recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Halfdan Ragnarsson** (? - 877) bio je vikinški poglavica koji se tradicionalno smatra jednim od sinova polulegendarnog poglavice/kralja Ragnara Lodborka. Dio historičara špekulira kako je njemu istovjetan Ragnarov sin u nekim izvorima poznat kao Hvitserk.

Halfdan je poznat prije svega po tome što se priključio svojoj braći Ivaru Ragnarssonu i Ubbeu Ragnarssonu, odnosno njihovoj vikinškoj grupi kasnije poznatoj kao Velika poganska vojska. Bio je jedan od njenih vođa od trenutka kada se iskrcala na obalama Istočne Anglije 865. godine. Zajedno s njom je sudjelovao u pohodima u kome su opustošena, opljačkana, a na kraju i pokorena brojna anglosaksonska područja na istoku Britanije, odnosno današnje Engleske. Krajem 870. je sudjelovao je i u pohodu na zapadno kraljevstvo Wessex tokom koga je zauzeo grad Reading i početkom sljedeće godine porazio Zapadne Saksonce prilikom pokušaja njegovog oslobađanja. Nekoliko dana kasnije ga je princ i budući kralj Alfred porazio u Ashdowna. Halfdan i Vikinzi su, međutim, imali više sreće u daljim borbama, te je Alfred prisiljen sklopiti mir, a Halfdan je postao vladarom područja današnjeg Londona, gdje je u periodu 871–872. dao kovati vlastiti novac.

Godine 875. se svojoj braći priključio u pohodu na sjeverno kraljevstvo Northumbrija. Njega je uspješno osvojio, ali je stekao ogromnu nepopularnost podanika zbog svoje okrutnosti. Protjeran je iz Yorka, a potom je godine 877. poginuo u novom vikinškom pohodu.

Izvori
------

1. ↑  Crofton, Ian (2006). *The Kings & Queens of England*. Quercus Publishing. str. 9. ISBN 978 1 84724 628 8.
2. ↑  Grueber, Herbert Appold (1899). *Handbook of the Coins of Great Britain and Ireland in the British Museum*. Trustees of the British Museum. str. 17.
3. ↑  „*The Tale of Ragnar's Sons* (Northvegr Foundation)". Arhivirano iz originala na datum 2006-09-07. Pristupljeno 2012-01-25.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **none**  |  **kralj Jórvíka** 875–877 | Slijedi: **Guthfrith**  |

V. također
----------

* Gavranov barjak

Izvori
------

Literatura
----------

* Kirby, D. P. *The Earliest English Kings* (London: Unwin, 1991)
* Higham, N. J. and Sutton, Alan. *The Kingdom of Northumbria AD 350-1100* (Sutton Publishing. 1993)
**Intelekt** (lat. *intellectus*) je mentalna osobina koja se sastoji od više sposobnosti: učenje iz iskustva, adaptiranje na nove situacije, shvatanje i razumijevanje novih situacija i korišćenja stečenog znanja u interakciji sa okruženjem.

Različiti istraživači su naglašavali različite aspekte inteligencije u njihovim definicijama. Na simpozijumu američkih psihologa 1921. godine, Luis M. Terman i Edvard L. Torndik su postavili različite definicije za inteligenciju. Po Termanu najznačajniji vid inteligencije je sposobnost za apstraktno razmišljanje, dok je Torndik isticao sposobnost za učenje i sposobnost za davanje adekvatnih odgovora na različita pitanja, kao najznačajnije vidove inteligencije. U skorije vrijeme većina psihologa se slaže da je sposobnost adaptacije u okruženje ključna tačka za razumijevanje i davanje odgovora na pitanje kao što je: Šta se podrazumijeva pod inteligencijom? Adaptacija se može dešavati u različitim oblicima: student uči u školi gradivo koji mora da nauči da bi prošao razred ili godinu; doktor liječi pacijenta sa njemu nepoznatim simptomima i uči nove stvari o oboljenju koje nije dovoljno, ili nije uopšte dotada poznavao; ili, vajar prerađuje skulpturu s ciljem uspješnijeg predstavljanja zamišljene ideje. Većim dijelom, adaptacija uključuje promjene u samom sebi s ciljem uklapanja u okruženje, ali takođe može da znači kapacitet za promjenu okruženja, pa i pronalaženje novog okruženja, u koje će se individua bolje uklopiti.
**Maud** ili **Matilda** (o. 1074 – 1130/31) bila je kraljica Škotske, odnosno supruga kralja Davida I.

Rodila se kao kćer Waltheofa, anglosaksonskog earla Northamptona i Huntingdona, sina northumbrijskog earla Siwarda, te Judith od Lensa, normanske plemkinje i nećake engleskog kralja Williama Osvajača. Otac, koji je bio jedan od posljednjih anglosaksonskih velikaša pod normanskom vlašću, joj je zbog sudjelovanja u pobuni earlova pogubljen 1076. Tada je naslijedila značajne posjede na sjeveru današnje Engleske.

Oko 1090. se udala za normanskog plemića Simona de Senlisa (ili St Liz). Kralj William je nešto ranije pokušao za Simona udati njenu majku Judith. Simon je *iure uxoris* (preko žene) postao gospodar Huntingdona, te tako jedan od najmoćnijih feudalaca u doba Williamog sina i nasljednika, kralja Williama Rufusa.

Sa Simonom je imala troje djece:

1. Matilda od St Liza (Maud) († 1140); udana za Roberta Fitz Richarda od Tonbridgea.
2. Simon od St Liza († 1153)
3. Sveti Waltheof od Melrosea (o. 1100 – 1159/60)

Prvi suprug joj je umro 1111. godine te se 113. Maud preudala za škotskog princa Davida, koji je istovremeno bio i šurjak tadašnjeg engleskog kralja Henryja I. David je preko braka stekao značajne posjede u Engleskoj. Imali su četvoro djece (dva sina i dvije kćeri):

1. Malcolm (rođ. 1113 ili kasnije, umro mlad)
2. Henry (o. 1114 – 1152)
3. Claricia (umrla neudata)
4. Hodierna (umrla mlada i neudata)

Godine 1124. David je postao škotski kralj. Maudina dva sina različitih očeva - Simon i Henry - će kasnije postati gospodari Huntingdona.

Umrla je 1130. i 1131. te sahranjena u Opatiji Scone u Perthshireu. Njeno ime se pojavljuje u jednoj povelji iz 1147. ali historičari sumnjaju u njenu autentičnost.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Weir, Alison (1995). *Britain's Royal Families: The Complete Genealogy, Revised Edition*. London: Random House. ISBN 0-7126-7448-9. p. 192
2. 1 2  Matthew Strickland, "Senlis, Simon (I) de", *Oxford Dictionary of National Biography*, Oxford University Press, 2004. DOI:10.1093/ref:odnb/25091
3. 1 2 3 4  G. W. S. Barrow, "David I (c. 1085–1153)", *Oxford Dictionary of National Biography*, Oxford University Press, Sept 2004; online edn, Jan 2006 ; Maud (d. 1131): DOI:10.1093/ref:odnb/49353

