recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Letovi smrti** (španjolski: *vuelos de la muerte*, arapski*رحلات الموت*, francuski:*vols de mort*) bili su oblik prisilnog nestanka rutinski prakticiran tokom argentinskog "prljavog rata", koje je započeo admiral Luis Maria Mendía. Žrtve letova smrti bivale su prvo drogirane do tromosti, ukrcane nepokretne u zrakoplov ili helikoptera, skinute do gola i bacane u Rio de la Plata ili Atlantski ocean gdje bi se utopile. Izvansudska ubojstva slična argentinskim letovima smrti, događala su se tokom Bitke za Alžir 1957. i drugih sukoba.

Letovi smrti tokom prljavog rata u Argentini
--------------------------------------------

Prema svjedočenju Adolfa Scilinga, osuđenog u Španjolskoj za zločine protiv čovječnosti pod doktrinom univerzalne nadležnosti godine 2005. bilo je 180-200 smrti letovi u godinama 1977. i 1978. Scilingo je priznao da je sudjelovao u dvama takvim letovima, u kojima je stradalo 13 tj. 17 ljudi. 

Kao dodatni izopačenost, žrtve su ponekad načinjene da plešu od radosti u slavljenju slobode za koju im je rečeno ih očekuje. U ranijem intervjuu, godine 1996. Scilingo je rekao, "Njima je svirana glazba uživo i plesali su od radosti, jer su trebali biti prebačeni na jug. [...] Nakon toga, rečeno im je da moraju biti cijepiti zbog prijevoza te im je ubrizgavana sa pentotal. Ubrzo nakon toga, postali su jako pospani, a tada smo ih ukcali na kamione i krenuli na uzletište. "

Scilingo kaže da argentinska mornarica "još uvijek skriva ono što se dogodilo za vrijeme prljavog rata".  U svibnju 2010, Španjolska je izručila u Argentinu pilota Julio Alberta Pocha. Pocha, koji je rođen 1952, uhićen je u Valenciji, Španjolska, 23. rujna 2009. te je bio tražen u Argentini zbog navodnog sudjelovanja kao pilot u letovima smrti. U prosincu 2010. argentinski sudac je odbacio sve optužbe protiv Pocha zbog nedostatka dokaza i naložio njegovo puštanje tokom daljnje istrage. U studenom 2011. istražni sudac je optužio Pocha zbog njegove uloge u nestanku 41 ljudi, i naredio mu zadržavanje bez jamčevine.

Korištenje u drugim sukobima
----------------------------

### Alžir

Letovi smrti su korišteni tokom alžirskog rata od strane francuskih padobranaca iz 10. padobranske divizije pod Jacquesom Massuom tokom bitke za Alžir. Nakon što je otkriveno da su leševi ponekad izranjali na površinu, krvnici su počeli vezivati dodavati betonske blokove na noge svojih žrtava. Ove žrtve postale su poznate kao "Bigeardovi škampi" ("crevettes Bigeard"), po jednom od od zapovjednika padobranaca, Marcelu Bigeardu. 

### Malgaški ustanak

Tokom malgaškog ustanka godine 1947, u Mananjary ubijeno je stotine Madagaskaraca među kojima 18 žena i skupina zatvorenika bačena iz zrakoplova.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2016-02-02. Pristupljeno 2014-06-29.
3. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2014-06-06. Pristupljeno 2014-06-29.
4. ↑    Arhivirano 2014-08-11 na Wayback Machine-u  Arhivirano 2007-06-09 na Wayback Machine-u
5. ↑  Jean Fremigacci, "La vérité sur la grande révolte de Madagascar", L'Histoire, n° 318, March 2007
Fujiwara no Michinaga — drawing Kikuchi Yōsai (1781-1878)
**Fujiwara no Michinaga** (藤原 道長, ***Fujiwara no Michinaga***? 966 – 3. januar 1028) bio je japanski plemić, dvorjanin i političar čija se karijera tradicionalno smatra vrhuncem uticaja regenata klana Fujiwara na japansku carsku upravu.

Bio je peti sin Fujiwara no Kaneiea i njegove supruge Tokihime. Među braćom i sestrama je imao dvojicu bivših regenata, i dvije carske supruge. Na mjesto regenta je došao 995. godine, za vrijeme vladavine cara Ichijoa, a nakon smrti braće Fujiwara no Michitakea i Fujiwara no Michikanea. S vremenom je postao de facto vladar Japana. To se odrazilo u tome da je cara Ichijoa natjerao, da pored već živuće carice Teishi drugu titulu carice preda njegovoj kćeri Shoshi, koja će roditi dvojicu careva - Go-Ichijoa i Go-Suzakua. 1011. je potakao cara da abdicira, a 1016. je isto učinio i njegovom nasljedniku Sanjou. Sam se 1019. službeno povukao s dvora i postao svećenik, ali je iz sjene nastavio uticati na svog sina i nasljednika Fujiwara no Yurimichija.

Njegovo regentstvo je bilo poznato i po tome što je kao družicu svojoj kćeri na dvor doveo znamenitu pjesnikinju Murasaki Shikibu.

Napomene
--------

Literatura
----------

* Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979). *Gukanshō: The Future and the Past.* Berkeley: University of California Press. ISBN 978-0-520-03460-0; OCLC 251325323
* Hioki, S. (1990). *Nihon Keifu Sōran*. Kodansya. (`ja`)
* Kasai, M. (1991). *Kugyō Bunin Nenpyō*. Yamakawa Shuppan-sha. (`ja`)
* Owada, T. et al. (2003). *Nihonshi Shoka Keizu Jimmei Jiten*. Kodansya. (`ja`)
* Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). *The Imperial House of Japan.* Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
* Titsingh, Isaac. (1834). *Nihon Odai Ichiran*; ou, *Annales des empereurs du Japon.* Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
* Tsuchida, N. (1973). *Nihon no Rekishi No.5*. Chūō Kōron Sha.
* Varley, H. Paul. (1980). *Jinnō Shōtōki: A Chronicle of Gods and Sovereigns.* New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-04940-5; OCLC 59145842

### Eksterni linkovi

* Notes from exhibition at Kyoto National Museum Arhivirano 2007-12-30 na Wayback Machine-u

***Fujiwara no Michinaga*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
| **Fujian**Fújiàn Shěng |
| 

|  |
| --- |
| Fujian u državi. |
| **Država** |  Kina |
| **Upravni oblik** | pokrajina |
| **Službeni jezik** | kineski |
| **Glavni grad** | Fuzhou |
| **titula\_vladara** | Huang Xiaojing |
| **Površina** | 123.100 km² |
| **Stanovništvo** | 36.894.216 |
| **Gustoća** | 300 stanovnika na km² |
| **Web stranica** | www.fujian.gov.cn |

 |

**Fujian**, čita se **Fuđen** (kineski: 福建), je jedna od 23 kineske pokrajine, smještena uz istočnu obalu centralnog dijela zemlje.

Geografija
----------

Pokrajina Fujian je površinom jedna od najmanjih pokrajina koja leži uz Južno kinesko more, na strategijskom mjestu nasuprot Tajvanu. Fujian graniči s kineskim pokrajinama Zhejiang na sjeveru, Jiangxi na zapadu i Guangdong na jugozapadu.

