recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Kolosej u Rimu, fotografija iz 2007.
**Koloseum** (Kolosej, izvorno: Colosseum), izvorno nazvan "Amfiteatar Flavijevaca", je amfiteatar u Rimu. Ime je dobio po kolosalnoj skulpturi cara Nerona koja se nalazila ispred amfiteatra. 
U Koloseumu su održavane gladijatorske borbe, koje je moglo pratiti 50 000 gledatelja. Održavale su se i borbe sa životinjama i rijetko kada borbe s brodovima. U slučaju požara Kolosej bi se ispraznio za 10 minuta. Koloseum je 2007. uvršten među novih 7 svjetskih čuda.

 Unutarnji slojevi Koloseja Gradnja je započeta 72. za vrijeme cara Vespazijana, a dovršena desetak godina kasije za vrijeme vladavine njegova sina Domicijana.

Sagrađen u obliku velikog valjkastog tijela na eliptičnom tlocrtu, sa sjedištima koja se koso spuštaju prema borilištu – areni. Zidni plašt – omotač volumena – gotovo je nestao u otvorima arkada koje ga u tri kata raščlanjuju i kroz koje su hodnici dobivali svjetlost i zrak, a bile su ukrašene cijelim skulpturama. Čak su i uski dijelovi zida plastički naglašeni polu-stupovima, a gornji plašt pilastrima. Imao je 50 000 mjesta za sjedenje (i 10 000 mjesta za stajanje), pa čak i pokretni krov od platna. Bio je to veličanstveni kompleks graditeljstva i kiparstva koji je služio brojnim spektaklima. Održavane su i pomorske bitke s pravim brodovima; za te je prigode arena bivala potpuno ispunjena vodom, a kanal za dotok vode se još uvijek nalazi ispod crkve sv. Klementa, nedaleko Koloseja.

Eksterni linkovi
----------------

***Koloseum*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Sedam svjetskih čuda |
| --- |
| Sedam drevnih čuda | Keopsova piramida u Gizi • Viseći vrtovi Babilona • Zeusov kip u Olimpiji • Artemidin hram u Efezu • Mauzolej u Halikarnasu • Kolos s otoka Roda • Aleksandrijski svjetionik |
| Sedam novih čuda | Kineski zid • Koloseum • Tadž Mahal • Machu Picchu • Kip Krista Iskupitelja • Petra • Chichén Itzá |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 134678625
* LCCN: sh87004621
* GND: 4258895-9
* NKC: mzk2004237516

 |
Komora na mjehuriće.
**Komora na mjehuriće** je mjerni instrument kojim se prate tragovi ionizirajućeg zračenja (alfa-čestice, beta-čestice, gama zrake, rendgenske zrake itd.), a sastoji se od komore u kojoj je je prozirna pregrijana tekućina u kojoj ioni stvoreni prolaskom ionizirajuće čestice omogućuju stvaranje mjehurića bilježeći na taj način stazu čestice. Komoru na mjehuriće je konstruirao Donald Glaser 1952. za što je dobio Nobelovu nagradu za fiziku 1960. Komora na mjehuriće radi vrlo slično kao maglena komora, s tom razlikom da se njen rad zasniva na superzasićenoj tekućini, dok kod maglene komore se rad zasniva na superzasićenoj pari.

Način rada
----------

Komora na mjehuriće radi na osnovu pregrijane tekućine, a to može biti tekući eter, tekući vodik, dušik, izopentan i drugo. Ako kroz pregrijanu tekućinu prođe neka ionizirajuća čestica, onda stvoreni ioni postaju jezgre za stvaranje mjehurića pare u pregrijanoj tekućini, jer na tim mjestima nastaje vrenje tekućine. Pod jakim osvjetljenjem tada se vide tragovi putanja iona kao neprekinute bijele linije, koje čine sitni mjehurići pare upotrebljene tekućine, nanizani jedan do drugog. 

Komora na mjehuriće obično ima i homogeno magnetsko polje, tako da ioni putuju po zavojnici, s tim da je polumjer zavojnice određen odnosom električnog naboja i mase iona, te njihovom brzinom. Normalno je ugrađeno nekoliko kamera, tako da se može pratiti put iona u trodimenzionalnoj tehnici. Rezolucija kamera može biti i do nekoliko mikrometara. Mjereći polumjer zavojnice može se odrediti i količina gibanja neke čestice. 

Uz komoru na mjehuriće veze se otkriće slabe nuklearne sile 1973. W i Z bozona 1983. Ipak, danas se toliko ne upotrebljava, a zamijenili su je višeanodni proporcionalni brojač i komora na iskre.