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Sybilla de Normandy** | **kraljica Škotske**1124–1130 | Slijedi:**Ermengarde de Beaumont** |
*Za ostale upotrebe, v. Metohija (razvrstavanje).*
**Metoh** (grčki:  [*metókhi*] — metohi = dioništvo, zajednica; zajedničko dobro) ili **metohija** (grčki:  [*metókhia*] — metohia;  [*metókhion*] — metohion), u srednjovjekovnoj Srbiji (u srpskom agrarnom pravu), zemlja ili posjed što ga drži neka crkva ili manastir. Posjed koji se daruje crkvi ili manastiru postaje metohija Isprva se metohijom nazivala naseobina kaluđera koji su obrađivali manastirsku zemlju. Ujedno se tim nazivom označavalo pojedino selo ili skup više sela, te manji manastir darovan ili podčinjen većem. Metohija je katkada skupno ime i za ljude koji žive na manastirskom ili crkvenom dobru. *Metohija hotčka* dala je ime potonjem području Metohije. *Metoh* u užem smislu znači i upravno središte jedne metohije. *(HE, ELZ ARJ)*

U feudalnoj Srbiji ktitori su neke crkve ili manastire prilagali većem manastiru i stavljali ih pod njegovu vlast, čime su se stvorila crkvena vlastelinstva, metohije, kojima je često pripadalo i više sela. Naročito su bili bogati veći vladalački manastiri jer su posjedovali po dvije ili više metohija na različitim stranama, znatno udaljenim od samog centralnog manastira. Metohijom je upravljao naročito određen kaluđer-ekonom, koji je imao i razne svjetovne pomoćnike za upravne, sudske, vojne i financijske poslove, u cilju i da se ekonomski eksploatiraju imanja i da se narod, kojim se na taj način upravljalo, koristi u političke i vojne svrhe. Naziv se u najnovije vrijeme odnosio na svako imanje udaljeno od manastira kojem je pripadalo. *(MEP)*
Nogometni klub Čaporice je nogometni klub iz sela Čaporice nadomak Trilja, Dalmacija, Hrvatska. Osnovan je 1997. godine.

U sezoni 2008./09. pokrenut je seniorski sastav koji je se uključio u sustav natjecanja 1. županijske lige Splitsko-dalmatinske županije. Osim seniorske klub ima omladinski pogon sa pet uzrasta, sveukupno brojeći preko 200 registriranih nogometaša. U klubu postoje ekipa veterana i ženska ekipa.

U sezoni 2009/10 se nakon 12 kola nalazi na 9. mjestu.

Adresa kluba
------------

Čaporice bb, 21 240 Trilj

Grb kluba
---------

Krug sa plavim obrubom na kojem piše Nogometni klub Čaporice. U sredini kruga je veliko slovo Č sastavljeno od crvenih polja šahovnice, unutar kojega je prikazan stilizirani grozd grožđa.

Igralište
---------

Nogometni Klub Čaporice Trilj imaju lijep nogometni objekt (106x60m) sa vrlo kvalitetnim travnjakom, pomoćni teren manjih dimenzija (85x45m), a oba objekta imaju tribine za gledatelje i zgradu u kojoj se nalaze svlačionice i klupske prostorije.

Vanjske poveznice
-----------------

NK Čaporice Trilj Arhivirano 2009-08-14 na Wayback Machine-u
**Izaija** je bio jedan od četiri velika proroka. Rodio se 765.g.pr.Kr. u Anatotu, desetak kilometara udaljen od Jeruzalema. Pozvan je u proroke 740.g.pr.Kr. Tada je imao vjerojatno 25 godina. Djelovao je u 8. st. pne. za vladavine kraljeva Ahaza i Ezekije. Naviještao je veličanstvenost Božju i potpuno povjerenje u Boga. Ukazivao na nepravdu u društvu i gajio nadu u dolazak Mesijin.

Izaija i kumranski rukopisi
---------------------------

Zanimljivo je da su počevši od 1947.neki drevni dokumenti izneseni iz mraka pećina nedaleko od Kirbet Qumrana, blizu sjeverozapadne obale Mrtvog mora. To su bili svici s Mrtvog mora, koji su uključivali proročanstvo Izaije. Lijepo su napisani na dobrom sačuvanom predmasoretskom hebrejskom jeziku i stari oko 2000. godina (većina kumranskih rukopisa potječe iz vremena 150. pne. do 68. poslije Krista). Njihov tekst je dakle 1000 godina stariji od najstarijih postojećih rukopisa Masoretskog teksta, na kojem se temelje suvremeni prijevodi hebrejskih pisama. To je uvjerljiv dokaz da naše sadašnje Biblije sadrže originalnu poruku proroka Izaije. Osim toga ti drevni svici pobijaju tvrdnje kritičara o dvojici Izaija. U knjizi Izaije istaknuta su mesijanska proročanstva. Izaija je nazvan Evangelističkim prorokom, toliko su brojna predviđanja koja su ispunjena u događajima Isusovog života. Poglavlje 53, dugo vremena misteriozno poglavlje, ne samo etiopskom eunuhu na kojeg se ukazuje u 8. poglavlju Djela apostolskih, nego i židovskom narodu u cjelini, tako živopisno proriče postupanje prema Isusu da izgleda kao izvještaj očevica a pisanje Izaijine knjige je završeno oko 732.pne.

Zanimljivosti
-------------

Otkrivač Amerike Kristofor Kolumbo u svome pismu koje je uputio kralju i kraljici s otoka Hispaniole na svom trećem putovanju kaže kako se našao u stihovima proroka Izaije. Usp. Izaija 60,9: *Da, to se zbog mene sabiru brodovi, lađe su taršiške pred njima, da iz daleka dovezu tvoje sinove, a s njima srebro njihovo i zlato*. Na to mjesto iz Izaije poziva se Kolumbo, jer kao i mnogi suvremeni bibličari drži da je Izaijin Tarsis bio Tartessos, grad i oblast u današnjoj Andaluziji. Kolumbo se na svojim putovanjima inače pozivao na crkvene autoritete: Izidora, Strabona, Dunsa Scotusa, sv. Ambrozija i druge.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **religiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


***Izaija (prorok)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mia Negovetić** (Rijeka, 2002.) mlada je hrvatska pjevačica šibenskih korijena poznata po pobjedi u dječjem pjevačkom talent showu *Zvjezdice* koji se prikazivao na RTL. .Popularnost diljem svijeta stekla je objavljivanjem videa na kojem pjeva pjesmu "Listen" koju originalno izvodi Beyoncé, ali i sudjelovanjem u američkom televizijskom showu *Little Big Shots* čiji su autori Steve Harvey i Ellen DeGeneres. Nakon nastupa u poznatom američkom showu, u medijima su se pojavili brojni komentari u kojima se od Beyoncé tražilo da sklopi suradnju s Miom. Na službenoj Facebook stranici američkog pjevačkog showa The Voice pojavila se snimka uz komentar "Beyoncé, čuvaj se!" Jedan od najznačajnijih Mijinih nastupa bio je u kolovozu 2015. godine povodom obilježavanja 20. godišnjice Oluje kada je izvela hrvatsku himnu "Lijepa naša domovino". Mia je na pjevanju himne na mimohodu nosila majicu s vukovarskom golubicom, a na nogama startasice koje je vukovarsko Borovo dizajniralo posebno za ovu prigodu pa startasice na mašni imaju simbole pletera.Mia živi u Rijeci sa svojim roditeljima, Igorom i Kristinom te sestrom Lanom.Mia je osim navedenih obradila pjesme "All by Myself" (Celine Dion), "Kao rijeka" (duet s Vannom), "Caruso" (duet s Tonijem Cetinskim), "Suus" (Rona Nishliu)

Vanjske veze
------------

* Mia Negovetić na Twitteru
* Mia Negovetić na Instagramu Uredi na Wikidati
**Mit Gamr** (arapski: ميت غمر/*Mīt Ghamr*) je grad od 140,985 stanovnika u Egiptu u Muhafazi Dakahlija.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Mit Gamr* se nalazi u Delti Nila u Donjem Egiptu, prostire se na desnoj (istočnoj) obali rukavca Nila - Damijeta
Od svog administrativnog centra Mansure udaljen je 43 km južnije, a od Zakazika svega 28 km prema jugozapadu, a od Tante 29 km.

