recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Cvet često simbolizuje savršenstvo.
**Savršenstvo** u širem smislu predstavlja stanje potpunosti i besprekornosti. Ovaj termin se upotrebljava u raznim oblastima, na primer u matematici, fizici, filozofiji i u umetnosti.

Etimologija
-----------

Grčki pojam za savršenost potiče od reči *telos*, što znači kraj ili svrha. Latinska reč za savršenstvo je *perfectio* i znači „završiti, okončati". Mnogi jezici su preveli ovu reč na svoj jezik, pa tako i srpskohrvatski, kao savršenstvo ili savršenost.

Kao sinonimi koriste se i savršeno, završeno, svršeno i potpuno.

U filozofiji
------------

### Antička

Za Aristotela, savršeno je ono izvan čega se ne može naći ni jedan od njegovih delova; ili prema kreposti i dobroti ono čemu nema premašaja u njegovu rodu, kao savršen lečnik i savršen frulač. Uz to, savršene su i stvari koje su dostigle svoju svrhu, pa se tako i smrt naziva svršetak.

> Ono što je najveće u svakom rodu, to je i savršeno. Jer najveće je on čemu nema nadmašaja, a savršeno je ono izvan čega nije moguće štogod naći.
> 
> – Aristotel

### Novovekovna

Prema Spinozi, što više savršenstva ima neka stvar, to ona više dela a manje trpi. I obrnuto, što više dela, tim je savršenija.

Prema Lajbnicu, Bog je apsolutno savršen, a to savršenstvo nije ništa drugo nego veličina pozitivnog realiteta, koja napušta granice ili ograničenosti, što ih stvari imaju u sebi. A tamo, gdje nikako nema granica, to jest u Bogu, savršenstvo je apsolutno beskonačno. Dalje iz toga proizlazi, da stvorenja imaju svoje relativno savršenstvo zahvaljujući utjecaju Boga, ali svoje nesavršenstvo imaju po svojoj vlastitoj prirodi, nesposobnoj da bude bez ograničenosti. Stvorenje djeluje prema van, ukoliko je savršenije, a trpi od drugoga, ukoliko je nesavršeno. Jedno je stvorenje savršenije od drugoga, ukoliko se na njemu nalazi nešto, što *a priori* može biti uzrok onoga što se događa u drugom, i stoga se kaže, da djeluje na to drugo.

Izvori
------

1. ↑  Władysław Tatarkiewicz, *O doskonałości* (On Perfection), 1976.
2. 1 2  Aristotel, Metafizika (str. 147), Zagreb, 2001.
3. ↑  Aristotel, Metafizika (str. 267), Zagreb, 2001.
4. ↑  Spinoza, Etika (str. 277), Beograd, 1983.
5. 1 2 3  Gotfrid Vilhelm Lajbnic, Monadologija (izvod iz dela)
**New Deal** [nju diːl] (engl.: novo poslovanje, nova pogodba), naziv za niz ekonomskih i upravnih mjera koje je 1930-ih donijela administracija američkog predsjednika Franklina Delanoa Roosevelta u svrhu suzbijanja posljedica Velike ekonomske krize. Karakteristike te politike je bila za SAD dotada nezapamćeno uplitanje države u privredu, odnosno zamjena dotadašnjeg sistema temeljenog na slobodnom tržištu i monetarizmu sa sistemom temeljenim na intervenciji, odnosno povećanoj kontroli države nad bankama, industrijom, kao i stimuliranju potrošnje. Kao jedan od autora ovog programa se često navodi britanski ekonomist John Maynard Keynes.

Pošto je najvidljivija posljedica krize bila nezaposlenost, mjere New Deala su uključivale osnivanje cijelog niza agencija kojima je svrha bila zapošljavanje, odnosno javni radovi. Osim toga su uvedene kontrole cijena, minimalne nadnice, kao i prvi federalni mirovinski sistem, koji i dan danas postoji pod nazivom *Social Security*. U svrhu nadzora nad bankama je osnovana Komisija za vrijednosne papire i burzu (SEC) i Federalna korporacija za osiguranje depozita (FDIC). Danas također postoji i Uprava doline Tenneseeja, osnovana u svrhu federalnog nadzora nad vodama. 

Iako se New Deal često navodi kao primjer uspješne reforme kapitalističkog sistema, oporavak američke privrede je išao prilično sporo, a Rooseveltove mjere su izazivale žestoke otpore. 1937. je ponovno otpočela recesija. Američka privreda se oporavila tek za vrijeme drugog svjetskog rata zahvaljujući vojnim narudžbama.

Eksterni linkovi
----------------

***New Deal*** na Wikimedijinoj ostavi

* Cantril, Hadley and Mildred Strunk, eds. *Public Opinion, 1935-1946* (1951) Arhivirano 2012-07-28 na Wayback Machine-u, massive compilation of many public opinion polls from US, UK, Canada, Australia, and elsewhere.
* FDR Cartoon Archive, 2000+ original editorial cartoons Arhivirano 2009-01-21 na Wayback Machine-u
* New Deal Document Library Arhivirano 2006-11-16 na Wayback Machine-u
* New Deal Photo Library Arhivirano 2006-11-21 na Wayback Machine-u
* Fireside Chats of Franklin D. Roosevelt Arhivirano 2006-11-21 na Wayback Machine-u
* National Youth Administration (in Texas)
* Arthur Schlesinger, Jr. *The Age of Roosevelt* Arhivirano 2006-02-13 na Wayback Machine-u (3 vol, 1957-60).
* Powell, Jim *How FDR's New Deal Harmed Millions of Poor People*

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **historiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Ravšan Saifidunovič Irmatov** (uzbečki: Равшан Сайфиддинович Эрматов; Taškent, 9. kolovoza 1977.) je uzbekistanski nogometni sudac, jedan od najboljih sudaca Azije. FIFA-in sudac je od 2003. godine, a 2010. sudjeluje i na Svjetskom prvenstvu u Južnoafričkoj Republici, a sudio je i na FIFA-inom U-20 svjetskom prvenstvu 2007. godine. Nakon što je 2008. i 2009. odlikovan za najboljeg suca Azije, sudio je i na FIFA-inom klupskom svjetskom prvenstvu 2008. godine. 

Na Svjetskom prvenstvu 2010. godine sudio je na otvaranju prvenstva između Južnoafričke Republike i Meksika, te je tako, sa 32 godine, postao najmlađi sudac koji je sudio na otvaranju još od 1934. godine. Kasnije je sudio i na Svjetskim prvenstvima 2014. i 2018. godine.

| * p
* r
* u
Suci na FIFA Svjetskom prvenstvu 2014. |
| --- |
| AFC | 
* Ravšan Irmatov
* Yūichi Nishimura
* Nawaf Shukralla
* Ben Williams

 |
| CAF | 
* Noumandiez Doué
* Bakary Gassama
* Djamel Haimoudi

 |
| CONCACAF | 
* Joel Aguilar
* Mark Geiger
* Marco Antonio Rodríguez

 |
| CONMEBOL | 
* Enrique Osses
* Néstor Pitana
* Wilmar Roldán
* Sandro Ricci
* Carlos Vera

 |
| OFC | 
* Peter O'Leary

 |
| UEFA | 
* Felix Brych
* Cüneyt Çakır
* Jonas Eriksson
* Björn Kuipers
* Milorad Mažić
* Pedro Proença
* Nicola Rizzoli
* Carlos Velasco Carballo
* Howard Webb

 |
**Artur Dubravčić** (Vrbovsko, 15. rujna 1894. – Zagreb, 14. ožujka 1969.), bio je hrvatski nogometaš, nogometni reprezentativac, nogometni sudac i športski novinar.