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2010-07-05 na Wayback Machine-u "Ionizirajuće zračenje u biosferi", Mile Dželalija, Kemijsko-tehnološki fakultet, Sveučilište u Splitu, 2011.
2. ↑   Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u "Detekcija i zaštita od zračenja", www.nemis.zpf.fer.hr, 2011.
3. ↑   "Radioaktivnost i detekcija zračenja", Velimir Karasman, www.rgn.hr, 2007.
Učenje u namazu je farz, po mišljenju većine učenjaka. Temelj su riječi Uzvišenog Allaha:
**Vi iz Kur'ana učite ono što je lahko**[1]

Učenje je obavezno za vrijeme kijama ili onoga što ga zamjenjuje (u bolesti to je sjedenje) na dva rekata farza i u svakom rekatu vitra i nafile. Učenje je obavezno na svakom rekatu nafile, jer svaka dva rekata kod nafile su zaseban namaz. Vitr namazu se dodaju iz predostrožnosti, jer liče nafili po nekim karakteristikama. Najniži stepen glasnosti kod učenja je da učač izgovara glasove tako da čuje sam sebe u normalnim uslovima. Ako ne bi čuo sam sebe u situaciji kada nema nikakve smetnje koja zaprečava čujnost, to se ne bi smatralo učenjem kiraetom.[2]

Obavezno je proučiti na svakom rekatu, najmanje, tri kratka ajeta ili jedan dugi, koji je kao tri kratka, jer se obično ne smatra učačem onaj ko prouči manje od toga. Uslov je da učenje bude na arapskom jeziku, osim ako osoba nije u stanju da tako nauči. Prijevod značenja Kur'ana nije doslovni Kur'an, nego se tako naziva u prenesenom smislu. Namaz je ispravan ako bi se na arapskom jeziku proučio nužni dio, potreban za ispravnost namaza, a ostali dio učenja i dova da bude na nekom drugom jeziku.[3]

Bilješke
--------

1. ↑  El-Muzzemil, 20
2. ↑  Šerhul-mun'je, 275
3. ↑  Reddul-muhtar, 1/326
**Gasser M1870** je bio revolver koji se od 1870. do 1898. koristio kao standardni pištolj austro-ugarske vojske. Sadržavao je doboš sa 6 metaka i koristio metak kalibra 11,2X29,55 mm sa čahurom punjenom crnim barutom. Smatrao se jednim od najsigurnijih revolvera za upotrebu, odnosno nije mogao nehotično opaliti prilikom nošenja. Sa druge strane, austro-ugarske vojne vlasti su smatrale kako je pretežak, te je godine 1876. napravljena nova verzija, poznata kao Gasser-Kropatschek M1876 u kojoj je glavna novina bio manji kalibar od 9mm, koji je znatno smanjio težinu. Uspkros toga, austro-ugarske vlasti su držale kako su M1870 i M1876 inferiorni revolverima drugih vojski, te je zato 1898. uveden novi model poznat kao Rost-Gasser M1898. Usprkos toga, i kasnijem uvođenju poluautomatskih pištolja, Gasser M1870 se zadržao u upotrebi u dijelu jedinica te koristio u Prvom svjetskom ratu; posebno je popularan bio među pripadnicima tzv. *Jagdkommandosa*, odnosno austro-ugarskog ekvivalenta njemačkih jurišnih trupa koji su, usprkos težine, cijenili mogućnost da neprijatelje u bliskoj borbi likvidiraju s jednim ispaljenim metkom.

Godine 1910. je Gasser M1870 ušao u masovnu upotrebu u Kraljevini Crnoj Gori, nakon što je kralj Nikola I donio ukaz kojim se, u svrhu očuvanja milicijskog karaktera crnogorskih oružanih snaga, svaki njegov podanik obavezuje posjedovati vatreno oružje kod kuće. Veliki dio potražnje je ispunila Gasserova tvornica sa verzijom Gasser M1870, a ista je postala i standardno oružje redovnog dijela crnogorske vojske.
Trodimenzionalni model geoida
Slika pokazuje odstupanje geoida, u metrima (na osnovi EGM96 gravitacijskog modela i WGS84 referentnog elipsoida).
Elipsoid s tri različite poluosi *a*, *b* i *c*.
1. Ocean, 2. Referentni elipsoid, 3. 3. Lokalni visak, 4. Kontinent,5. Geoid.
**Geoid** je naziv za oblik Zemlje kao tijela, omeđen plohom koju bi zauzela mirna površina mora i oceana produžena kroz kontinente i okomita u svakoj točki na smjer sile teže. Zbog nepravilnosti u rasporedu Zemljinih masa i različite gustoće, geoid je glatko, ali nepravilno valovito tijelo slično rotacijskom elipsoidu, a naziv potječe od njemačkog fizičara i geodeta Johanna Benedicta Listinga (1873).  Zemlja ima oblik geoida, tijela slična rotacijskomu elipsoidu, kojemu je velika poluos (ekvatorski polumjer) 6 378.388 km, a mala poluos (polarni polumjer) 6 356.912 km. 

Geoid je tijelo koje nastaje ako zamislimo morsku površinu koja prolazi ispod svih kopna. Geoid je fizikalno tijelo, smjer sile teže okomit je na diferencijal plohe. Kako se Zemljina površina prikazuje na kartama (ravnim plohama) potrebno je geoid približiti (aproksimirati) elipsoidom. Elipsoid nastaje rotacijom elipse oko kraće (polarne) osi. Dimenzije elipsoida su više puta određivane, a za područje naše zemlje bio je usvojen Besselovov referentni elipsoid (za razliku od globalnog Zemljinog elipsoida WGS84). Elipsoid GRS80 s veličinom velike poluosi a = 6 378 137 m i spljoštenošću μ = 1/298.257 222 101 određen je kao službeni matematički model za Zemljino tijelo u Republici Hrvatskoj. Preslikavanje zemljine površine izvodi se na taj način da se prvo odabiru karakteristične točke za neko područje čije se koordinate određuju astronomskim opažanjima. Na tim točkama određuju se (elipsoidne) sferoidne koordinate astronomskim opažanjima i azimut početne strane, te se nazivaju Laplaceove točke.

