recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Boško Obradović** (Sinj, 7. april 1938 jugoslavenski pjesnik.

Biografija
----------

Školovao se u Sinju, Sarajevu, Beogradu i Ljubljani. U Pulu je došao 1958. godine i iskazao se kao kulturni i sportski radnik, režiser i organizator. Radio je za teatar, film, radio; bavio se novinarstvom. Pisao je ljubavnu, ali i komunikativnu, ironičnu i društveno angažovanu poeziju. Za života je objavio pjesničku zbirku „Postajem sam sebi drug" (1983. godine), a sa ilustratorom Miroslavom Šuputom slikovnicu za djecu „Kad se more u srce sakrije, kad brodovi u srce uplove" (1984. godine). Posthumno su štampani njegovi stihovi „Godine nježnosti" (1998. godine). Najpoznatiji je kao tekstopisac rock, zabavne, horske i klapske muzike na mnogobrojnim albumima. Osnivač je pulske rock grupe Atomsko sklonište i istarskog sajma „Sanjam knjige".

Literatura
----------

* Rakovac M. Boško – Pastir liričnih elegija ili kako jedan Obradović obrađuje rok
* Obradović, B. (1983). *Postajem sam sebi drug*. Pula.
* Lužina, J. (1984). *Dragi Boško*. Istra.
* *Mala enciklopedija hrvatske pop i rok glazbe* (1994). Rijeka.
* Rakovac, M. *Trajne karmine za pomorca bez broda*.
* Obradović, B. (1998). *Godine nježnosti*. Pula.
Za njegovog istoimenog rođaka, v. Boško Buha (general).
**Boško Buha** (1926 - 1943) je bio mladi partizan koji je postao jedan od najvećih ikona Drugog svetskog rata u Jugoslaviji.

Boško Buha je rođen u slavonskom selu Gradina (pored Virovitice) u srpskoj porodici. 1941. nakon invazije sila osovine na Kraljevinu Jugoslaviju i uspostavljanja Nezavisne Države Hrvatske, njegova porodica je bila meta ustaša i morala je da potraži spas u Srbiji.

Buha je na kraju stigao do teritorije pod kontrolom partizana. Tu je pokušao da se pridruži partizanima, ali je odbijen zbog svojih godina (u to vreme je imao 15 godina). Nakon nekoliko pokušaja uspeo je da stupi u partizane i uzme učešće u borbi. 1942. pridružio se Drugoj proleterskoj brigadi NOVJ.

Uskoro je razvio talenat za šunjanje do neprijateljskih bunkera i njihovog uništavanja pomoću ručnih granata. Njegov talenat i hrabrost su trenutno postali legendarni, a njegova jedinica, u kojoj je bilo mnogo mladih ljudi i dece, je dobila nadimak "Partizanska artiljerija". Krajem 1942. javno je pohvaljen od strane Josipa Broza Tita.

Sahrana Boška Buhe u Pljevljima 1943.
Godinu dana kasnije, 27. rujna 1943. godine, Boško Buha je poginuo kada je kamion u kome se nalazio upao u zamku četnika u blizini sela Jabuka, kraj Prijepolja. Nakon rata Boško Buha je posthumno dobio orden Narodnog heroja Jugoslavije.

Pozorište u Beogradu je dobilo ime po njemu. 1979, hrvatski reditelj Branko Bauer je snimio film o njegovom životu "Boško Buha (film)".

Vidi još
--------

* Boško Buha (film)

***Boško Buha*** na Wikimedijinoj ostavi

| **Stranica Šablon:Hlist/styles.css nema sadržaj.*** p
* r
* u
Flag of Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija Narodni heroji iz Slavonije Flag of Hrvatska |
| --- |
| Narodni heroji Jugoslavije rođeni na teritoriji Slavonije, kao i oni koji su politički ili vojno delovali na ovom području: |
| 
 Josip Antolović  **•**  Ignjo Batrnek  **•**  Mojica Birta  **•**  *Petar Biškup*  **•**  Stjepan Bobinec  **•**  Persa Bosanac  **•**  Zvonko Brkić  **•**  Boško Buha  **•**  Marija Vidović  **•**  Bogoljub Vukajlović  **•**  Pavle Vukomanović  **•**  Čedo Grbić  **•**  *Nikola Demonja*  **•**  Robert Domany  **•**  *Petar Drapšin*  **•**  Đuro Dulić  **•**  Vojin Đurašinović  **•**  Vaso Đurđević  **•**  *Vlado Janić*  **•**  *Mirko Kljajić*  **•**  Radovan Knežević  **•**  Marko Končar  **•**  Ivan Krajačić  **•**  Jovan Marinković  **•**  Božidar Maslarić  **•**  Nikola Miljanović  **•**  Ivan Muker  **•**  Pajo Orozović  **•**  Dako Puač  **•**  Josip Ružička  **•**  Stjepan Sekulić  **•**  Ivan Senjug  **•**  Milan Stanivuković  **•**  Milan Tomić  **•**  *Mirko Fiket*  **•**  Stjepan Funarić  **•**  Dušan Čalić  **•**  Jefto Šašić  **•**  Ivan Šibl  **•**  Dvanaesta slavonska proleterska brigada 
 | Spomenik slobodi u Donjem Miholjcu |
Za ostale ličnosti sa istim imenom, v. Conchobar (razvrstavanje).
**Conchobar Abradruad** ("crvene trepavice"), sin Find Filea sina Rosa Ruada sina Ferhus Fairggea sina Nuadu Nechta od Laigina, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, veliki kralj Irske. Prijestolje je naslijedio nakon smrti svog prethodnika Lugaid Riab nDerga. Vladao je godinu dana prije nego što ga je ubio Lugaidovv sin Crimthann Nia Náir. *Lebor Gabála Érenn* navodi kako je vladao u doba rimskog cara Vespazijana (69-79. n.e.). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu smješta u period 13-12. pne. a *Annals of the Four Masters* u period 9-8. pne.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Lugaid Riab nDerg**  |  **veliki kralj Irske** LGE 1. vijek n.e.FFE 13-12. pne.AFM 9-8. pne. | Slijedi: **LGE Cairbre CinnchaitFFE/AFM Crimthann Nia Náir**  |

Izvori
------

1. ↑  *Dictionary of the Irish Language*, Compact Edition, Royal Irish Academy, 1990, pp. 2, 512
2. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 303-305
3. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.37
4. ↑  *Annals of the Four Masters* M5191-5192
Ekipa Boćarskog kluba "ZDLOH" iz Creta Bizovačkog
**Boćarski klub "Zagorci-Dalmatinci-Ličani-ostali iz Hrvatske" Cret Bizovački** (skraćeno ime: B.K. "ZDLOH" Cret Bizovački) iz Creta Bizovačkog osnovan je 2001. godine na inicijativu **Ante Buljubašića**, koji je i danas predsjednik kluba. ZDLOH je upisan u službeni Registar udruga Republike Hrvatske Arhivirano 2006-10-22 na Wayback Machine-u 12. IV. 2001. godine sa sjedištem na adresi Matije Gupca 90.

Ime
---

Ime kluba smislio je sam osnivač Buljubašić prema porijeklu sadašnjih stanovnika sela i prema redoslijedu kojim su se doseljavali u selo. Ime kluba simbolizira njegovu otvorenost za sve koji žive u Hrvatskoj.

