recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Saturn*, Polidoro da Caravaggio (16. vek)
**Saturn** (lat. *Saturnus*) drevni je italski bog, u Rimu poštovan kao zaštitnik setve i drugih poljoprivrednih radova. Kasnije je, pod uticajem grčkih mitova, izjednačen s Kronom i povezan sa Dis Paterom, bogom Podzemlja, kao i s raznim božanstvima zemlje, prevenstveno boginjom Opom.

Mitologija
----------

Saturn je Opin suprug i Jupiterov otac. Kad ga je sin svrgao s vlasti, pobegao je u Italiju i nastanio se na Kapitolu, gde je osnovao manje naselje. Vreme Saturnove vladavine u Laciju bilo je zlatno doba *(aetas aurea)*, tokom kojega se živelo srećno, bez briga, bolesti i ratova. Saturn je naučio ljude da obrađuju zemlju i gaje lozu, a dao im je i prve zakone. Kad je iznenada nestao, Jan mu je podigao žrtvenik i ustanovio praznik kao milostivom bogu, koji obilato poklanja ljudima sve radosti života i dobra zemlje.

Etimologija
-----------

Prvobitna funkcija ovoga božanstva i danas je nejasna. Njegovo se ime povezuje sa imenicom *satus* (= setva), pa se uglavnom i smatra božanstvom semena i setve, a tu pretpostavku podržava i činjenica da je njegova glavna svetkovina održavana 17. decembra po Numinom kalendaru, odnosno između Konzualija kao proslave žitnice i Opalija kao proslave bogatstva. S druge strane, neki ispitivači povezuju Saturna s etrurskim bogom Satreom.

Kult
----

Ostaci Saturnovog hrama (osam stubova sasvim desno), sa tri stuba Vespazijanovog hrama (levo) i Slavoluka Septimija Severa (sredina)
Kralj Tul Hostilije posvetio je Saturnu hram i u njegovu čast ustanivio praznik Saturnalije *(Saturnalia)*, koji se održavao nekoliko dana počev od 17. decembra. Taj praznik označava završetak zemljoradničkih radova i početak nove agrarne godine. 

Izrazita helenizacija Saturnovog kulta počinje 217. pne. nakon velikog lektisternija organizovanog po nalogu Sibilinskih knjiga. Prinošenje žrtve ovom bogu obavljalo se na grčki način, tj. pokrivene glave. Kult Saturna u doba carstva bio je vrlo popularan i u zapadnim i u istočnim provincijama.

Svetilišta
----------

Saturnov hram, koji je podignut u podnožju Kapitola 497. pne. ubraja se u najstarija svetilišta u Rimu. U ovom hramu čuvana je državna riznica *(aerarium Saturni)*, a tu su držane i ploče sa urezanim zakonima te odluke senata. Saturnova kultna statua izrađena je po uzoru na grčkog Krona; prikazan je sa srpom u ruci i nogama uvijenim u vunene trake koje su odmotavane jedino u vreme Saturnalija.

Vidi još
--------

* Saturnijski stih
Pločica Zimri-Lina, cca. 1780 Muzej Louvre
**Zimrilim** je bio kralj grada-države Mari od oko 1779. do 1757. pne.

Bio je sin i nasljednik Iakhdunlima, ali je bio prisiljen pobjeći u Yamkhad nakon što su m oca ubile sluge u dvorskom puču. Grad je okupirao Shamshi-Adad I, kralj Assura, koji je na prijestio postavio svog sina Yasmah-Adada. Ubrzo nakon smrti Shamshi-Adada I, Zimrilim se vratio i izgnanstva te svrgnuo Yasmah-Adada uz pomoć Yarimlima, kralja Yamkhada.

Zimrilim je vladao Marijem oko dvadeset godina, te vodio niz pohoda s ciljem da uspostavi dominaciju u dolinama Eufrata i Rijeka Khabura. Proširio je gradsku palatu, učinivši je možda najvećom u tadašnjem svijetu, te predmetom zavisti svih drugih kraljeva.

Također je sudjelovao u zbivanjima na širem području, te je jednom (možda oko 1764. pne.) bio saveznik Hammurabija u njegovim ratovima protiv Eshnunne.

Zimrilimov lični život je poznat na osnovu pločica očuvanih u državnom arhivu Marija. Oženio je Shibtu, princezu Yakhmada, te imao najmanje osam kćeri s nekoliko žena. Neke od njih je dao udati za poglavare lokalnih gradova, a dvije su postale sveštenice. Korespondencija kralja i njegovih kčeri pokazuje da je Zimrilim cijenio njihove upravne sposobnosti, a kći Kiru je imenovao gradonačelnicom obližnjeg grada. Pretpostavlja se da se radilo o gradu imena Yarim-i-Adad, no klinasti zapisi su oštećeni i ne daju nedvosmislene podatke.

Godine 1757. pne. Hammurabi je osvojio i opustošio Mari (iako neki drže da se grad predao bez borbe). U tom trenutku Zimrilim nestaje iz istoriskih zapisa, te se pretpostavlja da je ubijen.

***Zimrilim*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ujgurski Kaganat**, **Ujgursko Carstvo** ili **Zemlja Toquz Oghuza** (imena iz doba dinastije Tang, na modernom Hanyu Pinyinu: tradicionalni kineski: ; pojednostavljeni kineski: ; pinyin: Huí​hú​ ili tradicionalni kineski: ; pojednostavljeni kineski: ; pinyin: Huíh​é​) bilo je turkiojsko carstvo  koje je postojalo od sredine 8. do sredine 9. vijeka. Predstavljalo je plemenski savez pod vodstvom orhonskog ujgurskog (回鶻) plemstva, za koje su Kinezi koristili izraz *Jiu Xing* ("Devet klanova") ili *Toquz Oghuz*.

Država je nastala godine 742. kada su Ujguri digli ustanak protiv svojih Gok Turskih sizerena, te 744. zauzeli najveći dio tadašnjeg Istočnog Turkijskog Kaganata. Nakon 762. su iskoristili slabost carske Kine uslijed An Shi ustanka kako bi osvojili značajna područja Centralne Azije. Godine 841. su državu uništili Kirgizi, dovevši do ujgurske dijaspore širom Centralne Azije.

Literatura
----------

1. ↑  *China's last Nomads: the history and culture of China's Kazaks* Linda Benson, Ingvar Svanberg Edition illustrated, M.E. Sharpe, 1998, ISBN 1-56324-782-8, 9781563247828. p.16-19

* The Uighur Empire: According to the T'ang Dynastic Histories, A Study in Sino-Uighur Relations, 744-840. Author: Mackerras, Colin. Publisher: Australian National University Press, 1972. 226 pages.
**Šokol** je izvorni proizvod koji se od davnina priprema u Ninu i okolnim mjestima. Način pripreme tajna je svake obitelji koja ga priprema. Začeci pripreme šokola sežu u 17. stoljeće.

Sedamdesetih godina 20. stoljeća zbog razvoja turizma napušta se držanje stoke u urbanim dijelovima grada, ali tradicija pripreme šokola ne prestaje. Meso se danas nabavlja od prirodno uzgojenih svinja. Šokol je delicija i poslužuje se u najsvečanijim prilikama. U Ninu i okolici autohtoni naziv za šokol je "šoko".