Na suprotnoj obali Damijete prostire se grad Zifta od 102,411 stanovnika sa kojim je spojen mostom.

Historija
---------

Mit Gamr je grad aluminija u njemu se proizvodi 70 % svih egipatskih proizvoda od tog metala. Poznat je i kao pionir islamskog bankarstva i po Koptskoj pravoslavnoj crkvi - Mari Gorges (Sveti Georgije). Po lokalnoj legendi za velikog požara koji je zahvatio grad 1920. sam Sveti Georgije se pojavio sa svojim konjem na vrhu crkve i objavio da je ona jedino sigurno mjesto.

On je i univerzitetski grad, u njemu djeluje filijala kairskog Univerziteta Al-Azhar.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Egypt, Arab Republic of Egypt*" (engleski). City population. Pristupljeno 20.8. 2020.
2. 1 2 3 4  „*Mit Ghamr Travel Guide*" (engleski). Ask Aladdin. Pristupljeno 22.08.2020.

Vanjske veze
------------

***Mit Gamr*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Mit Ghamr Travel Guide* (`en`)
**Irvine** (škotsko-gelski: *Irbhinn*) je lučki grad na zapadu
Škotske od 33,698 stanovnika, on je i administrativni centar područnog savjeta
Sjevernog Ayrshira.

Geografske karakteristike
-------------------------

Irvine leži na zapadu Škotske, na ušću rijeke Irvine u zaljev Firth of Clyde, 
udaljen oko 19 km sjeverno od grada Ayra.

Historija
---------

Irvine je novi grad, čija je izgradnja započela tek 1966. On je bio posljednji u nizu od pet novih škotskih gradova, podizanih radi smanjenja 
pritiska na Glasgow, uz namjeru da se na taj način pomogne ekonomskom i industrijskom oporavku krajeva u kom su podizani.
Prije tog bio je samo glazgovska luka koja je tokom 18. i 19. vijeka izgubila bitku sa konkurentnim lukama Troon i 
Ardrossan, jer se počela zasipavati. Današnji Irvine je izgrađen oko stare historijske jezgre, na mjestu gdje su se nalazili rudnici ugljena.

Privreda
--------

Irvine je industrijski grad u kom se proizvode kemikalije, električni aparati i strojevi
Nekoliko velikih stranih kompanija, otvorile su svoje pogone u Irvinu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Irvine (North Ayrshire)" (engleski). City population. Pristupljeno 3. 12. 2014.
2. 1 2 3   „*Irvine*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 3. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

***Irvine, Škotska*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Irvine* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
Hotel Palas u Haludovu
**Hotelsko naselje Haludovo** izgrađeno je 1970. godine u Malinskoj na otoku Krku, Hrvatska, po projektu arhitekte Borisa Magaša, u vrijeme kada je modernom arhitekturom prevladavao pravac brutalističke arhitekture

Bob Gučone, izdavač i urednik magazina Penthaus uložio je 45 mil. (današnjih 250 mil.) dolara u izgradnju luksuznog resorta sa pet zvjezdica i zvanično otvorio Penthaus Adriatik klub kockarnicu u hotelu 1972. godine. U hotelu bilo je stalno 400 zaposlenih i još toliko je radilo prema potrebi.

Prve godine rada 1972. godine, jedan avion nedeljno je dovozio oko 150 imućnijih gostiju iz inozemstva. Domaći turisti nisu imali pravo pristupa. Srazmjerno svom luksuznom izgledu i usluzi, ovaj hotel je imao za goste najbogatije i najuglednije ljude svijeta. 

Suradnja sa Bob Gucionom je ubrzo prekinuta nakon njegovog bankrota. Hotel je nastavio poslovanje do privatizacije 1990. god. Tokom rata od 1992. do 1995. godine korišten je za smještaj izbjeglica. Od 1997. godine izložen je propadanju.

Resort Haludovo u svojoj ponudi imao je: najmoderniji namještaj, svjetlucave lustere, bazen sa koktel barom, teniske terene, kuglanu, sportski bar, viseće bašte, plaže, bazen u obliku djeteline sa četiri lista punjenog slanom vodom, saune, salon za masažu, salon ljepote, vlastiti medicinski centar, ribarsko naselje i ostale pogodnosti koji su gostima pružali potpunu ugodnost i zadovoljavali sve njihove potrebe u samom hotelu.

Izvori
------

1. ↑  Haludovo

***Hotelsko naselje Haludovo*** na Wikimedijinoj ostavi
**Muhtar** (turski: *Muhtar*, od arapskog **مختار‎** (muḫtār) - *izabrani*) je naziv za starješinu mahale u gradu, ili seoskog starješinu, kneza (administrativnog činovnika). 

Funkcija muhtara postoji i danas po Turskoj i Bliskom Istoku, a za Osmanskog Carstva poslojala je i po čitavom Balkanu i južnim državama nekadašnjeg Sovjetskog Saveza.

Historija
---------

Muhtari su se po balkanskim zemljama i Turskoj pojavili od kraja 18. vijeka kad su mahale i službeno postale administrativne jedinice Osmanskog Carstva. Po kršćanskim mahalama je njihov naziv službeno bio - muhtar, iako su ih običajno zvali; knez, kmet ili drukčije u skladu sa lokalnim običajima i tradicijom. 

Muhtar je načelno bio indirektno zadužen za red i mir u svojoj mahali (trebao je paziti i upozoravati) kao i za provođenje zakona i naredbi viših vlasti. Kao potvrdu svog službenog statusa, imali su - muhur (pečat), kojim su ovjeravali svoje spise. Muhtare su birali sami građani pojedine mahale, na svojoj skupšini (medžlisu). Oni su ga bili dužni i plaćati, po selima se to obično svodilo na plaću u naturalnim dobrima i to na dogovorni rok od godinu dana, od Đurđevdana do Đurđevdana. Onda bi jedna i druga strana vidjela koliko je zadovoljna, pa bi se ili produžavao ugovor, ili bi se tražio novi muhtar. Po većim gradskim mahalama dobijali bi i nešto novca, za toškove poslovanja, - u svakom slučaju plaća im je bila mala, kao i ovlasti i administrativna jedinica. 

Muhtari su nestali iz balkanskih zemalja, kako bi se koja zemlja oslobađala od osmanske vlasti.

### Muhtari po Bosni i Hercegovini

Po Bosni i Hercegovini su se muhtari zadržali i nakon austro-ugarske aneksije 1878. sve do reforme uprave 1907. Jedina promjena je bila što njih više nije birala općinska skupština, već su ih postavljali kotarski načelnici na neodređeno vrijeme. 