Glavni grad Fujiana je Fuzhou. Pokrajina ima površinu od 123.100 km² i 36,894.216 stanovnika, po podacima iz 2010.

Klima
-----

Po Köppenovoj klasifikaciji klime Fujian ima Vlažnu subtropsku (Cfa, Cwa), s vrućim vlažnim ljetima i čestim tajfunima, i relativno tople zime, u januaru je prosječna temperatura 6 – 8°C. Monsuni donesu nad pokrajinu čak 1400 – 2000 millimetara kiše.

Privreda
--------

Pokrajina Fujian je jedna od bogatijih kineskih pokrajina, ali najsiromašnija od onih koje leže uz obalu mora. Tako da je 2008. BDP pokrajine iznosio 155 milijardi dolara, odnosno 4320 dolara po glavi stanovnika.

Izvori
------

1. ↑  „*Fujian*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 05. 01. 2013.

Vanjske veze
------------

***Fujian*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice pokrajine Fujian (`zh`)
* *Fujian* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

| * p
* r
* u
Administrativna podjela  Narodne Republike Kine |
| --- |
| Pokrajine: | 
* Anhui
* Fujian
* Gansu
* Guangdong
* Guizhou
* Hainan
* Hebei
* Heilongjiang
* Henan
* Hubei
* Hunan
* Jiangsu
* Jiangxi
* Jilin
* Liaoning
* Qinghai
* Shaanxi
* Shandong
* Shanxi
* Sichuan
* Tajvan1
* Yunnan
* Zhejiang

 |  |
| Autonomne regije: | 
* Guangxi
* Unutrašnja Mongolija
* Ningxia
* Tibet
* Xinjiang

 |
| Općine pod direktnom upravom: | 
* Peking
* Chongqing
* Šangaj
* Tianjin

 |
| Specijalne administrativne regije: | 
* Hong Kong
* Macau

 |
| 1 Svojata Narodna Republika Kina, ali njom trenutno upravlja Republika Kina (Tajvan). V. također Politički status Tajvana. |
Nekoliko radnika Kongō Gumija, početak 20. vijeka.
**Kongō Gumi Co. Ltd.** (株式会社金剛組, *Kabushiki Gaisha Kongō Gumi*?) je japansko građevinsko poduzeće sa sjedištem u Osaki, poznato kao poduzeće s najdužim samostalnim postojanjem u historiji. Osnovano je godine 578. kada je tadašnji japanski glavni ministar princ Shotoku iz susjedne korejske države Baekje doveo građevinske majstore kako bi mu pomogli sagraditi budistički hram Shitennō-ji. Nakon završetka izgradnje, jedan od tih majstora je odlučio ostati u Japanu i baviti se građevinskim poslom. Njegovo poduzeće se specijaliziralo za izgradnju budističkih hramova, a kroz vijekove je Kongo Gumi sudjelovao u izgradnji mnogih znamenitih zgrada kao što je Zamak u Osaki. Navodi o tako dugoj historiji poduzeća se navode na 3 m dugom svitku papira koji potiče iz 17. vijeka, a koji je naveo 40 generacija vlasnika, odnosno direktora poduzeća. Svi oni su pripadali jednom te istom klanu po imenu Kongō.

Početkom 21. vijeka poduzeće je zapalo u financijske teškoće, i u januaru 2006. bilo likvidirano. Njegove pogone i imovinu je prije toga počela kompanija Takamatsu Corporation  Danas djeluje kjaoi Takamatsuova filijala.

Izvori
------

1. ↑  (`ja`) Announcement of business transfer from Kongō Gumi Takamatsu Corporation IR Topics, 14 December 2005.

Eksterni linkovi
----------------

***Kongō Gumi*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`ja`) Kongo Gumi Co. Ltd.
* „The End of a 1,400-Year-Old Business". Business Week.
Fujiwara-kyō
Gradki plan Fujiwara-kyōa
**Fujiwara-kyō** (藤原京, ***Fujiwara-kyō***?) je bila carska prijestolnica Japana od 694. do 710. Bila je smještena u drevnoj provinciji Yamato (današnja Kashihara u Nari), a osnovana je nakon što se dvor premjestio iz obližnje Asuke. Kronika *Nihon Shoki* ne koristi izraz Fujiwara-kyō, odnosno suvremenici su je zvali Aramashi-kyō (新益京).

Fujiwara je bila prva japanska prijestolnica sagrađena planski, u obliku pravokutne mreže, po uzoru na kineske gradove (条坊制 *jōbō-sei*); nedavna istraživanja su pokazala da je grad pokrivao područje od oko 5 km, daleko više nego što se prije mislilo. Palača je imala površinu 1 km², i bila okružena 5 m visokim zidovima. Svaki od četiri zida je imao tri kapije; Suzakumon, glavna kapija, se nalazila u središtu južnog zida. *Daigokuden* (大極殿) i druge zgrade u palači su bile prve sa kineskim krovom.

Područje grada je prethodno bila domena klana Nakatomi, zaduženog za održavanje šintoističkih rituala na dvoru. Godine 710. prijestolnica je premještena u Naru. Sam grad je izgorio u požaru 711. i više nije obnovljen. Godine 1934. su započela arheološka iskopavanja, te su neki dijelovi palače rekonstruirani. Tada je pronađeno više od 10.000 drvenih pločica *mokkan*, sa kineskim slovima.

Literatura
----------

* Frederic, Louis (2002). "Japan Encyclopedia." Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.

1. ↑  „藤原京ルネッサンス" (japanski). Arhivirano iz originala na datum 2015-08-01. Pristupljeno 10. III 2007.

***Fujiwara-kyō*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Asuka-kyō**  |  **Glavni grad Japana** 694–710 | Slijedi: **Heijō-kyō**  |

Koordinate: 34°30′08″N 135°48′26″E﻿ / ﻿34.50222°N 135.80722°E﻿ / 34.50222; 135.80722
**Kineske borilačke vještine**, koje su poznate kao **kung fu** (kin. , pinjin: ) ili **vušu** (kin. ), su brojni borbeni stilovi koji su se razvijali vijekovima na prostoru Kine. Ovi borbeni stilovi se često klasifikuju prema zajedničkim osobinama, identifikuju se kao „porodice" (kin. , pinjin: ), „sekte" (kin. , pinjin: ) ili „škole" (kin. , pinjin: ) borilačkih vještina. Primjeri takvih karakteristika obuhvataju fizičke vježbe uključujući životinjsku mimikriju ili metode treninga ispirisane kineskom filozofijom, religijom ili legendama. Stilovi koji su fokusirani na **či** manipulacu poznati su kao „unutrašnji" (kin. , pinjin: ), a drugi stilovi koji se koncentrišu na unapređenje mišićnog i kardiovaskularnog sistema su poznati kao „spoljašnji" (kin. , pinjin: ). Geografska podjela na „sjeverne" (kin. , pinjin: ) i „južne" (kin. , pinjin: ), je još jedna popularna podjela borilačkih vještina.patuljak.

Povezano
--------

* Borilačke vještine

***Kineske borilačke vještine*** na Wikimedijinoj ostavi
**Juan I od Kastilje** (Épila, 20. august 1358. - Alcalá de Henares, 9. oktobar 1390.) bio je monarh Kraljevine Kastilje od 1379.do svoje smrti 1390.