Sportske aktivnosti
-------------------

U prvih deset godina postojanja (2001-2011) kroz klub je prošlo preko 100 igrača. Voditelj ekipe i najvjerniji igrač je **Stanko Roguljić**, koji nije izostao ni s jedne utakmice.

Klub se do 2011. godine takmičio u Četvrtoj međužupanijskoj ligi, a od 2011. u Trećoj ligi Osječko-baranjske županije. Kako klub nema svoj teren, trenira i kao domaćin odigrava utakmice u Višnjevcu, očekujući da će se u obližnjem Bizovcu izgraditi staze za boćanje.

Izvor
-----

* Informacije dobivene od **Ante Buljubašića**.

Vidjeti još
-----------

* Popis boćarskih klubova u Hrvatskoj
**Concho**, grupa plemena i bandi Taracahitian Indijanaca, porodica Juto-Asteci, nekada nastanjenih u područjima od ušća rijeke Rio Concho pa do Casas Grandesa u sjevernom Meksiku i Teksasu. Dva glavna plemena su Chinarra Indijanci koji su živjeli oko slanih jezera i području pješčanih dina u sjevernoj Chihuahui i pleme Chizo kod Big Benda na Rio Grande. Ostale manje bande Concha su: Abasopalme, Aycalme, Bachilmi, Baopapa, Cacalotito, Concho, Conejo, Coyamit, Guamichicorama, Guelasiguicme, Guiaquita, Julime, Mamite, Mesquite, Mosnala, Obone (Oposine), Olobayaguame, Olojasme, Polacme, Posalme, Sucayi, Tatamaste, Tocone, Topacolme, Xiximole, Yacchicaua, Yaculsari, Yaochane (Ahuchan, Ochan), Yeguacat.

Život i običaji
---------------

Conchosi su bili lovci i sakupljači, po svoj prilici kulturno srodni plemenima Coahuiltecan, Tamaulipecan i drugim susjednim skupinama sjevernog Meksika. Lukom i strijelom služili su se u lovu na jelene, zečeve, ptice i drugu divljač, ali su se služili i zamkama u lovu na manju divljač. Na rijeci Concho lovili su ribu, služeči se pri tom mrežama. 
Važan izvor hrane bilo je i kaktusovo voće, poznato kao 'tunas' (vidi sliku), oblika je smokve, slatkoga 'mesa' i pune sitnih sjemenki. Žene su odlazile u sakupljanje svega što je jestivo, orasi, korijenje i bobice. Bili su dobri znalci u poznavanju bilja i poznavali su njegovu ljekovitost.
Odjeća je bila oskudna, sastojala se od pregača preko ljeta, a zimi su nosili plašteve od zečjeg krzna. Sandale, koje poznajemo na američkom Jugozapadu, izrađivali su od biljnih vlakana. Tetovirali su se i bojali svoja tijela i lica.
Kuće Conchosa su kolibe, napravljene su od drvenog kostura i prekrivene kožama ili travom. Nisu bile osobito čvrste, jer su se Indijanci svako toliko selili, a u unutrašnjosti takve kolibe nalazile su se hasure pletene od trave, na kojima se moglo sjediti ili ležati.

Vanjske veze
------------

* R. Edward Moore, *The Concho Indians*
**Brkovi**  su hrvatski turbofolk-punk rock sastav iz Zagreba. Udaljene žanrove su duhovito spojili u melodioznu cjelinu. Od turbofolka koriste emotivne stihove spojene sa žestinom punk rocka i težinom heavy metala. Njihove prostodušne tekstove prožima izravan svirački stil. 

Albume objavljuju samostalno, bez posredništva diskografske kuće. Smatraju kako im izdavačka kuća za promociju albuma uopće nije potrebna, već sav posao oko cjelokupne organizacije obavljaju sami. Kao razloge navode prisutnost interneta kao i činjenicu da ukoliko bi potpisali ugovor sa izdavačkom kućom ne bi mogli nuditi albume za besplatno preuzimanje, što žele raditi. Svi njihovi albumi u potpunosti se mogu preuzeti u mp3 formatu na njihovoj službenoj web stranici (za nisku cijenu se mogu kupiti i u web shopu). Albume tiskaju u standarnom CD obliku koje distribuiraju na nastupima. I po svojim ostalim osobinama Brkovi su pravi punk rock sastav. Umjesto pravih imena predstavljaju se nadimcima, albume nude besplatno, tekstovi pjesama su uvredljivi i seksistički. Ipak, ovaj sastav je uobičajenu društvenu i političku tematiku punka zamijenio ljubavnim tekstovima tipičnima za turbofolk i zabavnu glazbu. 
Sadašnji pjevač Shamso 69 dolazi u sastav 2007. kada je zamijenio prvog pjevača. Shamso 69 je autor i većine tekstova.

Glazbu kakvu sviraju Brkovi i ranije su svirali mahom bosanski sastavi kao što su Vatreni poljubac i Nervozni poštar.

Diskografija
------------

Studijski albumi
* *punkfolkwellness* (2009.)
* *Društvo brkatih mladića* (2010.)
* *Balkanski Esperanto* (2012.)
* *Brkati gosti* (2013.)
* *Pizda materina* (2014.)
* *Torzo Dade Topića* (2016.)

Snimka koncerta
* *Live in Mocvara/Uzivo u Ksetu* (2007.)

Izvori
------

1. 1 2  Behind the veil.com Arhivirano 2015-03-20 na Wayback Machine-u intervju, Shamso 69
2. ↑  Youtube.com intervju za radio Studentski centar, Tomac i Shamso 69

Vanjske veze
------------

* Brkovi.com
**Amiga 3000** je izgrađena kao nasljednik Amige 2000 u pokušaju gradnje ozbiljnog multimedijalnog poslovnog kompjutera.

Isto kao i prethodnica dolazila je u desktop kućištu praktički na prvi pogled identičnom tadašnjim PC kućištima.

Tehničke karakteristike kompjutera su bile:

Procesor Motorola 68030 na brzini od 25 Mhz,

2 MB memorije s mogućnošću proširenja na 18 MB,

hard disk povezan s SCSI konektorom,

mogućnost priključenja na PC monitor.

Kompjuter uspijeva dostići zadovoljavajuću prodaju na ograničenom području za koje je namijenjen. U vrijeme izlaska ovaj kompjuter firme Commodore je uspoređujući se s PC kompjuterima jeftina varijanta za izgradnju multimedijalnih prezentacija.

Nasljednik Amige 3000 je Amiga 4000 čijim izlaskom na tržište krajem 1992 godine prestaje proizvodnja ovog kompjutera.

***Amiga 3000*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Lista Commodore kompjutera |
| --- |
| 6502-based (8-bitni) | MOS/CBM KIM-1, PET/CBM, CBM-II, VIC-20/VC-20, MAX Machine,C64, SX-64, C16 & 116, Plus/4, C128 |
| 680X0 (16-bitni / 32-bitni) | Amiga 1000, Commodore 900, Amiga 500, Amiga 2000 , Amiga 3000, Amiga 500+, Amiga 600, Amiga 1200, Amiga 4000 |
| Igraće konzole | Commodore 64GS, Amiga CDTV, Amiga CD32 |
Šematski profil slanastog vrela: mešanje slane sa slatkom vodom je ispod morskog nivoa
**Bočati** ili **slanasti izvori** predstavljaju poseban tip kraških izvora, zbog čega se o njima govori odvojeno od izvora u tzv. normalnim terenima. Zajednička odlika svih kraških izvora je njihova velika izdašnost, izrazito kolebanje izdašnosti, kao i velika tvrdoća vode. Nalaze se duž morskih obala i predstavljaju izvore iz kojih izbija bočata voda. Obično su udaljeni od mora do nekoliko desetina metara (npr. Velja Rijeka u Prčnju u Crnoj Gori izbija na 50 m udaljenosti od mora), a preliv im je viši od njegovog nivoa, najčešće 30–70 cm.