### Muhtari po Turskoj

U današnjoj Turskoj muhtari su nešto kao načelnici mjesne zajednice. Njih biraju građani pojedine mahale, a oni se načelno brinu za život u svojoj zajednici, vode evidenciju o stanovništvu, izdaju kojekakve potvrde (o imovinskom stanju - za socijalnu pomoć i slično).

Izvori
------

1. ↑  „*Bosansko - turski riječnik* "(srpskohrvatski). kdbh preporod. Arhivirano iz originala na datum 2013-02-17. Pristupljeno 15. 04. 2012.
2. ↑  „*Život i običaji Muslimana*" (srpskohrvatski). Antun Hangi (Islam - BIH). Arhivirano iz originala na datum 2009-06-27. Pristupljeno 15. 04. 2012.
3. ↑  „*Etno-socijalni okviri života*" (srpskohrvatski). Drežnjak. Pristupljeno 15. 04. 2012.
4. ↑  „*Među Bošnjacima u Turskoj: Dernek u gradu, kahva u selu*" (srpskohrvatski). Islamska Zajednica u Bosni i Hercegovini. Pristupljeno 15. 04. 2012. [*mrtav link*]
**Odnosi Izraela i Njemačke**|   (Mapa Izraela i Njemačke) |
|  |
| **Površina** | Njemačka 357,168 km2
Izrael 20,770 ili 22,072 km2 |
| **Stanovništvo** | Njemačka 80,716,000 (2014)
Izrael 8,476,600 (2016) |
| **BDP** | * **Njemačka** $3 842 milijardi ($47,033 po glavi stanovnika) PPP-2015.
* $3 371 milijardi ($41,267 po glavi stanovnika) (nominalni BDP u 2015)
* **Izrael** $281 milijardi ($33,656 po glavi stanovnika) PPP-2015.
* $296 milijardi ($35,343 glavi stanovnika) (nominalni BDP u 2015)
 |  |

Odnosi Izraela i Njemačke postepeno su se razvijali nakon završetka Drugog svjetskog rata i Holokausta i proglašenja Države Izrael. 1952. godine Zapadna Njemačka je ponudila da plati reparacije za ratna stradanja, a formalni diplomatski odnosi uspostavljeni su 1965. godine. Bez obzira na razvoj odnosa između dvije države, nepovjerenje i distanca prema Njemačkoj u Izraelu i u Jevrejskoj zajednici u dijaspori ostalo je široko prisutno mnogo godina nakon rata. Službeni odnosi između Istočne Njemačke i Izraela nikada nisu uspostavljeni. Izrael i Njemačka danas njeguju "specijalan odnos" koji zasnivaju na zajedničkim uvjerenjima, zapadnim vrijednostima i kombinaciji historijskih perspektiva. Među najvažnijim momentima u bilateralnoj suradnji ove dvije zemlje nalazi se njegovanje sjećanja na genocid počinjen nad evropskim Židovima od strane nacističke Njemačke. Njemačka je u Izraelu službeno predstavljena preko svoje ambasade u Tel Avivu, a Izrael u Njemačkoj preko ambasade u Berlinu i generalnog konzulata u Minhenu. Obje su zemlje punopravne članice Unije za Mediteran.

***Izraelsko-njemački odnosi*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Njemačka Međunarodni odnosi Njemačke |
| --- |
| Bilateralni odnosi | 
* Francuska
* Izrael
* Namibija
* Rusija
* Sjedinjene Američke Države
* Turska

 |  |
| Multilateralni odnosi | 
* Ujedinjene nacije

 |
| Institucije | 
* Federalna kancelarija za međunarodne odnose

 |
| Historijski odnosi | 
* Antikominternski pakt
* Čelični pakt
* Minhenski sporazum
* Njemačko-poljski pakt o nenapadanju
* Pakt Ribbentrop-Molotov
* Trojni pakt

 |
**Tachinidae** (muhe gusjeničarke, tahine), porodica dvokrilaca koja parazitira na štetnicima, tako da se ubrajaju u vrlo korisne kukce važne u suzbijanju štetnika. Ženke odlažu jaja u blizini domadara (gusjenice) na biljku kojom se domadar hrani ili pojedinačno na kožu domadara probijajuči njegovu kožu posebnom iglicom ili pilom u koju onda izleže jaja. Ličinka muhe isprva se hrani krvi domadara, a kasnije isišu i sve unutarnje organe nakon čega se izvlače iz uginulog domaćina. Neke vrste imaju po dvije, pa i tri generacije godišnje

Muhe tahine koje legu jaja u blizini domadara ili na tlu koje kasnie traže domaćina legu oko 1.000-5.000 jaja, dok one koje polažu jaja u domaćinu legu oko 30-100 jaja. 

Tahine parazitiraju na više vrsta leptira, a od njih neke i na preko 60, Compsilura concinnata, koja napada i neke ose listarice. Ernestia rudis odlaže jaja na domaćina. Sturmia gilva je malena muha koja parazitira na više vrsta leptira, a jaja polaže na biljku kojom se domadar hrani. Carcelia chelonidae parazitira u gusjenicama leptira i nekih drugih kukaca. Tachina larvarum je najraširenija vrsta poznata kao parazit na šumskim i poljoprivrednim štetnicima.

Postoji blizu 10.000 vrsta ovih muha, od kojih neke pripadaju podporodicama Dexiinae, Exoristinae, Goniinae i Phasiinae.

* Triarthria setipennisTriarthria setipennis
* Ceranthia lichtwardtianaCeranthia lichtwardtiana
* Ormia ochracea, trudna ženkaOrmia ochracea, trudna ženka
* Wagneria costataWagneria costata
* Trixa conspersaTrixa conspersa

Izvori
------

1. ↑  Catalogue of Life: 2012 Annual Checklist
2. ↑  parasitic flies Tachinidae

***Muhe gusjeničarke*** na Wikimedijinoj ostavi

Wikivrste ima informacije vezane uz:
***Tachinidae***
**Muhammad al-Taqī** ili **Muhammad al-Jawād** (8. april 811  - 24. novembar 835  ;arapski: **الإمام محمد التقي الجواد**) bio je deveti od dvanaest imama koje štuju dvanaestnički šijiti. Ime po rođenju mu je bilo Muhammad ibn ‘Alī ibn Mūsā, a titule su mu bile al-Taqī i al-Jawād. Muhammad al-Taqī je imao najkraći vijek od svih Dvanaest imama, jer je umro u dobi od 25 godina.

Otac mu je bio Ali ar-Riza, osmi imam. Imamom je postao u dobi od osam godina, nakon očeve smrti. Šijitska tradicija navodi da je još kao dijete pokazivao nevjerojatno poznavanje islamske jurisprudencije. Abasidski kalif Al-Mamun mu je, pak, dao svoju kćer Umul Fazal za ženu. Sa njom je iz Bagdada otišao u Medinu. Odatle se vratio u Bagdad nakon tastove smrti 833. Neki šijitski pisci navode da ga je žena otrovala po nalogu novog kalifa Al-Mut'asima. Sahranjen je u džamiji Al-Kadimija u Bagdadu.

Na mjestu imama ga je naslijedio sin Ali Al-Hadi.

Izvori
------

1. ↑  10. rajab195 AH
2. ↑  29. Dhu al-Qi'dah 220 AH
3. ↑   *A Brief History of The Fourteen Infallibles*. Qum: Ansariyan Publications. 2004. str. 145.
4. ↑   *A Brief History of The Fourteen Infallibles*. Ansariyan Publications. str. 146.

