recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***U planinama Jugoslavije*** (ruski: ) je sovjetsko-jugoslavenski igrani film snimljen 1946. u režiji Abrama Rooma i Eduarda Tisea. Radnja mu prikazuje drugi svjetski rat u Jugoslaviji i u njemu se kao likovi pojavljuju Ante Pavelić, Draža Mihailović, Tito i Erwin Rommel. Glavni je junak partizanski vođa po imenu Slavko Babić koji 22. juna 1941. diže ustanak protiv fašističkih okupatora po vijesti da je Hitler napao Sovjetski Savez.

Snimanje filma je započelo već u maju 1945. neposredno nakon završetka ratnih operacija, s time da je za interijere korišten opatijski hotel "Kvarner", a za eksterijere lokacija između Zagreba i Beograda.

Iako bi po objektivnim kriterijama trebao biti prvi dugometražni igrani film u historiji socijalističke Jugoslavije, taj status se tradicionalno davao *Slavici,* snimljenoj godinu dana kasnije. Razlog za to je u rezoluciji Informbiroa i sovjetsko-jugoslavenskom raskolu, nakon čega film u kome Tita glumi sovjetski glumac više nije bio politički "podoban". U planinama Jugoslavije je nakon toga završio u bunkeru na nekoliko decenija.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Ivan Bersenjev | Josip Broz Tito| |
| Vjekoslav Afrić | Draža Mihailović |
| Bojan Stupica | Erwin Rommel |

Vanjske veze
------------

* *U planinama Jugoslavije* na sajtu IMDb
* Nikad viđeni filmovi iz tajnih arhiva Arhivirano 2011-05-17 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Abram Room |
| --- |
| 
* Gonka za samogonkoj (1924)
* Buhta smerti (1926)
* Predatelj (1926)
* Tretja Meščanskaja (1927)
* Uhabji (1927)
* Jevreji i zemlja (1927)
* Prividenije, kotoroje ne vozvraščajetsja (1929)
* Plan velikih rabot (dokumentarni film) (1930)
* Strogij junoša (1935)
* Eskadrila № 5 (1939)
* Vjeter s vostoka  (1940)
* Bojevoj kinosbornik № 13 «Naši djevuški» (1942)
* Našestvije (1945)
* V gorah Jugoslaviji (1946)
* Sud česti (1948)
* Škola zloslovija (1952)
* Serebristaja pjilj (1953)
* Serdce bjeetsja vnovj… (1956)
* Granatovij braslet (1964)
* Cvetji zapozdalje (1969)
* Preždevremeniji čelovek (1971)

 |
**K'inich Janaab' Pakal**, poznat i kao **Pacal II** ili **Pacal Veliki**, (23. mart 603 – 28. august 683) je bio vladar Palenquea, majanskog grada-države u Kasnom klasičnom periodu pretkolumbovske mezoameričke kronologije. Tokom izuzetno duge vladavine od 68 godina Pakal je bio zaslužan za izgradnju ili dograđivanje većine današnjih građevina, spomenika i natpisa u Palenqueu.

Reljef na sarkofagu K'inich Janaab' Pakala u Hramu natpisa.
K'nich Janaab Pakal je bio unuk Janaab' Pakala, odnosno sin kraljice Sak K'uk', a na prijestolje je došao u dobi od 12 godina. Njega je naslijedio sin Chan Bahlum II, a njega još jedan Pakalov sin - Kan Xul II. Nakon smrti je Pakal bio deificiran i govorilo se da komunicira sa svojim potomcima. 

Pakal je najpoznatiji po grobnici koju je otkrio meksički arheolog Alberto Ruiz Lhuillier 1948. Ona je konačno otvorena 1952. i u njoj je pronađen Pakalov skelet. On je postao predmetom kontroverze, s obzirom da istrošenost zubiju sugerira osobu koja je umrla u 30-tim, a ne 70-godinama života; dio historičara, pak, smatra da je Pakal jednostavno kao član povlaštene elite imao bolju, zdraviju i po vlastite zube manje štetnu prehranu. 

Pakalov sarkofag je ukrašen reljefom koji predstavlja jedan od najspektakularnijih primjera majanske umjetnosti. Prizor koji prikazuje se tradicionalno tumači kao Pakalov ulazak u Xibalbu, majanski podzemni svijet. Alternativno tumačenje je, pak, 1968. godine ponudio švicarski pisac Erich von Däniken u svojoj knjizi *Sjećanja na budućnost* prema kojoj taj prizor predstavlja astronauta u svemirskom brodu, a što je po njemu krunski dokaz veza drevnih Maja sa vanzemaljskim posjetiocima; takvo tumačenje odbacuje većina stručnjaka za Maje.

Vidi
----

* Lista najdugovječnijih vladara

Napomene
--------

1. ↑  Ovo su datumi temeljeni na natpisima Maja : u Mezoameričkom kalendaru dugog brojanja, 9.8.9.13.0 and 9.12.11.5.18 (Tiesler & Cucina 2004, p. 40).

Izvori
------

* Tiesler, Vera; Cucina, Andrea (2004), *Janaab' Pakal de Palenque: Vida y muerte de un gobernante maya*, Mexico: UNAM, ISBN 9789703214891

Eksterni linkovi
----------------

***K'inich Janaab' Pakal*** na Wikimedijinoj ostavi

* Drawings of the sarcophagus of Pacal the Great
* Photo of the sarcophagus of Pacal II
* Mesoweb's description of the discovery of Pacal II's tomb Arhivirano 2011-08-06 na Wayback Machine-u
* Michael Finley's "The 'Maya Astronaut,'" a discussion of Von Daniken's claims.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Sak K'uk'**  |  **Kralj Palenquea** 29. jul 615 – 31. august 683 | Slijedi: **K'inich Kan B'alam II**  |
**Mate Šimunović** (Stilja kod Vrgorca, 1900. − Vrgorac, 1969.), hrvatski svjetski putnik.

Na put je krenuo 1928. godine i tijekom 19 godina s psom Globusom Mate Šimunović je prevalio biciklom, pješice i jedrilicom 360.000 kilometara na pet kontinenata. Na svom putovanju obišao je 70 države. Stigao je i do brojnih otoka u Indijskom i Tihom oceanu.

Svojedobno su o njegovim putovanju pisale ugledne novine poput New York Timesa, La Prensa, El Telegrafo i niz drugih.

Mate je o svojem putovanju vodio dnevnik i snimio brojne fotografija.

Vratio se u svoju domovinu 1947. gdje su ga ubrzo u Zagrebu uhitili suradnici UDBE. Jugoslavenska mu vlast do njegove smrti 1969. nije dopustila izlazak iz države i nastavak putovanja.

Stipe Božić je snimio dokumentarni film *Mate Svjetski* o putovanju svjetskog putnika Mate Šimunovića koji se prikazivao na HRT-u.