Način nastanka
--------------

Postoje dva shvatanja na koji način morska voda, pomešana sa slatkom izbija iz vrela čiji je preliv viši od nivoa mora i za vreme najvišeg stanja plime. Po prvom shvatanju do mešanja slatke i slane vode dolazi u sifonu - laktasto povijenom kanalu i to ispod nivoa mora. Dok je srednji salinitet morske vode u moru npr. 37 ‰, iz slanastog vrela izbija voda sa salinitetom od 7 ‰.

Po drugom shvatanju, koje je i eksperimentalno provereno do mešanja slatke i morske vode dolazi iznad morskih nivoa, što je Vibel (Wiebel) eksperimentalno dokazao. Za ovakvo mešanje slatke i slane vode potrebno je samo da se kanal kojim protiče slatka voda, pod velikim pritiskom, naglo sužava na mestu gde se pojavljuje pukotina kroz koju može da dopre morska voda. Onda na tom mestu dolazi do pojave usisavanja: ističući iz suženja velikom brzinom, slatka voda isisava vazduh iz pukotine i stvara vakuum, pa se slana voda izdiže iznad morskog nivoa i pomešana sa slatkom izbija na bočatom vrelom.

Povezano
--------

* Vrelo (hidrologija)
Amiga 4000T
**Amiga 4000** je bio nasljednika Commodore računala Amiga 3000.

U orginalu ovaj kompjuter izlazi listopada 1992 s procesorom Motorola 68040. Nezadovoljavajući rezultati prvobitne prodaje zajedno s zahtjevima kupaca za jeftinijim modelom rezultiraju puštanjem u prodaju i slabije verzije kompjutera s procesorom Motorola 68030.

Početno zamišljena prodaja kompjutera se provodila u oblike desktop kompjutera. Kasnijim razvojem dolazi do nastanka i tower verzije. 

Razlike između Amige 4000 i Amige 1200 na matičnoj ploči praktički ne postoje s izuzetkom moćnijeg procesora. Oba kompjutera imaju AGA grafičke čipove, isti operativni sistem kao i IDE konektor za hard diskove što se nalazi u potpunoj suprotnosti s Amigom 3000 koja koristi u tu svrhu nepopularni, skupi SCSI konektor.

U svoje doba ovaj kompjuter postaje simbol multimedijalnog kompjutera. Njegova popularnost u profesionalne svrhe se dokazuje kada tvrtka Escom nakon kupovine bankrotiranog Commodore-a odlučuje ponovno pokrenut proizvodnju od Amiga 1200 i Amiga 4000, dok su Amiga 600 i CD32 prepušteni povijesti.

***Amiga 4000*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Lista Commodore kompjutera |
| --- |
| 6502-based (8-bitni) | MOS/CBM KIM-1, PET/CBM, CBM-II, VIC-20/VC-20, MAX Machine,C64, SX-64, C16 & 116, Plus/4, C128 |
| 680X0 (16-bitni / 32-bitni) | Amiga 1000, Commodore 900, Amiga 500, Amiga 2000 , Amiga 3000, Amiga 500+, Amiga 600, Amiga 1200, Amiga 4000 |
| Igraće konzole | Commodore 64GS, Amiga CDTV, Amiga CD32 |
Croatia Airlines Airbus A320-200
**Croatia Airlines** je hrvatska zrakoplovna tvrtka sa sjedištem u Zagrebu.

Povijest
--------

Osnovana 7. VIII. 1989. pod nazivom *Zagal* (Zagreb Airlines). 
Tvrtka Zagal počela je raditi s jednim zrakoplovom tipa Cessna 402 C, a bavila se prijevozom pošiljaka UPS-a. 

Nakon uspostave novog režima u Hrvatskoj, Zagal 23. VII. 1991. mijenja ime u Croatia Airlines. 

1. I. 1998. Croatia Airlines postaje članicom Asocijacije evropskih avionskih prevonika (AEA, *Association of European Airlines*). 

Od 18. XI. 2004. regionalna je članica Star Alliance.

Flota
-----

Croatia Airlines raspolaže sljedećim zrakoplovima (stanje: Prosinac 2013.):

* 4 Airbus A319-100 (132 sjedala)
* 2 Airbus A319-200 (164 sjedala)
* 6 Bombardier Dash 8 Q400 (78 sjedala)

Odredišta
---------

Odredišta u Hrvatskoj: Dubrovnik, Bol/Brač, Pula, Rijeka, Split, Zadar, Zagreb

Inozemna odredišta: Amsterdam, Beč, Beograd, Berlin, Bruxelles, Frankfurt, Hannover, London, München, Pariz, Rim, Sarajevo, Skoplje, Zürich

Vanjske veze
------------

***Croatia Airlines*** na Wikimedijinoj ostavi

* Web stranice Croatia Airlines Arhivirano 2011-11-07 na Wayback Machine-u (hrvatski, engleski, njemački)
**Almelo** je grad i općina (gemeente) od 72.462 stanovnika u nizozemskoj provinciji Overijssel.

Geografija
----------

Almelo leži na istoku Nizozemske, na mjestu gdje se spajaju kanali Overijssel i Twente. Almelo je sjedište općine u kojoj su još i gradovi Aadorp, Mariaparochie i Bornerbroekl.

Historija
---------

Za srednjeg vijeka Almelo je bio feud lokalnih barona Rechterena. Nakon ženidbe 1350. grad je postao feud porodice Heeckeren, koja je od 1711. vladala i Limburgom. Nasljednici te porodice još i danas imaju dvorac Huis Almelo izgrađen između 1662. i 1664. godine. Tokom 19. vijeka Almelo je postao jedan od centara tekstilne industrije u regiji Twente.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti Almela su protestanska katedrala Grote Kerk, izgrađena od 15. do 18. vijeka, gradska vijećnica iz 16. vijeka (danas turistički ured), te zgrada bivše tržnice (Waag) sa mjernim spravama, u kojoj je danas galerija.

Privreda
--------

Nakon propasti tekstilne industrije, ekonomija grada se danas oslanja na uslužnom sektoru, uz nešto kompanija koje se bave proizvodnjom (Urenco za nuklearno gorivo) i transportom.

Gradovi prijatelji
------------------

* Ujedinjeno Kraljevstvo Preston
* Njemačka Iserlohn
* Turska Denizli

Vanjske veze
------------

***Almelo*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice općine (`nl`)
* *Almelo* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 134942634
* LCCN: n85307967
* GND: 4253314-4

 |
Koordinate: 41° 48′ 43" SGŠ, 21° 59′ 41" IGD

**Amzabegovo** (mak. *Амзабегово*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Amzabegovo je selo u sastavu opštine Sveti Nikola.

