recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Santiago de Veraguas** je distrikt (okrug) od 100,127 i grad od 51,236 stanovnikana jugu Paname u Provinciji Veraguas u kojoj je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Santiago de Veraguas se nalazi na trasi Panameričkog autoputa, udaljen 188 km zapadno od glavnog grada Ciudad Panamá.
Od pacifičkog zaljeva Montijo udaljen je samo 14 km.

Historija
---------

Santiago je nastao kao naselje španjolskih kolonista iz Zaljeva Montijo u 17. vijeku, iz kog su odlazili u nove ekspedicije.
Službeno je osnovan 1621. kao Stari, a 1637. kao Novi Santiago.

Pretpostavlla se da je već oko 1630. imao crkvu, azil i bolnicu San Juan de Dios. Grad su 1687. zauzeli i opljačkali gusari.

Prosperirao je za kolonijalnih vremena, iz tog perioda ostale su brojne lijepe zgrade u centru.

U vrijeme Rata za nezavisnost Velike Kolumbije, Santiago je ispočetka stao na stranu monarhista, tek je pred kraj 1821. i on stao uz Bolívara.
U vrijeme Sjedinjenih Država Kolumbije od jula do augusta 1862. bio je i glavni grad Paname, time se htjelo spriječiti uvlačenje Paname uu kolumbijski građanski rat.

Aerodrom Rubén Cantú izgrađena je 1975.

Santiago je danas centar trgovine poljoprivredno- stočarskog kraja, poznatog po riži, kukuruzu i kavi.
Nedaleko od grada nalazi se rudnik zlata.

Pobratimski gradovi
-------------------

Santiago ima ugovore o pobratimstvu sa slijedećim gradovima imenjacima;

|  |  |
| --- | --- |
| * Španija Santiago de Compostela, Španjolska
* Čile Santiago de Chile, Čile
* Kuba Santiago de Cuba, Kuba
 | * Meksiko Santiago de Querétaro, Meksiko
* Argentina Santiago del Estero, Argentina
* Kolumbija Santiago de Cali, Kolumbija
 |

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Santiago de Veraguas in Veraguas*" (engleski). City population. Pristupljeno 30.1.2023.
2. 1 2 3 4  „*Santiago: district in Veraguas*" (engleski). City population. Pristupljeno 30.1.2023.
3. 1 2 3 4 5 6   „*Santiago de Veraguas*" (španjolski). Lugares. Pristupljeno 30.1.2023.
4. 1 2 3  „*Panama City*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 30.1.2023.

Vanjske veze
------------

***Santiago de Veraguas*** na Wikimedijinoj ostavi

* *El distrito de Santiago* (`es`)
*Ribarska večernja (detalj)*, jedna od Xu Daoningovih najpoznatijih slika, the Nelson-Atkins Museum, Kansas City
**Xu Daoning** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Xǔ Dàoníng*; Wade-Giles: **Hsü Tao-ning**) (cca. 970–1051/53) bio je kineski slikar iz doba dinastije Song. Bio je rodom iz Changana (današnji Xi'an) ili Hejiana (河间 danas Hebei), a prije bavljenja slikarstvom je prodavao ljekarske recepte u prijestolnici Kaifeng. Tada je počeo slikati pejzaže u stilu Li Chenga. Nakon što je stekao popularnost, počeo je slikati freske za kineske plemiće. Najpoznatije djelo mu je *Ribarska večernja* (ca. 1049).

### Izvori

1. 1 2  Cihai: Page 382.
2. ↑  Barnhart: Page 119.

Literatura
----------

* Ci hai bian ji wei yuan hui (辞海编辑委员会）. Ci hai （辞海）. Shanghai: Shanghai ci shu chu ban she （上海辞书出版社）, 1979.
* Barnhart, R. M. et al. (1997). Three thousand years of Chinese painting. New Haven, Yale University Press. ISBN 0-300-07013-6

Eksterni linkovi
----------------

***Xu Daoning*** na Wikimedijinoj ostavi

* Arhivirano 2011-02-06 na Wayback Machine-u
*
***Vladimir Antjufejev*** (rus. *Владимир Антюфéев*; Novosibirsk, Ruska SFSR, SSSR, 19.2. 1951. - ), znan i kao **Vadim Ševcov**, je bivši pripadnik sovjetske specijalne policije OMON te jedan od organizatora pokušaja svrgavanja latvijske vlade 1991. Kao Vadim Ševcov, od 1992. bio je Ministar državne sigurnosti samoproglašene republike Pridnjestrovlje u istočnoj Moldaviji. Posjeduje rusko i pridnjestrovljsko državljanstvo te ga traže vlasti Latvije i Moldavije. 2012. oduzeta mu je pozicija u Pridnjestrovlju te je pokrenuta kriminalna istraga protiv njega zbog zlouporabe moći, uništenje dokumentacija te netransparentno trošenje javnog novca. Od srpnja 2014. Antjufjev je postao jedan od vođa separatističkih proruskih pobunjenika, i jedan od aktera rata na istoku Ukrajine.

Aleksander Borodaj ga je postavio za vođu pobunjeničkih sigurnosnih snaga, unutarnjih poslova i pravosuđa. EU ga je stavila na listu osoba koje se nalaze pod sankcijama.

Izvori
------

1. 1 2 3  Baczynska, Gabriela; Vasovic, Aleksandar (July 27, 2014). „Pushing locals aside, Russians take top rebel posts in east Ukraine". *Reuters*. Arhivirano iz originala na datum 2014-07-28. Pristupljeno 2014-08-11.
2. ↑  Socor, Vladimir. „Russian Secessionists Ready for ‘State-Building’ In Ukraine’s Donetsk City". Jamestown.org. Pristupljeno 2014-07-28.
**Váci** (mađarskog *Váci út*) je ulica u centru mađarskog glavnog grada - Budimpešte.

Ta ulica duga 12 km je vjerojatno najpoznatija pješačka ulica u Pešti. Ona je sastavni je dio historijskog centra 
grada i trgovačko poslovna zona grada.

Historija
---------

Centar Pešte bio je naseljen od prahistorije. Za Rimskog Carstva tu se nalazila jedna od fortifikacija Limesa, danas se tu nalazi *Trg 15 marta*. Grad kakav poznajemo danas izgrađen je oko ove jezgre kasnije. 
Za srednjeg vijeka tu nije postojao grad, već samo predgrađe Budima, koje je tokom 15. vijeka, doživjelo procvat i izraslo u značajno trgovište. Tad je bilo okruženo bedemima (oni su stajali sve do 19. vijeka), sa troja gradska vrata prema Vácu, Kecskemét i Hatvanu.

Svoj današnji izgled Ulica Vaci dobila je za urbane obnove grada koji je započeo 1873. tako da je velik dio historijskih zgrada izgrađen u 19. vijeku. Nekadašnja imena ulice ukazuju na njezinu važnost, i prije te obnove. Od 18. vijeka sjeverni dio ulice Váci zvao se Glavna ulica (službeno *Waitznergasse*), a dio između ulica Pesti Barnabás i Piariste zvao se Glavni trg (*Hauptplatz*).

Današnja Váci ulica je nastala spajanjem nekoliko javnih prostora 1899. kad je i dobila današnje ime. Od 1980-ih njezin sjeverni dio (sjeverno od Elizabetinog mosta) postao je pješačka ulica. Zahvaljujući razvojnim projektima posljednjih nekoliko godina i južni, ne toliko prestižni dio ulice, također je pretvoren u promenadu. 