Povezano
--------

* Željko Malnar
* Oskar Vojnić

Vanjske poveznice
-----------------

* Članak u "Glas Slavonije"
* Članak u "TVportal"
* Mojtv

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Mihail Minin** (19.7.1922. - 10.1.2008.) je bio vojnik Crvene armije koji je na juriš prvi ušao u Reichstag i tamo 30.4.1945. u 22:40 postavio sovjetsku zastavu ispunivši tako zadatak koji je postavila vlada SSSR-a da do najkasnije 1.5.1945. nad njemačkim parlamentom mora visiti sovjetska zastava kao simbol pobjede u Drugom svetskom ratu. U protunapadu tokom jutarnjih časova 1.5.1945. snage Wehrmacht-a su ponovno osvojile Reichstag tako da će on biti ponovno zauzet od Crvene armije 2.5.1945. godine kada Meliton Kantarija ponovno postavlja sovjetsku zastavu što će biti obilježeno slikom koja je obišla svijet i postala simbol nacističkog poraza u ratu.

Političkom odlukom sovjetske vlade Meliton Kantarija je proglašen osobom koja je postavila zastavu na Reichstag 30.4.1945. dok će ruska vlada svojim zakonom iz 2007. godine odlučiti da je zastava postavljena 1.5.1945. godine ne navodeći ime onog tko ju je postavio .

Činjenica da je Mihail Minin prvi postavio sovjetsku zastavu na Reichstag će biti priznat tek po raspadu SSSR-a, tako da 1995. godine dobiva za to svoje djelo priznanje od ruskog predsjednika Borisa Jeljcina.

Povezano
--------

* Bitka za Berlin

Vanjski linkovi
---------------

* Егоров и Кантария были не первыми
* В Пскове живет солдат, водрузивший Знамя Победы над Рейхстагом в 1945
Osobu na kojoj je pokus izveden (uloga učitelja) (E) usmjerava nastavnik (T), koji je predmet pokusa da uzrokuje bolni strujni udar, jer on vjeruje da je tako, student (L), koji je zapravo glumac i suradnik pokusa. Učitelj je vjerovao da je student za svaki pogrješan odgovor izložen pravim električnim šokovima, ali u stvarnosti ih nije bilo.
**Milgramov pokus** (engl. *Milgram experiment*) je niz psiholoških pokusa, koji su prvi put provedeni 1961. u New Havenu. Pokuse je razvio psiholog Stanley Milgram za testiranje spremnosti prosječnih osoba suprostavljanju ili odbijanja poslušnosti uputama autoritarnoj osobi ukoliko stoje u izravnoj suprotnosti s njihovom savješću ili aktom koji bi kršio vlastita moralna načela.

Milgramov pokus je prvotno razvijen u potrazi za socijalno psihološkim objašnjenjem zločina iz doba nacionalsocijalizma. Osim toga pokus je trebao provjeriti teoriju "*Germans are different*" ("Nijemci su drugačiji" koja se je temeljila na pretpostavci da Nijemci imaju osobnost posebne poslušnosti prema nadređenima).

Pokusi su doveli do šokantnog zaključka. Znatan broj osoba su obavljale ono što se je tražilo od njih, i nisu se suprostavili prirodi akta ili prigovorima savjesti, dok se samo činilo da naredbe dolaze od legitimnih autoriteta. 

65% sudionika bi koristili smrtonosan intenzitet električnog udara.

Oblik pokusa
------------

Cijeli pokus bio je izveden kao igra u kojoj su svi sudionici osim osobe nad kojom se vodi pokus znali o čemu se radi.

Pokus je sastojao od toga da "učitelj" svojem "studentu" za svaku grešku u sastavu parova riječi zadaje strujni udar. Napon je povećan nakon svake pogreške za 15 volta. U stvarnosti iskusni glumac nije zadobivao strujni udar.

Kad je napon dosegao 150 V, glumac je pitao smije li biti pušten iz svoje stolice, jer ne može više izdržati bol. No eksperimentator je od ispitnika zatražio da treba nastaviti za dobrobit znanosti. Kad je "učitelj" izrazio sumnju ili rekao da ne želi dalje ići, eksperimentator ga je uvjeravao s četiri standardizirane rečenica da nastavi. Rečenice su izgovorene jedna za drugom:

* 1: "Molim Vas nastavite!"
* 2: "Pokus zahtijeva da nastavite!"
* 3: "Morate nastaviti!"
* 4: "Nemate izbora, morate nastaviti!"

TV pokus 2009.
--------------

U proljeće 2009. pokus je koristeći "autoritet televizije", umjesto na znanstvenoj razini izveden u okviru televizijske igre, a ponovljeno je i   18. ožujka 2010. Po prvi put je emitirana u večernjem programu (uz napomenu: nije za djecu ispod 12 godina) na televizijkoj postaji France 2 nakon čega je slijedila rasprava. U tom pokusu 80% ispitanika je pristalo na uporabu najviše razine električnog napona pri kažnjavanju.

Vidi
----

* Stanfordski zatvorski pokus

Vanjske poveznice
-----------------

***Milgramov eksperiment*** na Wikimedijinoj ostavi

* Milgram Experiment (Derren Brown)

Izvori
------

1. ↑   Telepolis
2. ↑  bourreau\_1320397\_3236.html le monde.fr: "Le jeu dont vous êtes le Bourreau" (17. ožujka 2010.)[*mrtav link*]
Stanje pred dekolonizaciju
**Dekolonizacija** je proces oslobađanja od kolonijalne vlasti i pretvaranje nekadašnjih kolonija u samostalne države. Proces dekolonizacije je u 19. stoljeću zahvatio veći dio Južne Amerike, nastavio se i između dva svjetska rata, a zahuktao se tek nakon Drugog svjetskog rata. 
Stjecanje neovisnosti u mnogim je slučajevima pratilo nasilje (pobune, nemiri, prosvjedi, revolucije ili rat za neovisnost).
Dekolonizacija se ostvarivala u različitim povijesnim fazama.

Faze dekolonizacije
-------------------

* oslobođenje Sjedinjenih Američkih Država, godine 1776.
* oslobađanje velikog broja kolonija u Latinskoj Americi u prvoj polovici 19. stoljeća; godine 1847. u Africi oslobođena Liberija.
* glavna faza u 1950-im i pogotovo 1960-im godinama.

Godine 1960. izglasana je UN-ova Deklaracija o davanju neovisnosti kolonijalnim zemljama i narodima, a 1970-ih je likvidiran najveći deo preostalih kolonija.

Po podacima ureda Ujedinjenih Nacija za dekolonizaciju trenutačno u svetu još uvek postoji 16 kolonija koje trebaju dobiti nezavisnost ili biti vraćeni lokalnim vlasnicima. Od tog broja kolonija njih 10 je u britanskom, 3 u američkom dok Novi Zeland, Maroko i Francuska imaju po jednu koloniju.