Elipsoid
--------

Elipsoid je ploha drugoga reda; centralno-simetrična ploha. U središtu elipsoida sijeku se tri međusobno okomite osi (glavne osi) simetrije. Po dvije od tih osi definiraju tri međusobno okomite ravnine simetrije. Ako se glavne osi uzmu kao koordinatne osi, jednadžba elipsoida glasi:

{\displaystyle {x^{2} \over a^{2}}+{y^{2} \over b^{2}}+{z^{2} \over c^{2}}=1,}
gdje su *a*, *b* i *c* poluosi elipsoida.

Svi su ravninski presjeci elipsoida elipse. Dva pramena paralelnih ravnina imaju s elipsoidom kružne presjeke. **Rotacijski elipsoid** nastaje rotacijom elipse oko jedne njezine osi, pa ima dvije jednake poluosi (na primjer *c* = *b*). Volumen elipsoida iznosi:

{\displaystyle V={\frac {4}{3}}\pi abc}

Izvori
------

1. ↑  podaci iz  Arhivirano 2020-08-08 na Wayback Machine-u
2. ↑   **geoid**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.
3. ↑   **Zemlja**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.
4. ↑   Prof. dr. sc. Zlatko Lasić: "Geodetski instrumenti", predavanja , Geodetski fakultet u Zagrebu, www.geof.unizg.hr, 2007.
5. ↑   **elipsoid**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.
*Za ostale upotrebe, v. Košljun (razvrstavanje).*

**Košljun** je naselje u sastavu Grada Paga, u Zadarskoj županiji.

Povijest
--------

Košljun je oduvijek bio izlazna luka grada Paga na otvoreno more. Spominje se još u 14. stoljeću. Cesta između Starog Grada Paga i Košljuna je najstarija na cijelom otoku. Košljun je relativno novo mjesto jer su svi stanovnici Košljuna samo povremeno tamo boravili, a trajno živjeli u gradu Pagu. U samom Košljunu je boravila obitelj Festini(Batarija), a neposredno blizu Košljuna mnoge paške pastirske obitelji, kao npr. Sabalići(Jurin), Bistričići(Kolo, Famajo), Tičići(Pelejš), Crljenko(Luča), Bakači...

Stanovništvo
------------

Prema popisu iz 2011. naselje je imalo 47 stanovnika.

  

***Kretanje broja stanovnika od 1857. do 2011.***

Izvori
------

1. ↑  Stanovništvo prema starosti i spolu po naseljima, popis 2011.
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Košljun (Pag)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Paga |
| --- |
| Bošana • Dinjiška • Gorica • Košljun • Miškovići • Pag • Smokvica • Stara Vas • Šimuni • Vlašići • Vrčići |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
**Georg Hans Madelung** (Stuttgart, 31. 7. 1889. – Uffing am Staffelsee, 17. 8. 1972), njemački inženjer, aeronautičar, konstruktor aviona i profesor.

Biografija
----------

Madelung je rođen 1889. u Rostocku, gradu na sjeveru tadašnjeg Njemačkog Carstva, u porodici istaknutih naučnika. Sin je kirurga Otta Wilhelma i mlađi brat fizičara Erwina. Godine 1907. završio je protestantsku gimnaziju u Strasbourgu i potom je studirao na Univerzitetu u Strasbourgu, Tehnološkom institutu Karlsruher, Univerzitetu u Hanoveru i Tehnološkom univerzitetu Berlin. Diplomirao je na potonjem 1919. godine, nakon vojne karijere u Prvom svjetskom ratu u kojem je sudjelovao kao istraživač i pilot. Jedan od njegovih prvih većih projekata bio je Junkers F.13, prvi metalni transportni avion.

Godine 1921. doktorirao je inženjerstvo na Univerzitetu u Hanoveru i projektirao poznatu jedrilicu HaWa Vampyr. Iste godine odlazi na trogodišnji rad u Sjedinjene Države i bavi se dizajnom aviona. Od 1925. do 1929. bio je šef odjela Njemačkog avijacijskog instituta (DVL) u Berlinu, a 1926. postao je redovni profesor na Tehnološkom univerzitetu Berlin. Tri godine kasnije predavao je i na Univerzitetu u Stuttgartu. Godine 1927. vjenčao se s Elisabeth Emmom Messerschmidt i par je sljedeće godine dobio sina Gera Otta, a 1930. i Wilferda. Stariji sin također je postao uspješan avijacijski inženjer, dok je mlađi jedan od najeminentnijih suvremenih orijentalista.

Vrhunac karijere Madelung je ostvario u vrijeme Hitlerove Njemačke zahvaljujući snažnoj militarizaciji države. Nacističkoj stranci pristupio je 1937. i tokom Drugog svjetskog rata vodio je vlastiti Istraživački institut Graf Zeppelin koji se bavio konstruiranjem avijacijskog oružja. Također, pred kraj rata surađivao je s Wernherom von Braunom na razvoju raketa. Nakon poraza Njemačke, zajedno s brojnim njemačkim inženjerima odlazi na rad u Sjedinjene Države, gdje je boravio od 1946. do 1954. godine. Kao gostujući profesor radio je na vojnom Nacionalnom pomorskom medicinskom centru (NNMC) u Bethesdi i istraživao je utjecaje ubrzanja na ljudsko tijelo. U dobi od 65 godina vratio se u Zapadnu Njemačku i umro je u Uffing am Staffelseeu 1972. godine.