Danas u Ulici Váci djeluje više od 500 različitih trgovina i ugostiteljskih objekata.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*History*" (engleski). Váci utca. Arhivirano iz originala na datum 2016-07-09. Pristupljeno 14. 07. 2016.

Vanjske veze
------------

***Váci*** na Wikimedijinoj ostavi

* [object%20Object *Váci út*] (`hu`)
**Vladari Mallorce** (katalonski: *Reis de Mallorca* bilo je nekoliko nasljednika aragonskog kralja
Jaimea I koji je nakon zauzimanja Baleara 1229. - 1231. osnovao Kraljevstvo Mallorce.

Njegovim testamentom kraljevstvo je nasljedio njegov mlađi sin Jaime II od Mallorce, koji je vladao kao nominalni vazal Krune Aragona.
Sa trona ga je zbacio nećak Alfonso III koji je 1287. konačno zauzeo i Menorcu i tako sa Baleara izbacio i posljednje.
maurske vladare.

Nakon sklapanja Mirovnog sporazuma u Anagniju 1295. Kraljevstvo Mallorce je vraćeno Jaimeu II.. 
Ponovno je uklopljeno u sastav Krune Aragona 1344.

Lista vladara
-------------

| Ime | Portret | Rođen | Umro |
| --- | --- | --- | --- |
| **Jaime I - Osvajač**1231–1276 |  | 1208Montpellier | Valencia |
| **Jaime II od Mallorce**1276–1286(prvi mandat) |  | 1243Montpellier | 1311 Palma de Mallorca |
| **Alfonso III od Aragona**1286–1291 |  | 1265Valencia | 1291Barcelona |
| **Jaime II od Aragona**1291–1295 |  | 1267Valencia | 1327 Barcelona |
| **Jaime II od Mallorce**1295–1311(drugi mandat) |  | 1243Montpellier | 1311 Palma de Mallorca |
| **Sancho od Mallorce**1311–1324 |  | 1304 | 1324Formiguères |
| **Jaime III od Mallorce**1324–1344 |  | 1315Catania | 1349Llucmajor |
|

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Regne de Mallorca*" (katalonski). Enciclopèdia Catalana. Pristupljeno 16. 05. 2019.

Vanjske veze
------------

***Vladari Mallorce*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Regne de Mallorca* (`ca`)
**Ujście** (njemački: *Usch*) je grad od 3,895 stanovnika u sredini Poljske u Velikopoljskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ujście (što znači ušće) doista i leži na ušću rijeke Gwde u Noteć udaljen 87 km sjeverno od centra Poznańa, i svega desetak južno od Pile.

Historija
---------

Ujście je vrlo staro naselje prvi put dokumentirano još u kronici Gallusa Anonymusa, kao utvrda koju je podigao Bolesłav Hrabri na granici sa neprijateljskim plemenima Pomeranije. Iz nje je Boleslav III Krivousti kretao u kampanje protiv paganskih
plemena.

Od druge polovice 14. vijeka Ujście je postao feud njemačke porodice Wedel. Osim tog kratkog perioda - Ujście je bio kraljevska domena, poprilično važno naselje kom je poljsko-litavski kralj Jagelo 24. juna 1413. dodijelio gradska prava po uzoru magdeburška, a potvrdio kralj Stefan Batory 1576.

Ujście je od 1782. za Prve podjele Poljske postao dio Kraljevine Pruske, a od 1920. dio grada južno od Noteća postao je dio obnovljene Poljske.

Njemački industrijalac Bei Mansch osnovao je 1809. tvornicu stakla, koja i danas radi kao najvažniji privredni pogon, pod imenom Ardagh Glass .
Između 1891- 1897. regulirano je korito a 1911. podignuta je željeznička pruga do Pile.
Nijemci su na svojoj strani grada između 1934.- 1936. prokopali kanal i podigli riječnu luku.

Crvena armija oslobodila je grad 27. januara 1945.

Pobratimski gradovi
-------------------

Ujście ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

* Njemačka Krakow am See, Njemačka
* Poljska Kaźmierz, Poljska

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6   „Historia regionu" (poljski). Ujście. Pristupljeno 28.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5  „*Poland: Piła Subregion*" (engleski). City population. Pristupljeno 28.03. 2021.
3. 1 2 3 4   „Położenie geograficzne" (poljski). Ujście. Pristupljeno 28.03. 2021.
4. ↑   „Miasta partnerskie" (poljski). Ujście. Pristupljeno 28.03. 2021.

Vanjske veze
------------

***Ujście*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ujście* (službene stranice) (`pl`)
**Spoiler** je izraz koji označava opis zapleta, radnje odnosno raspleta nekog književnog djela, filma, TV-serije ili video-igre čije prerano otkrivanje smanjuje ili potpuno oduzima svaki eventualni užitak neupućenom čitatelju, gledatelju ili igraču. 

U srpskohrvatski i druge jezike ušao iz engleskog jezika, odnosno iz glagola *to spoil* (*pokvariti*).

Klasičan primjer spoilera jest sažetak kriminalističkog romana Agathe Christie u kojem se iznosi identitet ubojice - podatak kojeg bi čitatelj romana trebao saznati tek na kraju. Nakon što je izložen takvom spoileru, čitatelj gubi interes za roman, s obzirom da se radnja obično svodi isključivo na otkrivanje podatka kojeg on već zna.

Spoileri su pogotovo dobili na važnosti posljednjih godina i desetljeća zahvaljujući razvoju masovnih medija, odnosno Interneta. Oni su omogućili da i najsitniji detalji o nekom književnom djelu, video-igri ili filmu gotovo momentalno postanu dostupni širom svijeta, što zna predstavljati problem potencijalnim konzumentima koji su tim informacijama izloženi prije nego što im je dostupno samo djelo. 

Jedan od takvih primjera jesu popularne TV-serije koje svoju premijeru imaju u SAD, a u Evropi i drugim dijelovima svijeta se emitiraju s nekoliko mjeseci ili godina zadrške.

Nastojanje da se izbjegnu spoileri je na Usenet grupama, internetskim forumima i blogovima dovelo do konvencija što je korištenje posebnih upozorenja o spoileru, nakon kojih slijedi spoiler-razmaka od 25 redaka ili jednostavna ROT13 šifra. Filmski i drugi kritičari su, pak, već ranije koristili slična upozorenja prilikom pisanja i objavljivanja recenzija.

S druge strane, postoji mišljenje kako bi nastojanje da se izbjegnu spoileri predstavljalo ograničenje slobode izražavanja. Također se navodi kako kod nekih umjetničkih i drugih djela koje predstavljaju dio opće kulture, kao što je npr. Biblija, nema smisla koristiti pravila o spoileru.

Kontroverze oko pitanja spoilera postoje i u samoj vikipedijskoj zajednici, gdje trenutno ne postoji konsenzus oko eventualnog korištenja ili opravdanosti posebnih spoiler upozorenja.