Priprema
--------

Šokol je suhomesnati proizvod dobiven od mesa svinjske vratine.
Priprema se slično kao pršut, tri do sedam dana ostavlja se ležati u morskoj soli, zatim se stavlja u kuhano crno vino i na kraju se meso oblaže i "špikuje" začinima: paprom, klinčićom, muškatnim oraščićima.

Tako pripremljeno meso stavlja se u poseban ovitak i vezuje na poseban način sa špagom. Nakon toga dolazi do posljednje faze obrade, šokol se stavlja nekoliko dana na dim, a nakon dimljenja na vjetar - buru. Nakon nekoliko mjeseci sušenja u prozračnoj prostoriji šokol je spreman za degustaciju. Zanimljivo je da je svaki šokol drugačiji što ovisi o tajnama obrade mesa, a bura koja puše u zimskim mjesecima je najpresudniji faktor za kvalitetu šokola.

***Šokol*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  |

**Ujedinjeno Kraljevstvo Libija** (arapski: المملكة الليبية / Al-Mamlakah Al-Lībiyya) zvano i *Kraljevina Libija* bila je monarhija koja je egzistirala od 1951. do 1969. kad je njen kralj Idris I svrgnut sa trona državnim udarom koji je izveo Moamer Gadafi.

Historija
---------

Nakon četverogodišnjeg natezanja i pregovaranja u Ujedinjenim narodima o budućnosti tadašnje (bivše) talijanske kolonije, - na Generalnoj skupština Ujedinjenih naroda u novembru 1949. je izglasano da Libija najkasnije do 1. januara 1952. treba postati 
ujedinjeno i nezavisno kraljevstvo.

Nakon tog je sastavljen ustav kojim se formira federalna država sa posebnim parlamentom za svaku od historijskih provincija (Tripolitaniju, Kirenajku i Fezan, a za kralja je izabran britanski favorit - Idris I.

On je 24. decembra 1951. proglasio je zemlju nezavisnom. Rad političkih partija je zabranjen, a kraljeva vlast je bila apsolutna. Uskoro su izbile i trzavice na relaciji Tripolitanija, Kirenajka jer je kralj osjećao veću sklonost prema Kirenajki i tamo počeo graditi novu prijestolnicu Beidu.

Iako se Kraljevina Libija pridružila Arapskoj ligi 1953. a 1956. za Sueske krize nije dozvolila Britanskoj armiji da koristi njeno ozemlje, ipak je Idrisova vlada u međunarodnim poslovima zauzimala prozapadna stajališta.

Kralj je na sebe privukao bijes mladih oficira za Šestodnevnog rata u junu 1967. kad je odbio jasno osuditi Izrael. Oni su na čelu sa pukovnikom Moamerom Gadafijem 1. septembra 1969. izveli državni udar i srušili monarhiju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Libya, History*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 22. 12. 2019.

Vanjske veze
------------

***Ujedinjena Kraljevina Libija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *The United Kingdom of Libya* (`en`)
**Soar** je rijeka u sredini Engleske duga 80 km, najveća pritoka rijeke Trent.

Karakteristike
--------------

*Soar* je najveća rijeka Grofovije Leicestershire, izvire kod sela Copston Magna u Grofoviji Warwickshire. 

Od tamo teče prema sjeveru po nizinskom kraju Leicestershira,uz velike meandre. Protiče kroz grad Leicester, gdje se spaja sa kanalom Grand Union. Zatim teče do Loughborougha, da bi nešto niže na granici Leicestershira kod mjesta Redhill u Countiju Nottinghamshire imao ušće u Trent.

Nakon više godina neuspjelih pokušaja da se Soar kanalizira i učini plovnim od rijeke Trent do Loughborougha, to je konačno ostvareno 1778. Nešto kasnije rijeka je kanalizirana do Leicestera.

Soar je znao često plaviti naročito nakon obilnih kiša, naročito su bile velike one iz 1955. i 1960.

Po lokalnoj legendi po rijeci je plutalo tijelo Richarda III i to pola vijeka nakon Bitke na Bosworthskom polju (1485) u kojoj je poginuo. Njegov je leš, navodno iskopan iz groba i bačen u rijeku.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*River Soar*" (engleski). Environmentdata. Pristupljeno 20. 09. 2016.
2. 1 2 3  „*River Soar*" (engleski). Canal & River Trust. Pristupljeno 20. 09. 2016.

Vanjske veze
------------

***Soar*** na Wikimedijinoj ostavi

* *River Soar* (`en`)
* Soar Catchment Map[*mrtav link*] (`en`)
Sapun
**Sapun** je anionski surfaktant, koji se upotrebljava za pranje i čišćenje, dajući površinski aktivan anion u vodenom rastvoru. Sapuni su alkalne soli viših masnih kiselina. Industrijski se proizvode procesom saponifikacije, pri čemu se kao sirovine koriste prirodna ulja i masti, koje se obrađuju jakim rastvorom baze (najčešće natrijum hidroksid). Pri tome nastaje smjesa alkalnih soli masnih kiselina i glicerola.

Djelovanje
----------

Djelovanje sapuna
Sapuni omogućavaju čišćenje zahvaljujući specifičnoj strukturi molekula. Molekule sapuna imaju hidrofilni dio, koji se rastvara u vodi i hidrofobni dio, koji rastvara nepolarne molekule masti. Masnoće koje su bile zadržane na koži ili tkanini kao prljavština, djelovanjem sapuna počinju da se rastvaraju u vodi zahvaljujući formiranju micela. Micele su sastavljene od nekoliko desetina ili stotina molekula, čije su hidrofilne grupe okrenute prema vodi, a hidrofobni lanci okrenuti jedan prema drugom. Hidrofobni dio rastvara masti iz prljavštine i omogućava njihovo uklanjanje u vodeni rastvor, u obliku emulzije.

Proizvodnja
-----------

Saponifikacija se izvodi u kotlu, gdje se rastopljenoj masnoći dodaje jedan dio natrijum hidroksida, pri temperaturi 100 °C, koja se postepeno povećava do 130 °C. Najprije nastaje emulzija masti i luga, a nastavkom saponifikacije nastaje sapunski lijepak, kada se dodaje ostatak baze. Nakon dovoljnog kuhanja uz miješanje, dodaje se natrijum hlorid (ili njegov zasićeni rastvor), pri čemu nastaju dva sloja. Gornji sloj sadrži sapun i elektrolite, a donji sloj sadrži vodu, kuhinjsku so, bazu i nečistoće. Sirovi sapun se odvoji i dalje prerađuje na razne načine.
Osim postupka vruće saponifikacije, postoji i postupak hladne saponifikacije, koji se koristi kada masti i ulja sadrže dosta nižih ili nezasićenih masnih kiselina. Kod hladnog postupka saponifikacija se izvodi na temperaturi 30 - 35 °C u otvorenim kotlovima. Sirovi sapun se mora sušiti, jer sadrži veću količinu vode. Osušeni sapun se na pilir-mašinama prevodi u oblik rezanaca ili pahuljica, a zatim vodi na prese, gdje se istiskuje kroz odgovarajuće otvore. Tako dobivena sapunska traka se siječe i dalje obrađuje u odgovarajući oblik.