Povezano
--------

* Dekolonizacija Afrike
* Dekolonizacija Sjeverne Amerike
* Dekolonizacija Južne Amerike
* Dekolonizacija Australije i Oceanije

Vanjski link
------------

* United Nations and Decolonisation:Non-Self-Governing Territories

| * p
* r
* u
Kolonijalna carstva |
| --- |
| 
* Kolonija
* Kolonijalizam
* Kolonizacija
* Dekolonizacija
* Postkolonijalizam

 |
| Evropa | 
* Belgija Belgijski Imperij
* Ujedinjeno Kraljevstvo Britanski Imperij
* Danska Danski Imperij
* Francuska Francuski Imperij
* Italija Italijanski Imperij
* Nizozemska Nizozemski Imperij
* Njemačka Njemački Imperij
* Portugal Portugalski Imperij
* Rusko Carstvo
* Španski Imperij
* Švedska Švedski Imperij

 |
| Azija | 
* Japan Japanski Imperij
* Osmansko Carstvo Osmansko Carstvo

 |
| Neformalna | 
* Argentina / Brazil / Čile
* Habsburška Monarhija / Austro-Ugarska
* Hospitalci (Ivanovci)
* Kineski Imperij
* Kurlandija i Semigalija
* Norveško Carstvo
* Sijam
* Sjedinjene Države
* Sovjetski Savez
* Sveto Rimsko Carstvo
* Škotska

 |

***Dekolonizacija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Tafel** (njem. ploča ili stol) je dobrotvorna udruga koja se bavi distribucijom kvalitativo besprijekornih prehrambenih proizvoda kojima istječe rok trajanja. Najveći izvori hrane za udrugu su proizvođači, distributeri i trgovci koji u svojem normalnom tijeku poslovanja imaju višak hrane koju ne mogu više prodati. Nakon sortiranja distribuiraju hranu za 100 do 1.000 neprofitnih udruga koja se dijeli kuhinjama za umirovljenike s malom mirovinom, sirotinju, beskućnicima, sirotištima i školama.

Trgovine štede troškove za uklanjanje tih proizvoda koji bih inače završili na otpadu.

**Die Tafeln** udruge osnovane su u Njemačkoj 1993. a u međuvremenu su osnovane i u određenim drugim europskim zemljama. U Njemačkoj su obično organizirane na razini općine i stoga se nazivaju primjerice *Berliner Tafel* (Berlinski stol), *Hamburger Tafel* (Hamburški stol) ili *Hannoversche Tafel* (Hannoverski stol).

Udruga se isključivo financira radom svojih dobrovoljnih suradnika, pokroviteljstvima i dragovoljnim prilozima. Ne dobivaju novčanu pomoć od strane države.

Ideja dolazi iz SAD-a: godine 1963. John van Hengeliz Phoenixa u Arizoni osnovao je prvu udrugu *Food Bank*. Godine 1983. je u New Yorku osnovana udruga *City Harvest*.

Broj u Njemačkoj: 

Akcija *duh i tijelo* u Berlinu

| godina | broj | godina | broj |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994. | 4 | 2003. | 320 |
| 1995. | 35 | 2004. | 400 |
| 1996. | 70 | 2005. | 540 |
| 1997. | 90 | 2006. | 657 |
| 1998. | 100 | 2007. | 749 |
| 1999. | 210 | 2008. | 808 |
| 2000. | 270 | 2009. | 861  |
| 2001. | 300 |  |  |
| 2002. | 310 |  |  |
|

### Druge europske zemlje

Metro Group od sredine 2000 ih godina sudjeluje u u nekim zemljama u donacijama u hrane. Na webstranicama tvrtke u Ukrajini, Mađarskoj, Poljskoj, Portugalu, Španjolskoj, Češkoj ili Turskoj postoje kooperacije s lokalnim organizacijama za raspodjelu hrane pružanje hrane kao primjerice *Helpica Foundation*

Povezano
--------

* Siromaštvo

Vanjske poveznice
-----------------

***Die Tafeln*** na Wikimedijinoj ostavi

* Homepage Bundesverband Deutsche Tafel e. V. - Webstranica

Izvori
------

1. ↑  aktuelle Angaben unter "Zahlen & Fakten" beim Bundesverband; abgerufen am 31. Januar 2010
2. ↑  PDF-Dokument; abgerufen am 25. Dezember 2009
Područje istočne Slavonije, Baranje i zapadnog Srijema
**Temeljni sporazum o području istočne Slavonije, Baranje i zapadnog Srijema**, poznatiji pod nazivom **Erdutski sporazum**, potpisan je u *Žutoj kući* u Erdutu (srpska strana) i u Zagrebu (hrvatska strana) 12. studenog 1995. godine. U ime hrvatske vlade sporazum je potpisao Hrvoje Šarinić, a srpsku stranu zastupao je Milan Milanović. Sporazum su pripremili i u njemu posredovali američki veleposlanik u Hrvatskoj Peter Galbraith i dopredsjednik Međunarodne konferencije u bivšoj Jugoslaviji Thorvald Stoltenberg. Potpisivanju sporazuma o mirnoj reintegraciji prethodio je dogovor hrvatskog predsjednika Franje Tuđmana i srpskog predsjednika Slobodana Miloševića u Daytonu, gdje se pod okriljem SAD odvijala mirovna konferencija o Bosni i Hercegovini. Potpisivanjem Erdutskog sporazuma pokrenut je proces mirne reintegracije hrvatskog Podunavlja u ustavno-pravni poredak Republike Hrvatske.

Sporazumom je predviđeno prijelazno razdoblje u trajanju od jedne do dvije godine u okviru koga bi područje hrvatskog Podunavlja bilo pod administrativnim nadzorom UN-a. Tijekom toga perioda UN je trebao ustrojiti višenacionalnu policiju, provesti demilitarizaciju i organizirati lokalne izbore. Čak sedam (od četrnaest) odredaba Erdutskoga sporazuma odnosilo se na različite aspekte zaštite ljudskih prava.

Za implementaciju Erdutskog sporazuma bila je zadužena misija Ujedinjenih naroda UNTAES (*United Nations Administration in Eastern Slavonia, Baranja and Western Sirmium*) - Prijelazna uprava za istočnu Slavoniju, Baranju i zapadni Srijem, koja je inaugurirana Rezolucijom 1037. Vijeća sigurnosti UN-a od 15. siječnja 1996. godine.

Izvori
------

1. ↑  Temeljni sporazum o istočnoj Slavoniji, Zajednica povratnika Hrvatske
2. 1 2  Albert Bing, *Sjedinjene Američke Države i reintegracija hrvatskog Podunavlja*, Scrinia Slavonica, sv.8 br.1 listopad 2008.
3. ↑  Albert Bing, *Put do Erduta. Položaj Hrvatske u međunarodnoj zajednici 1994.-1995. i reintegracija hrvatskog Podunavlja*, Scrinia Slavonica, sv.7 br.1 rujan 2007.

Povezani članci
---------------

* Mirna reintegracija hrvatskoga Podunavlja
* UNTAES
**FIVB** (fr. *Fédération Internationale de Volleyball*) je međunarodni upravni odbor za odbojku. Njen štab se nalazi u Lausanni, Švicarskoj. Organizacija ujedinjuje 222 odbojkaška saveza diljem svijeta. FIVB je punopravni član Međunarodnog olimpijskog odbora.