Vanjski linkovi
---------------

* Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u
* Amuse Yourself!'s collection of movie spoilers Arhivirano 2007-12-03 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2009-11-06 na Wayback Machine-u
* StillSpoiled Arhivirano 2017-09-17 na Wayback Machine-u - Tv Spoilers
* Moviecheat Arhivirano 2018-12-15 na Wayback Machine-u
* Moviepooper
* Ruined Endings
* Movie stories scene-by-scene - The Movie Spoiler
* StarWars Spoiler a collection of spoiler content on Star Wars
* What now-infamous spoiler shouldn´t be considered a spoiler anymore? (2003 Internet Movie Database poll)
**Václav Smetáček** (Brno, 30. rujna 1906. - Prag, 18. veljače 1986.) bio je češki skladatelj, dirigent i oboist.

Studirao je u Pragu zajedno s Jaroslavom Křičkom skladanje, muzikologiju, estetiku i filozofiju na Karlovom sveučilištu. Bio je osnivač i član glazbenog sastava *Prague Wind Quintet* osnovanog 1928. u kojem je izvodio skladbe koje je sam skladao. Od 1930. do 1933. bio je član Češke filharmonije, a od 1934. do 1943. radio je kao urednik glazbenog programa i skladatelj na Češkom radiju. Od 1945. radio je kao profesor na Praškom konzervatoriju i Akademiji primijenjenih umjetnosti u Pragu.

Kao dirigent i umjetnički voditelj Češkog simfonijskog orkestra, koji je vodio punih trideset godina, unio je neke novitete u izvođenju glazbe. Tako se na repertoaru orkestra našla i glazba 20. stoljeća, i aranžmani jazz i pop izvedbi tadašnjih pjevača, ali i modernizirana djela istaknutih skladatelja (Wolfgang Amadeus Mozart, Antonín Dvořák, Josef Bohuslav Foerster, Luboš Fišer, Bohuslav Martinů i Carl Orff). Za svoj dirigentski rad primio je brojne nagrade. Proučavao je koncernu glazbu i operu.

Izvori
------

1. 1 2   (`cz`) Černušák, Gracián (urednik); Štědroň, Bohumír; Nováček, Zdenko (urednik), *Československý hudební slovník II. M-Ž*, Prag: Státní hudební vydavatelství, 1963. str. 538.

Vanjske veze
------------

* (`en`) Grave Record

| * p
* r
* u
Dirigenti Praškog simfonijskog orkestra |
| --- |
| Čehoslovačka | Václav Smetáček (1942–1972) • Ladislav Slovák (1972–1976) • Jindřich Rohan (1976–1977) • Jiří Bělohlávek (1977–1989) • Petr Altrichter (1990–1992) |
| Češka | Martin Turnovský (1992–1995) • Gaetano Delogu (1995–1998) • Serge Baudo (2001–2006) • Jiří Kout (2006–2013) • Muhai Tang (2013–2014) • Pietari Inkinen (2014–) |


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 104233835
* LCCN: n81023014
* ISNI: 0000 0001 1031 9902
* GND: 119298236
* SUDOC: 085650498
* BNF: cb13990456q (podaci)
* BIBSYS: 3070672
* MusicBrainz: 0a954d54-f672-4fbf-8c5b-7a21ffe893ad
* NKC: jk01120036
* BNE: XX847212
* CiNii: DA11169681
* NSK: 000725026

 |
**Wolderwijd** je slatkovodno umjetno jezero u sredini Nizozemske na granici provincija Flevoland i Gelderland.

Karakteristike
--------------

Jezero ima površinu od 18 km² i duboko do 3 m.

Wolderwijd je nastao 1967. melioracijom južnog Flevolanda.
Zajedno sa povezanim jezerima; Drontermeer, Eemmeer, Gooimeer, Ketelmeer, Nijkerkernauw, Nuldernauw, Veluwemeer i Vossemeer formira pojas *Graničnih jezera* (Randmerena), koja trebaju osigurati da se tlo ne osuši i slegne.
Vode mu donosi i odnosi IJsselmeer lancem Graničnih jezera.

Jezero se koristi u rekreativne svrhe ima dvije marine, nekoliko plaža i tri otoka, na jugu ispred marine
Zeewolde- Zegge, i na sjeveru Biezen i Knarland.

Na južnom kraju jezera leže gradovi Zeewolde (zapad) a preko puta Harderwijk (istok).

Wolderwijd je zajedno sa 14 drugih jezera uvršten 2000. u Ramsarsku konvenciju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*Wolderwijd*" (nizozemski). Rijks waterstaatn. Pristupljeno 10.11.2022.
2. ↑   „*Wolderwijd*" (nizozemski). Gastvrije Randmeren. Pristupljeno 10.11.2022.
3. ↑   „*The Netherlands designates still another eleven new Ramsar sites*" (engleski). Ramsar Convention Secretariat. Pristupljeno 10.11.2022.

Vanjske veze
------------

***Wolderwijd*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Wolderwijd* (`nl`)
**Well** je selo od 655 stanovnikana jugu Nizozemske u Provinciji Gelderland.

Geografske karakteristike
-------------------------

Well se prostire duž desne obale Rijeke Maas, preko puta 's-Hertogenboscha, udaljen osamdesetak km od centra Rotterdama

Historija
---------

Selo je prvi put dokumentirano u 12. vijeku pod imenom welle, što je na straoholanskom značilo izvor, bunar.

U 15. vijeku porodica Malsen podigla je manji dvorac, kog su za Francusko-nizozemskog rata - 1672. teško oštetili francuski vojnici. Obnovljen je i dograđen je u 19. vijeku.

Well je postao poznat 1904. kad je podignuta brana na Maasu i odsječen Afgedamde Maas koji je donosio puno voda Waalu i zbog tog uzrokovao poplave.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Well in Maasdriel (Gelderland)*" (engleski). City population. Pristupljeno 5.11.2022.
2. 1 2  „*Well (Gelderland)*" (nizozemski). Plaatsengids. Pristupljeno 5.11.2022.
3. ↑  „*Afgedamde Maas*" (nizozemski). Rijkswaterstaat. Pristupljeno 5.11.2022.

Vanjske veze
------------

***Well, Gelderland*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Well (Gelderland)* (`nl`)
Spomenik ženi Biokovki, Drašnice, mozaik, cca 3\*2 m,1974.
**Spomenik ženi Biokovki, Drašnice** je monumentalni mozaik u selu Drašnice, nedaleko Podgore, rad poznatog slikara i kipara Joke Kneževića iz 1974.

Riječ je o jednom od dva njegova monumentalna memorijalna mozaika na temu žene u NOB-u: drugi, nastao otprilike u isto vrijeme, bio je posvećen Kati Pejnović, te je bio postavljen u osnovnoj školi koja je nosila njeno ime u Gospiću. 

Koristeći se u bitnom kao polazištem Goyinom kompozicijom Treći maj 1808. Knežević je u likovni medij prenio usmenu predaju o Berti Alač, koju su talijanski okupatori strijeljali zbog njenog pomaganja partizanima. 

Berta - koja na ovom prikazu utjelovljuje sve Biokovke koje su pružile otpor okupatoru - grčevito razgrće svoj tanki kratki kaput pred streljačkim vodom. Tu nenadanu herojsku gestu promatraju snuždeni seljani svih uzrasta, odjeveni u narodne nošnje, dok se u zadnjem planu vide spaljene kuće, još jedan vjerojatno povijesno točan detalj prikaza. Uz Bertu su prikazani lavor i ručnik na stolcu, kojima je ona, prema očevidcima, prije svojeg strijeljanja oprala krv s rana koje je zadobila tijekom mučenja.