***Sapun*** na Wikimedijinoj ostavi
**Zelena menestra** tradicionalno je i autohtono jelo dubrovačkog kraja. U povijesnim spisima se spominje još od daleke 1480. godine. Uskoro bi se trebalo naći na popisu UNESCO-ove zaštićene nematerijalne baštine.

Iako se zelene menestra pojavljuje u raznim oblicima i u raznim dijelovima dubrovačkoj kraja, ipak je to autohtono konavosko jelo. Tradicija spremenja zelene menestre okrunjena je i natjecanjem u kuhanju zelene menestre koja se odvija u okviru menifestacije Mirisi Božića u Konavlima. 

Župljanima najdraže jelo, zacijelo je zelena menestra. Župljani, odvjeka ratari i uzgajivači sitne stoke od plodova svojih težačkih ruku spravljahu zelenu menestru.

Kaštradina (suha bravetina), suha svinjetina („štuk" od pršuta (bedrena kost), panceta (slanina), svinjska glava...), te neizostavne suhe domaće kobasice, nosivi su dio zelene menestre. U vodi u kojoj se već prije skuhalo meso kuha se kupus (raštan, verza, glavati...), patate (krumpir) i malo larda (svinjska mast).

Servira se toplo složeno suho meso i kobasice na plitici (tacni), a kupus u dubokoj zdjeli s malo tekućine. Neizostavni začin u Župi pri uživanju u menestri je freško (svježe) izvađeni i izgratani (naribani) hren. Čaša domaćeg crnog vina je sjajan epilog objeda od menestre.

Izvori
------

1. ↑  Dubrovački list
Koordinate: 39°31′N 67°34′E﻿ / ﻿39.517°N 67.567°E﻿ / 39.517; 67.567

**Sarazm** (ruski: *Саразм*, od tadžičke riječi *sarizamin*, što znači "početak svijeta") je arheološki lokalitet drevnog grada i istoimeni *jamoat* (tadžičke općine) u županiji Pandžakent (slika desno), pokrajina Sogdijana u sjeverozapadnom Tadžikistanu, uz samu granicu s Uzbekistanom.

Na ovom mjestu su 1976. godine otkrivena najranija ljudska naselja u dolini Zarafšan, koja datiraju u oko 3000. pr. Kr. (bakreno doba i prvo brončano doba u Srednjoj Aziji). Tada je Sarazm bio najveće metalurško središte Srednje Azije iz kojega su se izvozili proizvodi od metala (sjekire, bodeži, noževi, koplja, riblje udice i ukrasi), ali i tirkiz koji se vadio u okolici sve do Bliskog istoka i Indonezije. Ovaj "predgradski" arheološki lokalitet, površine više od 100 hektara, je "svjedočanstvo razvoja ljudskih naselja u Srednjoj Aziji od 4. do kraja 3. tisućljeća pr. Kr.", zbog čega je upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji 2010. godine kao tada jedina svjetska baština u Tadžikistanu.

Grad je osnovan oko 1500. pr. Kr. i bio je veliko središte poljoprivrede i proizvodnje bakra, o čemu svjedoči i iskopana palača s više svjetovnih i sakralnih prostorija koja se proteže na 250 m².

Izvori
------

1. ↑  Lokalitet Sarazma je otkrio lokalni farmer Ašurali Tailonov otkrivši bakreni bodež prilikom lokalnih građevinskih radova.
2. ↑  D.W. Anthony, *The Horse, the Wheel, and Language: How Bronze-Age Riders from the Eurasian Steppes Shaped the Modern World*, 2008. Princeton University Press, str. 419. ISBN 0-691-05887-3

* Klaus Pander, *Central Asia*, DuMont Art Travel Guide, Ostfildern, 6. izdanje, 2005. ISBN 3-7701-3680-2

Vanjske veze
------------

***Sarazm*** na Wikimedijinoj ostavi

* Znamenitosti Pendžikenta (`ru`) Preuzeto 6. lipnja 2011.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 238114834

 |
**Ternitz** je grad na istoku Austrije od 14,834 stanovnika, koji administrativno podpada pod Okrug Neunkirchen.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ternitz leži na jugu Donje Austrije na ušću potoka Sierning u rijeku Schwarzu, na zapadnom kraju Steinfelda.

On je praktički spojen sa Neunkirchenom a i sa Wiener Neustadtom i formira industrijsko predgrađe Beča, od kog je udaljen pedesetak km, a kako pored grada prolazi Južni autoput A2, odlično je povezan s njime.

Historija
---------

Ternitz je prvi put zabilježen u dokumentima 1352. Od 19. vijeka je izrastao u industrijsko naselje, sjedište čeličane 
Schoeller iz koje je početkom 20. vijeka izrasla kompanija Schoeller-Bleckmann.
Ternitz je 1923. postao općina, a 1948. je dobio status grada,

Zbog krize u metalurgiji se Schoeller-Bleckmann 1989. raspao na 19 poduzeća.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost Ternitza je utvrđena romaničko - gotička crkva sv. Ivana, sa freskama iz 1270. i iz 14. / 15. vijeka.

Privreda
--------

Od 4198 zaposlenih u 1991. 60 % je radilo u industriji koja proizvodi medicinske instrumente, opremu za naftna polja (konstrukcije, čelične cijevi, žicu, kompjuterske programe), stlačene aluminijske odljevke, alat i alatne strojeve, pile, kvarc i vatrostalne materijale za građevinarstvo.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Niederösterreich" (engleski). City population. Pristupljeno 25. 02. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Ternitz*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 25. 02. 2016.

Vanjske veze
------------

***Ternitz*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Ternitza* (`de`)
**Sobra** (tal. *Porto Mezzo*) je mjesto na otoku Mljetu. Nalazi se u dubokom zaljevu na sjevernoj strani otoka i glavna je otočna luka.

Povijest
--------

Sobra je stalno naseljena od druge polovice 19. stoljeća, a nastala je kao luka Babinom Polju. Odavdje su prije isplovljavale mljetske gajete na vesla i jedra sa drvima, koje je služilo kao građevinski materijal u Dubrovniku za vrijeme Republike. U starim dubrovačkim listinama iz 15. stoljeća spominje se i posebna vrsta *bračere*, pod imenom **mljetska barka**, te posebno **mljetsko jedro**. Godine 1880. na mjestu današnjeg naselja je izgrađeno manje pristanište, a ubrzo je bila uključena u stalnu brodsku vezu između Trsta i Kotora te se od tog vremena smatra glavnom mljetskom lukom.

Stanovništvo
------------

Sobra je nastala kao luka nedalekom Babinom Polju te su prvi stanovnici došli i tog mjesta. Sobra je jedino mjesto na otoku koje konstantno bilježi porast broja stanovništva. Prema popisu stanovnika iz 2001. godine, Sobra ima 102 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Gospodarstvo
------------

Sobra svoje gospodarstvo temelji na turizmu i na prometu. Iz Sobre svakodnevno isplovljavaju brodovi prema lukama Prapratno (Pelješac) i Gruž (Dubrovnik) te prema otoku Šipanu. Također, u Sobru pristaje međunarodni Jadrolinijin brod za Bari (Italija). Zbog blizine blatine, Sobra ima vlastiti vodovod i vodocrpilište.