Literatura
----------

* Ernst-Heinrich Hirschel, Horst Prem, Gero Madelung: *Aeronautical Research in Germany – from Lilienthal until today*. Springer-Verlag, Heidelberg; New York, 2004
* Ernst Klee: *Das Personenlexikon zum Dritten Reich*. Wer war was vor und nach 1945. Fischer Taschenbuch Verlag, Zweite aktualisierte Auflage, Frankfurt, 2005, str. 386.


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 18183287
* ISNI: 0000 0000 2435 914X
* GND: 125371063

 |
***Koncert*** je jugoslavenski film Branka Belana iz 1954. godine, snimljen u produkciji Jadran filma iz Zagreba. Scenarij za film je prema Belanovom sinopsisu napisao književnik Vladan Desnica, ali se Belanova završna verzija filma u velikoj mjeri razlikuje od Desničina scenarija. Direktor fotografije bio je Oktavijan Miletić.

Film je naišao na neodobravanje tadašnjih komunističkih vlastodržaca te, iako nikada zabranjen, zapečatio dalju filmsku karijeru Branka Belana. Međutim, nakon par decenija, u nešto "opuštenijoj" atmosferi, ponovno je pronađen i stekao kultni status među filmofilima, te bio proglašen jednim od najboljih ostvarenja jugoslavenske kinematografije.

Radnja
------

Glavna protagonistica filma je Ema, djevojčica iz zagrebačke građanske obitelji koja sanja o karijeri pijanistice, ali čije snove unište burne historijske okolnosti u prvoj polovici 20. vijeka.

Eksterni linkovi
----------------

* *Koncert* na IMDb-u (`en`)
* Koncert u Bazi hrvatskog filma Arhivirano 2007-07-04 na Wayback Machine-u
* "Gromoglasni šapat", esej o Belanu u *Vijencu* Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine-u
* *Koncert* na stranicama Filmskih programa
* „Koncert", *Mojov*
* „Koncert (1954.)". *FAK*.
**Donje Dubrave** je malo mjesto u sastavu grada Ogulina. Nalazi se na tzv. Jozefinskoj cesti koja povezuje Karlovac sa Senjom. Kroz mjesto prolazi željeznička pruga koja spaja Zagreb i Rijeku.

Mjesto ima 249 stanovnika (2001.) koji pretežno rade u privatnim obrtima u okolnim Ogulinu i Karlovcu. Ogulin je udaljen oko 25 km a Karlovac 30 km.

U mjestu se nalazi osnovna škola koju je donedavno pohađalo 5 učenika. Trenutno je škola zatvorena a osnovci, njih par, ide u školu u obližnji Generalski Stol ili u Ogulin.

Stanovništvo
------------

Zaseoci Donjih Dubrava: Gornji Zatezali, Vucelići, Kukići, Mikašinovići, Rebići, Požari, Donje Dubrave, Papići, Janjani, Mirići, Kršići, Jakovići, Mrkići, Dimići, Gnjatići, Purdeki i Donji Zatezali.

* 2001. - 249
* 1991. - 209 (Srbi - 192, Jugoslaveni - 9, Hrvati - 6, ostali - 2)
* 1981. - 240 (Srbi - 216, Jugoslaveni - 9, Hrvati - 5, ostali - 10)
* 1971. - 285 (Srbi - 270, Hrvati - 12, Jugoslaveni - 3)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

Povijest
--------

Naseljeno je od pretpovijesnih vremena. Ime Donjih Dubrava prvi se put spominje 1658. Prostor koji je bio pust naseljen je kroz 17. i 18. stoljeće tj. za vrijeme Vojne Krajine srpskim pravoslavnim stanovništvom pretežno iz Bosne koja je tada bila pod turskom okupacijom. Muškarci su većinom bili vojnici.

Kultura, obrazovanje i sport
----------------------------

U mjestu djeluje pododbor SKD Prosvjete koji svojim radom pomaže mještanima na kulturnom ali i na ostalim područjima.
U centru mjesta nalazi se tzv. "zadružni dom" koji je oduvijek bio sjedište kulturnih manifestacija. Dom kulture je obnovljen.

Zaslužni ljudi
--------------

Znamenitosti i zanimljivosti
----------------------------

Šumski potok Globornica odvaja mjesto od susjednih Gornjih Dubrava

Vanjske poveznice i izvori
--------------------------

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Donje Dubrave** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Ogulina |
| --- |
| Desmerice • Donje Dubrave • Donje Zagorje • Drežnica • Dujmić Selo • Gornje Dubrave • Gornje Zagorje • Hreljin Ogulinski • Jasenak • Marković Selo • Ogulin • Otok Oštarijski • Ponikve • Popovo Selo • Potok Musulinski • Puškarići • Ribarići • Sabljak Selo • Salopek Selo • Sveti Petar • Trošmarija • Turkovići Ogulinski • Vitunj • Zagorje |
**Klanice** su naselje u općini Dobrinj na otoku Krku u Republici Hrvatskoj.