Iako općenito uspio, spomenik oblikovan likovnim vokabularom i sintaksom socrealizma, odiše patetikom (što je zbog same teme prikaza vjerojatno bilo nemoguće izbjeći), pa se ne ubraja među Kneževićeva najbolja spomenička djela.

Unutarnje poveznice
-------------------

* Devojka sa Biokova

Literatura i izvori
-------------------

* Joko Knežević: Moja sjećanja, Zagreb, 1996. str. 265, 281
* Davorin Vujčić: Joko Knežević, Hrvatski biografski leksikon, 2009.
* Spomenik Database / Podgora
* Biokovo - Monument to the Women of Biokovo
* Sanja Horvatinjčić: Spomenici iz razdoblja socijalizma u Hrvatskoj - prijedlog tipologije, dizertacija, Sveučilište u Zadru, 2017. str. 200-201
* Donald Niebly: The Dynamic History of Memorial Mosaic Art in Yugoslavia, 2020.
* Sanja Horvatinčić: Žena nakon borbe: reprezentacija i djelovanje žena u polju spomeničke produkcije socijalističkog razdoblja, u: Pojavnosti moderne skulpture u Hrvatskoj / Protahonisti - radovi - konteksti, Split, 2021. str. 264-265
**Spomenik u Ruduši** podignut je 1962. godine u spomen na 24 strijeljana pripadnika Prvog splitskog odreda. Strijeljani su 26. kolovoza 1941. odlukom Prijekog suda u Sinju. Među strijeljanjima su bili i pripadnici RNK Split. Između ostalih i Đordano Borovčić Kurir, Ante Zelić, Dušan Frua, Nebojša Borozan, Vjeko Ozretić i drugi.

Stradanje odreda
----------------

Odred je bio na brzinu formiran i upućen u borbu 11. kolovoza 1941. Nekoliko dana su se probijali put Dinare, da bi se 14. kolovoza sukobili u blizini sela Košute sa pripadnicima Mačekove zaštite i talijanske vojske. Dolaskom noći dio boraca se uspio spasiti probojem, a dio je bio zarobljen i potom odveden u Sinj.

Izgled
------

Spomenik ima oblik triju trokuta spojenih sa bridovima dok su vrhovi okrenuti prema zemlji. Na kamenu unutar spomenika ispisana su imena svih strijeljanih.

Vanjske poveznice
-----------------

* Ruduša: Braća Žužul obnovila partizanski spomenik (Ezadar.hr, 22.08.2009.), preuzeto 16. studenog 2013.
**Wafa Sultan** (Banijas, 14. 6. 1958. – ), američka antiislamska aktivistkinja i spisateljica, po struci psihijatrica. Rođena je u sirijskom gradu Banijasu i studirala je medicinu na Univerzitetu u Alepu. Godine 1989. zajedno s porodicom preselila se u Sjedinjene Države i nastavila karijeru liječnice. Popularnost je stekla tokom 2000-ih kada se angažirala u islamofobnom aktivizmu, surađujući s neokonzervativnim organizacijama. Godine 2009. objavila je knjigu "Bog koji mrzi" (engl. ), a u oktobru sljedeće godine uz financijsku potporu Daniela Pipesa svjedočila je u korist Geerta Wildersa kojem je suđeno zbog *Fitne* i širenja mržnje prema muslimanima. Članica je neokonzervativne Zaklade za istinu o Bliskom Istoku (EMET) i SION-a kojeg vode Robert Spencer i Pamela Geller. Sultan je cijenjena i u neoateističkim krugovima – godine 2006. dobila je "Nagradu za slobodoumnu heroinu" od Zaklade za slobodu od religije

Opus
----

* *A God Who Hates*, New York: St. Martin's Press, 2009, ISBN 9780312538354

Izvori
------

1. ↑  (`en`) Kumar, Deepa (2012). *Islamophobia and the Politics of Empire*. Chicago: Haymarket Books. ISBN 9781608462117. OCLC 801355394.
2. ↑  (`en`) Sheehi, Stephen (2011). *Islamophobia: The Ideological Campaign Against Muslims*. Atlanta: Clarity Press. ISBN 9780932863676. OCLC 449891976.
3. ↑  (`en`) Lean, Nathan (2012). *The Islamophobia Industry: How the Right Manufactures Fear of Muslims*. London; New York: Pluto Press; Palgrave Macmillan. ISBN 9780745332536. OCLC 809781135.
**Rimsko-sirijski rat** također poznat i kao **Antiohov** ili **Sirski rat** se vodio od 192. do 188. godine pne. između koalicije na čelu s Rimskom Republikom na jednoj strani te seleukidskog kralja Antoha III i njegovih saveznika na drugoj strani. Završio je rimskom pobjedom zahvaljujući kojoj se rimska hegemonija počela širiti an Istočnim Mediteran, a Seleukidsko Carstvo počelo gubiti dotadašnji status helenističke supersile.

Uzrok
-----

Direktan uzrok za izbijanje rata je to što je Antioh III za vreme Drugog makedonskog rata počeo da osvaja egipatske posede u Maloj Aziji. Ova osvajačka politika je ugrozila samostalnost Pergama. Štiteći interese svojih saveznika, Rimljani su najpre od Antioha zatražili da se povuče iz osvojenuh oblasti, ali pošto je on to odbio, Rimljani su mu objavili rat.

Početak rata
------------

U početku je Antioh prebacio svoje jedinice u Heladu, računajući na pomoć polisa, koji su bili nezadovoljni rimskom politikom. Ali je većina polisa stala na stranu Rima, pa je njihovim zajedničkim delovanjem Antioh morao da se vrati u Malu Aziju.

Bitka kod Magnezije
-------------------

Bitka se odigrala 190. godine pne. i u njoj je Antioh poražen od strane Rima. Lišen saveznika, sa vojskom koja je pretrpela teške gubitke morao je da moli za mir.

Mir
---

Prema ugovoru sklopljenom 188. godine pre.n.e. odrekao se svih poseda u Maloj Aziji. Pored toga obbavezao se da neće držati bojne slonove i ratnu flotu. Poraz u Sirskom ratu označio je slom političke moći Seleukida.

Izvori
------

* Istorija za I razred gimnazije-Snežana Ferjančić, Tatjana Katić
**Schermer** (zapadnofrizijski: *Skirmare*) je bivša općina (gemeente) od 5537 stanovnika u nizozemskoj provinciji Sjevernoj Holandiji. Nekad je to bilo jezero Skir mere (Bistro jezero) koje je u 17. vijeku isušeno u polder.

Geografija
----------

Općina Schermer sastoji se od naselja Driehuizen, Grootschermer, Oterleek, Schermerhorn, Stompetoren i Zuidschermer. Naselja leže na isušenim polderima Schermer, Oterleek, Mijzen i Eiland, koji se nalaze od 5 do 10 km istočno od centra Alkmaara.

Historija
---------

U ranom srednjem vijeku kraj na kojem danas leži Schermer bio je pokriven tresetom kroz koji je tekla istoimena riječica Schermer. Intenzivno iskapanje treseta i česte olujne poplave pretvorile su 1250. riječicu u jezero, koje je otjecalo u Zuiderzee. Jedna grupa privatnih investitora iz Alkmaara 1631. dobila je dozvolu da isuši jezero Schermer i 1635. su uz pomoć vjetrenjača-pumpi i izgradnjom nasipa uspjeli isušiti 47.7 km² zemlje, ostavivši samo njegov južni dio Alkmaardermeer netaknutim.