Prirodni uslovi
---------------

Amzabegovo je smešteno u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Štipa, naselje je udaljeno 25 kilometara severozapadno.

Naselje Amzabegovo se nalazi u istorijskoj oblasti Ovče polje. Selo je smešteno u središnjem delu polja, a južno se uzdiže omanje gorje, koje deli polje od reke Bregalnice. Nadmorska visina naselja je približno 250 metara.

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Amzabegovo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 531 stanovnika.

Većinsko stanovništvo su etnički Makedonci (98%), a ostalo su Vlasi. Do početka 20. veka isključivo stanovništvo u selu bili su Turci.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.svetinikole.gov.mk Zvanična stranica opštine Sveti Nikola

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Sveti Nikola |
| --- |
| **Sveti Nikola** • 
Alakince •
Amzabegovo •
Arbasanci •
Bogoslovec •
Burilovci •
Gornje Đuđance •
Gornje Crnilište •
Gorobinci •
Delisinci •
Donje Đuđance •
Donje Crnilište •
Erdželija •
Kadrifakovo •
Knežje •
Krušica •
Makreš •
Malino •
Mezdra •
Mečkujevci •
Mustafino •
Nemanjica •
Orel •
Pavlešenci •
Patetino •
Peširovo •
Prehod •
Rančinci •
Sopot •
Stanulovci •
Stanjevci •
Strojimanci •
Trstenik |



***Amzabegovo*** na Wikimedijinoj ostavi
Amiga CD 32
**Amiga CD32** je bila igraća konzola izdana od tvrtke Commodore 16.07.1993 godine.

Naučivši greške od prošle greške s CDTV tvrtka Commodore je sklopila ugovore s izdavačima softwera za podršku svoga novog CD sistema i CD32 postaje kralj konzola za 1993 godinu. Proizvodi tadašnje konkurencije su u prvom trenu jednostavno pometeni s tržišta. Na žalost opet je uskoro stigao trenutak realnosti. Jednostavno govoreći tvrtke koje su potpisale ugovor o softwerskoj podršci za CD32 Commodoru nakon neuspjeha s Amiga CDTV, Amiga 500+ i Amiga 600 više mu nisu vjerovale. Zbog toga na kraju igre za CD32 nisu bile ništa drugo nego preobrađeni stari proizvodi s Amiga 500 ili Amiga 1200.

Sve u svemu CD32 se dokazao kao uspješan projekt koji nije bio dovoljno dobar da spasi Commodore od bankrota koji se desio 29.04.1994 godine.

Tehničke specifikacije
----------------------

* Motorola 68020 (68EC020RC16) brzine 14.3 MHz
* 2MB Chip RAM
* 1MB FlashROM s Kickstart ROM 3.1 i cdfs.filesystem
* 8KB RAM-a na baterije za snimanje situacije u igrama.
* AGA Chipset
* CD-ROM dvostruke brzine
* 4 kanalni stereo zvuk
* Gamepad, Serial port, 2 Gameports

***Amiga CD32*** na Wikimedijinoj ostavi
**AmigaOS** ta je operacijski sustav koji se koristi na Amiga kompjuterima. Svojom pojavom 1985. izazvao je pravu senzaciju zbog naprednih mogućnosti koje je sadržavao, ali propast Commodorea i napredak Windowsa su doveli do njegovog praktičkog nestanka s tržišta.

Dijelovi
--------

AmigaOS se sastoji od dva osnovna dijela. Prvi od njih se zove Kickstart a drugi Workbench. Kickstart je u stvarnosti ROM svih Amiga kompjutera, dok bi se za Workbench u današnje vreme reklo da je operativni sistem. Tijekom postojanja kompanije Commodore Kickstart i Workbench su izdavani zajedno, ali pošto je zadnji Kickstart proizveden 1993. godine svi kasniji Workbenchovi pri svom instaliranju rade njegovu nadogradnju (engleski:update)

Verzije
-------

* Kickstart/Workbench 1.0, 1.1 (Amiga 1000)- 1985/86. godine
* Kickstart/Workbench 1.2 (Amiga 500,Amiga 2000) - 1987. godine
* Kixctstar/Workbench 1.3 (Amiga 500, Amiga 1500, CDTV, Amiga 2000) - 1988.
* Kickstart/Workbench 2.0, 2.1 (Amiga 500 plus, Amiga 600, Amiga 2000, Amiga 3000) - 1990.
* Kickstart/Workbench 3.0/3.1 (Amiga 1200,Amiga 4000, CD32) - 1993.
* AmigaOS 3.5, 3.9 - 1999 /2000
* AmigaOS 4.0 (podrška za PowerPPC procesore) - 2006
* AmigaOS 4.1 - 2008/2009

Vanjske veze
------------

***AmigaOS*** na Wikimedijinoj ostavi

Za više informacija o Amiga OS pogledajte stranice: Amiga.com

* English Amiga Board forum za korisnike Amiga računala
* Back To The Roots Arhivirano 2006-10-14 na Wayback Machine-u mnogo legalnog Amiga softvera
* WinUAE najbolji emulator Amiga računala za Windows operativni sustav
* Amiga Forever legalni paket s AmigaOS,programima itd
**Alexander Selkirk** ili **Selcraig** (Lower Largo, Fife, 1676. - negdje na moru, 12. decembar 1721.), bio je 
škotski mornar koji je poslužio Danielu Defou kao prototip za roman Robinson Crusoe 1719.

Biografija
----------

Alexander je bio sin postolara, i isto kao Defoov junak pobjegao od oca na more 1695. Nakon služenja na raznim brodovima kao mornar - 1703. se pridružio bandi pacifičkih pirata i plovio s njima kao kormilar na galiji u njihovim podhvatima.
Nakon svađe sa kapetanom u septembru
1704. na vlastiti zahtjev je iskrcan i ostavljen na pustom otoku Mástierra (Otok Robinsona Crusoa) arhipelaga Juan Fernández 640 kilometara zapadno od čileanskog grada Valparaisa.

Nakon pet godina usamljeničkog života - u februaru 1709. otkrila ga je posada britanskog broda kapetana Woodesa Rogersa i uzela na brod. Do Engleske su doplovili u oktobru 1711. slijedeće godine kapetan Woodes Rogers izdao je knjigu o svojoj plovidbi oko svijeta, u koju je uvrstio i Selkirkov usamljenički život na otoku. 
Ta priča uzbudila je brojne čitatelje onoga doba, ali ne i samog Selkirka koji se ponovno otisnuo na more, na kom je i umro kao vođe palube.

Selkirkove zgode na usamljenom otoku objavio je i esejist Richard Steele u novinama - The Englishman 3. decembra
1713. izgleda da su upravo one inspirirale Daniela Defoea za roman Robinson Crusoe. Priča je izgleda inspirirala i pjesnika Williama Cowpera za pjesmu - Lines on Solitude, koja počinje stihovima - *Ja sam vladar svega što sam proživio*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Alexander Selkirk*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 02. 02. 2015.

Vanjske veze
------------

***Alexander Selkirk*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alexander Selkirk* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Amiga 1000** je prvo 16 bitno računalo tvrtke Commodore.