Igračka karijera
----------------

### Klupska karijera

Kao srednjoškolac sa skupinom je ljudi osnovao u Karlovcu Olimpiju za koju je igrao. Tijekom prvog svjetskog rata preselio se u Zagreb i pridružio Concordiji gdje je proveo veći dio svoje profesionalne karijere.

### Reprezentativna karijera

Za reprezentaciju odigrao je devet utakmica i postigao jedan pogodak.

Bio je povijesnim prvim kapetanom nogometne reprezentacije Jugoslavije u njenoj prvoj utakmici, porazu od 0:7 protiv Čehoslovačke 28. kolovoza 1920. godine na OI 1920..  Dubravčić je bio još po nečemu osobit: igrač je koji je prvi postigao pogodak za Jugoslaviju, na utakmici protiv Egipta, 2. rujna 1920. Postigao je prvi pogodak za reand he also scored their first ever goal (against Egypt, five days later). U svih devet utakmica koje je odigrao bio je kapetanom jugoslavenske reprezentacije. 

Sudjelovao je na OI 1920. godine u Antwerpenu, a od hrvatskih nogometaša s njim su igrali za reprezentaciju Jugoslavije Dragutin Vrđuka, Vjekoslav Župančić, Jaroslav Schiffer, Rudolf Rupec, Dragutin Vragović, Slavin Cindrić, Emil Perška i Josip Scholz. 

Bio je među pozvanima na OI 1924. u Parizu, ali nije igrao nijednu utakmicu, a od hrvatskih nogometaša s njim su bili u izabranom sastavu Dragutin Babić, Slavin Cindrić, Stjepan Bocak, Dragutin Friedrich, Andrija Kujundžić, Antun Pavleković, Alfons Pažur, Adolf Percl, Dragutin Vragović, Dragutin Vrđuka, Branko Zinaja, Emil Perška, Eugen Dasović, Emil Plazzeriano, Janko Rodin, Marijan Marjanović, Rudolf Rupec, Stjepan Vrbančić i Vladimir Vinek.

Poslije igračke karijere
------------------------

Nakon što je prestao aktivno igrati, bio je nogometni sudac, nogometni dužnosnik i športsko novinarstvo. Pisao je za Sportske novosti i bio je dopisnikom Politike. 

Umro je iznenada 1969. nekoliko dana prije nego što je trebao primiti nagradu za životno djelo, a povodom 50. obljetnice Nogometnog saveza Jugoslavije.

Izvori
------

1. ↑  RSSSF Yugoslavia National Team List of Results 1920-1929
2. ↑  RSSSF Yugoslavia National Team List of Results 1930-1940
3. ↑  FIFA.com Arhivirano 2012-09-13 na Wayback Machine-u Izvješće s utakmice
4. ↑  RSSSF Yugoslavia National Team List of Results 1920-1929
**Nahua**, velika grupa plemena američki Indijanaca nastanjenih u krajevima od južnog Meksika, odnosno Mezoamerike pa kroz Srednju Ameriku u manjim enklavama sve do u Panamu. Nahua plemena govorila su jezicima i dijalektima Nahuatlan poznatih kao nahuat (istočni), nahual (zapadni) i nahuatl (središnji), a glavni preživjeli jezici su astečki ili nahuatl, član porodice Juto-Asteci, nadalje pochutla i pipil. 

Nahuatlan govornici u rano kolonijalno doba obuhvaćala je mnoge plemenske skupine, a predstavljaju ih prvenstveno plemena astečke konfederacije: Acolhua ili Tezkukanci, Tlakopanci i Tenochca (ili Tenočki); Indijanci Alaguilac iz Gvatemale, srodni Pipilima iz Gvatemale, Hondurasa i Salvadora; plemena Nicarao i Nahuatlate ili Nahuatlato iz sjeverozapadne Nikaragve; Indijanci Desaguadero iz Kostarike; najjužniji predstavnici bi mogli biti Sigua iz Paname. Na području Meksika živio je najveći broj Nahua, od kojih su neki došli pod imenom Nahuatlaca, odnekuda sa sjevera, možda iz južnih predjela SAD, gdje još žive njihovi najsjeverniji daljnji rođaci, Indijanci Šošoni (Otegonian ili Yutan), te nešto južnije plemena Taracahitian, Coran i Piman. Meksička grupa obuhvaća uz spomenute i manje više značajna plemena: Bagaces ili Bagaz, Cazcan, Coca, Cuitlahuaca, Culhua, Cuyuteca, Guamare, Iztacchichimeca, Lagunero, Meztitlaneca, Michoaca, Pochutla (<small>čija je domovina uz Usumacintu nekad naseljenom Chol Indijancima Palencanos, Topiltepeques i Lacandoncima</small>), Quauhquecholteca, Sayultec, Teco-Tecoxquin, Tecuexe, Tepaneca, Tepeaca, Teul, Tolteci, Xochimilca, Zacateco.

Kultura
-------

Jedan od uporabnih predmeta iz svakodnevnog života je comalli, tanjur koji se koristi za pripremanje kukuruznog brašna.

Vanjske poveznice
-----------------

* Nahuatlan[*mrtav link*]
**Večni muž** (rus. *Вечный муж*) je pripovetka Fjodora Mihajloviča Dostojevskog koja je prvi put objavljena 1870. godine.

Radnja
------

**Aleksej Ivanovič Veljčaninov** je vlasnik zemljišta, koji boravi u Sankt Peterburgu za suđenje o komadu zemljišta. On dobija posetu od Pavela Pavloviča Trusotskog starog poznanika koji je nedavno postao udovac. Veljčaninov je imao aferu sa Trusotskovom suprugom Natalijom, i on shvata da je on biološki otac Lize ćerke Trusotskog koja ima osam godina. Veljčaninov koji ne želi da Liza odrasta uz alkoholičara, predaje je hraniteljskoj porodici. Liza uskoro umire.

Trusotski sada želi da oženi Nađu, petnaestogodišnju ćerku državnog službenika Zahljobinina. To mu je šesta po redu od osam ćerki koliko ih ima. Trusotski vodi Veljčaninova sa njim da poseti svoju verenicu, i kupi joj narukvicu. Nađa daje narukvicu Veljčaninovu, tražeći od njega da je vrati Trusotskom i da mu kaže da ne želi da se uda za njega. Nađa je tajno verena za Aleksandra Lobova, devetnaestgodišnjeg momka.

Trusotski provodi noć u sobi Veljčaninova i pokušava da ga ubije sa bodljikavom nožem. Veljčaninov uspeva da se odbrani, i pritom je povredio levu ruku.

Nešto kasnije, kada je Veljčaninov pobedio na sudu, njih dvojica se ponovo sastaju na železničkoj stanici. Trusotski se oženio, ali mladi oficir putuje sa njim i njegovom suprugom. Nova supruga Trusotskog poziva Veljčaninova da ih poseti, ali Trusotski mu govori da ignoriše taj poziv.

