**Dobrosav - Dobrica Ćosić** (Velika Drenova, 29. 12. 1921. - Beograd, 18. 5. 2014) bio je srpski književnik, akademik i nacionalistički političar koji je od 1992. do 1993. godine bio prvi predsjednik Savezne Republike Jugoslavije.

U mladosti je bio komunist, a u drugom svjetskom ratu se borio u partizanima što je kasnije bila inspiracija za njegov književni opus. Od kraja 1960-ih se počinje suprotstavljati Titovoj politici, prije svega nezadovoljan ustavnim preuređenjem SFRJ, te postaje jedan od najpoznatijih političkih disidenata. Krajem 1980-ih je jedan od predvodnika i ideologa srpskog nacionalističkog pokreta u tadašnjoj Jugoslaviji, te pristaša Slobodana Miloševića, s kojim se razišao sredinom 1990-ih.

Ćosić se često navodi kao jedan od ideologa Velike Srbije. Poštovaoci ga nazivaju *„ocem nacije"*, dok protivnici koriste taj izraz u ironičnom smislu.

Dela
----

* *Daleko je sunce*, (1951)
* *Koreni*, (1954)
* *Deobe* 1-3, (1961)
* *Akcija*, (1964)
* *Bajka*, (1965)
* *Moć i strepnje*, (1971)
* *Vreme smrti* 1-4, (1972-1979)
* *Vreme zla - Grešnik*, (1985)
* *Vreme zla - Otpadnik*, (1986)
* *Vreme zla - Vernik*, (1990)
* *Vreme vlasti* 1, (1996)
* *Piščevi zapisi* 1-4, (2001-2002)
* *Srpsko pitanje* 1-2, (2002-2003)
* *Pisci moga veka*, (2002)
* *Seobe* (2004)
* *Prijatelji*, (2005)
* *Vreme vlasti* 2, (2007)
* *Piščevi zapisi 1993—1999*, (2008)
* *Piščevi zapisi 1999—2000: Vreme zmija*, (2009)
* *Srpsko pitanje u XX veku*, (2009)
* *Bosanski rat* (2012)

Kontroverze
-----------

### Planska preseljenja i etničko čišćenje

Srpski akademik Dobrica Ćosić je često kritikovan zbog zalaganja za planska preseljenja stanovništva početkom jugoslovenskih ratova:

> Moguća su planska preseljenja i razmena stanovništva što je najteže, najbolnije, ali je i to bolje od života u mržnji i međusobnom ubijanju.
> 
> – Ćosić u Politici, 26.07.1991.

Čuveni francuski filozof i antropolog Edgar Moren je 1992. godine u pariškom Le Monde-u pisao otvoreno pismo Dobrici Ćosiću, predsedniku SR Jugoslavije, smatrajući ga jednim od najodgovornijih za "osvajanje životnog prostora i etničko čišćenje" tokom rata u Bosni i Hercegovini:

> Požar koji preti da se proširi izvan Balkana već je doveo u pitanje evropsku građevinu. Ta Evropa koja želi da se gradi jeste Evropa koja otvara granice između naroda – to je Evropa koja bi se stvarala po uzoru na Bosnu i Hercegovinu koju ste uništili. Hoćete li da vas istorija pamti kao predsednika osvajača životnog prostora i etničkog čišćenja?
> 
> – Edgar Moren

Godinama nakon rata, 2010. godine, Ćosić tvrdi da izvršeno etničko čišćenje „može za budućnost da bude pozitivno":

> I pored lične tragedije mnogih ljudi, i pored toga što je ljudski razmišljati o multinacionalnim državama u kojima se tolerantno živi i sa više nacionalnih manjina, današnje stanje Srba posle etničkih čišćenja za budućnost može da bude pozitivno, jer je reka Drina prvi put postala srpska reka i što će vremenom deo Bosne možda ipak pripasti Srbiji.
> 
> – Ćosić u knjizi "Sećanja" Vladete Jerotića, 2010.

### Stav o Albancima

Ćosić je u javnosti više puta istupao sa diskriminatorskim stavovima prema Albancima. Zbog navednog citata je protiv njega čak podnesena i prijava zbog širenja govora mržnje.