Historija
---------

FIVB je osnovana 1947. godine na kongresu u Parizu. Među osnivačima je bilo 14 zemalja: Belgija, Brazil, Čehoslovačka, Egipat, Francuska, Italija, Nizozemska, Poljska, Portugalija, Rumunija, Mađarska, Uruguay, Sjedinjene Američke Države i Jugoslavija. Jedna od glavnih točaka kongresa bilo je osmišljavanje Svjetskog prvenstva koje se održalo dvije godine kasnije u muškoj kategoriji. Godine 1964. Međunarodni olimpijski odbor je primio odbojku u porodicu olimpijskih igara, a na Olimpijskim igrama u Tokyju natjecanje je već bilo pod visokim mrežama. Godine 1969. stvoren je novi vrhunski događaj, Svjetsko prvenstvo, koje je jedno od FIVB kvalifikacijskih natjecanja za Olimpijske igre. Godine 1984. uprava FIVB-a preselila se iz Pariza u Lausannu. Godine 1990. stvoren je novi vrhunski događaj, Muška svjetska liga, a tri godine kasnije i ženski Grand Prix. Još jedan uspjeh FIVB-a bilo je uvođenje odbojke na pijesku na Olimpijske igre 1996. godine.

Nadležnost
----------

* Uspostaviti službena pravila odbojke, specifikacije opreme i sve interne provedbene propise koji se moraju primjenjivati ​​na sva međunarodna i olimpijska natjecanja za koja FIVB uspostavlja sustav natjecanja.
* Pregledati i izmijeniti pravila za imenovanje međunarodnih sudija.
* Prilagoditi uvjete transfera igrača između pojedinih zemalja.
* Kontrolirati i voditi sva međunarodna natjecanja.

FIVB poredak
------------

FIVB sastavlja ljestvicu koja rangira pojedine reprezentacije prema postignutim rezultatima. Poredak za muškarce i žene sastavlja se prema rezultatima na Svjetskom ili Europskom prvenstvu (uključujući kvalifikacije), Svjetskom kupu, Svjetskoj ligi i na Grand Prixu.

Predsjednici
------------

* Francuska Paul Libaud (1947–1984)
* Meksiko Rubén Acosta (1984–2008)
* Narodna Republika Kina Wei Jizhong (2008–2012)
* Brazil Ary Graça (2012 – )

Povezano
--------

* Povijest odbojke

Spoljašnje veze
---------------

* www.fivb.com

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 220421194
* LCCN: n82035069
* ISNI: 0000 0001 2195 0302
* GND: 16269943-8
* SUDOC: 026526948
* BNF: cb11875848j (podaci)

 |
**Historijsko**/**povijesno pravo** upotrebljava se u nacionalističkim sporovima kao argument da bi se opravdale teritorijalne pretenzije. Prema ovom argumentu, konkretna historijska veza s određenom teritorijom uspostavlja pravo nacionalne grupe da zadrži ili čak stekne tu teritoriju.

Chaim Gans sa Univerziteta u Tel Avivu izdvaja dve koncepcije historijskog prava; prva koncepcija fokusira se na primat nacionalne grupe u historiji teritorije („koncepcija prvog zauzimanja"), dok se druga fokusira na primat teritorije u historiji nacionalne grupe („koncepcija formativnih teritorija"). Prema prvoj koncepciji, činjenica da je neka nacionalna grupa prva zauzela spornu teritoriju smatra se ključnom karikom u historiji te teritorije u cilju utvrđivanja suvereniteta nad njom. Prema drugoj koncepciji, činjenica da sporna teritorija ima primarni značaj u formiranju historijskog identiteta nacionalne grupe smatra se dovoljno čvrstim razlogom u cilju utvrđivanja suvereniteta nad tom teritorijom.

Povezani članci
---------------

* Iredentizam

Izvori
------

1. 1 2  Gans, Chaim (2001-02). „Historical Rights: The Evaluation of Nationalist Claims to Sovereignty". *Political Theory* **29** (1): 58–79. DOI:10.1177/0090591701029001004. ISSN 0090-5917. Pristupljeno 2023-08-12.
2. ↑  Meisels, Tamar (2009). „‘Historical Rights’ to Land". *Territorial Rights* (Dordrecht: Springer) **72**: 31–49. DOI:10.1007/978-1-4020-9262-6\_3. ISBN 978-1-4020-9262-6.
|  |
| --- |
|   |
| Statuszaštite |
| 
by risk of extinction |
| 
Izumro |
| IzumroIzumro u divljini |
| 
Ugrožen |
| Kritično ugroženUgroženOsjetljivThreatened |
| 
Manji rizik |
| Ovisni o konzervacijiNear ThreatenedLeast Concern |
| 

---

**See also**World Conservation UnionIUCN Red List

---

 |
| * p
* r
* u
 |

Dodo, izumrla vrsta**Izumiranje** je pojava koja postoji otkako postoji i život na Zemlji, izumrle su mnoge životinjske vrste. Ponekad se to događa zbog prirodnih promjena klime, grabežljivaca i biljnog pokrova, no u zadnje vrijeme je glavni krivac čovjek. Izumiranje u najužem smislu znači potpuno nestajanje nečega.

Do današnjeg dana izumrlo je više od 90% svih vrsta koje su ikad živjele na Zemlji. Svakolike vrste života svakodnevno izumiru, stopa 25 na dan.

Ugrožene vrste
--------------

Posebno ugrožene vrste danas su velike mačke osim lavova (lov zbog krzna), razni jeleni i ptice (meso), i životinje u šumama koje gube staništa (sječa). Ako se ovako nastavi, za desetak godina bi mogle nestati stotine vrsta. Posebna opasnost prijeti divljim tigrovi, koji bi mogli izumrijeti do 2015.

Povezani članci
---------------

* Masovna izumiranja

***Izumiranje*** na Wikimedijinoj ostavi
**Izvidnička satnija** elitna je postrojba Gardijske motorizirane brigade ustrojena od izvidničkih satnija 1. i 4. GBR te 354. vojno-obavještajne satnije nekadašnjeg IV. korpusa. Iz tih su postrojbi uglavnom stariji, iskusniji pripadnici, koji ujedno čine zapovjedni kadar satnije, a 2008. godine ona je popunjena i novim mladim pripadnicima. Satnija provodi vrlo intenzivnu obuku, pa tako pripadnici do četiri puta godišnje u kampu "Bralovac" provode izvidničke tabore u trajanju od 8 do 10 dana.

Smještaj
--------

Izvidnička satnija smještena je u vojarni "General Andrija Matijaš Pauk" u Kninu.

Sudjelovanje u međunarodnim vojnim operacijama
----------------------------------------------

Oko 40 posto pripadnika satnije sudjelovalo je u međunarodnim vojnim operacijama, dio je i sada u misiji ISAF u Afganistanu, a dio se priprema za odlazak na Golansku visoravan, gdje će u sklopu 4. satnije hrvatskog kontingenta sudjelovati u misiji UNDOF. 
2009. godine sudjelovat će u sklopu MLOT-a u ISAF-u, a u skladu s potrebama satnije sudjeluju i na raznim specijalističkim tečajevima u zemlji i inozemstvu.

Povezano
--------

* Gardijska motorizirana brigada

Izvori
------

* "GMTBR - samostalne satnije", Hrvatski vojnik, broj 229/2009. Arhivirano 2009-05-30 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
|  |    | Ovaj materijal je preuzet sa službenih stranica časopisa *Hrvatski vojnik*.Wikipedia ima **dozvolu** za korištenje materijala s te stranice pod GFDL licencom, uz uvjet isticanja izvora. |
Misal po zakonu rimskog dvora
**Misal po zakonu rimskoga dvora** je naziv za inkunabulu tiskanu 1483. godine, točnije, 22. veljače 1483. kada je, prema podatcima tiskanje bilo završeno. Misal je otisnut samo 28 godina nakon dovršetka Gutenbergove četrdesetdvoredne Biblije. Misal je tiskan na hrvatskom jeziku i glagoljicom.