Biografija
----------

Rođen je kao sin kralja Enriquea II osnivača Dinastije Trastámara.

Na početku svoje vladavine Juan se morao boriti protiv Johna od Genta koji je tvrdio da kastiljski tron pripada njemu na osnovu nasljednih prava preko njegove supruge Constanze Kastiljske, koja je bila kći Pedra I Kastiljskog.
Sukob sa Johnom je konačno prekinut 1387. kad je dogovorio brak svog sina Enriqua sa Johnovom kćerkom Catherinom.

Juan je bio i u sukobu sa Portugalom, tradicionalnim engleskim saveznicima koji su podržavali Johna od Genta. Sukob sa Portugalom rješio je tako da se 1382. oženio sa Beatriz, kćerkom portugalskog kralja Fernanda I..

Kad mu je 1383]]. umro tast - Juan se polakomio za portugalskim tronom, za što je mislio da ima pravo jer mu je žena bila jedino Fernandovo dijete. Nade su mu se izjalovile jer ga Portugalci nisu htjeli, pa su pružili žestok otpor, nakraju je potpuno poražen u Bitci kod Aljubarrote 14. augusta 1385.

Pet godina kasnije *Juan I* je poginuo pri padu sa konja u Alcali, dok je jahao na ceremonijalnoj manifestaciji u arapskom stilu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*John I, king of Castile*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 2.6. 2019.

Vanjske veze
------------

***Juan I od Kastilje*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Juan I de Castilla* Arhivirano 2019-06-04 na Wayback Machine-u (`es`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Kastilje (1379. - 1390.)** | Nasljednik: |
| **Enrique II od Kastilje** | **Enrique III od Kastilje** |
**Ljungby** čita se **Jungbi** je grad od 15,205 stanovnika na jugu Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Ljungby od 27,297 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ljungby leži u Grofoviji Kronoberg, duž rijeke Lagan, udaljen četrdesetak km južno 
od Värnamoa, 180 km sjeverno od Malmöa.

Historija
---------

Ljungby je od davnine bio mjesto trgovine u gornjem toku rijeke Lagan zvanom Lagastigen. Tako da je 1828. dobio status slobodnog trgovišta (friköping) iako je tad imao samo desetak registriranih stanovnika. Nakon usvajanja općinskog statuta 1862. Ljungby je formirao vlastitu općinu.

Ljungby je dobio status grada 1936. u trenutku kad je imao 4800 stanovnika. Nakon tog mu je ubrzano porastao broj stanovnika.

Danas je Ljungby industrijski grad u kom dominira metalurgija.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Kronoberg" (engleski). City population. Pristupljeno 30. 05. 2015.
2. 1 2 3  „*Ljungbys historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 30. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Ljungby*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Ljungby* (`sv`)
**Korvus** (lat. *Corvus*, *gavran*), isto **leteći most**, **abordažni most** je rimska sprava za ukrcavanje na brodove, koja se koristila tokom pomorskih bitki u Prvom punskom ratu protiv Kartagine.

Opis
----

U svojoj knjizi Istorija, Polibije opisuje korvus kao most 10.9 m dugačak i 1.2 m širok, sa malim dodatnim ispupčenjima na obe strane. Koristio se verovatno na pramcu broda gde bi se koloturama mogao podizati i spuštati. Imao je oštar vrh sličan kljunu ptice, koji bi se zabijao za palubu neprijateljskog broda. To bi omogućilo da se korvus dobro drži dok legionari prelaze na neprijateljski brod. Dalje bi se odigravao sukob na neprijateljskom brodu, sličan kopnenoj bici.

Rimska republika koristi korvus u bitkama
-----------------------------------------

U III veku pne. Rim je imao jako malo iskustva u pomorskom ratovanju. Tačnije pre Prvog punskog rata Rimska republika nikad nije ratovala van Apeninskog poluostrva. Najveća snaga Rima je bila u kopnenim bitkama i disciplini i hrabrosti njegovih vojnika.
Korvus omogućava Rimskoj republici da u pomorskom ratovanju koristi svoju kopnenu armiju i njenu prednost. 
Rimljani pobeđuju u nekoliko bitaka zahvaljujući korvusu. Najpoznatije su bitka kod Mila, bitka kod Sulka, bitka kod Tindarija i bitka kod Eknoma.

Nedostaci korvusa
-----------------

Težina korvusa na pramcu broda smanjivala je pokretljivost broda. Rimljani su izgubili dve flote u oluji 255. pne. i 249. pne. , najviše zahvaljujući nestabilnosti , koju je korvus izazivao. Ti gubici su verovatno bili razlog napuštanja upotrebe korvusa. Rimsko pomorsko ratovanje i taktika ratovanja se poboljšala, a posade brodova postaju iskusnije. Prednost korvusa više nije bila veća od rizika, pa se njegova upotreba postepeno napušta.

Zamenjuje se dugačkim gvozdenim kukama (manus ferrea, harpago) kojima se privlači neprijateljski brod.

Povezano
--------

* Prvi punski rat
* Rimska republika

Literatura
----------

* Vojna enciklopedija, Beograd, 1973. knjiga peta, strana 59.
Grob Klodviga II (naprijed) i Karla Martela u Bazilici Saint Denis 
"Poklonjenje [kralju djetetu] Klodvigu II", naslikao Albert Maignan, 1883 (Musée des Beaux-Arts de Rouen).
**Klodvig II** (francuski: , njemački: , latinski: , 637 – 27. novembar 655 ili 658) bio je franački kralj Neustrije i Burgundije. Na tom je mjestu godine 639. naslijedio svog oca Dagoberta I. Njegov brat Sigebert III je još od 634. bio kralj Austrazije. Ispočetka je bio pod regentsvom majke Nantilde, ali je njena smrt 642. omogućila da padne od potpuni uticaj magnata (vodećih plemića), koji su otada de facto vladali njegovih kraljevstvom.

Klodvigov majordom Erhinoald je kao robinju posjedovao Baltildu, zarobljenu anglosaksonsku plemkinju. Nastojeći steći kraljevu naklonost, dao ju je Klodvigu za ženu. Ona mu je rodila tri sina, od kojih su sva trojica kasnije postali kraljevi - Klotara - koji ga je naslijedio u Neustriji i Burgundiji; Hilderika, koga je Ebroin postavio na austrazijsko prijestolje; i najmlađeg Teuderika koji je ponovno ujedinio cijelu Franačku. 

Ovisno o tome kada se uzima njegova godina smrti, neki historičari Klodviga smatraju legitimnim kraljem Austrazije u periodu 656–57 kada je Austrazijom vladao uzurpator Hildebert Usvojeni. Historičari ga često navode kao jednog od prvih *roi fainéant* (lijenih kraljeva). 