> Taj socijalni, politički i moralni talog tribalnog, varvarskog Balkana, uzima za saveznika Ameriku i Evropsku uniju u borbi protiv najdemokratskijeg, najcivilizovanijeg, najprosvećenijeg balkanskog naroda - srpskog naroda.
> 
> – Dobrica Ćosić o Albancima

### Velika Srbija

Ćosića neki optužuju za velikosrpsku ideologiju. Ćosić sam tvrdi da nikada nije priznavao avnojevske granice, a u razdoblju SFRJ 1968. godine je pisao:

> Svjedoci smo činjenice kako čak i medu srpskim narodom ponovo svijetli stari istorijski cilj i nacionalna ideja - ujedinjenje srpskog naroda u jednu državu.
> 
> 

Zbog te tvrdnje, Ćosic je bio isključen iz Centralnog komiteta. U srpnju 1989. godine on je govorio da bi se veliki dijelovi Hrvatske morali "vratiti" Srbiji. U vreme raspada SFRJ Ćosić je pisao o istorijskom cilju ujedinjenja svih Srba u jednu državu: 

> To je pitanje sloboda i prava bivstvovanja srpskog etnosa u celini svog duhovnog, kulturnog i istorijskog identiteta bez obzira na sadašnje republičke granice i konstituciju Jugoslavije. Ako se ta sloboda i to pravo ne uvažava, onda nije ostvaren istorijski cilj srpskog naroda – ujedinjenje svih Srba u jednoj državi (...).
> 
> 

2012. godine Ćosić u svojoj knjizi Bosanski rat o jedinstvenoj srpskoj državi piše sledeće:

> Ako sam, dakle, do polovine 1991. i ja verovao u mogućnost zasnivanja državnog saveza srpskih zemalja, naime, globalnog referendumskog ujedinjenja teritorija koje naseljava srpska većina, razvoj događaja i naročito politika Evropske zajednice i Amerike prema rešenju "jugoslovenske krize" primorali su me da napustim ideju o državi kao savezu srpskih zemalja.
> 
> – Ćosić u knjizi Bosanski rat

### Negiranje zločina i genocida

Ćosić tvrdi da su muslimani ubijali sami sebe prilikom masakra u ulici Vase Miskina, da bi optužili Srbe pred svetom:

> Zločin u ulici Vase Miskina, kada su pobijeni ljudi i žene koji su čekali u redu za hleb, što je bila muslimanska inscenacija da se prekine Lisabonski sporazum i za to optuže Srbi, da bi se pred svetskom javnošću imao "moralan" i "pravedan" izgovor za vojnu intervenciju NATO-a protiv Srba u Bosni...
> 
> – Ćosić u knjizi Bosanski rat

Ćosić takođe tvrdi da su muslimani ponovo ubijali sami sebe prilikom masakra na Markalama, da bi opet "namestili" Srbima pred svetom:

> Grozan događaj! Na sarajevskoj pijaci Markale minama iz minobacača ubijeno je šezdeset osam ljudi i stotinjak ranjeno. Naravno, optuženi su Srbi. Ako bi to bila istina, Karadžić, Mladić, Koljević, Krajišnik treba odmah da podnesu ostavke, Skupština Republike Srpske da osudi taj zločin i sve političke ustanove u SR Jugoslaviji moraju najoštrije da osude taj masakr civila... Moram da proverim ovu užasavajuću vest. Zovem prijatelja Gojka Đoga da čujem njegovo mišljenje jer on je prilično obavešten o zbivanjima u Bosni. "Ni govora o srpskom zločinu. To je muslimanska nameštaljka kao i ona pred pekarom, spremaju nam nešto opasno." Zovem Milorada Ekmečića jer on svaki događaj tumači znanjem i istorijom: "To varvarstvo nikako ne može biti srpsko. To je džihadsko. Samo se u islamskom svetom ratu tako svirepo za Alaha ubijaju i Alahovi vernici." To mi potvrđuje i Nikola Koljević, koji je rekao, čvrsto uveren, da je to muslimanski zločin. "Pred svaki pregovor oni serviraju po neki 'srpski zločin' i idu u Ženevu kao 'srpske žrtve'". General Mladić i svi sarajevski komandanti tvrde da srpski bacači nikako ne mogu da dobace do Markala.
> 
> – Ćosić u knjizi Bosanski rat