Unatoč svim nagađanjima, za ovaj (lat. *editio princeps*), koji je ujedno i prvi Misal u Evropi koji nije tiskan latinicom i na latinskom jeziku, ne možemo sa sigurnošću reći gdje je bio tiskan. U početku se mislilo da je tiskan u Veneciji, ali u današnje vrijeme je prevladala pretpostavka da je tiskan na hrvatskome tlu. Zvonimir Kulundžić je publicist koji je zaslužan za postavljanje teze o Kosinju kao mogućoj tiskari Misala.

Osim Venecije, za mjesto tiskanja Misala pretpostavljeni su tako Izola, Roč, Modruš u Lici i Kosinj. Tiskan je i na pergamentu, te je prva slavenska inkunabula tiskana ne samo na papiru, nego i na pergamentu. Osim toga, to je i prva slavenska inkunabula tiskana dvobojno, crveno i crno. Mada se ne zna ni mjesto tiskanja, ni tiskari, ostaje činjenica da je to jedna od najljepših tiskanih inkunabula uopće.

Misal prvi spominje zadarski nadbiskup Matej Karaman (1700.- 1771.), potom slovenski filolog Jernej Kopitar, a 1820. godine i bjeloruski slavist i orijentalist Mihail Bobrowski, koji duhovito primjećuje kako je "ovo prvo izdanje rjeđe od bijeloga gavrana". Bobrowski 20. listopada 1821. iz Pariza u pismu Jerneju Kopitaru ističe da je Misal prva knjiga u slavenskome svijetu tiskana pomičnim slovima.

Sačuvano je jedanaest nepotpunih primjeraka i šest fragmenata od kojih se pet čuva u Zagrebu, dva u Nacionalnoj i sveučilišnoj knjižnici u Zagrebu te dva u knjižnici Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Franjevački samostan u Zagrebu i Dominikanski samostan na otoku Braču imaju po jedan primjerak. Ostali primjerci se čuvaju u Kongresnoj knjižnici u Washingtonu, Ruskoj nacionalnoj knjižnici u Sankt Peterburgu, Austrijskoj nacionalnoj knjižnici u Beču te dva primjerka u knjižnici u Vatikanu.

Izvori
------

1. ↑  Hrvatske inkunabule

Literatura
----------

Zvonimir Kulundžić: Kosinj - kolijevka štamparstva slavenskog juga, Zagreb, 1960.

Zvonimir Kulundžić: 500. obljetnica kosinjskog misala - prve hrvatske tiskanje knjige, Zagreb, 1983.

Povezano
--------

* Kosinjska tiskara

Eksterni linkovi
----------------

* Misal na stranicama Nacionalne i sveučilišne knjižnice Arhivirano 2011-06-22 na Wayback Machine-u
**Oleksandr Turčinov** (ukr. **Олександр Турчинов**, Oleksandr Turčynov); rođen 31. ožujka 1964. u Dnjipropetrovsku; je ukrajinski političar, redatelj, ekonomist i peti (privremeni) Predsjednik Ukrajine, koji je na dužnosti bio od 22. veljače do 7. lipnja 2014. godine. Političku karijeru je započeo u sovjetskom Komsomolu, a u prvim godinama ukrajinske nezavisnosti nastavio pod pokroviteljstvom predsjednika Leonida Kučme, da bi 2000-ih bio blizak suradnik Julije Timošenko i jedan od vođa stranke Batkivščina. Nakon Narančaste revolucije je nakratko bio prvi civilni direktor Službe bezbjednosti Ukrajine. Godine 2010. je nakratko vršio dužnost premijera prije dolaska na vlast pro-ruskog bloka na čelu s predsjednikom Viktorom Janukovičom. Kada su prilikom kulminacije evromajdanskih protesta demonstranti preuzelu kontrolu nad Vrhovnom radom, Turčinov je imenovan njenim predsjednikom, a nakon Janukovičevog bijega je proglašen v.d. predsjednika. U proljeće je, nastojeći suzbiti pro-ruski separatistički pokret na istoku Ukrajine, naredio pokretanje tzv. "antiterorističke operacije" koja je prerasla u oružani sukob. Mjesto predsjednika je predao Petru Porošenku izabranom u maju iste godine. Od decembra 2014. se nalazi na mjestu čelnika Savjeta nacionalne bezbjednosti i obrane Ukrajine.

Povezani članci
---------------

* Pavlo Šeremeta
* Jevhen Nyščuk

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice stranke Batkivščina (Domovina)

| * p
* r
* u
Predsjednici Ukrajine |
| --- |
| 
* Leonid Kravčuk
* Leonid Kučma
* Viktor Juščenko
* Viktor Janukovič
* Oleksandar Turčinov (v. d.)
* Petro Porošenko
* Volodimir Zelenskij

 | Standarta predsednika Ukrajine |
Duhanski dim u irskome pubu prije zabrane pušenja 29. ožujka 2004. godine.
**Pasivno pušenje** je nevoljno udisanje dima duhanskih proizvoda. Dim može dolaziti direktno iz pripaljene cigarete kao i dim koji pušač izdahne.

Rizici uslijed izloženosti duhanskom dimu
-----------------------------------------

Duhanski dim iz okoliša štetno utječe i na nepušače koji borave u zadimljenom prostoru i izloženi su tzv. pasivnom pušenju. Prema Izvješću SZO - Međunarodne agencije za istraživanje raka (IARC) koje se citira i u "Zelenom dokumentu" Europske komisije iz siječnja 2007. godine, duhanski dim iz okoliša ili pasivno pušenje klasificirano je kao karcinogen za ljude. Prema istom Izvješću nepušači koji žive s pušačima imaju 20-30% veći rizik za razvoj karcinoma bronha i pluća, dok se povećani rizik za ovu lokalizaciju raka uslijed izloženost duhanskom dimu na radnom mjestu procjenjuje na 12-19%.

Rizik za koronarnu bolest također je veći 25-30% u nepušača koji žive s pušačima, a prema novijim istraživanjima mogao bi biti i veći.

Najnovija istraživanja također ukazuju da izloženost duhanskom dimu iz okoliša gotovo udvostručuje rizik od makularne degeneracije u starijoj životnoj dobi – glavnog uzroka gubitka vida u EU.

Većina štetnih učinaka duhanskog dima raste s dozom izloženosti, ali su učinci manji u pasivnih nego u aktivnih pušača. Jedino za bolesti srca porast nije linearan, već izloženost duhanskom dimu iz okoliša dovodi do rizika koji je približno polovina onog u pušača.

Glavno mjesto izloženosti duhanskom dimu iz okoliša, uz dom, je radno mjesto. Informacijski sustav izloženosti karcinogenima (*CAREX*) navodi duhanski dim iz okoliša kao drugi najčešći uzrok izloženosti karcinogenima, iza solarnog zračenja, u državama članicama EU prije 2004. godine.