Klodvig II je bio sahranjen u Bazilici Saint Denis u Parizu.

|  |
| --- |
| Klodvig II **Merovinška dinastija****Rođen/a:** 637  **Umro/la:** 655 |
| Prethodi: **Dagobert I**  |  **Kralj Neustrije i Burgundije** 639–655 | Slijedi: **Klotar III**  |

***Klodvig II*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Merovinški monarsi |
| --- |
| Teodebert I, 534-548.Teodebert I, 534-548. | Hilderik I (457–481) • Klodvig I (481–511) • Hildebert I (511–558) • Hlodomer (511–524) • Teuderik I (511–533) • Teudebert I (533–548) • Teudebald (548–555) • Klothar I Stari (511–561) • Haribert I (561–567) • Guntram (561–592) • Sigebert I (561–575) • Hildebert II (575–595) • Teudebert II (595–612) • Teuderik II (612–613) • Sigebert II (613) • Hilperik I (561–584) • Klothar II Veliki (584–623) • Dagobert I (623–634) • Haribert II (629–632) • Hilperik (632) • Sigebert III (634–656) • Hildebert Posvojeni (656–661) • Klodvig II (639–657) • Klotar III (657–673) • Hilderik II (662–675) • Teuderik III (675–691) • Dagobert II (675–679) • Klodvig IV (691–695) • Hildebert III Pravedni (695–711) • Dagobert III (711–715) • Hilperik II (715–721) • Klotar IV (717–720) • Teuderik IV (721–737) • Hilderik III (743–751) | Hilderik I (457-481).Hilderik I (457-481). |
Grb Katoličkih kraljeva
**Katolički kraljevi** (španjolski: *Reyes Católicos*) je zajednička titula koja se u historiji koristi za kraljicu Isabelu I i Ferdinanda II. Aragonskog. Titulu Katoličkih kraljeva je ovom kraljevskom paru dao papa Aleksandar VI. Ovaj kraljevski par vjenčao se 1469. godine u Valladolidu i tim brakom ujedinili dvije krune - Kastilje i Aragona - i praktično postavili prve temelje Kraljevine Španjolske koja će konačno biti formirana pod vladavinom njihovog unuka, Karla V. Vremenom će opravdati ovu titulu, prvo boreći se protiv Maura u Rekonkvisti, koja se zarvšava 1492. godine padom Granade, posljednjeg maurskog uporišta na Pirinejskom poluotoku.

Vladavina Katoličkih kraljeva se podudara s razdobljem prijelaza svijeta iz srednjeg vijeka u moderno doba. Uz podršku gradova i sitne vlastele, uspostavili su jaku centralističku monarhiju koja se mogla boriti protiv nezajažljivog apetita za vlašću crkvenih velikodostojnika i krupnih feudalaca. Osvajanjem Granade, Navare, Kanarskih otoka, Melille i drugih dijelova Afrike, uspjeli su ujediniti sav teritorij (osim Ceute) pod jednom jedinom krunom, onoga što se danas zove kraljevina Španjolska.

Kraljevi su vodili zajedničku vansjku politiku obilleženu diplomacijom Ferdinanda Katoličkog, koja je osigurala hegemoniju Španjolske u sljedećih nekoliko stoljeća.

Otkriće Amerike 1492. - iste godine kada je Rekonkvista konačno privedena kraju - označilo je novo poglavlje u povijesti Pirinejskog poluotoka i otvorilo je nove mogućnosti u gospodarstvu, znanosti i politici, stavljajući naglasak na prekooceansku ekspanziju koja će trajati nekoliko stoljeća.

Katolički kraljevi su imali petoro djece, preko čijih brakova je Izabela Katolička obsigurala političku sigurnost Španjolske koja se tada smatrala velikom silom na političkom, kulturnom i vjerskom planu.

* Izabela od Aragona i Kastilije *(Isabel de Aragón y Castilla)*, udana prvo za Alfonsa od Portugala, a potom i za Manuela I. od Portugala.
* Juan od Aragona i Kastilije *(Infante Juan de Aragón y Castilla)*, oženjen Margaritom od Austrije, umro rano, godine 1497.
* Juana I. od Kastilije *(Juana I de Castilla)*, pozanta u povijesti i kao Juana Luda, udala se za Filipa od Austrije (Filip Lijepi), koji je kasnije postao Filip I. od Kastilje, sina njemačkog cara, Maksimilijana I.
* Marija od Aragona i Kastilje *(María de Aragón y Castilla)*, udala se za Manuela I. od Portugala nakon što je njena sestra Izabela umrla.
* Katarina od Aragona *(Catalina de Aragón)*, udata za Henrika VIII. od Engleske.

***Katolički kraljevi*** na Wikimedijinoj ostavi
**Kambodžanska kampanja**, **upad u Kambodžu** ili **Kambodžanska invazija** je naziv za seriju ofanzivnih vojnih operacija koje su za vrijeme Vijetnamskog rata u proljeće i rano ljeto 1970. godine na području istočne Kambodže izvele južnovijetnamske i američke oružane snage u svrhu uništenja ili neutralizacije tamo smještenih snaga sjevernovijetnamske vojske i južnovijetnamskih komunističkih pobunjenika iz Nacionalnog fronta za oslobođenje Južnog Vijetnama (Viet Cong). U trenutku njenih pokretanja Kambodža je službeno bila neutralna u sukobu, ali su njenu teritoriju Sjevernovijetnamci i Viet Cong koristili kao baze za gerilske aktivnosti na teritoriju susjednog Južnog Vijetnama. Akcija je pokrenuta od strane američkog predsjednika Richarda Nixona u sklopu njegove politike vijetnamizacije rata, odnosno nastojanja da se, barem privremeno, južnovijetnamski režim osovi na noge i postane sposoban samostalno se suprotstaviti komunistima prije najavljenog američkog povlačenja. Operacije su se odvijale u kaotičnoj političkoj situaciji u samoj Kambodži, gdje je pro-američki premijer Lon Nol izveo puč i svrgnuo kralja Norodoma Sihanuka. Sjevernovijetnamske i Viet Congove jedinice nisu pružile neki značajniji otpor, nastojeći izbjeći kontakte s neprijateljem povukle su se daleko od granice. Usprkos toga, Nixon je kasnije Kambodžansku kampanju proglasio najvećim američkim vojnim uspjehom tokom rata; kao argument u prilog toj tvrdnji se često navodi ogromna količina zaplijenjenog oružja i materijala. Dugoročne, odnosno političke posljedice su međutim bile negativne po SAD i Nixona; to se odmah vidjelo u tome što su antiratno raspoloženi radikalno lijevi studenti na eskalaciju ratnih aktivnosti reagirali eskalacijom demonstracija koje je preraslo u nasilje, uključujući krvoproliće na Kent Stateu. Dio historičara vjeruje da je kambodžanska invazija, odnosno žrtve koje je izazvala među tamošnjim civilnim stanovništvom, narod u Kambodži okrenula prema Crvenim Kmerima te im omogućila pobjedu u građanskom ratu i dolazak na vlast četiri godine kasnije.

Povezano
--------

* Operacija Lam Son 719

Izvori
------

1. ↑  John M. Shaw, *The Cambodian Campaign*. Lawrence KS: University of Kansas Press, 2005, p. 158. Njegov izvor je bio Current Historical Evaluation of Counterinsurgency Operations (Project CHECO).
2. ↑  Victory at Any Cost: The Genius of Viet Nam's Gen. Vo Nguyen Giap. Cecil B. Currey, Potomac boos 1997. P. 278

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85143281

 |
**Katodni zrak** je neprekidan tok elektrona, koji se kreću kroz gas pod niskim pritiskom ili kroz vakuum. Nastaje kada anoda (pozitivna elektroda) privlači elektrone oslobođene sa metalne katode (negativne elektroda).