Dobrica Ćosić je takođe poznat po negiranju genocida u Srebrenici, utvrđenog sudskim presudama:

> Srbofobski, nesavesni i nekim interesom motivisani političari "međunarodne zajednice" - Amerike, Evropske unije i islamskih zemalja, pomoću svojih medija srpske zločine oko Srebrenice proglasili su genocidom... Međutim, i po mom mišljenju, postoje razlozi da se u džihadsku, hašku i tekuću političko-propagandnu "istinu" o Srebrenici ozbiljno posumnja... u Potočarima i Srebrenici nije izvršen genocid nego težak, bestijalan zločin nad zarobljenim Muslimanima, koji se mora osuditi i krivci biti kažnjeni.
> 
> – Ćosić u knjizi Bosanski rat

Nasuprot masakra u Srebrenici, koji nije bio genocid, Ćosić navodi istinsko "genocidno zatiranje srpskog življa" koje se zbilo pre toga u okolini Srebrenice:

> Pre masakra muslimanskih zarobljenika u Potočarima i okolini, polovinom jula 1995. godine, iz "zaštićene zone" Srebrenice muslimanska vojska pod komandom Nasera Orića ubila je na najsvirepiji način 3.262 srpskih žitelja i popalila i opljačkala više od osamdeset podrinjskih sela. U ovom genocidnom zatiranju srpskog življa učestvovala je i masa muslimanskih civila, seljaka. Bio je to 1992. godine pravi masovni pokret Muslimana za ubijanje Srba... Muslimanski seljaci u većini nisu ubijali Srbe oružjem nego sekirama, vilama, pajserima, motkama...
> 
> – Ćosić u knjizi Bosanski rat

Mnogi od navedenih Ćosićevih argumenata su inače klasična tačka nacionalističke propagande.

Izvori
------

1. ↑  "Umro Dobrica Ćosić", B92, 18.05.2014.
2. ↑  "Bosanski rat": Ćosićeva rehabilitacija ratne politike devedesetih
3. ↑  Kazaz: Tadićeva Srbija se ne odriče Ćosićeve ideologije
4. ↑  Stevan Dedijer, Velika Srbija i mali glupi akademici
5. ↑  „Reakcije na nove prijetnje Dobrice Ćosića: Zašto velikosrpski ideolog čuva Dejton?!". Arhivirano iz originala na datum 2012-03-09. Pristupljeno 2012-04-20.
6. ↑  Zorica Vulić (2000-05-11). „Ko je ovaj čovek?: Dobrica Ćosić" (Serbian). Glas Javnosti.
7. ↑  „Palanačka filozofija", Radio Slobodna Evropa, 24. avgust 2005
8. ↑  „Treba li Srbi da se poklone papi", Republika
9. ↑  Svetlana Lukić, Svetlana Vuković (2007-03-16). „Injekcija za Srbe". B92: Peščanik. Arhivirano iz originala na datum 2007-03-27. Pristupljeno 2012-03-19.
10. 1 2  Olivera Milosavljević, Upotreba autoriteta nauke: Javna politička delatnost SANU (1986-1992)
11. ↑  Ćosićev de bello bosniaco
12. ↑  Srpske blagodeti etničkog čišćenja
13. ↑  1 godina od podnošenja krivične prijave protiv Dobrice Ćosića
14. ↑
15. ↑  Tomasevich, "The Serbian Question", str. 39.
16. ↑  Povijest Bosne - Noel Malcolm[*mrtav link*]
17. ↑  S. Ramet, *Nationalism and Federalism*, str. 244.
18. ↑  Citati iz Ćosićeve knjige Bosanski rat
19. ↑  Dobrica Ćosić, Bosanski rat (str. 99), Službeni glasnik, Beograd, 2012.
20. ↑  Dobrica Ćosić, Bosanski rat (str. 159-160), Službeni glasnik, Beograd, 2012.
21. ↑  Dobrica Ćosić, Bosanski rat (str. 266-267), Službeni glasnik, Beograd, 2012.
22. ↑  Dobrica Ćosić, Bosanski rat (str. 268), Službeni glasnik, Beograd, 2012.