Eksterni linkovi
----------------

* The Life of Imam Muhammad al-Jawad
* The Ninth Imam
* Imam al-Jawwad

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 54000252
* LCCN: nr90029095
* ISNI: 0000 0000 4689 8099
* GND: 118962868

 |
Amfiteatar u Puli, središnje mjesto održavanja Histria festivala
**Histria festival** je međunarodni glazbeno-scenski festival koji se svake godine održava u Puli.

Ovaj festival prepoznatljiv u cijeloj Europi, zasigurno je najuspješniji festival u Hrvatskoj i šire o čemu svjedoče programi koji su do sada okupljali brojne svjetski poznate izvođače, a o kvaliteti festivala govore imena koja ga podupiru i u njemu sudjeluju.

Iako je glavno mjesto održavanja festivala Pula (Amfiteatar, a ponekad i druga mjesta poput Katedrale i Kaštela), neke manifestacije u okviru Histria festivala održavale su se na Brijunima, u Medulinu, Eufrazijevoj bazilici u Poreču i crkvi sv. Eufemije u Rovinju.

Prvi Histria festival započeo je 1999. godine i od tada se održava jednom godišnje i to u ljetnim mjesecima. Program Histria festivala obuhvaća brojne balete, opere, mjuzikle, solo nastupe te pop-rock koncerte nekih od najvećih zvijezda svjetske popularnoglazbene scene.

Za osnivanje i organizaciju festivala zadužen je Bashkim Shehu, skladatelj, glazbeni pedagog i sveučilišni profesor.

Histria festival ostvaruje svake godine visoku posjećenost koja je posljedica nastupa brojnih domaćih i svjetskih zvijezda koje su dosad nastupale na festivalu: Anastacia, Andrea Bocelli, Buena Vista Social Club, Eros Ramazzotti, Izraelska filharmonija i Zubin Mehta, Jamiroquai, José Carreras, Ansambl LADO, Luciano Pavarotti, Maksim Mrvica, New Imperial Russian Ballet, Nina Badrić, Norah Jones, Paco de Lucia, Placido Domingo, SNG Maribor, Tony Cetinski, Veryovka, Zdravko Čolić, Zucchero i brojni drugi.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice *Histria festivala* Arhivirano 2021-01-24 na Wayback Machine-u
Koordinate: 39° 87' 83" SG Š, 44° 57' 61" IGD

|  |
| --- |
|  **Manastir Hor Virap** |
| *Manastir Hor Virap* |
| *Koordinate* | 39° 87′ 83′′ SGŠ44° 57′ 61′′ IGD |
| *Država* |  Armenija |
| *Godina osnivanja* | 7. vek |
| *Ktitor* |  |
| *Lokacija* | Ararat |
| *Jurisdikcija* | Jermenska apostolska crkva |

**Hor Virap** (jer. Խոր Վիրապ) je jedan od najvećih i najpoznatijih manastira jermenske apostolske crkve. Nalazi se na planini Ararat, 8 km od Artašata, blizu granice sa Turskom. Hor Virap je usko povezan sa prihvatanjem hrišćanstva u Jermeniji. Postao je veliki religiozni centar zahvaljujući Svetom Grigoriju Prosvetitelju, koji je u njemu bio utamničen trinaest godina. Naime, paganski jermenski kralj Tiridat III Veliki zatvorio je sveca u njemu i ubrzo nakon toga počeo da gubi razum. Njegova sestra je imala snove u kojima joj anđeo govori da samo zatvorenik u Hor Virapu može izlečiti njenog brata. U zadnjem trenutku, ali posle trinaest godina, kralj je poslušao sestru i naložio da se Sveti Grigorije oslobodi. Kao što je san predvideo, svetac je izlečio kralja, a ovaj je hrišćanstvo proglasio za glavnu državnu religiju.

Galerija
--------

* widths="170px"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Literatura i izvori
-------------------

***Hor Virap*** na Wikimedijinoj ostavi

* Hor Virap Armenica.org
* Informacije o manastiru Arhivirano 2019-10-30 na Wayback Machine-u na engleskom jeziku
* John Noble; Michael Kohn; Danielle Systermans (1 May 2008). Georgia, Armenia and Azerbaijan. Lonely Planet. ISBN 978-1-74104-477-5. Retrieved 13 February 2011.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **religiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Houtem Jaarmarkt** je godišnji stočni sajam koji se održava 11. i 12. novembra u općini Sint-Lievens-Houtem na jugoistoku Belgijske provincije Istočna Flandrija.

Taj stočni sajam na otvorenom, na kom se izlažu i prodaju konji i krave je 2010. uvršten na UNESCO-v Popis nematerijalne svjetske baštine u Evropi.

Historija i karakteristike
--------------------------

Houtem Jaarmarkt ima korijene u srednjovjekovnom hodočašću iz benediktinske opatije Svetog Amanda u Gentu do sela Sint-Lievens-Houtem u kom je umro sveti Lieven, čiji su posmrtni ostatci prebačeni u Gent.
To se ljetno hodočašće završavalo je sajmom. Vremenom je hodočašće na dan njegove smrti za koji se misli da je bio 12. novembar postalo puno popularnije.
Od 17. vijeka nadalje dotad pretežno hodočasnička manifestacija se sve više pretvarala u godišnji stočni sajam.

Na tom sajmu stotine trgovaca ponosno izlažu više od 600 konja, i duplo više krava pred sucima, posjetiteljima i kupcima.
Svake godine se neka druga inozemna regija poziva da na sajmu predstavi svoje atrakcije, proizvode i rukotvorine, i omogući susret i interakciju stočara, farmera i zanatlijaa različitih nacija.

Sajam kog prosječno posjeti 50,000 ljudi, se na kraju dana pretvara u veselicu sa hranom i pićem na kojoj nastupaju brojni orkestri.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „*Houtem Jaarmarkt, annual winter fair and livestock market at Sint-Lievens-Houtem*" (engleski). Unesco. Pristupljeno 22.05.2022.
2. 1 2   „*Inleiding*" (nizozemski). Sint-Lievens-Houtem. Pristupljeno 22.05.2022.

Vanjske veze
------------

* *Inleiding* (`nl`)

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Belgiji |
| --- |
|  | Historijski centar Bruggea • Grand Place u Bruxellesu • Građevine Victora Horte u Bruxellesu • Palača Stoclet u Bruxellesu • Flandrijski Beginaži (naselja beginskog sestrinstva) • Muzej Plantin-Moretus u Antwerpenu • Neolitski rudnik kremena Spiennes • Ustave na centralnom valonskom kanalu • Katedrala Notre-Dame u Tournaiju • Zvonici u Francuskoj i Belgiji1)
 | Belgijska zastava |
| **Belgijska nematerijalna svjetska baština**

Karneval Binche • Marševi u Regiji Sambre-Meuse • Houtem Jaarmarkt, godišnji stočni sajam u općini Sint-Lievens-Houtem • Krakelingen i Tonnekensbrand, festival kruha i vatre na kraju zime u Geraardsbergenu • Godišnjaci iz Leuvena • Procesije divova i zmajeva u Belgiji i Francuskoj1) • Procesija svete krvi u Bruggeu • Sokolarstvo2) • Namursko nanadmetanje na štulama |
| 
1) Zajednička svjetska baština Belgije i Francuske 
2) Nematerijalna svjetska baština više zemalja   |

***Houtem Jaarmarkt*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mitar Martinović** (Bajice, Cetinje, 8. septembar 1870. - Beograd, 11. februar 1954.) je bio crnogorski divizijar i kasnije general Jugoslovenske vojske.