Izvori
------

1. ↑  „G. M. Fridlender. Kommentarii: F. M. Dostoevskiй. Večnый muž" (ruski). Pristupljeno 9. 6. 2011.

Literatura
----------

Spoljašnje veze
---------------

* Fjodor Mihajlovič Dostojevski-Večni muž Arhivirano 2012-03-24 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Fjodor Dostojevski |
| --- |
| Romani | 
 Bedni ljudi  **•**  Zapisi iz mrtvog doma  **•**  Poniženi i uvređeni  **•**  Zimske beleške o letnjim utiscima  **•**  Zapisi iz podzemlja  **•**  Zločin i kazna  **•**  Idiot  **•**  Zli dusi  **•**  Mladić  **•**  Braća Karamazovi  **•**  Kockar  **•**  Dvojnik  |  |
| Pripovjetke | 
 "Gospodin Proharčin"  **•**  "Bele noći"  **•**  "Netočka Nezvanova"  **•**  "Selo Stepančikovo"  **•**  "Večni muž"  **•**  "Bobac"  **•**  "Krotka"  **•**  "San smešnog čoveka"  |
| Povezani članci | 
 Muzej Fjodora Mihajloviča Dostojevskog  **•**  Veliki Inkvizitor  **•**  Rodion Romanovič Raskoljnikov
 |
**Adisonova bolest** je retko hronično oboljenje, koje nastaje kao posledica obostranog razaranja kore nadbubrežnih žlezda. U većini slučajeva dolazi do obostrane atrofije, ali nije u potpunosti razjašnjen uzrok ove pojave. Kao posledica, dolazi do smanjenog ili potpunog prestanka lučenja hormona kore nadbubrega i odgovarajuće simptomatologije.

Pojavljuje se obično između 25. i 45. godine života i to češće kod muškaraca. Naziv je dobila po lekaru Tomasu Adisonu (1793 - 1860), koji je opisao ovu bolest 1855.

Etiologija
----------

Najčešći etiološki faktori su tuberkuloza i tzv. primarna atrofija kore nadbubrega, koja predstavlja autoimuni proces. Ređi etiološki faktori su: gljivične infekcije, hemohromatoza, amiloidoza, leukemične infiltracije i bilateralne metastaze malignih tumora, vaskularne tromboze, obostrana suprarenalektomija (uklanjanje nadbubrežnih žlezda) i dr.

Klinička slika
--------------

Kortizol
Aldosteron
Zbog difuznog razaranja nadbubrežnih žlezda dolazi do nedostatka sve tri grupe hormona koji se luče u kori (glikokortikoidi, mineralokortikoidi i nadbubrežni androgeni), što dovodi do odgovarajuće kliničke simptomatologije. Početak je najčešće postepen, gotovo neprimetan. Mrka pigmentacija zahvata kožu i vidljive sluzokože, počinje na otkrivenim delovima kože, na mestima koja su inače jače pigmentisana (bradavice, ožiljci i sl). Tipičan je izgled šaka - dorzalna strana je jako pigmentisana posebno u predelu zglobova, a palmarna strana je pošteđena. Postoji pigmentacija i na sluzokoži usne duplje, očnih kapaka i anogenitalne regije. Ostali simptomi su opšta slabost, nemoć i izuzetno brzo zamaranje, hipotenzija (snišen krvni pritisak), digestivni poremećaji (gubitak apetita, muka, povraćanje, dijareja i nekarakteristični bolovi u trbuhu), osećaj žeđi, potreba za uzimanjem soli i slanih jela, bolovi i grčevi u mišićima i zglobovima, hipoglikemične krize (pad šećera u krvi), i kod žena često pojava amenoreje (izostanak menstruacije). U nelečenim i zapuštenim slučajevima, bolesnici oboleli od Adisonove bolesti mogu toliko da onemoćaju, da ne mogu ni da se hrane.

Dijagnoza
---------

Dijagnoza se postavlja na osnovu kliničke slike i dopunskih dijagnostičkih postupaka. Određuje se nivo hormona u plazmi, radi se pregled mokraće, pregled elektrolita u serumu, krvna slika, određivanje glikemije itd.

Lečenje
-------

Dok joj još nije bio utvrđen uzrok, Adisonova bolest se nije mogla lečiti i završavala se prilično brzo smrću pacijenta. Danas se sprovodi doživotna supstituciona terapija (uzimanje sintetičkih hormona i drugih materija). Najvažnije je nadoknaditi manjak glikokortikoida, što se postiže davanjem kortizona ili hidrokortizona. Hranom se unose povećane količine soli i ugljenih hidrata. Inače, potrebne su znatno veće doze kortizola za vreme svake infekcije, hirurške intervencije, traume i stresa.
**Akutna mijelocitna leukemija** je vrsta akutnih leukemija. Ona je maligne bolest krvi koja se odlikuje nenormalnim razmnožavanjem neke od ćelija mijeloidne loze, povećanjem broja belih krvnih zrnaca u perifernoj krvi i povećanjem mase belih krvnih zrnaca u organizmu. Akutna mijelocitna leukemija jedna je od češćih akutnih leukemija u odrasloj dobi, a incidenca joj se povećava sa godinama. Najveći broj ćelija u ovoj leukemiji, u koštanoj srži, čine mijeloblasti.

Klinička slika
--------------

Pojavi bolesti može da prethodi preleukemijski sindrom mesecima, pa čak i godinama u vidu refraktame anemije, trombocitopenije ili granulocitopenije. Do primene hemioterapije prosečno trajanje života bilo je do 2,5 meseca. Oko 60-80% bolesnika koji primaju hemioterapiju ulaze u remisiju koja prosečno traje 11 meseci, ali može trajati dve i više godina. Lošiju prognozu imaju starije osobe sa velikim brojem leukocita, koje od početka bolesti imaju hemoragijski sindrom i infekciju. Simptomi su obično nespecifični, kao što su umor, groznica, slabost, gubitak telesne težine.

Laboratorijski nalaz
--------------------

U velikom broju slučajeva prisutna je anemija, dok broj belih krvnih zrnaca može biti normalan, smanjen ili povećan. Dijagnozu je moguće postaviti na temelju krvnog razmaza, ali je poželjno ispitati i koštanu srž. Ukoliko je aspiracijom dobiven uzorak koštane srži nedovoljan, nužna je biopsija.

Lečenje
-------

Programi lečenja su složeni, zahtevaju tim stručnjaka, tako da pacijente treba lečiti u specijalizovanim medicinskim centrima. Cilj lečenja je remisija malignog tumora, a to se postiže kad su nalazi periferne krvi i koštane srži normalni. Transplatacija koštane srži od identičnih blizanaca ili braće i sestara sa identičnim HLA (podudaranje tkiva) je najoptimalniji tretman. Zračenje celog tela i kombitacijom visokih doza hemoterapije postiže se potpuno potiskivanje koštane srži domaćina, a zatim se implementira koštana srža davaoca. Primena ove terapije nosi sa sobom veliki rizik nastanka različitih oportunističkih infekcija. Rezultati su bolji kada se transplatacija izvrši tokom remisije, a najbolji su kod dece i mlađih osoba.