Izvori
------

1. 1 2   „*Bevolkingsontwikkeling; regio per maand*" (holandski). Centraal Bureau voor de Statistiek. Pristupljeno 10. 2. 2014.
2. ↑  „"Het Land van Leeghwater" -- De Starnmeer" (holandski). Michiel Hooijberg.. Pristupljeno 11. 2. 2014.

Vanjske veze
------------

***Schermer*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice općine (`nl`)
**Rešetka** ili **transena** (od latinskog *transenna* = mreža, rešetka) je struktura napravljena od ukrštenih metalnih ili drvenih traka.

U građevinarstvu se rešetke koriste, kao ograda koja osigurava privatnost, ali ipak omogućuje strujanje zraka, ili kao čisto dekorativni element, ali najčešće kao kombinacija tih motiva.

Perforirane kamene (najčešće mramorne) ploče zvane **transene** koristile su se u ranokršćanskim i romaničkim crkvama, kao ograde koje su dijelile kor od prostora za vjernike. Oblici transena varirali su od vrlo jednostavnih do vrlo kompliciranih geometrijskih i biljnih ornamenata, a kojiput mada rjeđe i sa životinjskim.

Rešetke se često koriste u Islamskoj arhitekturi, kod oblikovanja prozora, vrata i ograda. Kod prozora se često koriste i kao okvir za umetanje staklenih pločica ili nekog drugoga prozirnog materijala.

Galerija slika
--------------

* Prozor iz IranaProzor iz Irana
* Eiffelov toranj je građen rešetkastom strukturomEiffelov toranj je građen rešetkastom strukturom
* Vrata glavne pošte iz ParizaVrata glavne pošte iz Pariza
* Drvene rešetke iz indijskog DžajpuraDrvene rešetke iz indijskog Džajpura

Izvori
------

1. 1 2 3  „*transena*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 10. 01. 2018.
2. ↑  „*Latticework*" (engleski). Merriam Webster. Pristupljeno 12. 1. 2018.

Vanjske veze
------------

***Rešetka*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Transena* (`sh`)
***Priča iz Zapadnog krila*** (tradicionalni kineski: ; pojednostavljeni kineski: ; pinyin: *xīxiāngjì*), također prevođena i kao ***Romansa Zapadnog paviljona***, je kazališni komad kineskog književnika Wang Yifua napisan oko 1300. godine. Predstavlja adaptaciju priče *Biografija Yingying* kineskog autora Yuan Zhena. Radnja se događa u vrijeme vladavine dinastije Tang prikazuje tajnu ljubavnu vezu između mladog budističkog učenjaka Zhang Shenga i Cui Yingying, kćeri dvorskog ministra, odnosno napore dvoje ljubavnika da se vjenčaju usprkos društvenih razlika. *Romansa* je postala jedna od najpopularnijih, ali i najkontroverznijih dramskih djela u kineskoj književnosti, najviše zbog toga što njen zaplet nije bio usklađen sa služebnim konfucijanskim načelima, ali i zbog toga što protagonisti konzumirali svoju ljubav prije braka. Za razliku od originalnog predloška, *Romansa* je imala sretan kraj. Dugo vremena se smatrala nepriičnom za izvođenje u "pristojnom" društvu, ali su je u 17. vijeku počeli hvaliti vodeći književni kritičari i učenjaci dinastije Qing. *Romansa* je dva puta ekranizirana u obliku igranog filma - u nijemoj verziji iz 1927. i zvučnoj verziji iz 1940. godine, a 2007. kao hongkonškja TV-serija *Lost in the Chamber of Love*.

Vanjske veze
------------

***The Story of the Western Wing*** na Wikimedijinoj ostavi

* Besplatna e-knjiga: *Xi Xiang Ji* na Projektu Gutenberg (`zh`)
* *Secret Edition of the Northern Western Wing Corrected by Mr. Zhang Shenzhi* from the World Digital Library
**Roeselare** - nizozemski (francuski: *Roulers*) je grad i općina od 63,763 stanovnika na zapadu Belgije u Regiji Flandrija u Provinciji Zapadna Flandrija, on je i administrativni centar 
istoimenog Arondismana..

Geografske karakteristike
-------------------------

Roeselare leži na rijeci Mandel udaljen 33 km južno od Bruggea.

Historija
---------

Roeselare je još za srednjeg vijeka izrastao u važno trgovište za tkanine.

Za Francuskih revolucionarnih ratova - 1794. bio je poprište odlučujuće bitke u kojoj su francuske snage pobjedile austrijsku vojsku.

Izgradnja kanala do rijeke Lys 1872. pospješila je njegov industrijski razvoj. 
Teško je razoren za Prvog svjetskog rata, nakon rata je obnovljen kao grad tekstilne, metalne i [[hemijska indrustrija|kemijske industrije.

Znamenitosti
------------

Od historijskih građevina Roeselare ima crkvu sv. Mihovila (1497.-1504.) sa fino izrezbarenom propovjedaonicom iz 17. vijeka, gradsku vijećnicu i crkvu sjemeništa (obje iz 18. vijeka) i dvorac iz 16. vijeka u obližnjem Rumbekeu.

Poznati sugrađani
-----------------

* Adriaan Willaert (1490.-1562.), kompozitor
* Albrecht Rodenbach (1856.-1880.), pjesnik

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Belgium: West-Vlaanderen*" (engleski). City population. Pristupljeno 12.04. 2021.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Roeselare*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 12.04.2022.

Vanjske veze
------------

***Roeselare*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Roeselare* (službene stranice) (`nl`)
Maglajska tvrđava zimi
**Stari grad Maglaj** je tvrđava u dolini rijeke Bosne, Bosna i Hercegovina.

Nastao je u XIV st. na vrletnoj i strmoj magmatskoj stijeni, nad desnom obalom Bosne. Sadašnji izgled stari grad je dobio u tursko doba, tek u XVIII st. 

U grad se nije ulazilo sa sjeverne strane kao danas, nego sa zapadne, stazom koja je dolazila sa južne strane, iz Zagrađa, odakle se penjala preko visoke stijene do grada. Put, usječen u stijenu, širok 2,5 do 3 m, djelimično je uništen poslije II sv. rata radom kamenoloma. Neprijatelj koji bi pokušao da ovim putem priđe gradu imao je desnu stranu potpuno nezaklonjenu, a to je na onom strmom terenu iznad Bosne, za branitelje koji su kroz kruništa na bedemima lako mogli držati ulaz pod vatrom strijela, predstavljalo veliku prednost. 

Maglajska tvrđava je u osnovi sačuvala svoje srednjovjekovno jezgro, ali se vremenom pretvarala i u tvrđavu novoga doba. Godine 1878.izgubivši svaki vojnički značaj, napušten je kao vojno-odbrambena starina. Prepušten zubu vremena, grad je nakon toga sve više propadao.

Grad je temeljitije popravljen još 1782. dok su svi kasniji zahvati bili skromni i parcijalni. Konačno 1962. godine Zavod za zaštitu spomenika kulture SR BiH u saradnji sa SO Maglaj osigurao je sredstva i pristupio detaljnom arheološkom ispitivanju i sanaciji grada. Ispitivanjem se nije mogao utvrditi kontinuitet od rimskih ili čak prethistorijskih vremena, kao što je slučaj sa brojnim gradovima koji su se razvili upravo na mjestima prethistorijskih gradina.