Kadetsku školu završava u Milanu, a Artiljerijsko-inžinjerijsku i Vojnu akademiju u Torinu. Bio je šef dvorske vojne kuće, a kasnije predsjednik vlade, ministar vojni, i ministar vanjskih poslova Crne Gore.

Pri opsadi Skadra tokom Prvog balkanskog rata komanduje Primorskim odredom.

Početkom Prvog svjetskog rata je komandant Hercegovačkog i Drinskog odreda. Zatim je delegat kod ruske Vrhovne komande, a tokom odbrane Lovćena komanduje Kotorskim odredom.

U vojsku nove Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca je primljen 1919. u činu generala. Obavlja poslove pomoćnika komandanta armijske oblasti. Penzionisan je 1921.

Odlikovan je Zlatnom medaljom Miloša Obilića i drugim odlikovanjima.

Napisao je djelo: *Uputstvo vojničkom starešinstvu za vaspitanje vojske u vojnom duhu i disciplini*, Cetinje, 1900.

Njegova unuka je glumica Jelena Jovanović Žigon.

Vidi još
--------

* Opsada Skadra
* Prvi svjetski rat

Korištena literatura
--------------------

* Vojna enciklopedija, Beograd, 1973. knjiga peta, strana 317.
**Heaven Shall Burn** je njemački melodični death/metalcore bend osnovan 1996. godine Saalfeldu. Do sada su objavili sedam studijskih albuma, te u svojim pjesmama često ističu poruke antirasizma, antifašizma te borbe za socijalnu pravdu.

Biografija
----------

Grupa je osnovana 1996. pod imenom Consence, no iduće godine mjenaju ime prema albumu *Heaven Shall Burn... When We Are Gathered* black metal sastava Marduk. O odabiru imena izjavili su da su ga odabrali jer im se činilo provokativnim, te da nije antireligiozno (u prijevodu znači "Nebo će gorjeti"), već da riječ nebo koriste kao metaforu za lažni raj koji ljudi stvaraju u umovima, te da takvo lažno "nebo" treba odbacit. Godine 2000. objavljuju svoj prvi studijski album *Asunder* za izdavačku kuću Lifeforce Records. Nakon objavljivanja drugog albuma *Whatever It May Take* 2002. kreću na europsku turneju, te nastupaju na poznatim njemačkim festivalima *With Full Force* i *Wacken Open Air*. Godine 2004. objavljuju album *Antigone*, a godinu kasnije snimaju split album sa sastavima Napalm Death i The Haunted, čiji su prihodi od prodaje donirani za pomoć žrtvama cunamija u Indijskom oceanu 2004. godine. Nakon albuma *Deaf to Our Prayers*, prvog nakon potpisa za izdavačku kuću Century Media, godine 2008. objavljuju album *Iconoclast (Part 1: The Final Resistance)* prvi iz Iconoclast trilogije. Drugi je album uživo *Bildersturm: Iconoclast II (The Visual Resistance)* a treći *Invictus (Iconoclast III)* iz 2010. Svoj sedmi, najnoviji studijski album Veto objavili su u travnju 2013. te na njemu, između ostalih, gostuje Hansi Kürsch, pjevač sastava Blind Guardian, na obradi njihove pjesme "Valhalla". 

U travnju 2015. Heaven Shall Burn su postali službeni sponzor njemačkog nogometnog kluba FC Carl Zeiss Jena (trenutačno četvrtoligaša), kao dio svoje kampanje kojom potiču navijače da podrže svoje lokalne klubove, umjesto samo visokorangiranih.

Članovi
-------

Sadašnja postava
* Marcus Bischoff - vokal (1996.-)
* Maik Weichert - gitara (1996.-)
* Eric Bischoff - bas gitara (1996.-)
* Alexander Dietz - gitara (2005.-)
* Christian Bass - bubnjevi (2013.-)

Bivši članovi
* Patrick Schleitzer - gitara (1998.-2005.)
* Matthias Voigt - bubnjevi (1996.-2013.)

Diskografija
------------

Studijski albumi
* *Asunder* (2000.)
* *Whatever It May Take* (2002.)
* *Antigone* (2004.)
* *Deaf to Our Prayers* (2006.)
* *Iconoclast (Part 1: The Final Resistance)* (2008.)
* *Invictus (Iconoclast III)* (2010.)
* *Veto* (2013.)

Izvori
------

1. ↑

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica
**Houtribdijk** ili **Markerwaarddijk** je brana na sjeveru Nizozemske, kojom je pregrađen južni dio jezera IJsselmeer i stvoreno novo umjetno jezero Markermeer.

Karakteristike i historija gradnje
----------------------------------

Karta jezera Markermeer i IJsselmeer sa pozicijom brane Houtribdijk
Cesta **N302** na brani kod Lelystada
Brana Houtribdijkje duga 25 km i široka 68 metara, ona se proteže od grada Lelystada u Provinciji Flevoland do Enkhuizena u Provinciji Sjeverna Holandija.
Brana je izgrađena između 1963. i 1976. u sklopu projekta kojim je jezero Markermeer trebalo biti isušeno i pretvoreno u poldere.   

Kako se od tog odustalo 1980-ih zbog ekoloških razloga, danas ta brana služi da čuva taj dio Holandije od poplava (predviđa se da će služiti svrsi narednih 10.000 godina) i kao most kojim su povezane provincije Sjeverna Holandija i Flevoland cestom **N302** kojom prođe i do 8500 automobila na dan.

Na brani postoje dvije ustave za prolaz brodova kod Lelystada i Enkhuizena.

Izvori
------

1. 1 2   „*Markermeer: versterking Houtribdijk*" (holandski). Rijkswaterstaat. Pristupljeno 7. 2. 2014.

Vanjske veze
------------

***Houtribdijk*** na Wikimedijinoj ostavi

* Markermeer: versterking Houtribdijk (`nl`)
Ilija Okrugić Srijemac
**Ilija Okrugić - Srijemac** (Srijemski Karlovci, 12. svibnja 1827. – Petrovaradin, 30. svibnja 1897.) bio je hrvatski književnik iz Srijema, narodni preporoditelj i svećenik.

Životopis
---------

Ilija Okrugić - Srijemac rodio se u činovničkoj obitelji. Osnovno i srednje školovanje stekao je u Srijemskim Karlovcima, studij bogoslovlja u Đakovu. Josip Juraj Strossmayer ga je zaredio za svećenika. Budući mu je Okrugić bio u prvom naraštaju zaređenika, stvorila se jedna veća bliskost prema Strossmayeru, što se odrazilo u Okrugićevim radovima. Bogoslužja je vršio kao kapelan i župnik u Zemunu, Kukujevcima, Sotu, Sarvašu, Levanjskoj Varoši, a bio je i prebendar u Đakovu, u stolnoj crkvi. Bio je pjesnik, a pisao je i drame. U zadnjem razdoblju svoga službovanja je u Petrovaradinu, od 1866. godine do svoje smrti. Imao je naslov opata sv. Dimitrija. Bio je sudionikom narodnog preporoda. U "Zori dalmatinskoj" Ante Kuzmanića i "Danici" Ljudevita Gaja je bio suradnik (pjesme, povijesne rasprave), ali i u ostalim hrvatskim tiskovinama.