Vanjske veze
------------

***Dobrica Ćosić*** na Wikimedijinoj ostavi

* Dobrica Ćosić, kobni Otac nacije (kritička biografija)
* „Ćosićev odbor iz osamdesetih godina zaslužan za pobedu nad Miloševićem" Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u na sajtu „Medija klub"
* Boris Tadić: Ja i Čika Dobrica Arhivirano 2009-04-18 na Wayback Machine-u, tekst na sajtu „Kurira"
* Bez starca nema udarca („Kurir", 11. maj 2008.) Arhivirano 2010-03-05 na Wayback Machine-u
* Govor mržnje u Srbiji (YUCOM-ova kolekcija Ćosićevih citata)
* Citati iz Ćosićeve knjige Bosanski rat Arhivirano 2012-04-13 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Predsednici SR Jugoslavije / Srbije i Crne Gore |
| --- |
| SR Jugoslavija | 
* Dobrica Ćosić (1992–1993)
* Zoran Lilić (1993–1997)
* Slobodan Milošević (1997–2000)
* Vojislav Koštunica (2000–2003)

 | Standarta predsednika SR Jugoslavije |
| Srbija i Crna Gora | 
* Svetozar Marović (2003–2006)

 |

| * p
* r
* u
Generalni sekretari Pokreta nesvrstanih |
| --- |
| 
* Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija Josip Broz Tito
* Egipat Gamal Abdel Nasser
* Zambija Kenneth Kaunda
* Alžir Houari Boumédienne
* Šri Lanka William Gopallawa
* Šri Lanka Junius Richard Jayawardene
* Kuba Fidel Castro
* Indija Nilam Sandživa Redi
* Indija Zail Sinh
* Zimbabve Robert Mugabe
* Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija Janez Drnovšek
* Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija Stjepan Mesić
* Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija Branko Kostić
* Savezna Republika Jugoslavija Dobrica Ćosić
* Indonezija Suharto
* Kolumbija Ernesto Samper Pizano
* Kolumbija Andrés Pastrana Arango
* Južnoafrička Republika Nelson Mandela
* Južnoafrička Republika Thabo Mbeki
* Malezija Tun Mahathir bin Mohammad
* Malezija Datuk Seri Abdullah Ahmad Badawi
* Kuba Fidel Castro
* Kuba Raúl Castro
* Egipat Hosni Mubarak
* Egipat Mohamed Hussein Tantavi
* Egipat Muhamed Morsi
* Iran Mahmud Ahmadinežad
* Iran Hasan Ruhani
* Venezuela Nicolás Maduro
* Azerbejdžan İlham Əliyev