U predvorju maglajskog starog grada (gradine) stoji dobro očuvana sahat-kula, koja je iskucavala sate po srednjoevropskom vremenu. Kako je ovaj objekat izgrađen na litici, to mu je prednja strana nešto viša od suprotne. U horizontalnom presjeku ta je kula kvadrat sa stranicom od 3,07 m; visina prednje strane je 17,10 m, a suprotne 14,77 m.

Literatura
----------

* Ivo Bojanovski, Stari grad Maglaj, Naše starine, X, Sarajevo, 1962. i 1963. str. 61. i 62

Vanjski linkovi
---------------

***Stari grad Maglaj*** na Wikimedijinoj ostavi
***Up Pompeii!*** (sh. *Uz Pompeje!*) je britanski televizijski sitkom koji se originalno prikazivao na programu kanala BBC One od 1970. godine. Radnja se događa u antičko doba u drevnom rimskom gradu Pompeji, a protagonist i narator je rob po imenu Lurcio (fonetski:Lurkio), koga tumači Frankie Howerd, čije su se pustolovine uglavnom ticale porodice njegovih gospodara. Serija se isticala humorom seksualne prirode, odnosno nizom *double entendrea*, a snimana je u studiju pred živom publikom.

Nastala je kao pilot epizoda, originalno emitirana 1969. godine u okviru humorističke antologije *Comedy Playhouse*, a inspiraciju njenim tvorcima je pružio veliki uspjeh teatarskog mjuzikla *A Funny Thing Happened on the Way to the Forum*, gdje je Howerd bio tumačio lik roba Pseudola, prilično nalik na Lurkia.

Uspjeh serije, koja je snimljena u dvije mini-sezone (engl. ), je potakao snimanje istoimene cjelovečernje filmske verzije, a potom daleko manje uspješne TV-serije *Whoops Baghdad*, koja je radnju premjestila u srednjovjekovni Bagdad.

Svoj nastavak je dobila u obliku dvije specijalne emisije emitirana 1975. i 1991. godine.

Vanjske veze
------------

* *Up Pompeii!* na IMDb-u (`en`)
* *Up Pompeii!* na Screenonlineu Britanskog filmskog instituta
* *Up Pompeii!* на British Comedy Guide
* *Nearly Up Pompeii!* by Miles Tredinnick
* *A list of Up Pompeii stage productions*
**Zagrebačka burza** jedina je hrvatska burza vrijednosnih papira te je jedna od značajnijih burzi vrijednosnih papira u Jugoistočnoj Europi. Smještena je u neboderu Eurotower, na sjecištu Vukovarske i Lučićeve ulice u Zagrebu. U listopadu 2012. godine ukupna vrijednost dionica kompanija koje su kotirale na ovoj burzi iznosila je oko 195 milijardi kuna (oko 26 milijardi eura), dok je u isto vrijeme prosječan dnevni promet iznosio oko 13 milijuna kuna (oko 1,7 milijuna eura). Burza je organizirana kao dioničko društvo.

Povijest
--------

### Počeci

Povijest zagrebačke burze seže u 1907. godinu. Te godine, dana 15. lipnja Savez industrijalaca i trgovaca Hrvatske i Slavonije je u zgradi Trgovačkog doma (današnji Hotel Dubrovnik) otvorio *Sekciju za robu i vrednote*. Burza je tako poslovala do 1911. kada je zatvorena. Projekt ponovno počinje oživljavati 1917. ali je zbog ratnih nedaća Prvog svjetskog rata rad otežan te se on nastavlja tek 4. lipnja 1918. godine. Tijekom početaka na burzi se trguje svakovrsnom robom, dionicama, mjenicama, stranim novcem te plemenitim metalima. Kasnijih godina mijenja se lokacija, prvo je to bila Jurišićeva ulica 1 te poslije Hatzova ulica 154, da bi 18. srpnja 1927. bila otvorena nova zgrada burze, na adresi Franje Račkoga 1 (današnja zgrada Hrvatske narodne banke). Kako se bliži dolazak Drugog svjetskog rata, značenje Zagrebačke burze polagano opada u korist tadašnje Beogradske burze.

### Razdoblje nakon Drugog svjetskog rata

Godine 1945. zagrebačka burza prestaje s radom, budući da kao špekulantska ustanova nije imala mjesta u socijalističkom društvu. Rad burze ponovno je pokrenut nakon raspada bivše Jugoslavije te je ponovno otvorena 1991. godine. Osnovalo ju je 25 banaka i 2 osiguravajuća društva, a nalazila se na zagrebačkom Ksaveru. Među obnotiveljima i utemeljiteljima bio je Dalibor Kovačević, koji je postao prvi predsjednik obnovljene Zagrebačke burze. U ožujku 1994. godine uveden je elektronički sustav trgovanja, koji je kasnije dodatno moderniziran. Godine 2007. Zagrebačkoj burzi pripaja se Varaždinska burza te se stvara jedinstveno tržište kapitala u Hrvatskoj, a i organizacija se seli na današnju lokaciju u neboder Eurotower.

Trgovanje
---------

Na Zagrebačkoj burzi danas kotira oko 300 različitih vrijednosnih papira, od čega su oko 230 dionice dok ostalo čine obveznice, komercijalni zapisi te ostali vrijednosni papiri. Trgovanje se u potpunosti odvija elektroničkim putem. Burza je otvorena svaki radni dan od 09:30 do 16:00 sati, a zatvorena je vikendima, državnim blagdanima i danima o kojima je javnost unaprijed obaviještena. Dozvole za trgovanje izdaju se na godišnjoj bazi.

Indeksi
-------

Postoje dvije vrste indeksa – dionički i obveznički. Dionički su indeski CROBEX i CROBEX10, dok su obveznički indeksi CROBIS i CROBIStr.

Izvori
------

* Službene web stranice Zagrebačke burze

1. ↑  Hrvatski leksikon A-K, Naklada Leksikon, Zagreb, 1996. natuknica Dalibor Kovačević

***Zagrebačka burza*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 167650626

 |
**Rokaj Fest** je glazbeni festival koji se, s prekidima, održava od 2006. godine u Zagrebu.

Povijest
--------

Prvi Rokaj Fest održan je 2006. godine na zagrebačkoj Šalati, a nastupilo je šest sastava: Partibrejkers, Psihomodo pop, Električni orgazam, Bare i plaćenici, Elektrobuda i Vatra. Zbog dobre posjećenosti, iduće je godine premješten na Jarun, te je trajao tri dana a nastupilo je više od 80 izvođača koje su predvodili Let 3, Majke, Partibrejkers, Edo Maajka, TBF, Elemental, Ramirez i drugi. Također su nastupili demo i cover sastavi, a osim glazbenog dijela u program su uvršteni i ulični zabavljači te natjecanje u biciklističkim vratolomijama. Godine 2008. po prvi put su nastupili i poznati izvođači izvan regije, uključujući sastave The Fall, Lemonheads, The Godfathers, Wire, Dwarves i druge, dok su iduće headlineri bili Let 3, Primal Scream, Razorlight, The Charlatans, Toy Dolls i Hladno pivo. Iako je bio najavljen za 2010. godinu, festival zbog nedovoljno skupljenih sredstava nije održan, a iako je postojala mogućnost da se preseli u drugi grad, nije održan ni iduće godine. Ponovo je bio najavljen za 2012. godinu, međutim zbog premalog broja prodanih ulaznica veliki dio festivala je otkazan, te je umjesto toga organiziran koncert najavljenih headlinera, sastava Gojira, Mastodon i Slayer.