Prognoza
--------

Pravovremenom dijagnostikom i odgovarajućom terapijom postiže se dugotrajno preživljavanje bez recidiva kod 20 do 40% bolesnika. Takođe u savremenoj medicini se pribegava sve češće transplataciji koštane srži, što kod mladih osoba omogućava i procenat od 50%. Za pacijente sa sekundarnom akutnom mijelocitnom leukemijom prognoza je loša.

Spoljašnje veze
---------------

* Akutna mijelocitna leukemija na sajtu www.stetoskop.info ()
* Stranica američkog društva za kancerogene bolesti o Akutnim mijelocitnim leukemijama Arhivirano 2010-06-27 na Wayback Machine-u ()

Vidi još
--------

* Akutne leukemije
* Akutna limfocitna leukemija
* Leukemija
**Villaggio Globale** (Globalno selo) je popularni društveni centar u južnom Rimu, Italija, nastao skvotiranjem bivše klanice.

Poznat je kao jedno od vitalnijih alternativnih kulturnih mesta u Rimu, i u njemu se odvija veoma bogat i raznorodan noćni život, pogotovo tokom leta. Mnoge poznate grupe su nastupale tamo, a jedna od legendarnijih je bila svirka Bisti Bojsa pred 5.000 ljudi.

Sam prostor, svojom neobičnošću, ostavlja utisak na mnoge umetnike, a evo šta o tome kaže Laurie Smolenski, pesnik iz Detroita:

> 
> Zauzeli smo napuštenu klanicu, gde duhovi preklanih životinja i dalje lutaju hodnicima po kojima smo iscrtali kaleidoskopske murale u hiljadu boja. Postavili smo binu i ozvučenje da pravimo muziku tamo gde su se nekada mrvile kosti. Nazvali smo to mesto Villagio Globale i bili smo domaćini mnogih dobrih žurki gde su raste sa dredovima plesali po celu noć utopljeni u dim, senke i ogromno more ljudi, koje je sada plovilo zajedno uz glasni dab i rege, tamo gde je krv životinja nekada tekla.
> 
> 
> 

Ovaj društveni centar, pored organizovanja kulturnih dešavanja, vodi i niz kampanja za socijalnu pravdu, slobodu medija, pomoć emigrantima i slično.

Vidi još
--------

* Skvotiranje u Italiji

Spoljašnje veze
---------------

* Sajt socijalnog centra Villaggio Globale

| * p
* r
* u
Skvotovi |
| --- |
| 
ABC No Rio • 
AKC Akcija • 
ASCII • 
Anatopija • 
Blauwe Aanslag • 
Bussana Vecchia • 
Can Masdeu • 
Can Pasqual • 
Centro Popolare Autogestito • 
Cine Princesa • 
DžKC • 
Ernst-Kirchweger-Haus • 
ELF eksperiment • 
Ex-Steffi • 
Elektromadonna • 
EuroDusnie • 
Grande Hotel Beira • 
Hafenstrasse • 
Köpi • 
KTS (Freiburg) • 
KUDRUC • 
Karlo Rojc • 
Kristijanija • 
Kulturzentrum Reithalle • 
Kunsthaus Tacheles • 
Leonkavalo • 
Londonski socijalni centar • 
Metelkova mesto • 
Molino • 
NDSM • 
Navalkejigo • 
Prestes Maia • 
Rampart socijalni centar • 
Rebel House • 
Rote Fabrik • 
Rote Flora • 
Slaakhuys • 
St. Agnes Place • 
Ungdomshuset • 
Univerzalna ambasada • 
Užupis • 
Villa Amalia • 
Vila Kiseljak • 
Villaggio Globale
 |  |
**Cvjetić-polucvjetić** (rus. *Цветик-семицветик*) je sovjetski animirani film iz 1948. godine. Djelo je klasik moskovske škole animiranog filma i postiglo je velik uspjeh u bivšem Sovjetskom Savezu. Traje 20 minuta i 6 sekundi. Osvojilo je nagradu na IV. Međunarodnom filmskom festivalu u Marianskim Laznama (Čehoslovačka), 1949. - nagrada za najbolji film za djecu.

Radnja
------

U središtu radnje je djevojčica, koja od dobre vile dobije na poklon cvjetić sa sedam latica, koji se zove "cvjetić-polucvjetić". Kada otkine laticu, može zaželjeti nešto i to će se ostvariti. Djevojčica je prvih šest želja iskoristila za sebe, kako bi udovoljila svojim dječjim hirovima npr. poželjevši mnoštvo igračaka kada joj druga djevojčica nije dala svoju lutku ili je iskoristila cvjetić, kako bi se izvukla iz nevolja, npr. kada je polupala maminu vazu. Nijedna od tih želja nije je posebno usrećila, već se uvukla u neprilike. Tek je sedmu laticu iskoristila, da pomogne nekom drugome. Na dječjem igralištu bio je šepavi dječak. Djevojčica je osjećala suosjećanje pa je iskoristila posljednju laticu sa željom, da on ponovno može normalno hodati. I ubrzo su zajedno skakali i igrali se na igralištu. Tek ju je posljednja želja, učinila sretnom. Dobra vila nagradila je djevojčicu, tako da joj je dala još jedan cvjetić sa sedam latica, pomoću kojeg se ispunjavaju želje.

Vanjske veze
------------

* *Cvjetić-polucvjetić* na IMDb-u ()
* «Цветик-семицветик» на «Аниматор.ру» ()
* «Цветик-семицветик» — Энциклопедия отечественного кино Arhivirano 2015-02-12 na Wayback Machine-u
**Giuseppe Amico** (1890 - † 1943.) je bio italijanski general, zapovednik divizije Marche na jugoslovenskom ratištu u drugom svetskom ratu.

Biografija
----------

Rodom iz Capue, karijeru je otpočeo 1909. upisavši se na Vojnu akademiju u Torinu. Iz Prvog svetskog rata, gdje je služio u artiljerijskim i konjičkim jedinicama, izašao je sa činom majora. 1921. je završio Ratnu školu, a posle je učestvovao u misiji određivanja granice albanske granice.

### Španski građanski rat

Godine 1937. je poslan u Španiju kao deo "dobrovoljačke" divizije "Littorio" koja je pomagala pobunjenike u građanskom ratu; u njoj je komandovao artiljerijskim pukom u činu pukovnika.

1939. godine je unapređen u brigadnog generala, a posle ulaska Italije u rat je u novembru 1940. godine imenovan komandantom 64. pešadijske divizije Catanzaro u Libiji. Njegova je divizija teško stradala u britanskoj ofanzivi krajem godine, pri čemu je sam Amico jedva izbegao zarobljavanje.

### Drugi svetski rat u Jugoslaviji

Na prostor bivše Jugoslavije je poslan posle završetka aprilskog rata, odnosno u julu 1941. godine, kada je dobio komandu nad divizijom Marche sa sedištem u Dubrovniku, koji je u to vreme formalno pripadao novouspostavljenoj NDH. Tamo je pokušao zaustaviti ustaške progone Jevreja, zbog čega je stekao neprijateljstvo kako vlasti NDH, tako i svojih nemačkih saveznika.