Promet
------

Trajektna luka
U mjestu je trajektna luka koja otok spaja s kopnom, putem linije Dubrovnik - Suđurađ (Šipan) - Sobra.

Kroz mjesto prolazi državna cesta D120, koja spaja naselje s ostatkom otoka, a do trajektne luke vodi 1,1 km dugi odvojak (državna cesta D123).

Izvori
------

1. ↑  DZS - Popis stanovništva 2001. godine
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

* Dabelić, I. (2004.) *Mljet - zeleni otok*, Vjesnik: Zagreb
* Radovinović, R. (1999.) *Hrvatski Jadran*, Naprijed: Zagreb
* *Zbornik otoka Mljeta* (1989.), Dubrovački muzej - Odjel socijalističke revolucije: Dubrovnik

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Mljet |
| --- |
| Babino Polje • Blato • Goveđari • Korita • Kozarica • Maranovići • Okuklje • Polače • Pomena • Prožura • Prožurska Luka • Ropa • Saplunara • Sobra |
|  |  |
| --- | --- |
|  | Molimo Vas, obratite pažnju na **važno upozorenje** u vezi tema o **zdravlju (medicini)**. |

  

**Trihomonijaza** (Trichomoniasis) je bolest urogenitalnog trakta koja se u velikoj većini slučajeva prenosi polnim putem. Žene se smatraju rezervoarom infekcije a muškarci faktorom širenja. Uzročnik bolesti je Trihomona vaginalis, stanovnik vagine i prostate. U vagini se hrani leukocitima i bakterijama. Izaziva degeneraciju i deskvamaciju epitela vagine.

Simptomi
--------

U vagini se javlja redak, beo ili žućkast sekret često penušav, sladunjavog mirisa, u kom se mogu naći mnogobrojni trihomonasi i leukociti, kod nekih žena javlja se bol prilikom seksualnog odnosa ili mokrenja. Vrlo često se na ovu bolest nadoveže i gljivična ili bakterijska upala. Tokom dužeg vremenskog perioda akutna upala se smiruje i prelazi u hroničnu. Kod muškaraca se simptomi vrlo retko javljaju.
Leči se Metronidazolom, i potrebno je istovremeno lečenje oba partnera.

Literatura
----------

* hrvatska medicinska enciklopedija Arhivirano 2018-08-31 na Wayback Machine-u
Položaj termosfere u atmosferi
**Termosfera** je najveći sloj u Zemljinoj atmosferi između mezosfere i egzosfere. Nalazi se na visini 90-500 km. Temperatura u termosferi raste do čak 1500°C radi ionizacije zraka (atomi u zraku postaju ioni zbog djelovanja Sunčevog zračenja). Sloj u kojem se nalazi ionizirani zrak zove se ionosfera. U termosferi je zrak izrazito rijedak, tako da se značajke atmosfere vrlo slabo osjete (najveći dio se nalazi iznad Kármánove crte na visini od 100 km na kojoj se smatra da počinje svemir). Međunarodna svemirska postaja ima stabilnu putanju u termosferi, negdje između 320 km i 380 km. Polarna svjetlost se javlja u termosferi.

U termosferi, na tim velikim visinama, ostaci atmosferskih plinova se raspoređuju slojevito, prema molekularnim masama. Temperatura se povećava sa visinom i znatno ovisi o Sunčevoj aktivnosti. Ionizirane čestice u termosferi omogućuju prijenos radio valova na velike udaljenosti. 

Iako temperatura tih razrijeđenih plinova u termosferi može narasti i do 2500°C, ne može se osjetiti ta vrućina, zato što je tlak skoro kao u vakuumu i nema dovoljno sudaranja atoma i molekula, da bi se mogao ostavariti prijenos topline. Normalni termometar bi očitavao temperature daleko ispod 0 °C. Atmosferski sloj na visini od 120 km smatra se granicom rasipanja svjetlosti koja određuje boju neba. Iznad te visine nebo se čini sasvim crno. U slojevima iznad 160 km, vlada vječna tišina, jer se zvuk ne rasprostire na daljinu. Smatra se da prilike u termosferi djelomično odgovaraju uvjetima koji vladaju u svemiru. Dio Zemljine atmosfere zaključno s termosferom u kojemu se slojevi određuju na osnovi promjena tempetarure prema visini naziva se još i unutrašnja sfera. Iznad nje počinje vanjski dio atmosfere - egzosfera.

Izvori
------

1. ↑   Duxbury & Duxbury: "Introduction to the World's Oceans", 5ed. 1997
2. ↑   Arhivirano 2011-07-19 na Wayback Machine-u "Meteorologija i zaštita od prirodnih nepogoda"

| * p
* r
* u
Zemljina atmosfera |
| --- |
| Troposfera • Stratosfera • Mezosfera • Termosfera • Egzosfera |
| Tropopauza • Stratopauza • Mezopauza • Termopauza |
| Ozonski omotač • Turbopauza • Jonosfera |
| Homosfera • Heterosfera |
**Sarajevski muftiluk**, muftijstvo je Islamske zajednice koje djeluje na području Bosne i Hercegovine. Sjedište muftijstva je u Sarajevu. Trenutačni muftija je Nedžad ef. Grabus (od 2021.). 

U Sarajevu je također sjedište Vojnog muftiluka u Bosni i Hercegovine i Tarikatskog centra u Bosni i Hercegovini.

Historija
---------

Položaj Sarajevskog muftiluka u okviru Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini
Sarajevski muftiluk je ustanovljen za vrijeme Osmanskog carstva. Gazi Husrev-beg je za muderisa svoje medrese propisao: *"On treba ljudima davati tumačenja onih šerijatskih pitanja za koja se budu tražila objašnjenja i to na osnovu najtemeljnijih šerijatsko-pravnih učenja (mezbeb) i mišljenja, uzimajući u svakom pojedinačnom slučaju knjigu fetvi."* Ovim dijelom Vakufname (zadužbine) Gazi Husrev-bega ustanovljena je institucija Muftijstva sarajevog.

Austrougarske vlasti u Bosni i Hercegovini uglavnom su prihvatile osmansku administrativnu i sudbenu podjelu Bosne i Hercegovine, ali je vrhovno vjersko vodstvo povjereno Ulema-i-medžlisu s reis-ul-ulemom na čelu. Kako je za prvog reisu-l-ulemu izabran sarajevski muftija Mustafa Hilmi ef. Hadžiomerović, Sarajevsko muftijstvo privremeno je ukinuto, kasnije je ponovo aktivirano, a njegovo se područje podudaralo sa prostorom Sarajevskog okruga.

Prema Ustavu Islamske zajednice u Kraljevini Jugoslavije od 9. jula 1930. godine, kada su na teritoriju Bosne i Hercegovine bila četiri muftiluka, u sastavu Sarajevskog muftiluka ulazili su: Sarajevski, Rogatički, Višegradski, Čajnički, Fočanski, Visočki, Fojnički, Zenički, Žepački, Travnički i Bugojanski srez i sva mjesta Drinske banovine koja nisu pripadala Tuzlanskom muftiluku.