Izvori
------

1. ↑  Jutarnji List - Rokaj Fest 2007.[*mrtav link*]
2. ↑  „Muzika.hr - Nema Rokaj Festa". Arhivirano iz originala na datum 2010-06-08. Pristupljeno 2014-07-26.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica Arhivirano 2012-06-25 na Wayback Machine-u
*Za ostale upotrebe, v. Vlašići (razdvojba) (razvrstavanje).*

**Vlašići** su naselje u sastavu Grada Paga, u Zadarskoj županiji. Nalazi se jugoistočno od grada Paga i 6 kilometara je udaljen od Dinjiške.

Povijest
--------

Naselje se spominje kao *Varsich* još u vrijeme hrvatskih narodnih vladara. 1070. godine kralj Petar Krešimir IV. odredio je da Vlašići, zajedno s ostalim paškim mjestima trebaju pripasti Ninskoj biskupiji.

Stanovništvo
------------

Prema popisu iz 2011. naselje je imalo 272 stanovnika.

  

***Kretanje broja stanovnika od 1857. do 2011.***

Znamenitosti
------------

* crkva svetog Jeronima

Izvori
------

1. ↑
2. ↑  Stanovništvo prema starosti i spolu po naseljima, popis 2011.
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Vlašići (Pag)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Paga |
| --- |
| Bošana • Dinjiška • Gorica • Košljun • Miškovići • Pag • Smokvica • Stara Vas • Šimuni • Vlašići • Vrčići |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
Za australijskog političara, v. Richard O'Connor (političara).  Za angvilanskog fudbalera, v. Richard O'Connor (fudbaler).  

General **Sir Richard Nugent O'Connor** KT GCB GBE DSO & Bar, MC (21. august 1889. – 17. jun 1981) bio je oficir Britanske vojske, najpoznatiji po tome što je 1940. godine na početku Sjevernoafričke kampanje kao u operaciji Compass razbio italijansku vojsku, a što je predstavljalo prvu važniju kopnenu pobjedu Saveznika u Drugom svjetskom ratu. O'Connor je nekoliko mjeseci kasnije zarobljen, ali je 1943. zahvaljujući kaosu izazvanom kapitulacijom Italije uspio pobjeći, te je poslije zapovijedao britanskim trupama u operaciji Overlord i borbama na Zapadnom frontu.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Richard O'Connor*** na Wikimedijinoj ostavi

* „The Other Way in Libya.". *Time Magazine*. 21. 4. 1941. Arhivirano iz originala na datum 2012-11-03. Pristupljeno 15. 7. 2009.
* „Generals Free.". *Time Magazine*. 31. 1. 1944. Arhivirano iz originala na datum 2009-05-05. Pristupljeno 15. 7. 2009.
* Richard O’Connor Desert War.net
* Imperial War Museum Interview

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 72959916
* LCCN: n88252700
* ISNI: 0000 0000 2771 4899
* GND: 118925822

 |
**Semiz Ali-pašino turbe** predstavlja objekat memorijalne arhitekture Bosne i Hercegovine. Nalazi se u centru Prače, u blizini nekadašnje željezničke stanice. Proglašeno je, zajedno sa istoimenom džamijom i grobljem, za nacionalni spomenik BiH.

Historija
---------

Turbe nosi naziv po Semiz-ali paši koji je rodom iz Prače, velikom veziru osmanskog carstva od 1561-1565. godine, u vrijeme Sulejmana Veličanstvenog. U turbetu su pokopani utemeljitelj džamije Husein-paša i njegova žena i dijete. Tačna godina izgradnje turbeta nije poznata. Najstariji nišani u haremu džamije potječu s kraja XVI. stoljeća, tako da je i turbe iz istog perioda. 

Za vrijeme Drugog svjetskog rata turbe je korišteno kao bunker za njemačku posadu, a kasnije su ga četnici zapalili zajedno sa džamijom. Nakon II. svjetskoga rata džamija je potpuno obnovljena. Godine 1992. objekt džamije je miniran i potpuno uništen, a turbe je sačuvano, mada oskrnavljeno. Džamija je obnovljena 2008. godine. Sredstva su obezbijedili Vlada FBiH, Bosansko podrinjski kanton kanton i Kanton Sarajevo, Općina Pale-Prača, te mnogi privredni subjekti sa područja ova dva kantona.

Opis
----

Turbe pripada tipu zatvorenih turbeta sa kupolom. Osnova turbeta je šestougaonik čije su vanjske stranice duljine približno 4,00 metra. Unutrašnja širina stranica iznosi oko 2,80 metara. Širina turbeta u sredini iznosi 5,60 metara. Zidovi su urađeni od pritesanih komada krečnjaka u krečnom malteru. Objekt je izvorno bio omalterisan i okrečen i sa vanjske i sa unutrašnje strane.

Prijelazi između nosivih zidova i kupole su riješeni pandatifima gdje šestougaona osnova turbeta prelazi u dvanaestougaoni tambur visine 1,05 metara. Nad tamburom se nalazi kupola zidana sedrom i pokrivena bakarnim limom. Ranije je kupola bila pokrivena olovnim limom koji je polovinom XIX. stoljeća skinut i umjesto njega postavljen je krov od dasaka. Visina kupole iznosi 2,40 metara, a njezina debljina, u prosjeku, 44 cm.

Na vrhu zida, na visini od 4,72 metra, nalazi se kameni profilirani vijenac visine 40 cm. Ukupna visina turbeta zajedno sa kupolom iznosi oko 7,20 metara.
*Ovaj članak je o Državi Wei osnovanoj za vrijeme Period Proljeća i Jeseni. Za istoimenu državu iz perioda Zaraćenih država v. Wei (država).*

**Wei** (pojednostavljeno: 卫; tradicionalno: 衞; Pinyin: Wèi) je bila kineska država, osnovana za vrijeme dinastije Zhou, a koja je stekla važnost za vrijeme perioda Proljeća i Jeseni. Vladari su nosili prezime Ji (姬), isto kao i vladari dinastije Zhou.

Rana historija
--------------

Počeci države Wei datiraju od samih početaka dinastije Zhou, kada je mlađi brat kralja Wua odbio leno oko Chaogea, prijestolnice nedavno svrgnute dinastije Shang; kasnije je leno prošireno i dobilo ime Wei.

Prvotni feudalni rang vladara Weija je kasnije podignut na *hou* (ekvivalent zapadnom markizu), i to podmićivanje. Kada je godine 771. pne. Haojing, prijestolnica dinastije Zhou, napadnuta i uništena, krunski princ je bio prisiljen bježati na istok. Tada mu je država Wei pružila zaštitu, te su u znak zahavlnosti njeni vladari dobili titulu *gong* (što odgovara tituli vojvode).

Period Proljeća i Jeseni
------------------------

Država Wei je svoj vrhunac doživjela na početku Proljeća i Jeseni, i to pod vojvodom Wuom od Weija, koji je vladao 55 godina. Kasniji vladari su, pak, bili žrtvama dinastijskih sukoba, sve do prijestolje konačno nije zauzeo Vojvoda Yi od Weija. Njegova opsesija čapljama je, pak, oslabila državu te su u osmoj godini njegove vladavine prijestolnicu Chaoge napali pripadnici naroda Rong, zauzeli je te ubili vojvodu. Država Wei je obnovljena tek uz pomoć vojvode Huana od Qija, a njen glavni grad premješten u Chuqiu.