Početkom 1943. godine, kao italijanski zapovednik, učestvovao je u borbama na Neretvi protiv partizana. Kao nadležan za pomoćne italijanske jedinice MVAC, 21. februara general Đuzepe Amiko je izdao naređenje o opštem četničkom napadu na partizane:

> Odredio sam dan 23 februar kao početak ofanzivne akcije koja će se izvoditi s obje strane doline Neretve i to: sa grupom od 1500 M.V.A.C. i jednim bataljonom pješadije istočno; i sa oko 1800 M.V.A.C. prvim ešelonima Crnogoraca i pokretnom grupom »Scotti« od tri bataljona, zapadno od rijeke.
> 
> – Dnevni izvještaj Komande italijanskog Šestog armijskog korpusa od 21 februara 1943 god. o borbama protiv jedinica NOV u Hercegovini

Posle kapitulacije Italije u septembru 1943. godine je pokušao zaustaviti nemačku okupaciju Dubrovnika. Prilikom pregovora sa predstavnicima 7. SS divizije Prinz Eugen je na prevaru zarobljen 9. septembra, te strijeljan četiri dana kasnije.

Povezano
--------

* Italijanske jedinice u Jugoslaviji u Drugom svetskom ratu

Izvori
------

1. ↑  Zbornik NOR 4/10, dok. 256
2. ↑  Giuseppe Amico

Vanjske veze
------------

* Giuseppe Amico
* Generals.dk ()
**Cisticerkoza** je tkivna infekcija čiji je uzročnik mlada jedinka (Cysticercus) svinjske pantljičare (*Taenia solium*). Kod ljudi mogu proći godine bez ikakvih simptoma ili se jave samo neki blaži simptomi, može doći do nastanka bezbolnih čvrstih ispupčenja na koži i mišićima veličine približno jedan do dva centimetra ili se mogu javiti neurološki simptomi ukoliko je zahvaćen mozak. Posle više meseci ili godina ova ispupčenja postaju bolna i otečena, pa se zatim izgube. U zemljama u razvoju ovo je jedan od najčešćih uzročnika epileptičkih napada.

Obično se ova bolest dobija konzumiranjem hrane ili vode koja sadrži jajašca pantljičare. Glavni izvor je povrće koje nije termički obrađeno. Jajašca pantljičare potiču iz izmeta osobe koja je inficirana odraslim crvima, što je poznato pod nazivom tenijaza. Tenijaza je jedna druga bolest, koja nastaje usled unosa cisti konzumiranjem svinjetine koja je nedovoljno termički obrađena. Kod osoba koje žive sa nekim ko ima pantljičaru postoji veći rizik da će dobiti cisticerkozu. Dijagnoza se može postaviti aspiracijom ciste. Slikanje mozga putem kompjuterizovane tomografije (CT) ili magnetne rezonance (MR) je najkorisnije za postavljanje dijagnoze bolesti u mozgu. Povećanje broja belih krvnih zrnaca koja se zovu eozinofili u cerebrospinalnoj tečnosti i krvi takođe se koristi kao indikator.

Efikasna prevencija infekcije su lična higijena i sanitarne mere. To podrazumeva sledeće: dobra termička obrada svinjetine, propisni toaleti i poboljšan pristup čistoj vodi. Lečenje obolelih od tenijaze je veoma važno kako bi se sprečilo širenje bolesti. Možda neće biti potrebno lečenje kod bolesti koja ne uključuje nervni sistem. Za lečenje obolelih od neurocisticerkoze koriste se lekovi prazikvantel ili albendazol. Moguće je da će biti potrebna dugotrajna terapija. Možda će tokom lečenja biti potrebni steroidi protiv upale i lekovi protiv epilepsije. Ponekad se ciste uklanjaju hirurškim putem.

Svinjska pantljičara je posebno česta u Aziji, Podsaharskoj Africi i Latinskoj Americi. Veruje se da je u nekim područjima zahvaćeno oko 25% ljudi. U razvijenim zemljama je vrlo retka. Do 2010. godine širom sveta je izazvala oko 1.200 smrtnih slučajeva, što je porast sa 700 u 1990. godini. Cisticerkoza takođe napada svinje i krave, međutim, retko dolazi do ispoljavanja simptoma pošto mnoge životinje ne žive dovoljno dugo. Tokom vremena ova bolest je počela da se javlja i kod ljudi. Ovo je jedna od zanemarenih tropskih bolesti.
**Šime Luketin** (Split, 7. rujna 1953.) je bivši hrvatski nogometaš.

Karijera
--------

Od 1974. igra za splitski Hajduk. Za Hajduk odigrava 302 utakmica i postiže 24 zgoditaka (prvenstvenih 155/6; službenih 186/9; prijateljskih 116/15). U sezoni 1976./77. sa Hajdukom osvaja kup maršala Tita. Šime u kupskim utakmicama postiže 2 zgoditka u 13 nastupa i 1 gol u 18 europskih natjecanja. 1981. odlazi u Francusku, točnije u FC Sochaux. Za Sochaux odigrava 37 utakmica (postigao jedan zgoditak), te ondje završava karijeru 1983. godine.

Nakon okončanja aktivnog igranja nogometa nikada se nije bavio trenerskim poslom.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 155 | 6 |
| Kup | 13 | 2 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 18 | 1 |
| Splitski podsavez | 0 | 0 |
| **Ukupno** | **186** | **9**
 |
| Prijateljske | 116 | 15 |
| ***Sveukupno*** | **302** | **24** |

Od 14. siječnja 1998. do 7. lipnja 2000. bio je predsjednik Hajduka.. 

Po zanimanju je bankar. Predsjednik je Uprave Credo banke.

Izvori
------

1. ↑  Statistika na službenim stranicama HNK Hajduk
2. ↑  Svi Hajdukovi predsjednici
3. ↑  „Novi milijunaši vlasnici malih banaka". Arhivirano iz originala na datum 2011-07-23. Pristupljeno 2014-07-26.
**Grozni** je glavni grad Čečenske republike u Rusiji. Grad leži na rijeci Sunža. Prema popisu stanovništva iz 2002, u gradu je živjelo 210.720 ljudi.

Za vrijeme nezavisnosti Čečenije, odnosno tada Ičkerije, 1996. godine, grad je nosio naziv **Džohar** pod prvom predsjedniku Čečenije Džoharu Dudajevu. Bitka za Grozni (1999.-2000.) teško je razorila grad, ali je on nakon drugog čečenskog rata obnovljen. 2005. godine čečenski parlament je predložio promjenu naziva grada u **Ahmadkala** po Ahmadu Kadirovu, ali je taj prijedlog odbijen.

Kontroverze oko imena
---------------------

Čečeni koji ne priznaju rusku vlast i bore se za neavisnost zovu grad Džovkar Gala, Džokar ili Džohar (čečenski: Джовхар-ГІала) po prvom predsjedniku Čečenske Republike Ičkerije Džoharu Dudajevu.

Decembra 2005. čečenski parlament se obratio vlastima Rusije sa molbom da promijene ime Grozni u Ahmadkala. Ovaj zahjtev je objašnjen željom da se zaboravi na tamne stranice čečenske historije. Novo ime je trebalo da podsjeća na u atentatu ubijenog predsjednika Ahmada Kadirova. Aktuelni premijer Čečenije Ramzan Kadirov (ujedno i sin poginulog Ahmada) odbio je ovaj prijedlog.

Klima
-----

Grozni ima semiaridnu klimu (polupustinjsku) sa toplim ljetima i hladnim zimama.

Vanjski linkovi
---------------

***Grozni*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **gradu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Hugo Kinert** (Osijek, 28. siječnja 1894.. - Zagreb, 24. rujna 1969.), hrvatski nogometaš i prvi hrvatski nogometni izbornik.