Organizacija
------------

Danas Sarajevskom muftiluku pripada deset medžlisa Islamske zajednice i to su: Breza, Fojnica, Gračanica (Visoko), Kakanj, Kaljina, Kiseljak, Olovo, Sarajevo, Vareš i Visoko, koji su dalje podijeljeni na džemate. Džemati čine najmanje organizacione jedinice Islamske zajednice.

Na području Sarajevskog muftiluka djeluju i tri obrazovne ustanove Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini. To su: Gazi Husrev-begova medresa u Sarajevu, Medresa "Osman ef. Redžović" u Čajangradu, te Fakultet islamskih nauka u Sarajevu.

Spoljašnje veze
---------------

* Službene stranice Muftijstva sarajevskog

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| p • r • uIslamska zajednica u Bosni i Hercegovini |
| --- |
|  |
| **Muftijstva** | • Banjalučki muftiluk • Bihaćki muftiluk • Goraždanski muftiluk • Mostarski muftiluk • Sarajevski muftiluk • Travnički muftiluk • Tuzlanski muftiluk • Vojni muftiluk • Zenički muftiluk • |
|  |
| **Mešihati** | • Islamska zajednica u Hrvatskoj • Islamska zajednica u Republici Sloveniji • Islamska zajednica u Srbiji (Beogradski muftiluk • Novosadski muftiluk • Preševski muftiluk • Sandžački muftiluk) • |
|  |
| **Dijaspora** | • Islamska zajednica Bošnjaka u Australiji • Islamska zajednica Bošnjaka u Zapadnoj Evropi • Islamska zajednica Bošnjaka Sjeverne Amerike • |

 |
**Zeča** (talijanski: *Levrera*) je nenaseljeni otočić u Jadranskom moru u Hrvatskoj, koji administrativno podpada pod grad Cres u Primorsko-goranskoj županiji.

Karakteristike
--------------

Zeča je geološki nastavak otoka Cresa, od kog je udaljen 3,5 km. Najbliže naselje je Martinšćica, a nešto južnije leži otoka Unije.

Zeča ima svega 2,55 km², a dužina njegove obale iznosi 9,613 km. .

Otočić se pruža u smjeru sjeveroistok – jugozapad, dug je 3,4 km i širok do 1 km. Najviši vrh ima 67 metara.

Građen je od vapnenca i najvećim dijelom iskrčen, pa je obrastao makijom. Nije baš razveden, pa ima samo par većih uvala; Slanci, Lušeška dražica i Ustrinski portić.

Danas se koristi kao lovište i uzgajalište divljači, a nekad je bio poznat po brojnim kunićima.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Coastline length and aeras of island...*" (engleski). Geoadria. Pristupljeno 08. 05. 2017.
2. 1 2 3 4 5  „Državno uzgajalište divljači: VIII/27 - "Zeča"" (hrvatski). Lovački savez PGŽ. Pristupljeno 12. 05. 2017.

Vanjske veze
------------

***Zeča*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Otok Zeča na karti Jadrana* (`sh`)
**Sara Lee Corporation** (NYSE: SLE) je američka kompanija za proizvodnju potrošačke robe sa sjedištem u Illinoisu. **Sara Lee** je isto tako ime za niz prehrambenih proizvoda u obliku zamrznute i pakirane hrane, često poznatih pod dugotrajnim sloganom "Nobody doesn't like Sara Lee" ("Nitko ne ne voli Saru Lee"). Godine 2006. Sara Lee je objavila novu kampanju na razini kompanije pod geslom : "joy of eating" ("Užitak u jelu"). Kampanja je dio restrukturiranja Sare Lee, odnosno pokušaja da Sara Lee fokusira svoje aktivnosti na svoje temeljen brandove vezane uz hranu i pića, uključujući brandove vezane uz peciva, delikatese i slastice.

Kompanija vuče porijeklo iz godine 1939, kada je Nathan Cummings dobio *C.D. Kenny Company*, kompaniju za veleprodaju šećera, kave i čaja u Baltimoreu, te stvorio *Consolidated Foods Corporation*. Godine 1956. kompanija je kupila kompaniju poznatu pod nazivom "Kitchens of Sara Lee", koja je poslije postala jedna od kompanijih najpoznatijih branodva. Godine 1985. uprava je prihvatila ime branda kao ime cijele korporacije. 

Godine 2004. Sara Lee Corporation je imala poslovne aktivnosti u 58 država; prodavala je hranu, odjeću i predmete za domaćinstvo u preko 200 država; te imala 150.000 uposelnika širom svijeta.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica Arhivirano 2008-04-27 na Wayback Machine-u (engleski)
* HanesBrands.com Stranica kompanije (engleski)
**Saputnik** ili **suputnik** (ruski: ; engleski: ) je naziv u koji u najširem smislu označava člana neke organizacije koji dijeli njene ciljeve i ideologiju i/li pomaže u njihovom ostvarivanju, a da sam nije njen član. U užem smislu se taj izraz prvenstveno odnosi na pristaše i simpatizere komunizma koji iz različitih razloga nisu članovi komunističke partije niti uz nju neposredno vezanih organizacija.

Sam izraz je nastao u SSSR-u 1920-ih. Originalno se pripisivao ruskom marksističkom piscu i sovjetskom komesaru Anatoliju Lunačarsku, ali se prvi put spominje od strane Lava Trockog u njegovoj knjizi 1923. *Književnost i revolucija* gdje je nastojao objasniti odnos Partije prema ruskim avangardnim književnicima lijeve orijentacije.

Stekao je veliku popularnost u SAD iza drugog svjetskog rata, pogotovo za vrijeme makartističkih progona 1950-ih, gdje se od strane desničarskih i antikomunističkih krugova koristio za mnoge istaknute intelektualce i druge javne ličnosti lijeve orijentacije. Jedna od epizoda TV-serije *X-Files* čija je radnja smještena u taj period nosi ime Travelers ("putnici").

Povezano
--------

* Korisni idiot

Literatura
----------

* Caute, David (1973). *The Fellow-Travellers: A Postscript to the Enlightenment*. London: Weidenfeld & Nicolson. ISBN 0-19-502937-2.
* Hollander, Paul (1981). *Political Pilgrims: Travels of Western Intellectuals to the Soviet Union, China and Cuba, 1928-1978*. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-502937-2.
* Hollander, Paul (2006). *The End of Commitment: Intellectuals, Revolutionaries, and Political Morality in the Twentieth Century*. Chicago: Ivan R. Dee. ISBN 1-56663-688-4.
* Viereck, Peter (1981). *Shame and Glory of the Intellectuals*. Piscataway: Transaction Publishers. ISBN 1-4128-0609-7.
**Zubajr ibn al-Avam** (arap. ), Muhamedov sljedbenik (ashab) i rašidunski vojni zapovjednik.