Smještaj
--------

 Stari mostić preko ljeti osušenog korita dobrinjskog Potoka na starom, šumskom putu od Dobrinja do Tribulja i Klanica
Klanice se nalaze u sjeveroistočnom dijelu otoka Krka, u unutrašnjosti, nekoliko kilometara od uvale Soline, a na brdu nasuprot općinskom sjedištu Dobrinju. Između Klanica i Dobrinja prostire se dobrinjsko polje s Potokom. U neposrednoj blizini Klanica je naselje Tribulje. Osim Tribulja i Dobrinja, susjedna sela su Sužan i Sveti Ivan Dobrinjski. Od Malinske su udaljne oko 8, a od Krčkog mosta oko 20 kilometara.

Porijeklo naziva
----------------

Vjerojatno naziv mjesta dolazi od pojma klanci točnije maleni klanci kojim ima na okolnom brdu te na starom makadamskom putu između Klanica i Dobrinja.

Smatra se da je selo novije, međutim iako se ne spominje u srednjevjekovnim dokumentima, moguće je da je ono ipak postojalo već tada, ali se držalo dijelom susjednog mjesta Tribulja s kojim je gotovo spojeno. Na to upućuje i činjenica da se uopće ne spominje u popisima stanovništva iz 1869. i 1880. godine, da bi prema popisu iz 1890. godine imalo 89 stanovnika.

 Pogled iz Tribulja-Klanica na općinsko središte Dobrinj

Stanovništvo
------------

Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine u Klanicama su živjela 42 stanovnika.

Klanice su bile najnapučenije u prvoj polovici 20. stoljeća kada broj žitelja varira između 70 i maksimalnih 98 zabilježenih 1921. godine. Prema statistici Krčke biskupije, koja bilježi i privremeno odsutne, Klanice su najviše stanovnika imale 1935. godine – 117. 

Nakon Drugog svjetskog rata dolazi do kontinuiranog i značajnog pada broja stanovnika zbog jake emigracije lokalnog življa u prekomorsko zemlje te u Rijeku, Zagreb i druge gradove. 

Za razliku od pretežitog dijela naselja na otoku koja nakon izgradnje Krčkog mosta 1980. godine i Zračne luke Rijeka, a što je omogućilo snažniji razvoj turizma, doživljavaju postepeni demografski oporavak, Klanice i u posljednjih 30-etak godina imaju pad broja stanovnika. Razlog tome je izostanak turističkog razvoja mjesta i njegove neposredne okolice.

Stanovništvo je prosječno stare dobi.

 Uvala Soline nedaleko Klanica

Gospodarstvo
------------

Kroz stoljeća je glavna gospodarska grana bila poljoprivreda, poglavito ovčarstvo te ratarstvo u obližnjem dobrinjskom polju. 

Nekad intenzivno obrađivano dobrinjsko polje danas je potpuno zapušteno i zarašteno, a donekle je obnovljeno tek maslinarstvo.

Turizam još uvijek nema nikakvog udjela u privredi Klanica. Veliki potencijal predstavljaju očuvana priroda te naročito obližnja uvala Soline u kojoj je moguć razvoj zdravstvenog turizma.

U mjestu djeluje nekoliko obrtnika.

Vanjske poveznice
-----------------

* službene stranice općine Dobrinj

* Službene stranice Turističke zajednice Općine Dobrinj Arhivirano 2010-07-26 na Wayback Machine-u

Izvori
------

* Bolonić, Mihovil, Žic Rokov, Ivan: *Otok Krk kroz vijekove*, Kršćanska sadašnjost, Zagreb, 2002.

* *Krčki zbornik 35*, Povijesno društvo otoka Krka, Rijeka, 1996.
| Glagolskavremena |
| --- |
| Perfekt |
| Imperfekt |
| Pluskvamperfekt |
| Aorist |
| Prezent |
| Futur prvi |
| Futur drugi |

**Futur prvi** (lat. *futurus* = budući), također futur I. ili buduće vrijeme glagola u srpskohrvatskom jeziku tvori se od nenaglašenog prezenta pomoćnog glagola *htjeti* i infinitiva.

Primjeri futura
---------------

  

Futur prvi glagola *raditi*:

| lice | jednina | množina |
| --- | --- | --- |
| 1. | *ja ću raditi* | *mi ćemo raditi* |
| 2. | *ti ćeš raditi* | *vi ćete raditi* |
| 3. | *on će raditi*  | *oni će raditi* |

Specifična futuru prvom jest morfološka promjena koja nastaje u inverziji pomoćnog glagola i infinitiva pa glagoli čiji infinitiv završava s *-ti* gube dio infinitivnog nastavka:

| lice | jednina | množina |
| --- | --- | --- |
| 1. | *radit ću* | *radit ćemo* |
| 2. | *radit ćeš* | *radit ćete* |
| 3. | *radit će*  | *radit će* |

Iako se zadržava u pisanju, krnji se infinitvni nastavak *-t* ne izgovara. Glagoli čiji infinitivi završavaju na *-ći* ne prolaze kroz istu promjenu:

| lice | jednina | množina |
| --- | --- | --- |
| 1. | *peći ću* | *peći ćemo* |
| 2. | *peći ćeš* | *peći ćete* |
| 3. | *peći će*  | *peći će* |