Pušten u prodaju tijekom 1985. ovaj prvi model kraj proizvodnje doživljava već 1987. Procesor koji pokreće ovo računalo je Motorola 68000. Samo 256 KB RAM memorije s praktički nepostojećim ROM-om koji se morao učitavati s diskete rezultiralo je minimalnom količinom slobodne memorije za pokretanje programa. Kao i sva buduća računala marke Amiga u originalnom pakiranju dolazi s tipkovnicom, floppy disk jedinicom i mišem.

Tehnologiju prvi put korištenu kod ovog računala Commodore će koristiti za stvaranje dva nova modela Amige. Prvi će biti Amiga 500, model za masovnu upotrebu, a drugi, Amiga 2000, postaje pravi nasljednik ovog računala pošto od njega preuzima najveći dio matične ploče.

***Amiga 1000*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Lista Commodore kompjutera |
| --- |
| 6502-based (8-bitni) | MOS/CBM KIM-1, PET/CBM, CBM-II, VIC-20/VC-20, MAX Machine,C64, SX-64, C16 & 116, Plus/4, C128 |
| 680X0 (16-bitni / 32-bitni) | Amiga 1000, Commodore 900, Amiga 500, Amiga 2000 , Amiga 3000, Amiga 500+, Amiga 600, Amiga 1200, Amiga 4000 |
| Igraće konzole | Commodore 64GS, Amiga CDTV, Amiga CD32 |
**Apeldoorn** je grad i općina (gemeente) od 155.564 stanovnika u nizozemskoj provinciji Gelderland.

Geografija
----------

Apeldoorn leži na istoku Nizozemske, u kraju pješčanih brežuljaka Veluwe na rubu šume Soeren.
Grad je sve donedavno u Holandiji bio poznat po svojim vrtovima, praonicama i manufakturama za izradu papira, a danas je poznat po brojnim sanatorijima po šumovitoj okolici.

Historija
---------

Apeldoorn je praktički sve do 19. vijeka, bio malo selo, u grad je iznikao nakon velikih melioracionih radova izvedenih u tom kraju od tog doba.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost Apeldoorna je barokni dvorac Het Loo, izgrađen 1686. pored dotadašnjeg manjeg dvorca za engleskog kralja iz dinastije Oranje-Nassau koja je bila i vladarska kuća u Nizozemskoj. Trinaest kilometara jugozapadno od grada nalazi se nacionalni park Hoge Veluwe.

Privreda i obrazovanje
----------------------

Današnji Apeldoorn je industrijski grad u kom se proizvode lijekovi, kemikalije i uređaji za hlađenje. Apeldoorn je i velika cestovna i željeznička raskrsnica, a i luka jer je kanalom spojen sa Zwolleom. Grad je i univerzitetski centar, u njemu se nalaze Saksonski univerzitet primjenjenih nauka, Teološki univerzitet i Nizozemska policijska akademija.

Gradovi prijatelji
------------------

* Indonezija Banda Aceh
* Kanada Burlington

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „*Apeldoorn*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 23. 1. 2014.

Vanjske veze
------------

***Apeldoorn*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice grada (`nl`)
* *Apeldoorn* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 131361142
* GND: 4079807-0
* BNF: cb13329339j (podaci)
* NKC: ge307015

 |
**Amiga CDTV** je bila prva 16bitna igraća konzola kompanije Commodore koja ju je predstavljala kao prvi CD igrajući sustav.

Izlazak ovog sustava na tržište se dešava na proljeće 1991. godine i ubrzo postaje jedan od najneuspješnijih računalnih proizvoda svih vremena. Commodore nikad nije izdavao prodajne brojke za svoje proizvode, ali definitivni broj prodanih modela je bio ispod 100 tisuća, dok neki izvori tvrde da je samo 10 tisuća komada ovog kompjutera našlo svog kupca.

Neuspjeh ovog kompjutera je prije svega potpomogao Commodore koji nije potpisao sporazume sa softwerskim kompanijama za proizvodnju programa. CDTV je bio jednostavno odličan igraći sustav bez igri. Financijski gibici stvoreni ovim projektom ganjati će Commodore do njegovog bankrota.

Unutrašnja arhitektura ovog računala je bila identična s Amiga 500 samo s razlikom da su tipkovnica i flopi jedinica zamjenjeni CD jedinicom.

Lekcije iz ovog projekta Commodore je uspio shvatit tako će koju godinu kasnije izdanje konzole CD32 pratiti sporazumi s proizvođačima softwera.

***Amiga CDTV*** na Wikimedijinoj ostavi
**Branko Oreščanin** (12. avgusta 1949. Novi Karlovci) je srpski slikar.

Detinjstvo je proveo u rodnom selu, gde je u mladosti mnogo voleo fudbal i bio golman lokalnog kluba "Polet". Već tada je špartajući fudbalskim terenima, zavoleo Srem i to nosi i danas, i zato su mu česte teme predeli o Sremu i Sremcima.

U dvadesetoj godini života počeo je profesionalnu karijeru u slikarstvu. U početku je crtao olovkom i zato i danas voli da stvara slike u grafici olovkom. Posle olovke ovladao je tehnikama akvarela, tempere i ulja na platnu. Njegovo slikarsko opredeljenje je isključivo čisti realizam sa blagim primesama ekspresionizma u tri tehnike: crtanje olovkom, akvarel i ulje na platnu. Teme slika su raznovrsne:

Crteži olovkom - portreti, studije likova iz običnog života, doživljaji iz života, manastiri, pejsaži...

Akvareli - mrtve prirode, doživljaji iz života ljudi, pejsaži, portreti...

Ulja na platnu - portreti, studije likova, studije doživljaja iz života,ikone svetaca, slike manastira i gradova, pejsaži...

Njegovih slika ima na svim kontinentima. Poseduju ih kako obični ljudi, tako i vrlo važne ili popularne ličnosti, ali napomenuću četiri mesta gde ima po jedna slika, a na šta je posebno ponosan, a to su patrijaršijski dvorovi u Moskvi, Atini, Beogradu i Sremskim Karlovcima.
***Colt Walker*** je bio revolver koga su 1847. zajedno dizajnirali teksaški kapetan Samuel Hamilton Walker (1815-47) i pronalazač Samuel Colt (1814-62) na osnovu ranijeg modela Colt Paterson.

Walker je već ranije kao teksaški rendžer koristio stariji Coltov model, ali ga je nastojao poboljšati kako bi ga zajedno sa svojim Pukom konjičkih strijelaca upotrijebio u američko-meksičkom ratu. Walker je inzistirao da novi revolver bude imao najveću snagu na manjim udaljenostima, pa je Colt Walker postao najsnažniji revolver koji je koristio crni barut, a snagu čijeg hica će među revolverima premašiti jedino uvođenje metka .357 Magnum u 20. vijeku,premda je Colt Walker sa najvišim barutnim punjenjem mnogo jači od većine fabričkih punjenja metka .357 Magnum

Walker je, s druge strane, kao i njegov prethodnik imao nedostatke, najčešće vezane uz veliku težinu i sklonost doboša da pukne uslijed slabe metalurgije. Poluga za punjenje je nekad znala ispasti iz ležišta zbog snage hica, a i punjenje je bilo teško.

Samuel Colt i njegova kompanija je kasnije te nedostatke ispravila u daleko uspješnijim i popularnijim modelima *Colt Dragoon*, a nešto kasnije i *Colt 1851 Navy*.