Ove zrake prvi je zapazio Julijus Pliker (Julius Plücker) 1858. godine. Stoni (George Stoney) ih je označio kao elektroni. Postali su vidljivi kao pojava pramenaste svetlosti iz pravca katode (otuda i ime - katodni zraci), čim pritisak pande ispod oko 100 P. To se odnosi na elektrone iz katode. 

Dokaz da su katodni zraci snopovi elektrona je skretanje snopa u magnetnom polju.

Elektroni emitovani sa katode dostižu srednju dužinu slobodnog puta reda veličine cm, i sudarima pobuđuju atome gasa (ukoliko unutar katodne cevi nije vakuum) koji kako bi se vratili u nepobuđeno stanje emituju zračenje (fotone).

  

Brzina katodnih zraka (elektrona) je *V*={\displaystyle {\sqrt {2eU/m}}} gde je

e: elementarno naelektrisanje;

U:Električni napon između katode i anode; 

m: masa elektrona.

Primena
-------

Katodni zraci imaju niz primena, počev od proizvodnje X-zraka do televizije. U svim primenama koristi se posebno oblikovana staklena cev (vrsta elektronske cevi zvana katodna cev) u kojoj je ostvaren visko procenat vakuuma ili koja sadrži gas na niskom pritisku. Katodne zrake obično stvara takozvani Elektronski top koji je deo katodne cevi.

Literatura
----------

* atlas FIZIKA, Hans Brojer, Građevinska knjiga a.d, Beograd/Srbija, 2007.
* Fizika II - Elektromagnetika i optika - inž. Vlastimir M. Vučić i dr inž. Dragiša M. Ivanović - Naučna knjiga, Beograd 1987.
**Jean Giraud**; pseudonimi: **Gir**, **Mœbius**, također **Moebius** (Nogent na Marni, kraj Pariza, 8. svibnja 1938. - Pariz, 10. ožujka 2012.), bio je francuski autor stripa i dizajner. Njegovi najpoznatiji dizajni su u ZF filmovima *Alien*, *Tron*, *The Abyss* i *The Fifth Element*.

Biografija
----------

Prije nego je napunio 18. godinu, crtao je svoj prvi strip za časopis Far West, koji se zvao Frankie et Jeremie, vesternske tematike.

Godine 1963. izlazi prva epizoda stripa koji je proslavio ime **Jean Giraud**. Radi se o stripu Blueberryju, kojeg Gir (još jedan nadimak) radi sa scenaristom Jean-Michel Charlierom.

Prva epizoda izlazi u 210. broju magazina Piloteu, pod nazivom Fort Navaho.

Svojim nekonvencionalnim stilom odmah je postigao uspjeh, i Blueberry je uspješno izlazio sve do 1990. godine.

Godine 1975. s kolegama umjetnicima stripa osniva studio/poduzeće Les Humanoides Associes (kolege su bili Jean-Pierre Dionnet, Philippe Druillet i Farkas). Skupina poznata i kao Bande Dessinee odmah izdaje i prvi broj magazina Metal Hurlant, koji u potpunosti mijenja percepciju stripa u javnosti i ustoličuje ga u krug umjetnost i (deveta umjetnost).

Strip Arzach, koji je objavljen u tom broju Metal Hurlanta, potpisan je s **Moebius**, koji od tada postaje Giraudov alter-ego koji stvara stripove nadrealne, odnosno ZF tematike.

Godine 1981. u suradnji s čileanskim redateljem i scenaristom Alejandrom Jodorowskym objavljuje famozni Incal, serijal u šest albuma koji po mnogima predstavlja najbolji ZF-serijal, i to ne samo u okviru stripa.

Giraud je participirao i u mnogim filmovima, uključujući i legendarne Osmi putnik (1979.) Ridleya Scotta i Peti element (1997.) Luca Bessona.

Umro je 10. ožujka 2012. u Parizu u 73. godini nakon dugogodišnje borbe s rakom.

Vanjske veze
------------

***Jean Giraud*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službeni veb-sajt (`fr`)
* *Twists of Fate* Arhivirano 2002-12-28 na Wayback Machine-u na France magazine (`en`)
* Jean Giraud profile Arhivirano 2008-05-02 na Wayback Machine-u na Artfacts (`en`)
* Giraud Arhivirano 2009-02-28 na Wayback Machine-u na bpip.com (`en`)
* Jean Giraud na Lambiek Comiclopedia (`en`)
* Jean Giraud na IMDb-u (`en`) (`en`)

| * p
* r
* u
Jean Giraud |
| --- |
| Stripovi | 
* *Airtight Garage* (1976)
* *Arzach* (1975)
* *Blueberry* (1963)
* *The Incal* (1975)
* "The Long Tomorrow" (1975)
* *Métal hurlant* (1974)
* *Le Monde d'Edena* (1985)

 |
| Adaptacije | 
* *Little Nemo: Adventures in Slumberland* (1989)
* *Cauchemar Blanc* (1991)
* *Blueberry* (2004)
* *Thru the Moebius Strip* (2005)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 118729042
* LCCN: n82074064
* ISNI: 0000 0001 2148 8816
* GND: 119086123
* SELIBR: 332064
* SUDOC: 027032817
* BNF: cb119050660 (podaci)
* BIBSYS: 90117067
* ULAN: 500339595
* MusicBrainz: c2edb6b6-4613-4297-a86a-884e5273b5e7
* NLA: 36518975
* NDL: 00450256
* NKC: mzk2006368413
* BNE: XX1088161
* CiNii: DA1486712X
* RKD: 282955
* CONOR.SI: 45628515
* NSK: 000346630

 |
Lirica iz Dalmacije, snimljena u Etnografskom muzeju u Zagrebu.
Svirač lijerice u Dubrovniku.
***Lirica*** – također i *lira*, *lijera*, *lijerica* ili *vijalo* – je tradicijsko gudačko glazbalo podrijetlom iz istočnoga Sredozemlja.

Nekada je bila raširena duž jadranske obale, a do danas se održala u Župi dubrovačkoj i Konavlima te mjestimice na otocima Mljetu i Lastovu. Trupina i vrat, kruškolika oblika, načinjeni su od jednog komada drva (javorovine ili orahovine). Šupljinu trupine pokriva tanka daska, *glasnjača*, a povrh nje su napete tri žice. Preko njih se povlači gudalo. Svirač lirice, *liričar*, drži glazbalo okomito naslonjen na koljeno. Lirica najčešće prati ples, a katkad liričar uz nju i pjeva.

Opis i povijest
---------------

Ovo se trostruno narodno glazbalo potkraj 18. i tijekom 19. stoljeća iz Grčke proširilo Jadranom. Nekada rašireno duž jadranske obale, do danas se u živoj uporabi održalo u Dubrovačkome primorju, Župi dubrovačkoj, Konavlima, poluotoku Pelješcu, otocima Mljetu i Lastovu te hrvatskim krajevima istočne Hercegovine. Trupina i vrat, kruškolika oblika, načinjeni su od jednoga komada javorovine ili orahovine. Šupljinu trupine pokriva tanka daska, glasnjača, a povrh nje su napete tri žice, preko kojih se povlači gudalo (*arket*). Brojeći sviraču slijeva, žice su ove: *kantin* – prva žica na kojoj se prebire, *sekondo* – druga žica najdublje ugodbe i *baš* – treća žica ugođena za cijeli ton dublje od *kantina*. Svirač lirice, *liričar*, drži glazbalo okomito naslonjeno na lijevo koljeno, a svirkom prateći ples, desnom nogom istovremeno udara taktne dobe. Katkada je uz svirku i sam pjevao ili pratio pjevače.