Djetinjstvo
-----------

Zubajr je rođen od oca al-Avama ibn Huvajlida, brata Hatidže bint Huvajlid i majke Safije bint Abdul-Mutalib, kćerke Abdul-Mutaliba. Rođen je u ogranku kurejškog plemena Asad, a bio je i rođak Muhamedov jer su njegova majka Safija i Muhamed bili djeca od dvije sestre. Imao je dvojicu braće, Saiba i Abdul-Kabu. Još u djetinjstvu je pokazivao osobine borbenosti i junaštva jer se spominje slučaj da se još kao dječak potukao s odraslim čovjekom pri čemu mu je slomio ruku. Otac mu umire dok je Zubajr bio još mlad. Opisivan je kao osoba srednje visine, mršav, tamne i dlakave puti ali rijetke brade. Kosa mu je padala do ramena.

Primanje islama
---------------

Nakon početka objave Kurana, Abu Bakr je uz Muhameda propovijedao islam. Zubajr je prihvatio islam pod utjecajem Abu Bakra,:115 i bio je četvrti ili peti odrasli muškarac koji je to učinio. Osim toga, bio je jedan od prvih petnaest muslimana koji su 615. godine učinili prvu hidžru, tj. iseljenje u Abisiniju.:146 Tom državom je vladao pravedni kralj, što je bio jedan od razloga zašto su se prvi muslimani sklonili baš tamo. Dok je bio u Abisiniji, izbila je pobuna protiv kralja i on se suprotstavio pobunjenicima na obalama Nila. Muslimani, u velikoj meri zabrinuti zbog gubitka svog zaštitnika, delegirali su Zubajra da bude njihov informator o novonastaloj situaciji. Otplivao je nizvodno Nilom do mjesta okršaja i nakon pobjede kralja, Zubajr se vratio muslimanima. Trčao je i mahao svojom odjećom govoreći: "Hura, kralj je pobjedio, a Bog je uništio svoje neprijatelje i učvrstio ga u njegovoj zemlji!" Muslimani se raduju.:153

Zubajr je bio među onima koji su se vratili u Meku 619. godine jer su čuli da su Kurejši prihvatili islam. "Ali kada su se približili Meki, shvatili su da je izvještaj netočan, tako da su ušli u grad pod zaštitom građana ili potajno.":167–168 Zubajr se pridružio općem iseljenju muslimana iz Meke u Medinu 622. godine, tj. hidžri. Prvo je stanovao kod al-Munzir ibn Muhameda. Muhamed mu je poklonio veliku parcelu za izgradnju kuće, kao i nekoliko stabala palmi.:77

Vojna karijera
--------------

* Bitka na Bedru
* Bitka kod Uhuda
* Bitka na Hendeku
* Bitka kod Hajbara
* Bitka za Meku
* Muslimansko osvajanje Egipta
* Prva fitna
	+ Bitka kamile

Porodica
--------
**Zapata western** je naziv za poseban podžanr spaghetti westerna koji se razvio u zapadnoevropskim kinematografijama krajem 1960-ih i početkom 1970-ih, a čiji su autori kroz žanrovske okvire nastojali promicati marksističke ili radikalno lijeve ideje. Ime je dobio po Emlianu Zapati, legendarnom vođi meksičke revolucije, koja je često služila kao vrijeme radnje takvih filmova. Najpoznatiji autor takvih filmova bio je italijanski režiser Sergio Corbucci. 

Takvi su filmovi obično imali dvojicu glavnih protagonista - neukog seljaka koga su nepravda i siromaštvo natjerali da se pobuni protiv lokalnih vlasti ili postane bandit; te obrazovanog i "prefriganog" evropskog pustolova ili prognanog revolucionara koji je s njim iz različitih motiva sklapao savez. Njih dvojica bi se na kraju suprotstavljali lokalnom krvoločnom i fašistoidnom vlastodršcu ili generalu u dosluhu s američkom ili evropskom multinacionalnom kompanijom, a čiji bi doglavnik - u pravilu psihopatski plaćenik iz SAD - bio glavni negativac. 

Meksička revolucija je bila čest motiv tih filmova, s obzirom da su s njom mogle vući paralele s tada aktualnom kubanskom revolucijom, te raznim ljevičarskim ili antikolonijalističkim pokretima u Trećem svijetu. Osim što se u tim ostvarenjima napadao kapitalizam, česte su bile reference na atentat na Johna F. Kennedyja, pokret za građanska prava u SAD te vijetnamski rat.

Jedno od najpoznatijih takvih ostvarenja je *A Fistful of Dynamite* Sergia Leonea iz 1971. godine, koje se, paradoksalno, smatrao i svojevrsnom kritikom žanra.

Povezano
--------

* Revizionistički western
* Partizanski film
* Politički film
| Internet protokoli |
| --- |
| Sloj aplikacije |
| BGP • DHCP • DNS • FTP • HTTP • IMAP • IRC • LDAP • MGCP • NNTP • NTP • POP • RIP • RPC • RTP • SIP • SMTP • SNMP • SOCKS • SSH • Telnet • TLS/SSL • XMPP |
| Transportni sloj |
| TCP • UDP • DCCP • SCTP • RSVP • ECN |
| Internet sloj |
| IP • IPv4 • IPv6 • ICMP • ICMPv6 • IGMP • IPsec |
| Sloj veze |
| ARP • NDP • OSPF • Tunneling protocol • L2TP • PPP • Media access control • Eternet • DSL • ISDN • FDDI |
| * p
* r
* u
 |

**UDP** (engl. ) je jednostavan protokol koji obezbeđuje osnovne funkcije transportnog sloja OSI modela. Definisao ga je Dejvid Patrik Rid 1980. godine, opisan je u RFC dokumentu pod brojem 768.

Usluge sa konekcijom i bez nje
------------------------------

Programi na krajnjim sistemima koriste usluge Interneta za međusobno slanje poruka, a sastavni delovi Interneta obezbeđuju sredstava za njihov transport. [[TCP/IP] mreža obezbeđuje dve vrste usluga aplikacijama krajnjih sistema, a to su 

* usluge sa konekcijom
* usluge bez konekcije

### Usluga bez konekcije

Kod usluge bez konekcije ne postoji procedura sinhronizacije, kada jedna strana aplikacija želi da pošalje paket drugoj strani program za slanje paketa to i učini. Budući da nema procedure sinhronizacije, dobija se na brzini, ali se gubi na pouzdanosti, nema kontrole toka ni zagušenja.
Internetska usluga bez konekcije.

Karakteristike
--------------

UDP-se koristi za razmenu paketa poruka („datagrama") između računara. Za razliku od protokola -TCP, ovaj protokol ne podrazumeva stalnu vezu nego se paketi „bacaju" odredišnom računaru, bez održavanja veze i provere grešaka. Na taj način, ovaj protokol ne garantuje isporuku paketa niti isti redosled isporuke paketa kao pri slanju. Zbog ovih osobina UDP protokol je brz i koristi se za aplikacije kojima je važna brzina a prispeće paketa i održavanje redosleda nije od velike važnosti, koristi ga veliki broj aplikacija, naročito multimedijalne aplikacije poput internet telefonije i video konferencije. Koriste ga protokoli RTP, VoIP, DNS, serveri za računarske igre itd.