 |

| * p
* r
* u
Dobitnici NIN-ove nagrade |
| --- |
| 1954–1992 | 

1954. Dobrica Ćosić (*Koreni*)  **•** 
1955. Mirko Božić (*Neisplakani*)  **•** 
1956. Oskar Davičo (*Beton i svici*)  **•** 
1957. Aleksandar Vučo (*Mrtve javke*)  **•** 
1958. Branko Ćopić (*Ne tuguj, bronzana stražo*)  **•** 
1959.  **•** 
1960. Radomir Konstantinović (*Izlazak*)  **•** 
1961. Dobrica Ćosić (*Deobe*)  **•** 
1962. Miroslav Krleža (*Zastave*)  **•** 
1963. Oskar Davičo (*Gladi*)  **•** 
1964. Oskar Davičo (*Tajne*)  **•** 
1965. Ranko Marinković (*Kiklop*)  **•** 
1966. Meša Selimović (*Derviš i smrt*)  **•** 
1967. Erih Koš (*Mreža*)  **•** 
1968. Slobodan Novak (*Mirisi, zlato i tamjan*)  **•** 
1969. Bora Ćosić (*Uloga moje porodice u svetskoj revoluciji*)  **•** 
1970. Borislav Pekić (*Hodočašće Arsenija Njegovana*)  **•** 
1971. Miloš Crnjanski (*Roman o Londonu*)  **•** 
1972. Danilo Kiša (*Peščanik*)  **•** 
1973. Mihailo Lalić (*Ratna sreća*)  **•** 
1974. Jure Franičević-Pločar (*Vir*)  **•** 
1975. Miodrag Bulatović (*Ljudi sa četiri prsta*)  **•** 
1976. Aleksandar Tišma (*Upotreba čoveka*)  **•** 
1977. Petko Vojnić Purčar (*Dom sve dalji*)  **•** 
1978. Mirko Kovač (*Vrata od utrobe*)  **•** 
1979. Pavle Ugrinov (*Zadat život*)  **•** 
1980. Slobodan Selenić (*Prijatelji*)  **•** 
1981. Pavao Pavličić (*Večernji akt*)  **•** 
1982. Antonije Isaković (*Tren 2*)  **•** 
1983. Dragoslav Mihailović (*Čizmaši*)  **•** 
1984. Milorad Pavić (*Hazarski rečnik*)  **•** 
1985. Živojin Pavlović (*Zid smrti*)  **•** 
1986. Vidosav Stevanović (*Testament*)  **•** 
1987. Voja Čolanović (*Zebnja na rasklapanje*)  **•** 
1988. Dubravka Ugrešić (*Forsiranje romana reke*)  **•** 
1989. Vojislav Lubarda (*Vaznesenje*)  **•** 
1990. Miroslav Josić Višnjić (*Odbrana i propast Bodroga u sedam burnih godišnjih doba*)  **•** 
1991. Milisav Savića (*Hleb i strah*)  **•** 
1992. Živojin Pavlović (*Lapot*)
 |
| 1993–2005 | 

1993. Radoslav Petković (*Sudbina i komentari*)  **•** 
1994. Vladimir Arsenijević (*U potpalublju*)  **•** 
1995. Svetlana Velmar Janković (*Bezdno*)  **•** 
1996. David Albahari (*Mamac*)  **•** 
1997. Milovan Danojlić (*Oslobodioci i izdajnici*)  **•** 
1998. Danilo Nikolić (*Fajront u Grgetegu*)  **•** 
1999. Maksimilijan Erenrajh (*Karakteristika*)  **•** 
2000. Goran Petrović (*Sitničarnica "Kod srećne ruke"*)  **•** 
2001. Zoran Ćirić (*Hobo*)  **•** 
2002. Mladen Markov (*Ukop oca*) **•** 
2003. Vladan Matijević (*Pisac iz daleka*) **•** 
2004. Vladimir Tasić (*Kiša i hartija*) **•** 
2005. Miro Vuksanović (*Semolj zemlja*)
 |
| 2006–2023 | 

2006. Svetislav Basara (*Uspon i pad Parkinsonove bolesti*)  **•** 
2007. Dragan Velikić (*Ruski prozor*)  **•** 
2008. Vladimir Pištalo (*Tesla, portret među maskama*)  **•** 
2009. Grozdana Olujić (*Glasovi u vetru*)  **•** 
2010. Gordana Ćirjanić (*Ono što oduvek želiš*)  **•** 
2011. Slobodan Tišma (*Bernardijeva soba*)  **•** 
2012. Aleksandar Gatalica (*Veliki rat*)  **•** 
2013. Goran Gocić (*Tai*)  **•** 
2014. Filip David (*Kuća sećanja i zaborava*)  **•** 
2015. Dragan Velikić (*Islednik*)  **•** 
2016. Ivana Dimić (*Arzamas*)  **•** 
2017. Dejan Atanacković (*Luzitanija*)  **•** 
2018. Vladimir Tabašević (*Zabluda Svetog Sebastijana*)  **•** 
2019. Saša Ilić (*Pas i kontrabas*)  **•** 
2020. Svetislav Basara (*Kontraendorfin*)  **•** 
2021. Milena Marković (*Deca*)  **•** 
2022. Danica Vukićević (*Unutrašnje more*)
 |
| a Odbio nagradu. |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 27110641
* LCCN: n79084897
* ISNI: 0000 0001 0881 7099
* GND: 119190923
* SUDOC: 030434750
* BNF: cb12184985x (podaci)
* BIBSYS: 97030830
* NLA: 35713242
* NKC: mzk2002111682
* CONOR.SI: 7937123
* NSK: 000055962

 |