*Lirica* je praoblik moderne violine, od roda instrumenata koji su Nijemci nazivali *Leier*, a Romani *vielle*. *Lirici* srodna glazbala su makedonsko *ćemene*, bugarska *gadulka* i kretska *lira* (*lyra*). Najpoznatiji hrvatski lijeričar, po čijem je nadimku također znana dubrovačka poskočica, bio je Nikola Lale Linđo iz Župe dubrovačke.

Literatura
----------

1. Baines, Anthony: *Lexikon der Musikinstrumente*, Stuttgart: Metzler & Kassel: Bärenreiter, 1996, str. 193.
2. Gojković, Andrijana: *Narodni muzički instrumenti*, Beograd: Vuk Karadžić, 1989, str. 126-127.
3. Širola, Božidar: »LIRICA«, u: Kovačević, K. (ur.), *Muzička enciklopedija*, Zagreb: JLZ, 1974. sv. 2, str. 462-463.

Izvori
------

1. ↑  *Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda*, svezak 5 (L-Nigh), Zagreb 1979. str. 139
2. ↑  B. Širola: »LIRICA« (u: *Muzička enciklopedija*, sv. 2), str. 463.

Vanjske poveznice
-----------------

* Proleksis enciklopedija Online: Lirica
* Dubrovački vjesnik / Kultura – Sanja Dražić: »Lijerica širi sreću« Arhivirano 2014-07-14 na Wayback Machine-u
**Jean-Marie Bastien-Thiry** (19. august 1927 - 11. mart 1963) bio je francuski zrakoplovni oficir i inženjer, poznat kao dizajner Nord SS.10, prvog francuskog protivtenkovskog projektila, ali daleko više po tome što je kao pripadnik militantne radikalno desne organizacije Vijeće nacionalnog otpora (CNR), povezane sa OAS-om, organizirao i vodio neuspješni atentat na predsjednika Charlesa De Gaullea, a za što je osuđen na smrt i pogubljen.

Bastien-Thiry se pojavljuje u lik u filmu *Dan šakala*, gdje njegov lik tumači Jean Sorel.

Vanjske veze
------------

* Site officiel
* Déclaration audio du lieutenant-colonel Jean Bastien-Thiry Arhivirano 2016-12-24 na Wayback Machine-u
* 2000 Ans d'Histoire: Jean-Marie Bastien-Thiry (émission radiophonique France Inter)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 71387024
* LCCN: n92017307
* ISNI: 0000 0000 6304 3877
* GND: 119015722
* SUDOC: 026708825
* BNF: cb11890517n (podaci)
* NLA: 35014999

 |
**Kit perajar** (lat. *Balaenoptera physalus*) je jedna vrsta brazdastih kitova. On je najbliži srodnik plavog kita i poslije njega je sljedeća najveća životinja na Zemlji.

Osobine
-------

Kit perajar je u prosjeku dugačak oko 20 metara, ali je već izmjeren i jedan perajar koji je bio dug 27 metara. Težina jednog takvog diva se procjenjuje na oko 70 tona. To znači, da je puno vitkiji i lakši od jednako velikog plavog kita, a lakši je i od nekih manjih vrsta kitova kao što je grenlandski kit ili ulješura. Gornja strana tijela mu je sivosmeđa a s donje strane je bijel. Najsigurnije ga se može prepoznati po nesimetrično obojenoj donjoj čeljusti: desna strana je bijela a lijeva tamna. Često ga se zamjenjuje sa Rudolfijevim kitom.

Rasprostranjenost
-----------------

Kitovi perajari žive u svim svjetskim oceanima .Ljeta provode u polarnim ili umjereno hladnim vodama, a zimi dolaze u umjereno topla i tropska mora. Kako su godišnja doba upravo obrnuta na sjevernoj od onog na južnoj polutki oni se na ekvatoru nikada ne sreću. Neki zoolozi smatraju da su to dvije odvojene podvrste: sjeverni perajar (*B.p.physalus*) i južni perajar (*B.p. quoyi*).

Način života
------------

Kitovi perajari žive u grupama od 5 do, eventualno, 10 životinja. U vremenu prije velikog kitolova postojale su "škole" perajara i do 300 životinja. Perajari brže plivaju i dublje rone od većine drugih velikih kitova. 
Pliva brzinom od oko 37 km/h a redovno roni do dubine od 200 metara. Pri tome se zadržava pod vodom petnaestak minuta. Hrani se gotovo isključivo sa krilom , koji filtriraju uz pomoć usi. Hrane se, slično kao i plavi kit isključivo u svojim ljetnim boravištima, a za vrijeme zime troše svoje zalihe masnoće.

Ne događa se, da majka donese na svijet više od jednog mladunca, a rađa ga kad stigne u ljetno boravište. Mladunče je dugo oko 6,5 metara i teži 1.800 kilograma. Spolnu zrelost dosižu u starosti od oko 10 godina, a dožive i više od 100 godina.

Kitolov i zaštita
-----------------

Zbog brzine i veličine perajara sve do kasnog 19. stoljeća ljudi su perajare mogli uloviti samo iznimno. Međutim, kad su se sredstva za lov na kitove dovoljo razvila, ljudi su počeli s masovnim izlovljavanjem. Prvo su lovili plavi kit|plave kitove jer je bio, zbog veličine, atraktivniji. Ali kad je ta vrsta bila gotovo istrijebljena, prešlo se na lov na perajare u veliko stilu. Tako je samo u sezoni 1937./38. pobijeno više od 28.000 perajara. Lov je nesmanjenom žestinom nastavljen sve do kasnih 60-tih godina, kad je utvrđeno da su "zalihe" gotovo iscrpljene. Od 1985. vrijedi zabrana lova na kitove u cijelom svijetu.

Prije kitolova, bilo je oko 400.000 južnih i 70.000 južnih perajara. Ekcesivni lov smanjio je populaciju na manje od 5.000. Time je perajar nešto češći od plavog kita ali se i njega mora, još uvijek, smatrati jako ugroženom vrstom. American Cetacean Society procjenjuje, da ih danas još živi oko 40.000 na sjevernoj i 15.000 na južnoj polutki.

Vanjske poveznice
-----------------

* Fotografije kita
* Fotografije kita pri izranjanju

 
Wikivrste imaju podatke o:
***Balaenoptera physalus***
**"Fore!"** se u golf-igri izvikiva kao upozorenje, kada se javlja mogućnost da golf-loptica može da pogodi igrače ili gledatelje.

U prevodu znači "ispred, pred", a veruje se da dolazi od vojnog izraza "beware before", kojeg se izvikivalo kada bi bitnica ispaljivala iza postrojbi.

Drugo tumačenje je: **F**lying **O**bject **R**eturning to **E**arth ili u prevodu "leteći objekti koji se vraćaju na Zemlju".