Studija provedena 2001-2002. u sedam europskih gradova pokazala je da je duhanski dim prisutan u većini javnih prostora, uključujući prostore za provođenje slobodnog vremena, ugostiteljske objekte, transport, bolnice i prostore za edukaciju. Najviše koncentracije duhanskog dima iz okoliša nađene su u barovima i diskotekama, s time da je 4-satna ekspozicija u diskotema slična kao živjeti s pušačem jedan mjesec.

Dojenčad i mala djeca izložena duhanskom dimu iz okoliša (pasivno pušenje) češće imaju upale pluća, bronhitis, astmu, druge bolesti dišnog sustava i smanjenje plućne funkcije te akutne i kronične upale srednjeg uha. Sindrom iznenadne smrti dojenčeta u kolijevci također je češći u dojenčadi izložene duhanskom dimu.

Povezani članci
---------------

* Zabrana pušenja
* Cigareta
* Pušenje

Izvor
-----

* Hrvatski časopis Zavoda za javno zdravstvo[*mrtav link*] Pušenje - čimbenik rizika za zdravlje, Prim.mr.sc. Vlasta Hrabak-Žerjavić, dr.med. Voditeljica Službe za epidemiologiju kroničnih masovnih bolesti, Hrvatski zavod za javno zdravstvo
**Prisilni rad** se zove rad na kojeg čovjek pod prijetnjom kazne, ili bilo kojeg drugog osjetljivog zla prisiljen protiv svoje volje.

Međunarodna organizacija rada, usvojila je 1930. art 2. stavka 1. Konvencije o obvezatnom radu kao i prisilnom radu, da je *prisilni rad* rad ili usluga, koja se vrši pod prijetnjom kazne. To ne uključuje, u skladu sa stavkom 2. Konvencije: vojne službe, uobičajene građanske obveze, rad u zatvorima, rad u slučajevima (primjerice) elementarnih nepogoda, i posao koji služi neposredno u korist zajednice. Međutim, ostaje sporno točno ono što je neposredna korist zajednice. Također treba napomenuti da su osjećaji i vrijednosti sudionika nužno subjektivni.

Povezano
--------

* radni logor
* ropstvo

Vanjske poveznice
-----------------

* UN.GIFT Arhivirano 2012-12-01 na Wayback Machine-u - Global Initiative to Fight Human Trafficking
* Slavery in the 21st century - BBC
* Sex trade's reliance on forced labour - BBC
* China's Forced Labour Camps - Laogai Research Foundation Arhivirano 2008-05-14 na Wayback Machine-u
"**m*e*lt**" je zajednički singl japanskog pjevača Tōrua Kitajime, frontmena benda Ling tosite sigure, i pjevačice suis, članice dueta Yorushika, objavljen 2. listopada 2019. godine. Autor glazbe i teksta je Kitajima, a rekao je kako je pjesma napisana u kratkom roku te kako je odjednom dobio sve njezine elemente. Uz to je naglasio kako je želio nešto drugačije od svog uobičajenog stila te da je ova pjesma, inače najavljena početkom rujna 2019. godine, nastala kao produkt te želje. Pjesma je izdana tik prije početka TK-jeve nacionalne turneje, koja je započela u listopadu 2019. godine.

Pjesma je bila drugi TK-jev singl iz 2019. godine, nakon singla "P.S. RED I", a ujedno i prvi njegov zajednički singl u samostalnoj karijeri. Pjesma je objavljena kao singlica, bez ikakvih dodatnih materijala, a uz objavu je izdan i video spot, koji je objavljen na YouTubeu; spot je režirao Kentaro Saisho.

Pjesma "m*e*lt" reizdana je kao "m*e*lt (sainou mix)" na albumu 彩脳 iz 2020. godine.

Popis pjesama
-------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Br. | Naslov | Trajanje |  |
| 1. | "m*e*lt"   | 4:41 |
| **Ukupno trajanje:** | **4:41** |  |

Vanjske veze
------------

* Diskografija

| * p
* r
* u
TK from 凛として時雨 |
| --- |
| **Diskografija • Ling tosite sigure** |
| Studijski albumi | *flowering • Fantastic Magic • white noise* • 彩脳 |
| *Live* albumi | *feedback from* |
| Kompilacije | *egomaniac feedback* |
| EP | *contrast • Secret Sensation • yesworld* |
| Video materijal | *film A moment* |
| Singlovi | "unravel" • "Signal" • "katharsis" • "P.S. RED I" • "m*e*lt" • "蝶の飛ぶ水槽" • "Dramatic Slow Motion (Reconstructed 2020)" • "will ill" • "Scratch" • "As Long As I Love / Scratch" • "first death" |
*Za ostale upotrebe, v. Češka (razvrstavanje).*
 „Kraljevina Bohemija" preusmjerava ovdje. Za ostale upotrebe, v. Bohemija (razvrstavanje).

|  |
| --- |
|  |

**Kraljevina Češka** ili **Kraljevina Bohemija** (češ. *České království*, njem. *Königreich Böhmen*, lat. *Regnum Bohemiae*), bila je država u regiji Bohemiji, središnja Europa, čiji teritorij uvelike odgovara današnoj Češkoj. Tijekom najvećeg raspona, uključivala je i druge dijelove država (Austrija, Njemačka, Mađarska, Italija, Slovačka, Slovenija, Zakarpatje). Bila je kraljevina Svetog Rimskog Carstva, a kralj je bio izborni knez carstva sve do njenog nestanka 1806. Mnogi kraljevi Bohemije izabrani su i kao carevi Svetog Rimskog Carstva. Glavni grad Kraljevine Češke bio je Prag, koji je ujedno tijekom kasnog 14. kasnog 16. i početkom 17. stoljeća bio i središte Svetog Rimskog Carstva. Od 1526. kraljevina je bila pod vlašću Habsburgovaca.

Nestankom Svetog Rimskog Carstva, teritorij je postao dio Austrijskog Carstva, a potom Austro-Ugarske od 1867. Kraljevina Češka zadržala je formalno svoj status odvojene kraljevine sve do 1918. a Prag je bio jedan od vodećih gradova Monarhije. Posljednjih godina Austro-Ugarske, Češka je bila jedna od najrazvijenijih i ekonomski najbogatijih regija. Češki je bio jedan od glavnih jezika plemića sve do 1627. (nakon suzbijanja pobune u Bohemiji). Njemački je potom postao formalno ravnopravan češkom i na kraju prevladao sve do češkog narodnog preporoda u 19. stoljeću. Njemački se koristio i u administraciji i mnogim gradovima gdje su Nijemci emigrirali i naselili područja u 13. stoljeću. Carski dvor koristio je češki, latinski i njemački jezik, ovisno o vladaru i razdoblju.

Nakon prvog svjetskog rata, Kraljevina Češka je ukinuta te se ujedinila sa Slovačkom u Prvu Čehoslovačku Republiku.

Eksterni linkovi
----------------

* Kraljevina Bohemija countrystudies.us
**Parti**, istočnoiranski narod koji se pod imenom **Parni** javlja kao jedno od tri plemena konfederacije Dahae. Odvojivši se od ostatka konfederacije, iz središnje Azije upadaju na područje Iranskog platoa (regija Partija), i osnivaju partsku državu pod vodstvom Arsaka I. Održala se od 247. pne. pa do 228. nove ere.