Literatura
----------

* *Percussion Pistols and Revolvers. History, Performance and Practical Use* by Johnny Bates and Mike Cumpston Lincoln, NE 68512, iUniverse, 2005. ISBN 978-0-595-35796-3
* *The Colt Whitneyville Walker Pistol* by Lt. Col.Robert D. Whittington Hooks, Texas, Brownlee Books, 1984
**Branko Ivanda** (Split, 25. prosinca 1941.) je hrvatski filmski redatelj i scenarist.

Biografija
----------

Branko Ivanda rođen je 25. prosinca 1941. u Splitu, tada u sastavu fašističke Kraljevine Italije. U rodnom gradu završio je klasičnu gimnaziju, a kasnije je apsolvirao komparativnu književnost i filozofiju na Filozofskom fakultetu te diplomirao filmsku i kazališnu režiju na Akademiji dramskih umjetnosti Sveučilišta u Zagrebu. 

Karijeru je započeo 1967. kao scenarist filma *Iluzija*, a od tada je kao scenarist i režiser sudjelovao u preko 20 filmskih projekata. Prvi redateljski uradak bio je film *Gravitacija ili fantastična mladost činovnika Borisa Horvata* iz 1968. (za kojeg je napisao i scenarij), a među kasnijim radovima ističu se filmovi *Zločin u školi* (1982.; također i scenarist), *Konjanik* (2003.; prema romanu Ivana Aralice) i *Lea i Darija* (2011.; također i scenarist). Sudjelovao je i u nekoliko televizijskih serija i filmova, a pojavio se i kao glumac u filmovima *Živa istina* (1972.) i *Pont Neuf* (1997.). Od 1980. godine radi kao redoviti profesor filmske i TV režije na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu. 

Dobitnik je nekoliko glavnih nagrada za svoje TV i igrane filmove (Nagrada FIPRESCI u Berlinu, Diploma Bergamo Film Festivala).

Izbor iz filmografije
---------------------

* *Gravitacija ili fantastična mladost činovnika Borisa Horvata* (1968.)
* *Prijeki sud* (1978.)
* *Zločin u školi* (1982.)
* *Konjanik* (2003.)
* *Lea i Darija* (2011.)

Vanjske veze
------------

* Branko Ivanda na IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi i TV-serije koje je režirao Branko Ivanda |
| --- |
| 
* *Gravitacija ili fantastična mladost činovnika Borisa Horvata* (1968)
* *Drveni sanduk Tomasa Vulfa* (1974) (TV)
* *Slučaj maturanta Wagnera* (1976) (TV)
* *Bombaški proces* (1978) (TV)
* *Prijeki sud* (1978)
* *Zločin u školi* (1982)
* *U logoru* (1983) (TV drama)
* *Noć poslije smrti* (1983)
* *Pet mrtvih adresa* (1984) (TV drama)
* *Poezija i revolucija - studentski štrajk 1971* (2000)
* *Dubrovački škerac* (2001)
* *Konjanik* (2003)
* *Ljubav u zaleđu* (2005) (TV serija)
* *Obični ljudi* (2006) (TV serija)
* *Ponos Ratkajevih* (2007) (TV serija)
* *Lea i Darija* (2011)

 |
**C2 domen** je proteinski strukturni domen koji učestvuje u sortiranju proteina do ćelijskih membrana. On je beta-sendvič koji se sastoji od osam β-ravni, koje su koordinirane sa dva do tri jona kalcijuma. Oni se vezuju u šupljinu formiranu prvom i krajnjom petljom domena, na membranskom interfejsu.

Sprezanje sa drugim domnima
---------------------------

C2 domeni se često nalaze spregnuti sa enzimskim domenima; na primer, C2 domen u PTEN, dovodi fosfatazni domen u kontakt sa membranom gde on može defosforiliše svoj supstrat, fosfatidilinozitol (3,4,5)-trisfosfat (PIP3), bez odvajanja od membrane - koje bi bilo energetski veoma skupo. Osim toga, fosfatidilinozitol 3-kinaza (PI3-kinaza), enzim koji fosforiliše fosfoinozitide na 3-hidroksilnoj grupi inozitolnog prstena, takođe koristi C2 domen da se veže za membranu (e.g. PDB2|1e8w).

C2 domeni su takođe prisutni u klostridijalnim alfa toksinima, gde se oni koriste za dovođenje katalitičkog fosfolipaznog domena u kontakt sa ćelijskom membranom, čime daju toksičnu aktivnost proteinu. To je jedini poznati primer C2 domena kod prokariota.

Ljudski proteini koji sadrže C2 domen
-------------------------------------

ABR; BAIAP3; BCR; C2CD2; C2CD3; CADPS; CADPS2;
CAPN5; CAPN6; CC2D1A; CC2D1B; CPNE1; CPNE2; CPNE3; CPNE4;
CPNE5; CPNE6; CPNE7; CPNE8; CPNE9; DAB2IP; DOC2A; DOC2B;
DYSF; ESYT1; ESYT3; FAM62A; FAM62B; FAM62C; FER1L3; FER1L5;
HECW1; HECW2; ITCH; ITSN1; ITSN2; 
MCTP1; MCTP2; MTAC2D1; NEDD4; NEDD4L; NEDL1; OTOF;
PCLO; PIK3C2A; PIK3C2B; PIK3C2G; PLA2G4A; PLA2G4B; PLA2G4D; PLA2G4E;
PLA2G4F; PLCB1; PLCB2; PLCB3; PLCB4; PLCD1; PLCD3; PLCD4;
PLCE1; PLCG1; PLCG2; PLCH1; PLCH2; PLCL1; PLCL2; PLCZ1;
PRF1; PRKCA; PRKCB1; PRKCE; PRKCG; PRKCH; RAB11FIP1; RAB11FIP2;
RAB11FIP5; RASA1; RASA2; RASA3; RASA4; RASAL1; RASAL2; RGS3;
RIMS1; RIMS2; RIMS3; RIMS4; RPGRIP1; RPGRIP1L; RPH3A; SGA72M;
SMURF1; SMURF2; SYNGAP1; SYT1; SYT10; SYT11; SYT12; SYT13;
SYT14; SYT14L; SYT15; SYT16; SYT17; SYT2; SYT3; SYT4;
SYT5; SYT6; SYT7; SYT8; SYT9; SYTL1; SYTL2; SYTL3;
SYTL4; SYTL5; TOLLIP; UNC13A; UNC13B; UNC13C; UNC13D; WWC2;
WWP1; WWP2;

Spoljašnje veze
---------------

* Phosphoinositide 3-kinase C2 family in Pfam Arhivirano 2008-10-04 na Wayback Machine-u
* UMich orijentacija proteina u membranama *families/superfamily-47* - Orientations of C2 domains in membranes (OPM)

  


| * p
* r
* u
Proteinski domeni |
| --- |
| BAR •  BIR • BZIP •  CARD •  C1 •  C2 •  DED •  ENTH •  FYVE •  HEAT • Kringl •  LIM •  LRR • NACHT • PAS •  PDZ •  Pirin • PH •  PX •  SH2 •  SH3 •  SUN •  TRIO •  WD40 •  Cinkov prst |
**Comecrudo**.- Comecrudan pleme ,tradicionalno su se smatrali ogrankom porodice Coahuiltecan koje u kasnom 17 i 18. stoljeću živi u sjevernom Tamaulipasu. Ime im u prijevodu sa španjolskog znači "*raw meat eaters*" ili "*Those who eat raw*".). U drugoj polovici 18. stoljeća nastanjeni su duž južne obale Rio Grande, blizu Reynose. Područje njihovog lova i sakupljanja vjerojatno je bilo na obje obale rijeke. Tokom povijesti Comecrudo su nazivani i imenom Carrizos, što je bio naziv za više lokalnih grupa duž Rio Grande, koja su se klasificirali u Coahuiltecane .Godine 1886. etnolog A. S. Gatschet pronalazi nekoliko starijih Comecrudo Indijanaca blizu Reynose koji su još znali svoj jezik, što je pomoglo lakšoj klasifikaciji jezika južnog Teksasa i sjeveroistočnog Meksika.