Nakon što je 27. srpnja 1914. odlukom hrvatskog bana ukinuta svaka sportska djelatnost tijekom 1. svjetskog rata, dozvolom Redarstvenog povjerenstva za grad Zagreb, još za trajanja rata, 1. kolovoza 1918. Hrvatskom športskom savezu dozvoljeno je obnavljanje djelovanja. Tako je na obnoviteljskoj skupštini Pododbora HŠS-a, Sekcije za nogomet (preteče današnjeg Hrvatskog nogometnog saveza) što je održana 22. listopada 1918. u Zagrebu, održana i konstituirajuća sjednica, na kojoj je izabran njegov upravni odbor, tehnički odbor, utemeljen je i sudački kolegij, te drugi organi nogometne sekcije. Na toj sjednici prvi put se pojavljuje naziv "izbornik", na tu dužnost prvi je izabran *Hugo Kinert*. Na izvanrednom skupu nogometne sekcije HŠS–a, održanom dva mjeseca kasnije, 10. prosinca Kinert je potvrđen za izbornika.

Za vrijeme svog izborničkog mandata Hugo Kinert nije imao priliku niti jedan put sastaviti reprezentaciju, jer je samo pola godine nakon njegovog imenovanja, 13. travnja 1919. u Zagrebu utemeljen Jugoslavenski nogometni savez (JNS), u koji je uključena i nogometna sekcija HŠS-a, kada je imenovan novi izbornik, Zagrepčanin dr. Veljko Ugrinić.

### Građanski

Hugo Kinert je bio suutemeljitelj i aktivni igrač zagrebačkog Građanskog. Već 1913. samo dvije godine po utemeljenju Građanskog bio nezamjenjiv na desnom krilu napada popularnog zagrebačkog kluba.

### Reprezentacija

Dva puta je igrao za reprezentaciju tadašnje Kraljevine SHS, i to 28. listopada 1921. u Pragu protiv Čehoslovačke (pobjeda Čehoslovačke 6:1), te 1. listopada 1922. u Zagrebu, protiv Poljske (3:1 za Poljsku).

| * p
* r
* u
Izbornici hrvatske nogometne reprezentacije |
| --- |
| 
 1918. - 1919.  Hugo Kinert |
 1939. - 1941.  Jozo Jakopić |
 1941.  dr. Rudolf Hitrec |
 1941. - 1943.  Bogdan Cuvaj |
 1943. - 1945.  Bernard Hügl |
 | 1956.  komisija Bruno Knežević/Leo Lemešić/Franjo Wölfl |
 | 1990. - 1992.  Dražan Jerković |
 1992. - 1993.  Stanko Poklepović |
 1993. - 1994.  Vlatko Marković |
 1994. - 2000.  Miroslav Blažević |
 1994.  Tomislav Ivić |
 2000. - 2002.  Mirko Jozić |
 2002. - 2004.  Otto Barić |
 2004. - 2006.  Zlatko Kranjčar |
 2006. - 2012.  Slaven Bilić |
 2012. - 2013.  Igor Štimac |
 2013. - 2015.  Niko Kovač |
 2015. - 2017.  Ante Čačić |
 2017. -  Zlatko Dalić
 |
Edmond de Goncourt u dobi od 58 godina; crtež, Félixa Bracquemonda iz 1880.
**Edmond Goncourt** (izgovor: *Edmond de Gonkur*; Nancy, 26. svibnja 1822. – Champrosay, 16. srpnja 1896), francuski romanopisac, novinar, historičar, likovni i književni kritičar.

Tvorac je impresionističkog stila u književnosti. Djela je pisao zajedno s bratom Julesom, a za sebe su tvrdili da su osnivači naturalističke škole. Za junake romana uzimali su konkretne modele iz života, a najbolji je roman *Manette Salomon*.

Poslije Julesove smrti 1870. godine, Edmond je sam napisao nekoliko romana i pred smrt 1896. godine osnovao književno udruženje koje do 1903. godine nosi ime braće Goncourt. Poznat je po svojoj izreci:

> Ako Bog postoji, ateizam je za njega manja uvreda od religije.
> 
>

Izvori
------

1. ↑  Ateizam (mudre misli)

***Edmond de Goncourt*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 54142921
* LCCN: n80008550
* ISNI: 0000 0001 2101 4100
* GND: 118540688
* SELIBR: 188421
* SUDOC: 027835987
* BNF: cb11886441g (podaci)
* BIBSYS: 90118603
* ULAN: 500114949
* NLA: 36239663
* NDL: 00467316
* NKC: jn19990002772
* ID Léonore id LH//1327/53 nije validan.
* BNE: XX1162461
* RKD: 344443

 |
**Barranca** je lučki grad od 63,275 stanovnika na zapadu Perua u Provinciji Lima i vlastitoj provinciji u kojoj je i administrativni centar.

Karakteristike
--------------

Barranca se nalazi južno od ušća rijeke Pativilca u Pacifik, udaljena 175 km sjeverozapadno od glavnog grada Lime.

Historija
---------

Za španjolskih kolonijalnih vremena bila je selo zvano *Karanza*, tokom vremena to se pretvorilo u Barranca. Još 1813. imala je samo 1150 stanovnika. 
Nakon nezavisnosti 1823. postala je administrativni centar distrikta i općina, 1909 dobila je status ville, a od 1984. kad je osnovana Provincija Barranca je 
njen administrativni centar.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Barranca in Barranca (Lima Region)*" (engleski). City population. Pristupljeno 30.08.2023.
2. 1 2  Edwin Rodríguez Hoyos. „*Barranca (Peru)*" (španjolski). Calameo. Pristupljeno 30.08.2023.

Vanjske veze
------------

***Barranca*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad Provincial de Barranca* (službene stranice) ()
**Sindrom neodgovarajućeg izlučivanja antidiuretskog hormona** (skraćeno *SIADH*) ili *Švarc-Barterov sindrom* je bolest koja se karakteriše neprimerenim lučenjem hormona zadnjeg režnja hipofize ADH (antidiuretski hormon).

SIADH često nastaje kao posledica bolesti centralnog nervnog sistema (npr. meningitisa, encefalitisa). Javlja se kod malignih bolesti (npr. karcinom pluća, karcinom gušterače, karcinom debelog creva) i bolesti pluća. Može biti i uzrokovana lekovima, a može ostati i nepoznatog uzorka, tzv. idiopatski SIADH.

SIADH se naziva i Švarc-Barterov sindrom po američkim naučnicima Frederiku Barteru koji je prvi opisao sindrom na dva pacijenta obolela od karcinonoma pluća, i Vilijamu Švarcu.

Patofiziologija
---------------

ADH lučenje iz zadnjeg režnja hipofize je regulisano osmolarnošću krvne plazme, tako da povećanje osmolarnosti plazme uzrokuje povećano lučenje ADH, koji u bubregu uzrokuje povećanje reapsorpcije vode. Kod smanjene osmolarnosti, smanji se lučenje ADH, te se manje vode reapsorbuje u bubregu. Kod SIADH-a ne dolazi do odgovarajućeg smanjenja lučenja ADH, i dolazi do prevelike reaposrpcije vode u bubregu.