Povijest
--------

Oko 3. stoljeća pne. Parti su se naselili u području koje su nazvali *Partija*, a koje se nalazilo na sjeveroistoku Kaspijskog mora. Uključeno je u XVI. satrapiju Perzijskog Carstva, a nakon osvajanja Aleksandra Velikoga prešlo je u ruke Seleukidima. Među većim gradovima bili su Hekatompil, Ktesifont i Seleukija. Parti nikad nisu potpuno napustili svoje korijene i nisu bili dobronamjerni prema helenizmu.

Dinastiju Arsakida zasnovao je Arsak I. koji se proglasio kraljem oko 250. godine pr. Kr. Njegovi su nasljednici bili Tiridat, koji je postavio za glavni grad Hekatompil (Hecatompylus), te Artaban I. i Fraat I..

S Mitridatom I. (otprilike 175.-138.), koji je uzeo titulu "kralja kraljeva", kraljevstvo Partije prostiralo se od Kaspijskog mora do Perzijskog zaljeva, uključujući Mediju, Perziju, Asiriju i Babiloniju.

Mitridat II. (otprilike 128.-88.) načinio je od Partije važnu tranzitnu zemlju na "Putu svile". Zbog sukoba s Tigranom, vladarom Armenije, povijest se Parta ispreplela s rimskom, a između dvije sile započeo je stoljetni sukob. General Surena pobijedio je Marka Krasa u bitci kod Carrhae (53. godine pr. Kr.). Nakon što je u borbama između Cezara i Pompeja ostao neutralan, podržao je kasnije Cezarove ubojice, ali ga je porazio Ventidije Bas (38.).

Fraat IV. (37.-2. godine pr. Kr.) odbio je Antonija 36. godine, a potom je tražio dogovor s Augustom. Vonona I. nakon što je postao kralj zahvaljujući Augustovoj podršci, naslijedio je Artaban III. (10.-40.), koji je na prijestolje Armenije postavio jednog od svojih sinova, isprovociravši tako Tiberijevu reakciju, koji je pokrenuo vojni pohod protiv njega. Hosroj (otprilike 107.-131.) više je puta bio pobjeđen od Trajana, koji je 116. na partsko prijestolje postavio Partamaspata. No, Hadrijan je naknadno morao vratiti Hosroju veći dio njegova teritorija (123.). Za vrijeme vladavine Vologeza III. (148.-191.) i Vologeza IV. (otprilike 191.-209.) kraljevstvo Parta napali su Rimljani, koji su povratili Armeniju. Artaban V. isposlovao je od Makrina (217.) povratak svoga brata Tiridata na armensko prijestolje; no, Perzijanac Artakserkso pokrenuo je pobunu u kojoj je Artaban ubijen (226.). Tako je začeto kraljevstvo Sasanida, čija je povijest dio one perzijske. U Armeniji je dinastija Arsakida nastavila vladati do 428. godine.

Vanjske veze
------------

***Parti (narod)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Parthian Geography Arhivirano 2008-02-17 na Wayback Machine-u
**Pepikokia** (Pepicokia), Pleme ili banda Algonquian Indijanaca koje se u 17. stoljeću spominju kao ogranak Miamija. Godine 1718. imena Pepikokia i Piankashaw navode se kao sela Wea Indijanaca. Chauvignerie (1736.) smatra njih Wea i Piankashaw Indijance dijelom jednog naroda, koji žive u različitim selima i procjenjuje im broj na 1.750. Početkom 19. stoljeća ova plemena prelaze Missouri. Pepicokie iz povijesti nestaju već prije sredine 18. stoljeća, i po svoj su prilici asimilirani od Piankashawa (po Swantonu 1796.) čija su se glavna sela nalazila na mjestima gdje se sastaju Wabash i Vermilion. Zajedno sa Weama 1832. prodaju svoje zemlje i odlaze kao jedan narod na rezervat u Kansas. 
Pepicokie se još 1695. spominju pod imenom  *'Miamis of Maramek river'*  (to jest Kalamazoo). Ponekad ih nazivaju i  *'Nation de la Gruë'*  a kao totem navodi se 'ždral'. 

Ostali nazivi za njih bili su: *Kipikavvi*, *Kipikuskvvi*, *Pegoucoquias*, *Pepepicokia*, *Pepepoaké*, *Pepicoquias*, *PepiKouKia*, *Petitscotias*, *Pettikokias*, *Tepicons* .

Izvori
------

1. ↑  Pepikokia Indian Tribe History
Potraži značenje riječi ***meander*** u   
W(j)ečniku, slobodnom rječniku.

Osnovno značenje riječi **Meandar** odnosi se na geografski pojam za zavojito korito rijeke koje krivuda u obliku slova - **S**.

**Meander** se može odnositi na:

U **geografiji** Meandar se može odnositi na:

* grad Meander, Tasmanija, Australija
* rijeku Meander, rijeka (Tasmanija), Australija
* dolinu Meander, dolina, Tasmanija, Australija
* Rijeka Meandar, historijsko ime rijeke Meandar u Turskoj

u **ostalim područjima**:

* Meandar (mitologija), je grčki riječni bog, zaštitnik rijeke Meandar u Turskoj
* Meandar (umjetnost), je dekorativni rub u umjetnosti i arhitekturi, izveden od istog motiva koji se ponavlja u neprekinutoj liniji.
* Meandar (matematika), zavojita zatvorena krivulja koja presijeca liniju više puta
* Meander (album), je ime prvog albuma sastava Carbon Leaf

Višeznačna odrednicaVišeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*
*Za ostala značenja, v. I Know What You Did Last Summer (razvrstavanje).*

***Znam što si radila prošlog ljeta*** (sh. *I Know What You Did Last Summer*) je američki horor film snimljen 1997. godine u režiji Jima Gillespieja. Predstavlja adpataciju istoimenog romana Lois Duncan, pri čemu je scenario, koji je napisao Kevin Williamson, inspiraciju pronašao i u urbanim legendama u Kuki. Protagonisti su grupa gimnazijalaca u malom gradu koji jedne noći vozeći se automobilom udare čovjeka, a potom sakriju njegovo tijelo nastojeći zataškati zločin. Radnja prikazuje kako ih godinu dana kasnije počinju unzemiravati anonimne poruke u kojima pošiljalac tvrdi da "zna što su uradili prošlog ljeta".

Snimanje filma je velikim dijelom potaknuo prošlogodišnji uspjeh filma *Scream*, koji je bio parodirao, ali i oživio slasher filmove iz 1980-ih u kojima su tinejdžeri bili žrtve manijaka i serijskih ubica naoružanih hladnim oružjem, a kome je scenarist također bio Williamson. Kritike filma su bile loše, ali je zato doživio veliki uspjeh među publikom, a što je sljedeće godine potaklo snimanje nastavka pod naslovom *I Still Know What You Did Last Summer* 1998. godine i DVD-to-video nastavka *I'll Always Know What You Did Last Summer* 2006. godine. Četvoro glavnih glumaca - Jennifer Love Hewitt, Ryan Philippe, Sarah Michelle Gellar i Freddie Prinze, Jr. - su zahvaljujući filmu počeli uspješne karijere na televiziji (a Gellar i Prinze su se kasnije vjenčali). Film je postao i predmetom brojnih referenci u popularnoj kulturi.

