**Narodnooslobodilačka fronta** (grčki: *Εθνικό Απελευθερωτικό Μέτωπο, Ethniko Apeleftherotiko Metopo*, skraćeno **EAM**), bila je najsnažnija grčka organizacija otpora okupacionim silama osovine u Drugom svjetskom ratu.

Oružano krilo ovog pokreta otpora bila je Narodnooslobodilačka vojska Grčke.

Po mnogo čemu Narodnooslobodilački front Grčke nalikovao je Narodnooslobodilačkom pokretu Jugoslavije. Vodeću ulogu u *EAM*-u imala je Grčka komunistička partija a vanjsku podršku pokretu davao je SSSR.

Historija
---------

### Osnivanje

Odluku o osnivanju *EAM*-a donijela je Grčka komunistička partija - KKE nakon okupacije zemlje, na svom 7 plenumu, usprkos odbijanju velikih političkih partija da ne sudjeluju u toj organizaciji. *EAM* je osnovan 27. septembra 1941. od strane predstavnika četiri ljevičarske organizacije; Lefterisa Apostoloua u ime Grčke komunističke partije, Christosa Chomenidisa u ime Grčke socijalističke partije, Iliasa Tsirimokosa u ime Unije za narodnu demokraciju i Apostolosa Voyiatzisa kao predstavnika Grčke zemljoradničke partije.

*EAM* je u svojoj deklaraciji pozvao Grčki narod na *oslobođenje od stranog jarma* uz obećanje da će nakon oslobođenja *omogućiti Grcima da sami odrede svoj ​​oblik vlasti*. Istovremeno deklaracija je ostavila otvorena vrata i ostalim političkim partijama da im se pridruže u toj borbi. Od samog početka je Grčka komunistička partija, zbog svoje brojčane nadmoći i dobre organiziranosti u odnosu na svoje partnere, preuzela dominantni položaj unutar novog pokreta. Kako je generalni sekretar partije Nikolaos Zachariadis, bio interniran u koncentracijski logor Dahau  za predsjednika *EAM*-a izabran je njegov partijski drug Georgios Siantos. Ubrzo nakon *EAM*-a, KKE je osnovao i svoju vojnu organizaciju ELAS 1942. koja je počela sa oružanim otporom.

### Drugi svjetski rat

Grčke partizanke
Kada su u Grčkoj uvedene mere protiv Jevreja, Narodnooslobodilačka fronta je bila najefikasnija u pružanju pomoći Jevrejima da prežive. Pripadnici pokreta otpora izigravali su planove nacista uništavajući podatke o jevrejskoj zajednici u Atini, a pomogli su i rabinu da prebegne na slobodnu teritoriju. EAM-ova ilegalna štampa redovno je objavljivala pozive stanovništvu da pomaže jevrejskim sugrađanima, dok im je sama organizacija omogućavala da se prebace na Bliski istok ili ih regrutovala kao dobrovoljce u svoje redove.

*EAM* je brzo postao najznačajnija organizacija pokreta otpora u zemlji, koja je kotrolirala najveći dio oslobođenih teritorija u brdima sjeverne Grčke.

> „U Grčkoj uporedo postoje nacionalne grčke i komunističke bande. Ukupna jačina od 12—15.000 naoružanih lica verovatno je preuveličana. U oba lagera prisutni su britanski savetnici, ali do ujedinjenja, kome su oni težili, dosad nije došlo.
> 
> 
> Razoružavanjem Italijana, nacionalnim delovima mnogo je oduzeto od njihovog unutrašnjeg podstreka. I političke razlike u mišljenjima u pogledu saradnje sa Engleskom znatno su oslabile međusobnu vezu. Komunistima još nedostaje stroža organizacija, ali ne može se poreći, da će sve veće osiromašenje i oskudica u životnim namirnicama postepeno znatno doprineti povećanju njihove moći.
> 
> 
> Saobrazno tome, može se reći da je značaj grčkih bandi još uvek srazmerno mali. Uz pojačanu kontrolu za život važnih objekata, jedva bi se primećivala njihova razbojništva i pokušaji uznemiravarija. Prilikom rušenja železničke pruge Solun — Atina, koje je istovremeno izvedeno na 130 mesta, prvi put se pokazalo jedinstveno rukovođenje, koje se nalazi verovatno izvan Grčke.
> 
> 
> 
> Mora se računati sa stavljanjem svih komunističkih snaga pod komandu Tita. Postoje znaci za takav razvoj. Time će ove snage i u Grčkoj dobiti veći značaj."
> 
> – Izveštaj nemačkog komandanta Jugoistoka o stanju na Balkanu 1.11.1943.

Kad su se Sile Osovine povukle iz Grčke u oktobru 1944. *EAM* je kontrolirao 2 / 3 Grčke. *EAM* je sudjelovao na Libanonskoj konferenciji u septembru 1944. koju su organizirali Britanci, na kojoj je dogovoreno ujedinjenje svih rivalskih pokreta otpora, kao i političkih pokreta, vlade u egzilu sa domaćim političarima. *EAM* je sudjelovao u prvoj poslijeratnoj grčkoj vladi sa svojih šest ministara. Suradnja sa Britancima i desnim političkim rivalima trajala je sve dok *EAM* nije organizirao velike demonstracije u Ateni 3. decembra 1944. protiv više nego očigledne favorizacije desnih političkih partija koju je provodila britanska vojska. Nakon tog je buknula dekabriana, oružana borba protiv Britanaca i vladinih snaga.

### Grčki građanski rat

*Glavni članak: Grčki građanski rat*
Nakon tog je došlo do potpisivanja Sporazuma u Varkizi 12. februara 1945. na kojem je dogovoreno razoružanje ELAS-a. U aprilu su *EAM* napustili Grčka socijalistička partija i Unija za narodnu demokraciju. Nakon tog se razbuktao Grčki građanski rat koji je trajao do 1949. u kom je politički sudjelovao i *EAM* na strani komunista.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*EAM-ELAS*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 5. 05. 2012.
2. 1 2  „Historijska čitanka, Drugi svjetski rat". Arhivirano iz originala na datum 2014-01-09. Pristupljeno 2012-11-28.
3. ↑  Neni Panourgia. „*Chapter 4. 1945–1946: White Terror*" (engleski). Columbia. Pristupljeno 5. 05. 2012.
4. ↑  Izveštaj nemačkog komandanta Jugoistoka o stanju na Balkanu 1.11.1943.

Pogledajte također
------------------

* Grčka narodnooslobodilačka armija
* Narodno osloboditelen front
* Komunistička partija Grčke
* Grčki građanski rat

Vanjske veze
------------

* EAM-ELAS (na portalu Encyclopædia Britannica ()