Futur prvi pomoćnih glagola
---------------------------

  

Futur prvi pomoćnih glagola *biti* i *htjeti*:

|  | glagol *biti* | glagol *htjeti* |
| --- | --- | --- |
| Futur prvi | 1. ja ću biti
2. ti ćeš biti
3. on/ona/ono će biti
1. mi ćemo biti
2. vi ćete biti
3. oni/one/ona će biti
 | 1. ja ću htjeti
2. ti ćeš htjeti
3. on/ona/ono će htjeti
1. mi ćemo htjetii
2. vi ćete htjeti
3. oni/one/ona će htjeti
 |
| Futur prvi - inverzija | 1. bit ću
2. bit ćeš
3. bit će
1. bit ćemo
2. bit ćete
3. bit će
 | 1. htjet ću
2. htjet ćeš
3. htjet će
1. htjet ćemo
2. htjet ćete
3. htjet će
 |

Uporaba
-------

  

* Futur prvi koristi se za radnju koja će se dogoditi ili nastaviti događati kasnije u odnosu na trenutak u kojem se izražavamo:

*Posljedice uragana Katrina osjećat će se godinama.*
U ovom primjeru nije nužno jasno je li se uragan već dogodio u trenutku kad govorimo o njegovim posljedicama, tj. osjećaju li se već posljedice uragana. To je ujedno i nevažno za uporabu futura prvog: posljedice će se osjećati u budućnosti u odnosu na trenutak kad je predviđanje u posljedicama iskazano te je stoga pravilno koristiti futur prvi.
* Česta je pojava zamjene futura prvog prezentom nesvršenog vida:

*Stižem prvim vlakom.* umjesto *Stići ću prvim vlakom.*
*Za ostale upotrebe, v. Dračevica (Studeničani).*

  
Koordinate: 41° 20′ 59" SGŠ, 22° 11′ 46" IGD

**Dračevica** (mak. *Драчевица*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Dračevica je naselje u okviru opštine Demir Kapija.

Prirodni uslovi
---------------

Dračevica je smeštena u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kavadaraca, selo je udaljeno 25 kilometara jugoistočno.

Selo Dračevica se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je na severnim padinama planine Kožuf, na približno 500 metara nadmorske visine. Neposredno zapadno od naselja protiče rečica Bošava.

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Dračevica je prema poslednjem popisu iz 2002. godine bila bez stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju bili su etnički Makedonci.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva bila je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* opstinademirkapija.gov.mk Zvanična stranica opštine Demir Kapija

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Demir Kapija |
| --- |
| **Demir Kapija** • 
Barovo •
Besvica •
Bistrenci •
Dračevica •
Dren •
Iberlija •
Klisura •
Košarka •
Koprišnica •
Korešnica •
Prždevo •
Strmaševo •
Čelevec •
Čiflik |
*Za ostala značenja, v. Fregata (razvrstavanje).*
Njemačka fregata klase Mecklenburg-Pommern
**Fregata** je naziv koji se u najširem smislu koristi za ratni brod srednje veličine. Kroz historiju se, međutim, taj naziv koristio za različite vrste brodova.

U Doba jedrenjaka je fregata predstavljala tip broda koji je veličinom bio manji od linijskog broda, a veći od korvete. Uglavnom je služio za patroliranje oceanima, borbu protiv pirata i krstarički rat protiv neprijateljske trgovačke mornarice. U 19. vijeku je nestao iz upotrebe, a zamijenila ga je krstarica.

Moderna fregata potječe od klase eskortnih razarača koja se razvila u drugom svjetskom ratu, i kojoj je glavni zadatak bila zaštita konvoja i protupodmornička borba. Danas su fregate osim s topovima i mitraljezima opremljene raketnim naoružanjem, a po svojoj veličini i vatrenoj moći su se približile klasičnim razaračima. U mnogim mornaricama, pogotovo onim manjim, predstavljaju kapitalne brodove.

***Fregata*** na Wikimedijinoj ostavi
Tartan klana
**Klan Maklaud** (engl. ) je škotski klan iz oblasti Hajlend (engl.  – što bi na srpskohrvatskom glasilo otprilike Visoka zemlja ili Gora). Originalni galski oblik za naziv ovog klana je "Clann Mhic Leòid", gde "Clann" ima značenje "deca", dok je "mhic" genitiv od "mac", galski naziv za sina, a "Leòid" je genitiv od "Leòd". Određeni član ("an ili na") obično se u galskom jeziku izbegavao u lancu genitiva. Cela fraza prema tome ima značenje "Deca Laudovog sina" ("engl. ").

Istorija
--------

### Poreklo klana

Škotski klanovi su familijske grupe ili grupe ljudi koji su međusobno svi bliži ili dalji porodični srodnici. Ovaj klan tvrdi se da potiče od Lauda (engl. ). Na galskom jeziku Leòd, na staronorveškom Liótr što znači "gadni" ili "plahoviti" ili na norveškom Ljodhhus što znači "kuća sa sondažom" ("engl. "), trebalo bi da bude sin Olafa Crnog, Kralja ljudi i ostrva (engl. ). Laud je bio prvi vođa i dao je klanu patronimik (ime izvedeno od imena oca) Maklaud (engl. ), što znači "Laudov sin". Porodično ime se takođe piše i kao McLeod (Mc, M' i M'c su sve skraćenice od Mac ), kao i u drugim varijacijama koje nisu baš strogo tačne, kao što su McLoud i McCloud .(jedan slavni primer za ovaj poslednji oblik prezimena je "Sam McCloud" (Sem Maklaud) kojeg je igrao Denis Viver (engl. ) u jednoj od vodećih američkih TV serija u sedamdesetim godinama. 