Uloge
-----

*Vidi takođe: Popis likova u seriji I Know What You Did Last Summer*
* Jennifer Love Hewitt ... Julie James
* Sarah Michelle Gellar ... Helen Shivers
* Ryan Phillippe ... Barry Cox
* Freddie Prinze, Jr. ... Ray Bronson
* Bridgette Wilson ... Elsa Shivers
* Anne Heche ... Missy Egan
* Muse Watson ... Ben Willis
* Johnny Galecki ... Max Neurick

Izvori
------

1. 1 2  „I Know What You Did Last Summer - Box Office Data". The Numbers. Pristupljeno 7. VIII 2011.

Vanjske veze
------------

* *I Know What You Did Last Summer* na IMDb-u (`en`)
* *I Know What You Did Last Summer* na AllMovie-u (`en`)
* *I Know What You Did Last Summer* na Box Office Mojo-u
* *I Know What You Did Last Summer* na Rotten Tomatoes-u (`en`)

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Jim Gillespie |
| --- |
| 
* *I Know What You Did Last Summer* (1997)
* *D-Tox* (2002)
* *Venom* (2005)
* *Billionaire Ransom* (2016)

 |
**Kostoberina** ili **žutoglava kostoberina** (*Gypaetus barbatus*) je vrsta strvinara starog svijeta i jedini pripadnik roda *Gypaetus*. Živi na visokim planinama južne Europe, Afrike, Indije i Tibeta. Uspješno je ponovno uveden u Alpe, ali je još uvijek jedna od najrjeđih ptica grabljivica Europe.

Kao i drugi lešinari, on je strvinar i hrani se uglavnom strvinama mrtvih životinja. Međutim, često ne pojede meso, jer mu koštana srž čini 90% ishrane. Velike kosti baca sa visine da bi ih slomio u manje dijelove. Ponekada baca i žive kornjače da bi razbio oklop.

Opis
----

Za razliku od drugih lešinara, glava kostoberine nije bez perja. Ova ogromna ptica je duga 95-125 cm sa rasponom krila od skoro 3 metra. U letu se dosta razlikuje od ostalih lešinara zbog svojih velikih, uskih krila i dugog klinastog repa. Težak je 4,5-7,5 kg. 

Odrasli imaju žućkasto tijelo i glavu i crne "brkove". Ponekad se posipa blatom po tijelu i dobije crvenkastu boju. Rep i krila su sivi. Mladunci su u potpunosti tamni i treba im nekoliko godina da u potpunosti odrastu. Kostoberina se ne glasa, osim prodornih zvižduka koje ispuštaju na liticama na kojima se razmnožavaju. Mogu doživjeti 40 godina u zatočeništvu.

Stanište
--------

Stanište kostoberine su isključivo planinski predjeli (500–4 000 m nadmorske visine). Jedna je ptica viđena na
7 300 m. Razmnožava se od sredine prosinca do sredine veljače. Ženka nese 1 do 2 jajeta koja se izlegu nakon 53-58 dana. Nakon izleganja mladi provedu 106 do 130 dana u gnijezdu dok ne dobiju perje.

* Gypaetus barbatus aureusGypaetus barbatus aureus
* Gypaetus barbatus hemachalanusGypaetus barbatus hemachalanus

Očuvanje
--------

Iako je kostoberina osjetljiva vrsta u Europi, zbog svog velikog areala u Aziji i Africi smatra se najmanje ugroženom vrstom (lc) po IUCN-u.

Legende
-------

Po jednoj legendi grčki dramatičar Eshil je umro kada je jedan orao, zamijenivši njegovu ćelavu glavu za kamen, bacio kornjaču na njega. Ako je ova priča istinita onda je "orao" vrlo lako mogao biti kostoberina. 

1945. godine, Shimon Peres, koji se tada zvao Shimon Persky, i David Ben-Gurion su našli gnijezdo kostoberina u pustinji Negev. Hebrejski naziv te ptice, "peres", se Shimonu Perskyju toliko svidio da ga je uzeo kao svoje prezime. 

Kostoberina se smatra osjetljivom vrstom u Iranu. U iranskoj mitologiji ta ptica je simbol sreće. Vjeruje se da kada sjena 
"hume" padne na nekoga, taj će postati moćan.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **kostoberina** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **kostoberini** |

***Kostoberina*** na Wikimedijinoj ostavi
**Nenad Prokić** je srpski dramski pisac, reditelj, redovni profesor na Fakultetu dramskih umetnosti u Beogradu, jedan od osnivača LDP i narodni poslanik u Skupštini Srbije u dva mandata

Prokić je redovni profesor na Fakultetu dramskih umetnosti u Beogradu (1995) i jedan od osnivača Beogradskog kruga i Foruma pisaca. Bio je direktor BITEF-a dva puta uzastopce (1997-2005). Takodje je boravio kao dramaturg pisac u Jugoslovenskom dramskom pozoristu u Beogradu (1985-1995) i Slovenskom narodnom gledališču u Mariboru (1991-1995).

Njegova drama **Metastabilni Graal** je uvrštena u Antologiju savremene srpske drame. Autor je romana *Alpha foxtrot.* Ostale drame: *Dom Bergmannovih*, *Strah za granicu*, *Homo Volans*, *Očevi i oci* (Dramatizacija romana Slobodana Selenića), *U potrazi za Marselom Prustom*, *Dantes Divinus*, *Ruska misija*, P*oslednji dani čovečanstva* (Adaptacija drame Karla Krausa), *Le Petit et le Grand Theatre du Marquis de Sade*, *Edelheim, Finger Trigger Bullet Gun*, *Neharni sin hrvatski* (TV scenarij o A.G. Matošu)...

Nenad Prokić je u pozorištu režirao sledeće komade: *Follie a Deux* Heinera Muellera (Jugoslovensko dramsko pozorište), *Sluškinje* Jeana Geneta (Bitef teatar), *Noć Helvera* Ingmara Villqista (Bitef teatar), *Porazgovarajmo o životu i smrti* Krzsysztofa Byzioa (Bitef teatar), *Nedostupna ili Unapred plaćeno milosrdje* Zanussi/Zebrowsky (Bitef teatar), *Daleko* Tamare Bosak (Bitef teatar)...

Autor je disertacije o Karlu Krausu: *Glasovi odsutnog diskursa*.

Prokić je osnivač i prvi Predsednik Grupe prijateljstva sa Malteškim redom u Parlamentu Srbije. Princ i Veliki majstor Suverenog vojnog bolničkog reda Svetog Jovana od Jerusalima, Rodosa i Malte, fra Metju Festing, odlikovao je Nenada Prokića viteškim Krstom Velikog Oficira PRO MERITO MELITENSI Suverenog Vojnog Malteškog Reda na dan 15. juna 2012.

Od oktobra 2014. godine Nenad Prokić je na položaju Savetnika za humanitarne poslove u ambasadi Suverenog Vojnog Malteškog Reda u Republici Srbiji.

Odlikovanja
-----------

* Grand Cross Pro merito Melitensi

Spoljašnje veze
---------------