Od 2010. godine Društvo književnika Vojvodine dodjeljuje nagradu za najbolju knjigu na hrvatskom jeziku koja nosi ime Ilije Okrugića Srijemca. Utemeljena je na poticaj hrvatskog književnika Petka Vojnića Purčara. Ilija Okrugić-Srijemac autor je stihova vrlo poznate i često izvođene domoljubne pjesme, umjetničke popijevke "Domovini i ljubavi" koju je za glas i glasovir skladao Ivan Zajc.

Djela
-----

(popis nepotpun)

* *Glasinke*, priredila i pogovorila prof. dr. sc. Jasna Melvinger, NIU Hrvatska riječ, 2007. str. 168
* *Tri povijesne drame* (*Miroslava* iz 1853. *Varadinka Mara* iz 1887. i *Petar Dojčin, varadinski ban* iz 1891.), priredila i pogovorila Jasna Melvinger, NIU Hrvatska riječ, 2007. str. 345
* *Lirika*, poezija, 2007.
* *Šaljive poeme* (*Bucanijada*, *Varošijada*, *Varadinijada*, *Pantina družina* i *Na Ilijin rođendan)*, priredila i predgovorila prof. dr. sc. Jasna Melvinger, NIU Hrvatska riječ, 2010.

Izvori
------

1. ↑  Hrvatska riječ[*mrtav link*] Davor Bašić Palković: "Ilija Okrugić Srijemac" za najbolju knjigu na hrvatskom jeziku, 26. ožujka 2010.

Vanjske veze
------------

* Hrvatska riječ Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* Klasje naših ravni
* Hrvatska revija
|  |
| --- |
| **Pokrajina Hebei**Héběi Shěng |
| 

|  |
| --- |
| Pokrajina Hebei u državi. |
| **Država** |  Kina |
| **Upravni oblik** | pokrajina |
| **Službeni jezik** | kineski |
| **Glavni grad** | Shijiazhuang |
| **titula\_vladara** | Zhang Qingwei |
| **Površina** | 202.700 km² |
| **Stanovništvo** | 71.854.202 |
| **Gustoća** | 354 stanovnika na km² |
| **Web stranica** | www.hebei.gov.cn/ |

 |

**Hebei**, čita se **Hebej** (kineski: 河北省), je jedna od 23 kineske pokrajine, na sjeveroistoku zemlje duž obala Južnog kineskog mora sve do Pekinga i Tianjina, koje potpuno okružuje.

Hebei na kineskom znači *Sjeverno od Žute rijeke*.

Geografija
----------

Hebei graniči sa sjeverozapada sa kineskom Autonomnom regijom Unutrašnja Mongolija, a sa sjeveroistoka s pokrajinom Liaoning. S jugoistoka graniči sa pokrajinom Shandong, sa juga s pokrajinom Henan i sa zapada s pokrajinom Shanxi.

Pokrajina Hebei ima površinu od 202.700 km² i 71,854.202 stanovnika (po podatcima iz 2011).

Glavni grad pokrajine Hebei od 1968. je Shijiazhuang, udaljen 280 km jugozapadno od Pekinga. Sve do 1958. to je bio Baoding, pa je onda jedno kratko vrijeme Tianjin, te zatim opet Baoding od 1966. do 1968.

Pokrajina Hebei se sastoji od gotova dva jednaka dijela: nizinskog sjevernog dijela Sjeveroistočne kineske visoravni i planinskih masiva duž sjeverne i zapadne granice pokrajine. Njen nizinski dio formiran je u velikoj mjeri aluvijalnim naslagama pet glavnih pritoka rijeke Hai.

Klima
-----

Po Köppenovoj klasifikaciji klime Hebei ima kontinentalno-monsunsku klimu sa vrućim vlažnim ljetima i suhim hladnim zimama. Prosječna temperatura u julu je 20 - 27 °C, a prosječna januarska temperatura je između −16 do −3 °C. Prosječna količina oborina je 400 do 800 mm i to najviše ljeti.

Privreda
--------

Pokrajina Hebei je jedna od privredno najrazvijenijih dijelova Kine. Bruto domaći proizvod Hebeija iznosio je 2011. godine 379 milijardi dolara, odnosno 5198 dolara po glavi stanovnika.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Hebei*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 07. 01. 2013.

Vanjske veze
------------

***Hebei*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice pokrajine Hebei Arhivirano 2003-07-25 na Wayback Machine-u (`zh`)
* *Hebei* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

| * p
* r
* u
Administrativna podjela  Narodne Republike Kine |
| --- |
| Pokrajine: | 
* Anhui
* Fujian
* Gansu
* Guangdong
* Guizhou
* Hainan
* Hebei
* Heilongjiang
* Henan
* Hubei
* Hunan
* Jiangsu
* Jiangxi
* Jilin
* Liaoning
* Qinghai
* Shaanxi
* Shandong
* Shanxi
* Sichuan
* Tajvan1
* Yunnan
* Zhejiang

 |  |
| Autonomne regije: | 
* Guangxi
* Unutrašnja Mongolija
* Ningxia
* Tibet
* Xinjiang

 |
| Općine pod direktnom upravom: | 
* Peking
* Chongqing
* Šangaj
* Tianjin

 |
| Specijalne administrativne regije: | 
* Hong Kong
* Macau

 |
| 1 Svojata Narodna Republika Kina, ali njom trenutno upravlja Republika Kina (Tajvan). V. također Politički status Tajvana. |
**Ilijasidi** (perzijski: بنو الیاس‎) ili **Banu Ilijas** je naziv za dinastiju vladara koja je upravljala teritorijom današnje Kermanske pokrajine u Iranu od 932. do 968. godine. Sjedište joj je bio grad Bardasir.

Osnivač dinastije je bio Muhamed ibn Ilijas, član dinastije Samanida koji je 929. podržao neuspjeli puč protiv samanidskog emira Nasr b. Ahmada te tri godine kasnije pobjegao na jug, gdje je osnovao vlastitu nezavisnu državu. Potom je kao nominalni vazal lavirao između Bujida na zapadu i Samanida na sjeveru sve dok ga moždani udar 967. nije prisilio da preda vlast sinu Iljasa b. Muhamedu. On se pokazao nesposobnim, što su Bujidi iskoristili da osvoje vlast nad Kermanom i prisile Ilijaside na izbjeglištvo kod Samanida. Odatle su nekoliko godina pokušavali uz samanidsku podršku zauzeti Kerman, sve do njihov posljednji predstavnik al-Husein nije zarobljen oko 975. a nakon čega nestaju iz historijskih zapisa.

Izvori
------

* Bosworth, C. E. "The Banu Ilyas of Kirman." *Iran and Islam.* Edited by C. E. Bosworth. Edinburgh: Edinburgh University Press, 1971. ISBN 0-85224-200-X
* Kabir, Mazifullah. *The Buwayhid dynasty of Baghdad, 334/946-447/1055.* Calcutta: Iran Society, 1964.
**Jaguarundi** (lat. *Puma yagouaroundi*) vrsta je male mačke, koja živi u Sjevernoj i Južnoj Americi.