Vidi još
--------

* TCP
* Mrežni protokol
* Spisak mrežnih protokola
U **zapadnoslovenske jezike** spada poljski i neki ostaci od Lektičkih jezika (Kašupski i njegova prastara verzija Slovinski), Donjelužički i Gornjelužički (koji se zovu i Wendish), češki i slovački. Više od 40 miliona ljudi govori poljski jezik u Poljskoj, nekim regionima u Češkoj i USA i Kanadi. Osnovni dijalekat poljskog je velikopoljski (na sjeverozapadu), malopoljski (na jugoistoku), šleski i mazovski (sličan kašubskom). Slovinski pripada sjevernoj grupi kašubskih jezika. Kašubski dijalekti, zajedno sa slovinskim se smatraju ostacima pomeranijskih jezika koji su pripadali lektičkoj grupi. Lektička grupa je isto uključivala i polapski jezik koga su govorili do 17. i 18. vijeka Sloveni u okolini rijeke Elbe (Laba). U to doba je već bio napisan riječnik i neki izrazi na tome jeziku.

Polapski jezik se graničio sa sorbijskim dijalektima koje govore Lužički Srbi u Istočnoj Njemačkoj. Gornjelužički dijalekat je baza za pismo a ostaci donjelužičkog se govore i u regiji Mužakova.

Češki se govori u Bohemiji, Moraviji i Šleziji. Pisani jezik je zasnovan na centralnom bohemijskom dijalektu koji se govori u regiji Praga. Slovačko pismo je zasnovano na bazi centralnog slovačkog dijalekta koji je govoren sredinom 19 vijeka. Zapadni slovački jezici su bliski sa moravijskim dok su istočni bliski sa poljskim i ukrajinskim.

***Zapadnoslavenski jezici*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Slavenski jezici |
| --- |
| **Praslavenski jezik** |
| Istočnoslavenski | 
* beloruski
* istočnorusinski
* ruski
* starobjeloruski †
* staronovgorodski dijalekt †
* staroruski †
* ukrajinski

 |
| Zapadnoslavenski | 
* češki
* kašupski
* knaanski †
* lužičkosrpski (gornjolužičkosrpski · donjolužičkosrpski)
* polapski †
* poljski
* pomoranski †
* slovački
* slovinački †
* šleski
* zapadnorusinski

 |
| Južnoslavenski | 
* bugarski
* crkvenoslavenski
* makedonski
* slovenski
* srpskohrvatski (bosanski / crnogorski / hrvatski / srpski)
* staroslavenski †

 |
| Mikrojezici i dijalekti | 
* banatskobugarski
* bunjevački
* čakavski
* gradišćanskohrvatski
* kajkavski
* moliškoslavenski
* prekmurski
* rezijanski
* slavenosrpski †
* slavenski (Grčka)
* torlački

 |
| Umjetni jezici | 
* Jazičije †
* međuslavenski
* russenorsk †
* Slovio

 |
| †izumrli jezici |
**Sarajevska škola pop rocka** je naziv za popularnu muziku nastalu između 1960. i 1991. godine, a koju su stvarali sarajevski umjetnici i bendovi.

Povijest
--------

Veljko Despot na snimanju s Bijelim dugmetom - jednim od najznačajnijih bendova u razdoblju Sarajevske škole pop rocka
Muzika nastala u ovom razdoblju pomogla je Sarajevu u stvaranju posebnog identiteta, zbog koje je Sarajevo postalo centar jugoslavenskog rock'n'rolla. Regionalni utjecaj ovog pravca je bio iznimno velik, stoga je značajno oblikovao popularnu muziku bivših jugoslavenskih republika sve do danas. Početak jugoslavenskih ratova i opsade Sarajeva se uglavnom uzimaju kao kraj ove ere.

Korijeni pravca naziru se u 1960-ima, kada se formiraju vokalno-instrumentalni sastavi poput Indexa, Pauka, Eho 61, Plavi dijamanti i Lutalice. Iz njih će postupno niknuti nekoliko najznačajnijih, poput Indexa, Bijelog Dugmeta, i solo pjevača (vjerojatno najistaknutiji među njima je Zdravko Čolić) - koji će biti kreatori i nosioci sarajevske pop rock scene.

U 1970-ima sarajevska scena je porasla, još uvijek sadržavajući iste središnje figure. Bendovi poput Bijelog dugmeta, na koje su veoma utjecali progresivni i klasični rock bendovi, kao što su Deep Purple i Led Zeppelin, uskoro postaju tinejdžerski idoli posvuda u zemlji. Zahvaljujući navedenim bendovima, sarajevska pop rock scena sve više skreće pažnju drugih, do tada vodećih centara Beograda, Zagreba, Lubljane i Novog Sada. 

Za razliku od drugih mjesta, pravac nije usporio eksplozijom punk rocka krajem 1970-ih. Stariji bendovi su mijenjali svoj stil, istražujući pop i folk, dok su se mlađe generacije muzičara lijepo inkorporirale u pokret pod utjecajem punka i novog vala.

Značajni bendovi kasnijeg perioda, posebice 80-ih uključuju Merlin, Plavi orkestar, Vatreni poljubac, Divlje jagode, Zabranjeno pušenje, Crno vino i Crvenu jabuku. Tada Sarajevska škola doživljava i svoj vrhunac, no skori početak rata označio je i kraj ovog muzičkog pravca.

Ipak, sarajevska pop rock ostat će zabilježena u muzičkim analima, upravo zahvaljujući svojim najboljim "zlatnim predstavnicima", koji su svojim pjesmama u protekla tri desetljeća izražavali jedinstven sarajevski duh.

Izvori
------

1. 1 2 3  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2013-09-09. Pristupljeno 2013-02-28.

* O Sarajevskoj školi pop rocka Arhivirano 2013-09-09 na Wayback Machine-u
Koordinate: 41° 53′ 42" SGŠ, 20° 59′ 01" IGD

**Tenovo** (mak. *Tenovo*) je naseljeno mesto u Republici Makedoniji, u severozapadnom delu države. Tenovo pripada opštini Brvenica.

Geografski položaj
------------------

Naselje Tenovo je smešteno u severozapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Gostivara, naselje je udaljeno 15 km severno.

Tenovo se nalazi u gornjem delu istorijske oblasti Polog. Naselje je položeno u istočnom delu Pološkog polja. Zapadno od naselje se pruža polje, dok se ka istoku izdiže Suva gora. Zapadno od sela protiče Vardar. Nadmorska visina naselja je približno 460 metara.

Klima u naselju je umereno kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Tenovo je imalo 1.602 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (87%), a u manjini su etnički Makedonci (13%). 

Većinska veroispovest u naselju je islam, a manjinska pravoslavlje. Početkom 20. veka broj pravoslavnih i muslimana u naselju je bio približan.