Literatura
----------

1. ↑  „Syndrome of Inappropriate Antidiuretic Hormone Information on Healthline". Arhivirano iz originala na datum 2011-07-09. Pristupljeno 11. 04. 2011.
2. ↑  „Syndrome of Inappropriate Antidiuretic Hormone Secretion (SIADH) - My Child Has - Children's Hospital Boston". Arhivirano iz originala na datum 2010-12-04. Pristupljeno 11. 04. 2011.
3. ↑  Montserrat Picazo Sánchez, Marc Cuxart Pérez , Ramón Sans Lormán , Carles Sardà Borroy (2009). „Syndrome of inappropriate antidiuretic hormone hypersecretion caused by pneumonia diagnosed using a CT scan". *Nefrologia* **29** (5): 497-498. DOI:10.3265/Nefrologia.2009.29.5.5388.en.full.
4. ↑  Kate Johnson. „Avoiding Syndrome of Inappropriate Antidiuretic Hormone Secretion in Dying Patients: An Expert Interview With Patrick Vinay, MD". Pristupljeno 11. 04. 2011.
*Za ostale upotrebe, v. Stil (razvrstavanje).*
**Stil** (lat. *stilus* — naprava za pisanje) je način izražavanja, kojeg karakterišu sve osobine po kojima se razlikuje od ostalih. U umetnosti označava celokupnu karakteristiku jednog umetnika, umetničke škole, pravca ili perioda.

Rukopis umetnika (Van Gog)
Stil može da karakteriše umetnost određenog doba (gotski, barokni stil ili pravac), određene sredine (rustikalni stil), određenog umetnika (njegov rukopis) ili nekog drugog čoveka (kaže se da to nije u njegovom stilu). Stručnjak po stilu može da razaznaje iz kojega doba i iz koje sredine ili još i od kojeg autora potiče neko umetničko delo i ako to delo nikada pre toga nije video ili nije čuo.

U još širem smislu reči stil može da znači vrstu izvedbe u na primer igri, određenu vretu sporta („slobodni stil") i slično.

Odatle takođe „stilski" (stilski nameštaj, stilska restauracija) koji odgovara određenoj sredini i stilu.

Toga istog porekla su i reči:

* Stilizacija i stilizirati u likovnoj umetnosti određuje redukovanje predmeta na njegove karakteristične crte.
* Stilistika u lingvistici o literaturnom izražavanju.

> Stil je fiziognomija duha.
> 
> – Artur Šopenhauer

Vidi još
--------

* Geometrijski stil
* Životni stil

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **umjetnosti** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Paroksizmalna noćna hemoglobinurija** je vrsta stečene hemolizne anemije, praćene hemoglobinurijom, koja se uglavnom javlja posle spavanja. To je stečena klonska bolest matične hematopoetske ćelije koju karakteriše preosetljivost eritrocita na komplement. Preosetljivost je posledica nedostatka glikozil-fosfatidil-inozitola u membrani hematopoetskih ćelija.

Mehanizam nastanka bolesti nije u potpunosti jasan, ali se zna da u eritrocitima dolazi do smanjenja koncentracije enzima acetil-holinesteraze, što izaziva povećanu fragilnost ćelijske opne eritrocita (veću podložnost hemolizi). Eritrociti su, u ovoj bolesti, čak 20-40 puta osetljiviji na dejstvo komplementa, naročito pri smanjenju  vrednosti krvi što se dešava pri spavanju.

Uz abnormalnost eritrocita, javlje se i abnormalnost granulocitne i trombocitne loze, a to ukazuje da se poremećaj javlja na nivou matične ćelije u kosnoj srži.

Paroksizmalna noćna hemoglobinurija je veoma retka bolest, a karakteriše je progresivna anemija, pojava tamno obojene mokraće, bolovi u trbuhu, glavobolje i intravaskularne tromboze (koje su i najčešći uzrok smrti bolesnika), kao i hipohromija, hipoferemija, leukocitopenija, trombocitopenija i sl.

Za dokazivanje se koristi Hamov test (za dokazivanje preosetljivosti eritrocita na komplement), sukroza test, dokazivanje hemoglobina i hemosiderina u urinu. U nalazima imamo snižene vrednosti aktivnosti holiesteraze u eritrocitima kao i alkalne fosfataze u leukocitima. Takođe je prisutna hemolizna anemija i sideropenija zbog hroničnog gubitka gvožđa. 
Kod ovog poremećaja ne postoji adekvatna terapija jer se ne zna tačan uzrok. U terapiji se uključuju glikokortikosteroidi sa ciljem sprečavanja hemolize. Najnepovoljniji ishod bolesti je prelazak u aplastičnu anemiju i mijeloblastnu leukemiju.
**Vladimir Vasilj** (Hannover, Njemačka, 6. srpnja 1975.) bivši hrvatski nogometni reprezentativac.

Bio je igrač Hrvatskog dragovoljca, NK Dinama, NK Zagreba, NK Varteksa , Konyaspora i NK Široki Brijeg. Hrvatski dragovoljac je bio njegov prvi klub u profesionalnoj karijeri. U Hrvatskom dragovoljcu je bio tri sezone prvi vratar. U proljeće 1998. g. je izabran među 22 igrača koji su išli u Francusku na svjetsko prvenstvo. Vladimir je bio treći vratar i nije odigrao ni minute. Hrvatska je završila na trećem mjestu. Prvi nastup za reprezentaciju je upisao protiv Slovačke u prijateljskoj utakmici 29. svibnja 1998. godine. U ljeto 1998. prešao je u zagrebački Dinamo gdje je upisao samo 5 nastupa. 2001. g prelazi u redove gradskog rivala Zagreba. Vladimir je kao prvi vratar s njima iznenađujuće osvojio prvenstvo Hrvatske 2002. godine.
Drugi nastup za reprezentaciju upisao je 2002. u prijateljskoj utakmici protiv Mađarske. Bio je dio reprezentacije na svjetskom prvenstvu, ali opet nio upisao nijedan nastup. 2004.godine,Stipe Pletikosa se ozlijedio i umjesto njega je pozvan Vladimir opet kao treći vratar na europskom prvenstvu u Portugalu.
Na klupskoj razini, Vasilj je napustio Zagreb i prešao u Varteks 2003.godine i proveo jednu sezonu u klubu kao njihov prvi vratar. Proveo je jednu sezonu u klubu kao njihov prvi izbor vratara, što 30 domaće lige. Branio je u 28 prvenstvenih utakmica te u dvije utakmice u prvom krugu kupa UEFA, gdje ih je eliminirao mađarski klub Debreceni VSC. Vratio se u Dinamo na ljeto 2004. i proveo jednu sezonu u klubu kao njihov prvi vratar. Branio je u 20 prvenstvenih utakmica, a također se pojavio u šest utakmica Kupa UEFA te sezone. Iz Dinama je otišao ljeta 2005. te se pridružio turskom klubu Konyasporu, gdje je proveo prvi dio sezone 2005./06. kao drugi vratar. Početkom 2006. NK Široki Brijeg ga je doveo u svoje redove. Potpisao je 18-​​mjesečni ugovor koji je trajao do lipnja 2007. godine. Umirovio se srpnja 2009. godine.

