjenicama. Mnogi jezici imaju sustav sličan hrvatskom.

U nigersko-kongoanskim jezicima postoje veliki sustavi imenskih klasa koji su organizirani na osnovu početka imenice (*ki*- je oznaka 7. klase jednine):

***ki**tabu **ki**kubwa **ki**naanguka*
(kl.7 -k njiga; kl.7 - velika; kl.7 -PREZENT - pada)
"Velika knjiga pada".

  

Neki autori prikazuju tri razine grupiranja imenica (objašnjene u poglavlju o rodu u hrvatskom):

* *podklase slaganja* (najfinija podjela)
* *rodovi*
* *makrorodovi* (najgrublja podjela)

Postoji pretpostavka da se jezici mogu oštro podijeliti na one koje imaju imenske klase i one koje nemaju, i da su prelasci između ove dvije skupine vrlo rijetki. Po tome bi se moglo zaključivati o srodnosti jezika.

U srpskohrvatskom jeziku
------------------------

Srpskohrvatski se jezik tradicionalno opisuje kao jezik s tri roda, koji se iskazuju na imenicama, pridjevima i zamjenicama. Za imenice je rod fiksan, iako se može tvorbom riječi često stvoriti riječ odgovarajućeg roda, kada je potrebna (npr. *učitelj* - *učiteljica*). Ovo je tradicionalna i donekle pojednostavljena slika.

  

Kriterij podjele po rodovima u srpskohrvatskom jest gramatičko-leksički:

* ako imenica završava u nominativu na -*a* tada je ženskog roda (*voda*), s nekim izuzecima (*gazda*);

* ako imenica završava u nominativu na -*o* ili *e*, tada je srednjeg roda (*selo*, *more*), s nekim izuzecima (*pepeo*);

* inače, može biti muškog (*most*) ili ženskog roda (*mast*).

  

U srpskohrvatskom se sve riječi koje imaju rod međusobno slažu po rodu. Međutim, ako gledamo načine slaganja po različitim promjenama pridjeva po padežima, tada različitih promjena ima 7 (sve za pridjev *siv*; pokazano je i slaganje sa zamjenicama):

* *Vidim **sivog** psa. **On** je **siv**.* (muški rod, jednina, živo)
* *Vidim **sivi** kamen. **On** je **siv**.* (muški rod, jednina, neživo)
* *Vidim **sivu** mačku. **Ona** je **siva**.* (ženski rod, jednina)
* *Vidim **sivo** jezero. **Ono** je **sivo**.* (srednji rod, jednina)
* *Vidim **sive** pse. **Oni** su **sivi**.* (muški rod, množina)
* *Vidim **sive** mačke. **One** su **sive**.* (ženski rod, množina)
* *Vidim **siva** jezera. **Ona** su **siva**.* (srednji rod, množina)

Neki autori ovakve skupine nazivaju *podklasama slaganja*. U nigersko-kongoanskim jezicima upravo se ove skupine nazivaju *imenskim klasama*.

  

Ako grupiramo oblike jednine i množine zajedno, dobit ćemo četiri skupine:

* muški rod, živo
* muški rod, neživo
* ženski rod
* srednji rod

Ovakve i slične skupine (osnovane strogo na slaganju) se često nazivaju *rodovima*, npr. u standardnom opisu nekih jezika:

* poljski se opisuje kao jezik s **pet** rodova (muška imena, živi muški, neživi muški, ženski i srednji) - vidi opis u poljskoj Wikipediji
* čečenski opisuje se kao jezik sa 6 ili 4 roda (ovisi o autoru).

U srpskohrvatskom (i drugim jezicima) gornje se skupine mogu dalje grupirati u tri, tako da se "živi muški" i "neživi muški" grupiraju zajedno u "muške" imenice. Ovakve skupine neki nazivaju *makrorodovima*. To su upravo tradicionalni "rodovi" u hrvatskom jeziku. U ovakvoj se podjeli problem slaganja s pridjevima opisuje zasebno, a sve se prikazuje na temelju slaganja s zamjenicama.

U drugim jezicima
-----------------

### Engleski jezik

Engleski pokazuje samo različite oblike kod zamjenica (*he*, *she*, *it*), a slaganje je zasnovano na prirodnom rodu, gdje su sve nežive imenice srednjeg roda, uz neke izuzetke (*ship* = *she*).

  

### Latinski i romanski jezici

U latinskom jeziku postoje tri roda (muški, ženski, srednji) bazirani na gramatičko-leksičkim kriterijima (imenice na -*a* uglavnom su ženskog roda, na -*um* srednjeg roda, a za ostale nema nekog pravila).

U romanskim jezicima broj rodova reduciran je na 2 (osim u rumunjskom) i često zasnovan na gramatičkim kriterijima (u španjolskom i talijanskom većina imenica koje završavaju na -*a* ženskog je roda, a sve ostale muškog).

  

### Zanimljive podjele u nekim jezicima

Djirbal, jedan on urođeničkih jezika Australije, ima sljedeća četiri roda:

1. živa bića, muškarci
2. žene, voda, vatra, opasne stvari
3. jestivo voće i povrće
4. ostalo

  

### Jezici bez kategorije roda

Mnogi neindoeuropski jezici Europe i Azije nemaju roda (turski, baskijski, finski, itd.)

Većina indijanskih jezika Sjeverne Amerike nema razlikovanje imenica po rodu.