Danvegan Kasl (Dunvegan Castle) je tvrđava koja je pripadala poglavicama ili vođama klana Maklaud za skoro 800 godina i sve vreme je bila njihov dom. 
Laud je imao dva sina, Tormoda (Tormod ) i Torkila (Torquil ). Tormod je zasnovao Siol Tormoid (Sìol Thormoid) od kojeg vode poreklo Maklaudi od Harisa i Skaja. (MacLeods of Harris and Skye ), dok je Torkil predak (praotac) Maklauda od Luisa i Raseja (MacLeods of Lewis and Raasay ), ili osnivač Siola Torkila (Sìol Thorcuill ). Maklaudi od Harisa i Skaja obično speluju njihovo ime na engleskom jeziku koristeći veliko latinično slovo ("L"), dok je čini se za Maklaude od Luisa tradicija da svoje ime speluju koristeći malo slovo ("l").

Glavni protagonisti filma Hajlender (engl. ) ili kako je kod nas prevedeno Gorštak kao i istoimene serije su u oba slučaja izmišljeni likovi Maklauda.

Spoljašnje veze
---------------

* Clan MacLeod Official Site
* Arhivirano 2007-03-22 na Wayback Machine-u
* Chieftans of the Clan MacLeod
* The Fairy Flag
*Za ostale upotrebe, v. Dračevica (Demir Kapija).*

  
Koordinate: 41° 52′ 54" SGŠ, 21° 26′ 30" IGD

**Dračevica** (mak. *Dračevica*) je naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Dračevica pripada opštini Studeničani, koja okuplja južna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Dračevica je smeštena u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 20 km jugoistočno.

Naselje Dračevica je u okviru istorijske oblasti Torbešija, koja se obuhvata južni obod Skopskog polja. Naselje je smešteno na severozapadnim padinama planine Kitka. Nadmorska visina naselja je približno 500 metara.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Dračevica je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 250 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su Albanci (99%).

Većinska veroispovest je islam.

Vidi još
--------

* Opština Studeničani

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.studenicani.gov.mk Zvanična stranica opštine Studeničani
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Studeničani |
| --- |
| **Studeničani** •
Aldinci •
Batinci •
Vrtekica •
Gornji Količani •
Donji Količani •
Dračevica •
Elovo •
Kaldirec •
Malčište •
Markova Sušica •
Morani •
Osinčani •
Pagaruša •
Ramni Gaber •
Umovo •
Cvetovo •
‎Crvena Voda •
Crni Vrh |  |
Dravska banovina
**Dravska banovina** je bila banovina (provincija, reglija) Kraljevine Jugoslavije od 1929. do 1941. godine. Banovina se većinom nalazila na području današnje Slovenije i dobila je ime po rijeci Dravi. Administrativno sjedište Banovine je bilo u Ljubljani. Dravska banovina je oformljena po uvođenju diktature i objavljivanja Proklamacije kralja Aleksandra I Karađorđevića *"Mom dragom narodu"* kojom je Kraljevina podijeljena na devet banovina.

1941. godine, u Drugom svjetskom ratu, Sile Osovine su okupirale Dravsku banovinu i podijelile je između Nacističke Njemačke, fašističke Italije i Mađarske. Nakon završetka Drugog svjetskog rata, području je dodata prijeratna italijanska teritorija Julijska krajina, te su zajedno sačinjavali današnju Sloveniju. To područje je, kao Socijalistička Republika Slovenija pripalo Socijalističkoj Federativnoj Republici Jugoslaviji.

  



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  ***Banovine Kraljevine Jugoslavije***  ***Бановине Краљевине Југославије*** |
| --- |
| Dravska banovina | Drinska banovina | Dunavska banovina | Moravska banovina | Primorska banovina | Savska banovina | Vardarska banovina | Vrbaska banovina | Zetska banovina
Uprava grada Beograda - Banovina Hrvatska (od 1939. godine) |
|

 |
Koordinate: 41° 29′ 45" SGŠ, 22° 23′ 06" IGD

**Konče** (mak. *Konče*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Konče je sedište istoimene opštine Konče.

Prirodni uslovi
---------------

Konče je smešteno u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Radovišta, naselje je udaljeno 20 kilometara jugozapadno.

Naselje Konče se nalazi u istorijskoj oblasti Lukavica. Naselje je položeno u dolini reke Krive Lukavice, na približno 570 metara. Dolina je zatvorena planinama, pa se zapadno od naselja izdiže Konečka planina, ka jugu Gradeška planina, a ka istoku Smrdeš. 

Mesna klima je kontinentalna, sa uticajem Egeja (žarka leta).

Istorija
--------

U Konču, u Crkvi svetog Stefana je sahranjena Katarina Branković, kćer despota iz Stare Srbije, Đurđa Brankovića.

Stanovništvo
------------

Konče je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 967 stanovnika.