Literatura
----------

* *Frederick Webb Hodge*, ed. Handbook of American Indians North of Mexico (2 vols. Washington: GPO, 1907, 1910; rpt. New York: Pageant, 1959).
* *Gabriel Saldivar*, Los Indios de Tamaulipas (Mexico City: Pan American Institute of Geography and History, 1943).
* *J. R. Swanton*, Linguistic Material from the Tribes of Southern Texas and Northeastern Mexico (Washington: Smithsonian Institution, 1940).

Vanjske poveznice
-----------------

* Comecrudo Indians
* Carrizo Comecrudo Tribes of Texas
**Comechingón** (pl. Comechingones; Hênîa-Kâmîare), jedno od starih indijanskih plemenskih skupina iz Argentine koji su živjeli na području današnjih provincija Córdoba i San Luis. Sastojali su se od dviju glavnih geografskih grupa Hênîa na sjeveru i Kâmîare na jugu, podijeljenih na više plemena. Bili su sjedilačko stanovništvo koje se bavilo obradom tla i sakupljanjem divljeg voća, kao što sualagarroba i chañar .

Kâmîare su živjeli poglavito na sjeveru provincije San Luis, a dijeli su se na plemena Saleta, Nogolma i Michilingüe. Plemena Hênîa poglavito na sijeri provincije Córdoba, bila su Mogas (Sierras de Ambargasta), Caminigas, Gualas ili Guachas, Chine, Sitón (Valle de Punilla, istočna Sierra Chica), Aluleta (zapadna Sierra Chica, Valle de Paravachasca, i jug Valle de Punilla), Naure (južna i središnja Valle de Traslasierra; sjeverno od Saleta i Nogolma), Macaclita (Valle de Calamuchita, istočna Sierras de Comechingones pa do Río Cuarto).

Vanjske poveznice
-----------------

* A-Bak'
* Cultura Comechingon
* Comechingón Arhivirano 2013-08-28 na Wayback Machine-u
**Dani komedije** su kulturna manifestacija koja se svake godine održava u Jagodini od 20. do 27. marta. Na festivalu se takmiče najbolje komedije u izvođenju pozorišta Srbije. Na završnoj svečanosti uručuju se statuete „Jovanča Micić" za najsmešniju predstavu i „Ćuran" za najbolje uloge i režiju. Festival je 1996. godine proslavio srebrni jubilej tj. 25 godina postojanja. Dodeljuje se i Zlatni ćuran za životno delo, od 2001. godine.

Prvi „Festival komedije" održan je 1971. godine i imao je revijalni karakter. Već sledeće 1972. održan je Festival sa sadašnjim nazivom i karakterom. Održan je u vremenu od 20. marta do 12. aprila zbog iznenadnog izbijanja epidemije velikih boginja. Prikazano je sedam predstava u konkurenciji i jedna (Sarajevo) van konkurencije. Statuetu „Jovanča Micić" kao najsmešnija dobila je predstava „Buba u uhu" koju je režirao Ljubiša Ristić a žiri je nagradio Branka Plešu za režiju predstave „Razvojni put Bore Šnajdera". Glumačke nagrade dobili su Nikola Simić, Jelisaveta Sablić, Mira Banjac i Petar Radovanović. Sablićeva je kasnije postala dobitnica čak četiri *Ćurana*.

Eksterni linkovi
----------------

* Zvanična prezentacija Festivala Dani Komedije u Jagodini

| * p
* r
* u
Teatarski festivali u Srbiji |
| --- |
|  | 

Beogradski internacionalni teatarski festival (BITEF) **•** 
Beogradski letnji festival (BELEF) **•** 
Dani komedije **•** 
Festival beogradskih amaterskih pozorišta (BAP) **•** 
Festival dečjih pozorišta Festić **•** 
Festival ekološkog pozorišta za decu i mlade **•** 
Festival hrvatskog amaterskog teatra **•** 
Festival internacionalnog studentskog teatra (FIST) **•** 
Festival koreografskih minijatura **•** 
Festival monodrame i pantomime **•** 
JoakimFest **•** 
JoakimInterFest **•** 
Međunarodni festival pozorišta za decu **•** 
Milivojev štap i šešir **•** 
Regionalni festival alternativne kulture (REFRACT) **•** 
Sterijino pozorje **•** 
Teatarska internacionalna beogradska avantura (TIBA)
 |  |
*Za ostala značenja, v. Ambasador (razvrstavanje).*
**Ambasador** ili **veleposlanik** (franc. *ambassadeur* < tal. *ambasciatore*), šef diplomatske misije najvišeg razreda po Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima. 

Ambasador je najviši predstavnik države šiljateljice u državi primateljici, pa je u tom svojstvu nadređen svim službenim predstavnicima u toj zemlji (konzularnim, kulturnim i drugim). Ambasador predstavlja poglavara svoje zemlje i zastupa svoju državu pred vlastima države primateljice. On nužno i govori u ime svoje vlade. Budući da prima i prenosi priopćenja svoje vlade i budući da predstavlja službeni izvor informacija, on je stalni i sigurni posrednik u odnosima dviju država.

Rang ambasadora imaju i visoki povjerenici (prije i *komesari*) (*High Commissioner*) koje međusobno razmjenjuju zemlje Commonwealtha, te najviši predstavnici Svete Stolice. 

Danas je uobičajno da svi veleposlanici imaju naslov *ekscelencija* i naziv "izvanredni i opunomoćeni ambasador". Zvanje ambasadora je i najviše zvanje u diplomatskoj karijeri.

Vidi još
--------

* ambasada

Eksterni linkovi
----------------

***Ambasador*** na Wikimedijinoj ostavi
***Ambarvalia*** (doslovno: "ophodnja polja", od lat. *ambio* = "obilaziti" i *arvum* = "polje") jeste naziv za ritualno čišćenje polja koje se u starome Rimu vršilo u mesecu maju. Drevni seoski kalendari *(menologia rustica)* za mesec maj beleže: *segetes lustrantur* ("čiste se polja"). Privatni ritual čišćenja vršili su očevi porodica sa svojom decom i drugim članovima domaćinstva u okolini Rima. Javni ritual, kojim su se simbolički čistila sva polja, ponekad se povezuje sa arvalskom braćom i njihovom svetkovinom koja se 29. maja održavala u čast drevne italske boginje koja se zvala Dea Dia, kada se pevala i Arvalska pesma. Tokom Ambarvalija žrtvene životinje ‒ svinje, ovce i volovi ‒ vođene su oko starih granica grada Rima (to je verovatno bio tzv. sveti pomerij). Tokom ophodnje na tačno određenim lokacijama prinošene su žrtve. I druge italske zajednice imale su slične rituale.