* Za Hrvatsku je odigrao 2 utakmice.
* Osvojio je brončanu medalju u Francuskoj 1998.
* Dobitnik je Državne nagrade za šport "Franjo Bučar" , 1998. godine.

| * p
* r
* u
Sastav Hrvatske  na  FIFA Svjetskom prvenstvu 1998. (3. mjesto) |
| --- |
| 1 Ladić • 2 Krpan • 3 Šerić • 4 Štimac • 5 Jurić • 6 Bilić • 7 Asanović • 8 Prosinečki • 9 Šuker • 10 Boban (c) • 11 Marić • 12 Mrmić • 13 Stanić • 14 Soldo • 15 Tudor • 16 Kozniku • 17 Jarni • 18 Mamić • 19 Vlaović • 20 Šimić • 21 Jurčić • 22 Vasilj • Izbornik: Blažević | Hrvatska |
Ne poistovijećivati sa Alex Woods.

 **Dr.l Alexx Woods**  je izmišljeni lik ljekarke koji je bila jedna od protagonistica američke TV-serije *CSI: Miami*, i koju je tumačila Khandi Alexander.

Fiktivna biografija
-------------------

Alexx Woods se rodila 13. augusta 1963. godine u New Yorku, ali je živjela, odrasla i školovala se u Los Angelesu. U Miamiju je počela raditi kao mrtvozornica i patolog, te blisko surađivati sa timom forenzičara Policije Miami-Dadea. Bila je udana za muža koji je kasnije bio ubijen; u tom braku je rodila dvoje djece - sina Bryana i kćer Jamie.

Woods se isticala izuzetnom emotivnošću, kao i sklonošću da sa svojim mrtvim "pacijentima" razgovara kao da su živi, pri čemu ju je posebno pogađalo ako su žrtve bile mlade. Tokom suradnje sa forenzičkim timom se zbližila sa njegovim članovima, postavši svojevrsna majčinska figura Ericu Delku i Ryanu Wolfeu.

Na kraju upetljanost njenog sina u maloljetnički kriminal dovede do situacije u kojoj zaključi da bi njeno dalje prisustvo kompromitiralo forenzički tim, te odlučuje dati otkaz, a što Horatio Caine prokomentira time "da mora provesti više vremena sa živima" i da su joj, ako se želi vratiti "vrata uvijek otvorena". U nekoliko kasnijih epizoda se povremeno pojavljuje kao ljekarka koja radi u hitnoj službi, spašavajući živote.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Alexx Woods na sajtu IMDb
* CSI Miami Tv.com Arhivirano 2009-10-31 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
*CSI: Miami* |
| --- |
| 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • Sve epizode |
| Epizode | "Majami/Nju Jork Nonstop" • "Krivični let" • "Srećan Put" |
| Likovi | Horejšio Kejn • Keli Dukejn • Rajan Volf • Frenk Trip • Natalija Boa Vista • Džesi Kardoza  • Volter Simons • Megan Doner • Jelina Salas • Aleks Vuds • Tim Spidl • Tara Prajs • Erik Delko |
| Crossoveri | "Majami/Nju Jork Nonstop" • "Krivični let" • "Srećan Put" |
| *CSI: Miami* službeni website |
**Liposukcija** je metoda u estetskoj hirurgiji, kojom se trajno i selektivno odstranjuje suvišno masno tkivo sa određenih područja tela. Ova procedura se izvodi od sredine 70-ih godina XX veka, a veliku ekspanziju doživljava krajem 80-ih. Delovi tela koji se najčešće tretiraju su stomak, bedra, butine, ruke i podvaljak.

U nekim bolnicama je u upotrebi i UAL (engl. ), odnosno upotreba ultrazvuka u navedene svrhe. Ovu metodu je prvi počeo da primenjuje italijanski lekar Zocchi i radi se zapravo o ultrazvučnom razbijanju nakupina masnih ćelija, koje se potom istiskuju kroz male rupice na koži. Pokazalo se da ova nova metoda ne donosi značajnije prednosti u odnosu na klasičnu, osim što su ožiljci nešto manji.

U novije vreme postoje i druge modifikacije osnovne metode, koje se odnose uglavnom na promene promera, izgleda i oscilacija kanile. Stoga se često u literaturi sreću termini poput mikroliposukcije, hidroliposukcije, liposkulpturiranja, tumescentne tehnike i sl.

Liposukcija je danas izuzetno sigurna i pouzdana procedura, sa minimalnim rizicima i postoperativnim komplikacijama. Može da se sprovodi na osobama oba pola starijim od 20 godina, a najbolje rezultate pokazuje u razdoblju od 25 do 50 godina starosti. Koristi se kako za odstranjivanje masnog tkiva, tako i celulita i lipoma (dobroćudnih tumora), za preoblikovanje delova tela, za ginekomastiju (uvaćanje grudi kod muškaraca) itd.

Liposukcija nije prvenstveno metoda mršavljenja, ali je dokazano da nakon ovog zahvata osobe lakše nastavljaju sa dijetom i brže gube na težini. Ponekad je indikovano da se postupak izvodi i iz čisto zdravstvenih razloga, pogotovo kod preterano gojaznih osoba. Ovo je ipak jedna od najtraženijih estetskih operacija širom sveta, najčešće usmerena na one delove tela na kojima se masne naslage uporno zadržavaju i gde druge metode na daju zadovoljavajuće rezultate.

Spoljašnje veze
---------------

***Liposukcija*** na Wikimedijinoj ostavi

* How Liposuction Works from howstuffworks
* Liposukcija na Projektu Open Directory
* FDA liposuction information

Šablon:Portalbar
***Kekčeve ukane*** (sh. *Kekečeve smicalice*) je jugoslavenski pustolovni film za djecu snimljen na slovenskom jeziku 1968. godine u režiji Jožeta Galeta. Predstavlja nastavak filma *Srečno, Kekec*, odnosno završni dio trilogije o Kekecu.

U njemu se kao lik ponovo pojavljuje zli lovokradica Bedanec. Na Festivalu igranog filma u Puli 1969. Niko Matul dobio je Zlatnu arena za scenografiju.

Radnja
------

U ovom filmu Kekec se suočava s ozbiljnim problemima. Hrabri Kekec uz pomoć svojih starih prijatelja, Mojce, Briclja i Rožle opet odolijeva okrutnom lovokradici Bedancu. Bedanec uhvati Brinclja i Rožlu, hrabri, ali Kekec ih svojom domišljatošću oslobodi i trikov prevari lakomog Bedanca, koji se uhvati u vlastitu zamku. Bedanec ga moli da ga oslobodi iz zamke, a Bedanca to nije naučilo. Mir će donijeti mudrijan Vitranc.

Uloge
-----

* Zlatko Krasnič (Kekec)
* Jasna Krofak (Mojca)
* Polde Bibič (Bedanec)
* Milorad Radovič (Brincelj)
* Fanika Podobnikar (Tinkara)
* Boris Ivanovski (Rožle)
* Jože Zupan (Vitranc)

Izvori
------

1. ↑  „16. Pulski filmski festival". Arhivirano iz originala na datum 2014-02-22. Pristupljeno 2016-10-15.

* MojTV

Vanjske poveznice
-----------------

***Kekečeve smicalice*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Kekečeve smicalice* na IMDb-u ()
* *Kekečeve smicalice*  na stranici Slovenskoga filmskog centra ()
* Kekčeve ukane Arhivirano 2011-08-28 na Wayback Machine-u