Vidi još
--------

* Opština Brvenica
* Spisak sela u republici Makedoniji

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Tenovo*** na Wikimedijinoj ostavi

* Opština Brvenica na sajtu ministarstva za lokalnu samoupravu Makedonije Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u (`mk`)

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Brvenica |
| --- |
| **Brvenica** • 
Blace •
Volkovija •
Donje Sedlarce •
Đurđurnica •
Miletino •
Radijovce •
Stenče •
Tenovo •
Čelopek |  |  |
Trekkieji, odnosno poklonici *Star Treka*, najpoznatije science fiction TV-serije svih vremena.
**Science fiction na televiziji** u najširem smislu podrazumijeva sve sadržaje, odnosno scenska djela - drame, igrane ili animirane filmove, odnosno TV-serije science fiction žanra koji se emitiraju kao dio televizijskog programa. U užem smislu se pod time podrazumijevaju djela koja su proizvedena specifično za televizijsko prikazivanje - najčešće televizijske serije (igrane ili animirane), te rjeđe televizijski filmovi i, danas još rjeđe, televizijske drame. Iako se kao žanr pojavio na samim počecima televizije - pri čemu se kao prvi primjer navodi prikazivanje drame R.U.R. na programu britanskog BBC-ja 1938. godine - te iako su djela tog žanra proizvođena i prikazivana na TV-stanicama gotovo svuda u svijetu, science fiction je u pravilu daleko manje prisutan na televizijskim programima u odnosu na druge žanrove. To se prije svega tumači time da scenska djela tog žanra zbog scenografije, kostimografije i specijalnih efekata zahtijevaju daleko veće troškove produkcije.

Od godine 1989. se iz SAD preko satelita i kablovskih mreža emitira Syfy (bivši Sci-Fi Channel), program u potpunosti posvećen filmovima i TV-serijama science fiction žanra.
**Zapadnoestonski arhipelag** (estonski: *Lääne-Eesti saarestik*) zvan i **Moonsund** je arhipelag u Baltičkom moru na sjeverozapadu Estonije.

Geografija
----------

Arhipelag ima površinu od 3933 km², na kojoj je 2010. živjelo 45, 000 stanovnika.

Zapadnoestonski arhipelag odvojen je od estonskog kopna tjesnacem Väinameri a od Kurlandije Tjesnacem Irbe.

U arhipelagu ima gotovo 900 otoka (uključujući otočiće i hridi, od njih samo je 55 veće od 0,1 km². Najveći otoci su Saaremaa, Hiiumaa, Muhu, nešto su manji; Kassari, Abruka, Vilsandi, Vohilaid, Kõinastu i Võilaid.

Podijeljen je na Pejsažne parkove Saaremaa i Hiiumaa (u njemu je i otok Vormsi). 
Arhipelag administrativno pripada okruzima Saare i Hiiu (Vormsi pripada Okrugu Lääne). 
Arhipelag ima jedinstvenu floru i faunu, a od 1989. dio je Rezervata biosfere.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Lääne-Eesti saarestik*" (estonski). Eesti Entsüklopeediast. Pristupljeno 18. 09. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Lääne-Eesti saarestik* (`et`)
| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Siptah |
| ALTERNATIVNA IMENA | {{{Alt}}} |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

Akhenre Setepenre **Siptah** ili **Merneptah Siptah** bio je pretposljednji vladar egipatske Devetnaeste dinastije. Majka mu je bila Sutailja, opskurna faraonova žena azijskog, odnosno kanaanskog porijekla. Ne zna se tko mu je bio otac, ali većina egiptologa pretpostavlja da su to mogli biti njegovi prethodnik Seti II i Amenmesse, od čega je ovaj potonji vjerojatniji. Nije bio prijestonasljednik, ali je nakon smrti Setija II stupio na prijestolje kao dijete. To se dogodilo u decembru 1197. pne.

Zbog mladosti i problematičnog porijekla, Siptah je pri dolasku na prijestolje dobio regenticu u obliku pomajke - Setijeve udovice Twosret.

Siptah je Egiptom vladao 6 godina. Kancelar Bay se na svojim natpisima hvalio kako je upravo on omogućio da Siptah postane faraon    Bay je međutim pao u nemilost i u 4. godini Siptahove vladavine po kraljevoj zapovijedi pogubljen zbog veleizdaje.

Siptah je umro u 6. godini vladavine, a nakon njegove smrti je vlast nakratko preuzela Twosret. Siptah je sahranjen u Dolini Kraljeva, u grobu KV47, ali mu tamo nije pronađena mumija. Ona je prnađena tek 1898. godine, zajedno sa 18 ostalih KV35, grobu Amenhotepa II. Pregled mumije je otkrio kako je umro mlad, a da mu je lijevo stopalo bilo deformirano, najvejrojatnije od posljedica dječje paralize.
**Science Museum** (prevedeno *Muzej nauke*) je jedan od tri velika muzeja u londonskom muzejskom kvartu Albertopolisu, ostala dva su Natural History i Victoria and Albert.

Karakteristike
--------------

Science Museum je sjedište britanskog Nacionalnog muzeja nauke i industrije, i jedan od najvećih muzeja nauke i tehnologije u svijetu.

Muzej nauke ima korijene u prvoj Svjetskoj izložbi koja je održana 1851. Nakon izložbe je odlučeno da bi se neki od eksponata mogli trajno izložiti u budućem Muzeju proizvodnje koji bi se izgradio u South Kensingtonu. Zbog tog je muzej kad je otvoren 1857, pokrivao nauku ali i umjetnost, ta situacija potrajala je do 1909. kad su ta dva odjela i formalno odvojena. Odjel umjetnosti postao je jezgra Muzeja Victoria and Albert.

Današnji kompleks zgrada muzeja, koje je projektirao Richard Allison, građen je i otvoren za javnost u fazama u periodu od 1919-28. Od tad pa sve do 1961. muzej je u nekoliko navrata proširivan. Najnovije proširenje je dogradnja ulaznog krila muzeja, koje je otvoreno 2000. U njemu se nalazi odjel posvećen suvremenoj i budućoj nauci sa kino dvoranom IMAX.

Science Museum se fokusira na predstavljanje nauke i njezine primjene u industriji i svakodnevnom životu, kako iz historijske tako i iz suvremene perspektive. Kako bi se jasnije mogli vidjeti ključni motori razvoja i pogonske snage napretka od medicine, rafineranja nafte, mjerenja vremena, razvoja kompjutora, istraživanja svemira, ekstrakcije i distribucije prirodnog plina, proizvodnje željeza i čelika do razvoja avijacije. To su neke od tema koje se tumače muzejskim eksponatima. 
Jedan od odjela muzeja zvan lansirna rampa, omogućuje posjetiteljima da se upoznaju sa bazičnim naučnim pojmovima preko eksperimenata i demonstracija.

Science Museum zajedno sa Nacionalnim muzejem željeznice iz Yorka (otvoren 1975.) i Nacionalnim muzejom fotografije, filma i televizije iz Bradforda (otvoren 1983.) formira Nacionalni muzej nauke i industrije.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Science Museum*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17. 1. 2017.

Vanjske veze
------------

***Science Museum*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice muzeja(`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 130803673
* LCCN: n79066251
* ISNI: 0000 0001 2264 7348
* GND: 1007739-X
* SUDOC: 028957822
* BNF: cb120685798 (podaci)
* NLA: 36557148
* NKC: ko2003183544
* CiNii: DA00831893

 |