Izvori
------

1. ↑  Tako po Festu. S druge strane, Strabon ga povezuje s pontificima.
2. ↑  istovremeno žrtvovanje ove tri životinje zvalo se *suovetaurilia*.
3. ↑  J. Poultney, *The Bronze Tablets of Iguvium*, 1954.
**Crnofiguralni stil** je način oslikavanja vaza u arhajskom periodu (6. vek pne.). Stil potiče iz Korinta, odakle se proširio celom antičkom Grčkom. Ova tehnika je cvetala dok nije zamenjena naprednijom tehnikom crvenih figura, oko 530.g.pne.

To su kompozicije sa crnim siluetama na crvenkastoj podlozi - prirodnoj boji gline. Detalji su urezani iglom, belom i ljubičastom bojom, preko crne boje silueta da se istaknu delovi. Ovakva procedura favorizuje dekorativni i dvodimenzionalni efekat.

Tehnika
-------

Grčke vaze su pravljene od blede gline bogate gvožđem, koja je dobijala crvenkastu boju nakon pečenja. Oslikavane su tako što su isctravane konture crteža, koje su kasnije bojene crnom bojom dobijenom od prerađene gline. Detalji su urezivani iglom, tako da su otkrivali crvenkastu podlogu. Vaze su se zatim pekle na temperaturi od oko 800 °C.

Slikari su morali paziti da figure budu razdvojene, jer u ovoj tehnici postoji samo jedan plan i bilo kakvo preklapanje bi bilo konfuzno. Dodavanje anatomskih detalja je bilo skoro nemoguće i figure su ostajale na nivou silueta.

Pored crne, koristile su se i druge boje, ali u manjoj meri i uglavnom za detalje. Izbor boja je bio ograničen na svetle, da bi se isticale naspram crne pozadine. Najuobičajenija je bila žućkasto-bela, dobijena iz pročišćene gline bez gvožđa i purpurno-crvena, dobijena dodavanjem oksida gvožđa.

Stilovi i teme
--------------

Korinćani su obično oslikavali frizove sa životinjskim motivima do sredine VI veka pne. kada su atinski slikari razvili sofisticirani stil narativne dekoracije, sa temama bitki, mitskih stvorenja i legendarnih događaja.

Stil crnih figura je obično prikazivao samo siluete. Umetnička sloboda je bila ograničena grubim alatima. Poznato je samo nekoliko imena slikara iz ovog perioda, mada je moguća klasifikacija prema stilu oslikavanja, najverovatnije delima jedne osobe ili radionice. Najpoznatiji slikar je Eksekijas, poznat po prizorima bitaka. Poznati su još Sofilos (590-580.g.pne.) i Andokides (550-525.g.pne.)

Vidi još
--------

* Istorija umetnosti
* Arhajski stil
* Umetnost stare Grčke
* Stara Grčka
* Crvene figure na crnoj pozadini

***Crnofiguralni stil*** na Wikimedijinoj ostavi
***Amy Fisher: My Story*** (sh. *Amy Fisher: Moja priča*), ponekad navođen i pod naslovom ***Lethal Lolita*** (sh. *Smrtonosna Lolita*) je američki televizijski film snimljen 1992. godine u režiji Bradforda Maya. Temelji se na istinitim događajima, odnosno slučajem Amy Fisher, 17-godišnjakinje sa Long Islanda (i čiji lik tumači Noelle Parker), koja je održavala ljubavnu vezu sa dvadeset godina starijim auto-mehaničarem Joeyem Buttafuocom (čiji lik tumači Ed Marinaro), da bi potom ustrijelila i teško ranila Joeyuevu suprugu Mary Jo (čiji lik tumači Kathleen Laskey). Film je napravljen u vrijeme suđenja Amy Fisher, odnosno njome izazvane medijske histerije koju je NBC, jedna od vodeće tri američke TV-mreže nastojala eksploatirati kroz igranu ekranizaciju. U tu je svrhu kontaktirana Amy Fisher, koja je za 60.000 US$ prodala prava na ekranizaciju svog života. Radnja događaje prikazuje isključivo iz njene perspektive, te je nastoji opravdati kao žrtvu seksualnog zlostavljanja, manipulacije i nesretnog spleta okolnosti. *My Story* je relativno brzo pao u zaborav, dijelom i zato što su suparničke TV-mreže CBS i ABC samo nekoliko mjeseci kasnije emitirale mnogo poznatije ekranizacije istog slučaja pod naslovima *Casualties of Love: The "Long Island Lolita" Story* i *The Amy Fisher Story*.

Uloge
-----

* Ed Marinaro ... Joey Buttafuoco
* Noelle Parker ... Amy Fisher
* Boyd Kestner ... Paul Makely
* Pierrette Grace ... Crystal
* Lawrence Dane ... Elliot Fisher
* Kate Lynch ... Roseann Fisher
* Kathleen Laskey ... Mary Jo
* Rino Romano ... Mick
* Gemma Barry ... Theresa
* Kirsten Kieferle ... Ellen
* Tyley Ross ... Tom
* Henriette Ivanans ... Darlene
* Marianna Pascal ... Aunt Violet
* Jason Blicker ... Darren
* Lynn MacKenzie ... Linda
* Mario Di Iorio ... Bobby
* Jack Jessop ... Joseph
* Jessica Booker ... Josephine

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Amy Fisher: My Story* na IMDb-u (`en`)
**Ancholme** je rijeka na istoku Engleske duga tridesetak km, pritoka Humbera

Karakteristike
--------------

Ancholme izvire kod sela Ingham nedaleko od rimskog puta Ermine u Grofoviji Lincolnshire.
Od tamo teče isprva prema istoku a zatim prema sjeveru do sela Bishopbridge, gdje prima pritoku Rase. Nešto sjevernije protiče kroz trgovište Brigg, da bi nekoliko kilometara dalje kod sela South Ferriby imao ušće u Estuarij Humber.

Ljudi su koristili rijeku za transport već oko 800-e pne. što je potvrđeno kad je pronađen čamac iz tog vremena, prilikom iskapanja kanala do Brigga.
Planovi za kanaliziranje rijeke do Brigga kovali su se već od 1287. On je ipak prokopan tek 1635. na dionici od Bishopbridga do Ferribya. Po tom kanalu kog zovu Novi Ancholme, protiče glavnina voda, a tek manji dio po starom meandrirajućem koritu.

Daljnja poboljšanja proveo je škotski inženjer John Rennie početkom 1800-ih, a dovršio njegov sin 1820-ih, koji je kompletirao taj plovni put sa rekonstrukcijom brodske prevodnice Ferriby oko 1841.

Plovnost
--------

Rijeka Ancholme je plovna nekih tridesetak km, od ušća do sela Bishopbridge, zbog tog su podignute dvije brodske prevodnice; Ferriby i Harlam, i ustava kod Brigga.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*River Ancholme"* (engleski). Sussle. Pristupljeno 10. 05. 2017. [*mrtav link*]
2. ↑  „*River Ancholme, Yorkshire*" (engleski). Sussle. Pristupljeno 10. 05. 2017. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Ancholme*** na Wikimedijinoj ostavi

* *River Ancholme* (`en`)