Ne postoji niti jedan rečnik koji točno opisuje nastanak riječi "FORE", međutim, *The Shorter Oxford Dictionary* bilježi prvu pojavu te riječi 1878 kao uzvik upozorenja ljudima koji se nalaze u smjeru u kojem leti golf loptica. Ta je riječ opisana kao skraćenica riječi before.

Postoji dodatno objašnjenje prvi puta spomenuto 1857 u rečniku golf izraza koji je usko vezan sa riječi Caddie.

Sredinom 19. stoljeća golf loptice bile su vrlo skupe te su golferi zapošljaveli tzv. Forecaddies koji su stajali na terenu gdje bi loptica otprilike trebala da padne. Njihova svrha je bila da odmah pronađu lopticu na terenu te smanje broj izgubljenih - slično kako su danas organizirani profesionalni golf turniri. Te "sakupljače loptica" zazivali su uzvikom "Fore-caddie" kako bi izbjegli rizik da oni sami budu pogođeni lopticom. Budući da je to prilično dugačka riječ za uzviknuti, navodno je od cijele riječi preostao samo dio "Fore" koji se koristi i danas.
**Jencarlos Canela** (Miami, Florida, 21. travnja 1988.) američki je glumac i pjevač kubanskog porijekla.

Životopis
---------

U vrlo ranoj dobi Jencarlos je radio kao dječji model. Pohađao je satove glasovira, gitare i udaraljki, a 2006. uspješno je maturirao. Godine 2008. Telemundo ga je odabrao za glavnog tinejdžerskog lika u sapunici *Pecados ajenos*, u kojoj je utjelovio lik Alfreda Torresa, a zajedno s dominikanskom pjevačicom Cristal Marie snimio je pjesmu *Dibujemos un mundo* za potrebe uvodne špice te serije. Grad Miami Beach angažirao ga je za zaštitno lice svoje kampanje. Glazbeni producent Rudy Pérez radio je s Jencarlosom na produkciji njegovog prvog albuma nazvanog *Buscame*. Prvi singl s tog albuma je *Amor Quédate*, koji se još uvijek vrti na mnogim radiopostajama diljem svijeta. Zanimljivo je spomenuti i to da je videospot za pjesmu *Amor Quédate* za samo nekoliko sati postao broj jedan na iTunesu, učinivši tu pjesmu jednom od najprodavanijih. Ista pjesma bila je korištena kao glazbena podloga na ulaznoj špici Telemundove telenovele *Anđeo i vrag*, u kojoj Jencarlos ima glavnu ulogu. Jencarlos je, zajedno s manekenkom i glumicom Everlayn Borges, bio protagonist mjuzikla *Miami Libre*.

2009. godine Jencarlos je proglašen jednim od 25 najmuževnijih latino-muškaraca. Dobitnik je i nagrade "Premios Sin Limite" kao najbolji tinejdžerski glumac i najbolji izvođač glazbene podloge za sapunicu. Samo tri mjeseca nakon što je izdao prvi album izabran je za finalista prestižne dodjele nagrada latino-glazbe "Premios Billboard". Njegov singl *Amor Quédate* bio je dva tjedna na vrhu Billboardove ljestvice. Krajem siječnja 2010. godine osvojio je i prvu zlatnu ploču za album "Búscame".

Filmografija
------------

| Television |
| --- |
| Godina | Naslov | Uloga | Bilješke |
| 2007.–2008. | *Pecados ajenos* | Alfredo Torres | Sporedna uloga. |
| 2008. | *Gospođa Barbara* | Asdrúbal | Manja uloga, Barbarin dečko u tinejdžerskim danima, ubijen. |
| 2009.–2010. | *Anđeo i vrag* | Angel Salvador (poznat kao *Vrag* i *Salvador Dominguez*) | Glavna uloga. |
| 2010.-2011. | *El Otro* |  | Glavna uloga |
| Gostujuća TV pojavljivanja |
| Godina | Naslov | Uloga | Bilješke |
| 2010. | *The Tonight Show with Conan O'Brien* | (kao Jencarlos; glumio sebe) | Glazbeni gost - *Amor Quédate* (134. epizoda). |
| Film |
| Godina | Naslov | Uloga | Bilješke |
| 2010. | *Más sabe el diablo: El primer golpe* | Angel Salvador (poznat kao *Vrag*) | *Izravno na DVD-u*; *prequel* Anđeo i vrag |

Izvori
------

1. ↑  Službena biografija Arhivirano 2010-05-28 na Wayback Machine-u (`en`)

Vanjske veze
------------

***Jencarlos Canela*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica
* Službena glazbena stranica Arhivirano 2010-11-13 na Wayback Machine-u
* Jencarlos Canela na IMDb-u (`en`)
**Kiteron** (starogrčki: ) je planinski venac dug oko 156 km koji se nalazi u središnjoj Grčkoj, između Beotije na severu i Atike na jugu. Sastoji se uglavnom od krečnjaka (vapnenca) i izdiže se do visine od 1.409 m. Severoistočnu stranu Kitereona čini planina Pastra.

Mitologija
----------

Na Kiteronu su se odigrali mnogi događaji iz grčke mitologije, a ta se planina naročito povezivala s bogom Dionisom; na Kiteronu je bio ostavljen tek rođeni Edip, a Akteon i Pentej su na njegovim obroncima bilo raskomadani; tu je i Herakle lovio i ubio kiteronskog lava.

U antici se smatralo da je ova planina nazvana po Kiteronu, mitskom kralju Plateje, koji je jednom prilikom pomogao Zevsu svojim savetom kad se Hera naljutila na svog supruga. Stoga je vrh Kiterona bio posvećen Zevsu Kiteronskom (Ζεῦς Κιθαιρόνίος), i tu se održavao Dedalski festival (Δαίδαλα). Prema verovanju Platejana, njihov prvi kralj bio je personifikacija planine Kiterona: "Platejani ne znaju ni za jednog kralja osim za Asopa i za Kiterona pre njega, a misle da je po ovome drugom nazvana planina, a po onome prvom reka".

Šuma, koja je pokrivala Kiteron, bila je puna divljači, a među njom su se u dosta ranom razdoblju mogli naći i lavovi i vukovi. Kitersonski lav, koga je ubio Alkatoj.

Historija
---------

Što se istorijskih događaja tiče, Kiteron se pojavljuje u pozadini bitke kod Plateje 479. pne. budući da su se tu odigrali mnogi manji okršaji pre same bitke. Kasnije su i kod Plateje i Eritre podignute utvrde, budući da je sama planina činila prirodnu granicu (premda često spornu) između Atine i Tebe.

Vanjski linkovi
---------------

* Theoi Project - Kithairon
**Katerina Alexandre Graham** (Geneva, 5. rujna 1989), poznatija kao **Kat Graham**, švicarsko-američka je glumica, model i pjevačica. Pojavila se u brojnim TV emisijama i filmovima kao i u glazbenim spotovima. Poznatija je po ulozi **Bonnie Bennet** u TV seriji „Vampirski dnevnici".

Životopis
---------

Katerina Graham rođena je u Ženevi, u Švicarskoj, a odrasla je u Los Angelesu, u Kaliforniji. Njezin otac, Josip, je iz Liberije, a njena majka Natasha podrijetlom iz obitelji ruskih i poljskih Židova. Njen otac bio je izvršni producent, a djed joj je bio veleposlanik UN-a, koji je služio 40 godina u Nizozemskoj, Švedskoj, Rumunjskoj, i Keniji. Njezini roditelji rastali su se kad je imala pet godina. Ima polubrata rođenog u Izraelu.  