Godine 632. pne. Wei je napao i nakratko osvojio vojvoda Wen od Jina, i to u znak odmazde zbog što ga vojvoda Wen od Weija nije lijepo primio za vrijeme njegovog izgnanstva prije dolaska na prijestolje Jina. Vojvoda Wen od Jina je čak pokušao otrovati vojvodu Chenga od Weija, ali se država ipak oporavila.

Godine 492. pne. vojvoda Chu od Weija (出公) je preuzeo prijestoilje od svog djeda vojvode Linga (灵公), te prognao svog oca i zakonitog nasljednika Kuaikuija (蒯聩). Godine 481. pne. Kuaikui je porazio i sam se proglasio vojvodom, ali je ubijen tri godine kasnije. Na kraju je Chu ponovno postao vojvoda godine 475. pne. Rat između oca i sina je državu Wei učinio slabom. Nakon toga je pala pod zaštitu Kuće Zhao, jedne od najmoćnijih porodica države Jin.

Konačno slabljenje i pad
------------------------

Godine 346. pne. je Wei tako oslabio, da se njegov vojvoda morao proglasiti markizom. Godine 320. pne. markiz od Weija je sebe ponovno degradirao, uzevši titulu *jun* (gospodar). Wei se tada sastojao tek od jednog okruga po imenu Puyang(濮阳). Godine 254. pne. kralj Anxi od Weija (魏) je ubio gospodara Huaija od Weija(卫怀君), i dvije godine kasnije svog zeta stavio na njegovo mjesto, učinivši tako staru državu Wei vazalom nove države Wei. Godine 239. pne. su Puyang okupirale snage Qina, pa su vladari Weija emigirirali u Yewang（野王） i tamo osnovali novu državu.

Ona je bila tako slaba da je nadživjela Qin Shihuanga, vjerojatno zato što je nije smatrao vrijednim osvajanja. Taj je posao godine 209. pne. obavio car Qin Er Shi svrgnuvši gospodara Jiaoa od Weija(卫君角).
**Springbok antilopa** (lat. *Antidorcas marsupialis*) je srednje velika vrsta antilope s visinom u ramenima od oko 75 cm. Teži i do 40 kg.

Prirodno stanište springboka su suha unutrašnja područja Namibije, Bocvane i Južnoafričke Republike, gdje se smatra i nacionalnom životinjom. Tamo ima oko 2,500,000 springbok antilopa. Dobila je ime po visokim skokovima, koje izvodi. Tako se brani od grabežljivaca i upozorava druge životinje na njihovu prisutnost. Može skočiti do 4 m u visinu, skočiti u dalj do 15 m i trčati do 100 km/h.

Hrane se mješovito. Kada ima svježe trave, uglavnom pasu. Inače brste grmlje i sukulente. Mogu se zadovoljiti vodom iz hrane koje jedu i preživjeti bez pitke vode kroz suhe sezone ili čak i više godina. Često jede cvijeće, sjemenke i lišće grmlja pred zoru, kada su namirnice sočnije. Za razliku od drugih afričkih životinja, springbok antilope okupljaju se u vlažnom dijelu sezone, a razilaze se tijekom suhog dijela godine.

Najviše ih love gepardi.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑   Preuzeto 29. listopada 2012.
3. ↑  ^ Nagy, Kenneth A.; Knight, Michael H. (1994). "Energy, Water, and Food Use by Springbok Antelope (Antidorcas marsupialis) in the Kalahari Desert". Journal of Mammalogy 75 (4): 860–872. JSTOR 1382468.
Proporcije zastave Gambije: 2:3
Zastava Gambije se sastoji od tri horizontalna dela crvene, plave i zelene boje. boje su odvojene belim prugama. 

Crvena je simbol sunca i savana, plava reke Gambije, a zelena zemlje i šuma. Bele pruge predstavljaju mir.

Vidi još
--------

* Grb Gambije


|  |
| --- |
| **Državna zastava / Državni grb** |
| Spisak državnih zastava | Spisak državnih grbova |

Zastave država u Africi

Položaj Afrike
Alžir • 
Angola • 
Benin • 
Bocvana • 
Burkina Faso • 
Burundi • 
Čad • 
Džibuti • 
Egipat1) • 
Ekvatorijalna Gvineja • 
Eritreja • 
Esvatini • 
Etiopija • 
Gabon • 
Gambija • 
Gana • 
Gvineja • 
Gvineja Bisau • 
Jemen1) • 
Južnoafrička Republika • 
Kamerun • 
Kenija • 
Komori • 
Demokratska Republika Kongo • 
Republika Kongo • 
Lesoto • 
Liberija • 
Libija • 
Madagaskar • 
Malavi • 
Mali • 
Mauricijus • 
Mauritanija • 
Maroko • 
Mozambik • 
Namibija • 
Niger • 
Nigerija • 
Obala Slonovače • 
Ruanda • 
Sejšeli • 
Senegal • 
Sijera Leone • 
Somalija • 
Centralna Afrička Republika • 
Sudan • 
Sao Tome i Principe • 
Tanzanija • 
Togo • 
Tunis • 
Uganda • 
Zambija • 
Zelenortska Ostrva • 
Zimbabve

**Teritorije i nepriznate države**: 

Ceuta (Španija) • 
Južni Sudan • 
Kanarska ostrva (Španija) • 
Madeira ostrva (Portugal) • 
Mayotte (Francuska) • 
Melilla (Španija) • 
Reunion (Francuska) • 
Somaliland • 
Sveta Helena (Velika Britanija) • 
Zapadna Sahara • 
Zanzibar (Tanzanija)

1)Smatrani i dijelom Azije.

**Ostale zastave**: 

Zastave Afrike • 
Zastave Azije • 
Zastave Evrope • 
Zastave Južne Amerike • 
Zastave Okeanije • 
Zastave Sjeverne Amerike

 

***Zastava Gambije*** na Wikimedijinoj ostavi
**Windows Phone 8**, kodnog imena Apollo je najnoviji operativni sustav razvijen u Microsoftu za mobilne uređaje. Nasljednik je operativnog sustava Windows Phone 7.5 "Mango". Najznačajnija promjena u odnosu na prethodnika je korištenje NT kernela čime će se proizvođačima olakšati izrada aplikacija za Windows 8 i Windows Phone 8.

Operativni sustav je u razvoju od 2011. a biti će predstavljen 29. listopada 2012. u San Franciscu, samo nekoliko dana nakon predstavljanja Windowsa 8.

Vidi još
--------

### Unutarnje poveznice

* Windows 8
* Windows Phone

### Zajednički poslužitelj

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Windows Phone 8** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Windows Phone 8** |

Izvori
------

1. ↑  Bug.hr - Windows Phone 8 Arhivirano 2012-09-18 na Wayback Machine-u (Pristupljeno 18.10.2012.)
2. ↑  Bug.hr - Windows 8 - 25.10. a WP8 - 29.10. Arhivirano 2012-10-09 na Wayback Machine-u (Pristupljeno 18.10.2012.)

Vanjske poveznice
-----------------

* ((en)) Techradar.com - Predstavljanje Windows Phone 8 i detalji OS-a