Obilježja
---------

Jaguarundi ima kratke udove i dugi rep. Dužina tijela je 65 cm, a osim toga, otprilike 45 cm dug je rep. Što se tiče dlaka ima dvije inačice. Prva inačica je siva, a druga smeđe-crvenkasta. Ranije su se ove dvije inačice računale kao dvije različite vrste, a samo siva inačica zvala se jaguarundi. Obje inačice pojavljuju se u istom omjeru i međusobno su u kontaktu.

Rasprostranjenost
-----------------

Jaguaraundi se nalaze u tropskim i suptropskim dijelovima Sjeverne i Južne Amerike, od Teksasa preko Srednje Amerike do Urugvaja i Bolivije. Žive u različitim staništima, ali uglavnom u šumama i na rubovima šuma. Rijetko se viđaju na čistinama i usred prašume.

Način života
------------

Ove mačke su noćne životinje i love: glodavce, zečeve, ptice i gmazove. Pomoću svog vitkog tijela, mogu se kretati i kroz gustu vegetaciju. Dobri se snalaze u penjanju te plivanju. 

Skotnost traje oko 65 dana, a zatim ženka rađa dva ili tri mladunca. Obično se pare dva puta godišnje.

Sistematika
-----------

Prethodno je vrsta uvrštena u zaseban rod *Herpailurus*. Genetske studije pokazale su, da je jaguarundi usko povezan s pumom i zato su danas klasificirani u jedan rod puma. Zajedno, su usko povezani i s gepardom.

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Jaguarundi** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Jaguarundi** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Jaguarundi** |

| * p
* r
* u
Male mačke |
| --- |
| *Acinonyx* | Gepard |
| *Caracal* | Karakal |
| *Felis* | Domaća mačka • Divlja mačka • Pustinjska mačka • Kineska planinska mačka • Tropska mačka • Pallasova mačka • Crnonožna mačka |
| *Leopardus* | Pampaska mačka • Pantanalska mačka • Kolokolo • Geoffroyeva mačka • Kodkod • Andska planinska mačka • Oncila • Margaj • Ocelot |
| *Leptailurus* | Serval |
| *Lynx* | Obični ris • Kanadski ris • Crveni ris • Iberijski ris |
| *Pardofelis* | Mramorna mačka • Bornejska mačka • Azijska zlatna mačka |
| *Prionailurus* | Leopard mačka • Iriomote mačka • Ravnoglava mačka • Pjegava mačka • Mačka ribič |
| *Profelis* | Afrička zlatna mačka |
| *Puma* | Puma • Jaguarundi |
**Hebburn** je grad od 19,544 stanovnika koji se nalazi na sjeveroistoku Engleske u Metropolitanskoj grofoviji Tyne and Wear.
Administrativno podpada pod metropolitanski borough South Tyneside.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad leži na južnoj obali rijeke Tyne, istočno od Newcastla sa kojim je spojen metro linijom - Tyne and Wear.

Historija
---------

Hebburn je prvi put dokumentiran u 8. vijeku kao ribarsko naselje koje su spalili Vikinzi.

Za srednjeg vijeka bio feud, brojnih porodica počevši od Wilbya, preko Graya, Baxtersa do Hodgsona.

Sve do kraja 18. vijeka, bio je selo čiji su se stanovnici bavili poljoprivredom tad je počelo iskapanje ugljena, tako da je do 1821. narastao u gradić od 5,230 stanovnika.

Prekretnica u historiji grada bila je 1853. kad je škotski industrijalac Andrew Leslie iz Aberdeena osnovao brodogradilište i sa sobom doveo brojne Škote - pa su njihovo naselje nazvali Mali Aberdeen. Leslie je svojim radnicima podizao domove, škole za djecu, pa je grad brzo privukao i nove stanovnike Irce tako da je do 1901. porastao do 21,000 stanovnika.
Hebburn je privukao i druge poduzetnike koji su otvarali nove tvornice za proizvodnju kemijskih i metalnih proizvoda.

Današnji Hebburn više nije rudarski grad, ali još uvijek ima brodogradilište i mašinogradnju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: North East England" (engleski). City population. Pristupljeno 23. 05. 2017.
2. 1 2 3 4 5  „*The brief article...*" (engleski). Hebburn website. Pristupljeno 23. 05. 2017.

Vanjske veze
------------

***Hebburn*** na Wikimedijinoj ostavi

* Hebburn website (`en`)
*Ne poistovećivati sa **Bumin Kaganom, osnivačom države Tujue**.*

**Illig Qaghan** (頡利可汗/颉利可汗, Pinyin: xiélì kěhàn, Wade-Giles: hsieh-li k'o-han, Baghatur shad (莫賀咄設/莫贺咄设), osobno ime: 阿史那咄苾, āshǐnà duōbì, a-shih-na to-pi), kasnija posthumna Tang titula **Princ Huang od Guiyija** (歸義荒王/归义荒王), je bio jedanaesti kagan Istočnog Turkijskog Kaganata. Napadao je i iznuđivao danak od Kine, ali je kineski car Taizong strpljivo pripremao oružani obračun sa Tujueima. Godine 627. je područje Istočnih Tujuea iznenada pogodila snježna oluja usred ljeta, zbog čega im je uginula stoga. Ilig Kagan (Bagatur) je nakon toga pokušao te gubitke nadoknaditi od svojih vazala - Tielea, Ujgura i Sir-Tarduša. Oni su se digli na ustanak i organizirali konfederaciju poznatu kao Xueyanto. Car Taizong je sa njom sklopio savez, a potom 629. poslao generala Li Jinga na veliki pohod. Iako je Li Jing imao malo ljudi, uspio je poraziti i zarobiti Ilig Kagana te ga dovesti u Chang'an, učinivši ga tako posljednjim nezavisnim kaganom Istočnih Tujuea.

|  |
| --- |
| Ilig Kagan **Klan Ashina** |
| Prethodi: **Chulo Qaghan**  |  **Kagan Istočnog Turkijskog Kaganata** 620–630 | Slijedi: **Qilibi Qaghan**  |

Izvori
------

1. ↑  *The Cambridge History of China*, Vol. 3. Cambridge University Press, 1978, p. 181.

* Lev Gumilev. *The Gokturks*. Moscow, 1967.
**Musicarello** (mn. **musicarelli**) je izraz kojim se opisuje filmski žanr karakterističan za italijansku kinematografiju u trećoj četvrtini 20. vijeka, a čiji je glavni sastojak bila pop muzika, odnosno korištenje tada popularne pjesme kao okvira radnje, te popularnog izvođača kao tumača glavne uloge. Musicarelli su u širim okvirima pripadali žanru filmskog mjuzikla, ali je njihova specifičnost bila prije svega u orijentaciji prema mlađoj publici, te su protagonisti i glavni glumci pripadali najmlađim generacijama. Musicarelli su, pogotovo od 1960-ih, bili pod snažnim uticajem generacijskog jaza u italijanskom društvu, te su, iako u pravilu prikazujući "saharinski" i "čisti" sadržaj koji se ticao "bezazlene" mladenačke zabave i romantičnih ljubavi, implicitno imali antiestablišmentsku notu i neprijateljski stav prema starijim generacijama i njihovom svjetonazoru. Musicarelli, u kojima su nastupale neke od najvećih muzičkih zvijezda Italije 1950-ih i 1960-ih, su počeo gubiti na popularnosti nakon omladinskih protesta 1968. godine, nakon kojih je antiestablišmentska pobuna postala radikalnija i eksplicitnija.

Vidi još
--------

* Beach party film