Graham je pohađala židovsku školu te govori engleski, španjolski i francuski, kao i nešto ivrita i portugalskog.

Gluma
-----

Kat je započela svoju karijeru u dobi od šest godina. Tijekom sljedećih osam godina, pojavila se u raznim reklamama, uključujući one za Barbie, K-Mart, Pop tarts i Edison. Sa 17, Graham je sudjelovala u nacionalnoj marketinškoj kampanji za oglašavanje Coca-Colinih bezalkoholnih pića Fanta. Graham se pojavila u marketinškoj kampanji, kao pripadnik "Fantanas", poznat kao Capri.
  
U dobi od 15, Graham je zapela za oko koreografkinji Fatimi Robinson, te ju je pitala za izvođenje na BET Awards, u pozadini plesačice za Lil 'Bow Wow-a. Graham je nastavila s radom pozadinske plesačice za Missy Elliot, Pharrell, Jamie Foxx, i koreografe Hi-Hata i Michaela Rooneyja. Graham se pojavila u različitim glazbenim spotovima, uključujući Akonov "Lonely", Justinov Bieberov i Usherov "Somebody to Love (Remix)" i druge.

  
Graham se pojavila u raznim televizijskim emisijama, uključujući CSI: Crime Scene Investigation, The OC, Malcolm u sredini, Joan of Arcadia, Strong Medicine i dr.

Također se pojavila kao Jacksonova djevojka, Allison, u Hannah Montana, kao i integralni karakter Bonnie Bennett u Vampirskim dnevnicima. Glumila je i u Ponovo 17 sa Zacom Efronom.
**Kisvárda** čita se *Kišvarda* (njemački: *Kleinwardein*) je grad na sjeveroistoku Mađarske od 16,628 stanovnika, koji administrativno podpada pod Županiju Szabolcs-Szatmár-Bereg.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kisvárda leži slivu rijeke Tise, nedaleko od tromeđe Mađarska - Ukrajina - Slovačka, udaljena 47 km sjeveroistočno od Nyíregyháze, na magistralnom
putu E573 za Ukrajinu

Historija
---------

Kad su Ugari zauzeli taj kraj podigli su 895. utvrdu na brdu.

Tokom 13. vijeka mjesto je postalo feud porodice Várday koja je značajno utjecala na razvoj Kisvárde. Tako je Pelbárt Várady 1415. podigao dvorac, pa je nakon toga - 1421. Kisvárda dobila status grada, a István Várday nadbiskup Kalocse i dvorski kancelar kralja Matije Korvina uspio je 1468. ta prava povećati.

Za Austrijsko-turskih ratova opala je važnost grada, pa je opustio.

Ponovni razvoj mjesta počeo je krajem 18. vijeka, kad se razvila industrija. Nakon stagnacije između dva rata, Kisvárda je ponovno doživila progres tokom 1960-ih pa je 1970. ponovno dobila status grada.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Rumunjska, Târgu Secuiesc
* Njemačka, Hildburghausen
* Njemačka, Prien am Chiemsee
* Izrael, Karmiel
* Slovačka, Kraljovski Hlmec
* Poljska, Strzyzow
* Ukrajina, Mukačevo

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Szabolcs-Szatmár-Bereg" (engleski). City population. Pristupljeno 8. 06. 2016.

Vanjske veze
------------

***Kisvárda*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Kisvárdaa* (`hu`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Katey Sagal** (Hollywood, 19. siječnja 1954.), američka glumica, pjevačica i spisateljica, nominirana za Zlatni globus.

Rodila se kao **Catherine Louise Sagal** u Hollywoodu, Kalifornija. Potječe iz obitelji koja se bavila šoubiznisom. Otac Boris bio je redatelj i ruski Židov koji je imigrirao u SAD. Majka Sara bila je producentica. Ima brata glumca i dvije mlađe sestre blizanke koje se također bave glumom. Studirala je na prestižnom Kalifornijskom institutu za umjetnost.

U razdoblju od 1971. do 1975. godine pojavila se u nekoliko filmova, čak u sporednoj ulozi jednog o TV filmova ciklusa "Columbo" (taj film režirao je njen otac).

Godine 1985. vratila se televizijskim filmovima, a onda je 1987. dobila ulogu Peggy Wanker Bundy. Njen lik neukusno se odijevao, nije bio nekako posebno obrazovan, i stalno se žalila da je muž ne voli jer nije imala seksualni život. Njena crvena kosa u seriji bila je zapravo perika.

Nakon kraja serije posvetila se drugim projektima, koji su imali različiti uspjeh. Udavala se tri puta i ima troje djece. Jedno dijete rodila je mrtvo.

Dosad je objavila dva glazbena albuma.

Vanjske poveznice
-----------------

* Katey Sagal's web site
* The official Katey Sagal MySpace page
* The Katey Sagal Source
* Katey Sagal na IMDb-u (`en`)
* Katey Sagal cast bio on The WB
* Rules and recognition of Katey Sagal Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
***Iōannēs*** (***Ioannis***) ***Komnenos Raoul Doukas Angelos Petraliphas*** (Ἱωάννης Κομνηνός Ῥαούλ Δούκας Ἄγγελος Πετραλίφας) bio je grčki plemić. Živio je tijekom vladavine cara Mihaela VIII. Paleologa.

Njegovo se ime može kroatizirati kao **Ivan Komnen Raul Duka Anđeo Petralifas**.

Životopis
---------

Ioannis je bio sin plemića Aleksija Raula (Ἀλέξιος Ῥαούλ) i njegove žene, koja je bila nećakinja cara Ivana III. Duke Vataca (Ιωάννης Γ΄ Δούκας Βατάτζης). Ioannis je bio brat Izaka i Manuela, koji je bio *epinkernes*.

Tijekom vladavine cara Teodora II. Laskarisa Rauli su jako patili jer je on volio ljude „skromna podrijetla". Mnogim plemićima su bila oduzeta prava. 

Nakon što je plemić Mihael postao car, on je učinio Iōannēsa *protovestiariosom*.

1259. Mihael je poslao Iōannēsa s Ivanom Paleologom i Aleksijem Strategopoulosom u Makedoniju.

Obitelj
-------

Jelena Nemanjić Šubić je bila potomak Iōannēsa.
Iōannēs je oženio plemkinju Teodoru Paleolog, a ona mu je rodila Irenu i Anu.

Irenin je muž bio Konstantin Paleolog (sin Mihaela VIII.) te je Iōannēs bio predak kraljice Marije Paleolog.

Izvori
------

1. ↑  Alexander Petrovich Kazhdan, *The Oxford Dictionary of Byzantium*
2. ↑  Macrides, Ruth (2007). *George Akropolites: The History – Introduction, Translation and Commentary*. Oxford, United Kingdom: Oxford University Press.
3. ↑   Pachymeres Vol I, De Michaele Palaeologo, Liber II, 13, p. 108.
4. ↑  Polemis, Demetrios I. (1968). *The Doukai: A Contribution to Byzantine Prosopography*. London, United Kingdom: The Athlone Press.
5. ↑   IOANNES Komnenos Doukas Angelos Petraliphas Raoul