Stanovništvo je etnički mešovito. Većinu čine Turci 55%, a Makedonci su malobrojniji - 45%. Do početka 20. veka naselje je bilo izrazito tursko, ali se značajan broj Turaka spontano iselio u maticu posle Drugog svetskog rata.

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | **Ukupno** |
| Makedonci | 444 |
| Albanci | 0 |
| Turci | 521 |
| Romi | 0 |
| Vlasi | 0 |
| Srbi | 0 |
| Bošnjaci | 0 |
| ostali | 2 |
|

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je islam, a manjinska pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Konče*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.konce.gov.mk Zvanična stranica opštine Konče
* Fallingrain

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Konče |
| --- |
| **Konče** • 
Gabrevci • 
Garvan • 
Gornja Vraštica • 
Gornji Lipović • 
Dedino • 
Donja Vraštica • 
Donji Lipović • 
Donji Radeš • 
Zagorci • 
Lubnica • 
Negrenovci • 
Rakitec • 
Skoruša |
**Dimitris Hristofijas** (grč. *Δημήτρης Χριστόφιας*; Dikamo, 29. avgust 1946.) je levičarski grčki političar sa Kipra i šesti predsednik Republike Kipar od 2008. do 2013. godine.. Hristofijas je do 2009. bio generalni sekretar Napredne partije radnog naroda i prvi i do sada jedini komunistički šef jedne države članice EU. Pobedio je na izborima 2008. u drugom krugu gde se nadmetao sa kandidatom Demokratske stranke Joanisom Kasulidisom. U kampanji je obećao da će obnoviti pregovore sa Turcima kako bi došlo do rešenja kiparskog problema i ponovnog ujedinjenja ostrva. Takođe je podržao zatvaranje britanskih baza na Kipru Akrotiri i Dekelija.

Spoljašnje veze
---------------

***Dimitris Hristofijas*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanična prezentacija Dimitrisa Hristofijasa Arhivirano 2008-10-06 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Predsjednici Kipra |
| --- |
| Coat of arms of Cyprus | 
* Makarios III
* Glafcos Clerides (v.d.)
* Makarios III
* Spyros Kyprianou
* George Vasiliou
* Glafcos Clerides
* Tassos Papadopoulos
* Dimitris Hristofijas
* Nikos Anastasidis

 | Flag of Cyprus |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 17024208
* LCCN: no2008017627
* GND: 1013153340

 |
|  |
| --- |
|  |

**Kraljevstvo Burgunda**, ili **Prvo Burgundsko Kraljevstvo**, je kraljevstvo barbarskog naroda Burgunda koje nastaje 411. godina na području koje su osvojili u napadu na Zapadno Rimsko Carstvo i koje će trajati do franačkog osvajanja Burgunda 534. godine.

Kraljevina
----------

Koristeći povlačenje većine rimske vojske s granice na Rajni u obranu Italije po napadom Gota, vojni savez barbarskih naroda Alana, Vandala i Sveva 31.12.405 (ili 406) prelazi preko zaleđene Rajne i napada Zapadno Rimsko Carstvo. Da li su se u tom vojnom savezu nalazili i Burgundi je danas još uvek predmet debate, ali njih nalazimo već 411. na području rimske galije gde njihov kralj Gundahar u savezu s Alanima proglašava za rimskog cara Jovina. U mirovnom sporazumu legitimni car Honorije "poklanja" Burgundima i njihovom kralju kojeg Rimljani nazivaju zapovjednikom Burgunda područje koje su osvojili. Razdoblje posljednjeg rimskog trijumfirata i tadašnjeg građanskog rata između raznih generala Burgundisu odlučili iskoristiti daljnjim širenjem svog područja i pljačkom rimskih provincija. Završetkom građanskog rata vlast preuzima general Aecija novi de facto vladar Zapadnog Rimskog Carstva koji stvara ujedinjenu rimsko-hunsku vojska za rat protiv Burgunda što rezultira njihovim katastrofalnim porazom 437. godine i spaljivanjem Wormsa , burgundskog glavnog grada u događaju koji ulaze u nordijsku mitologiju pod imenom Nibelungenlied. Preostali Burgundi nakon ovog poraza bivaju preseljeni na šire područje današnje Ženeve s kojega će napadati od 461. godine ostatke raspadajućeg Zapadnorimskog carstva i značajno proširiti teritorij kraljevstva na Savoyu, Lyon i Vienne na području današnje pokrajine Izer u Francuskoj. Više od 4 desetljeća duga vladavina kralja Gundobada koji je ranije kratko vreme bio i vrhovni zapovednik vojske Zapadnog Rimskog Carstva postaje razdoblje kasnije nedostižnog prestiža ovog kraljevstva. Novi kralj po očevoj smrti 516. godine postaje Sigismund od Burgundije koji se zaratio s franačkim kraljem Hlodomerom od koga biva poražen i ubijen ,a potom 524. godine vlast u Burgundije uz pomoć Teuderih kralja Metza osvaja Sigismundov brat Godomar koji pobeđuje Franke u Bitki kod Vezeroncea 25.6.524. godine. Deset godina kasnije tokom novog obrambenog rata protiv Franaka Godomar će biti poražen i ubijen nakon čega Kraljevstvo Burgunda biva anektirano u franačku državu i prestaje s postojanjem.

Povezano
--------

* Drugo Burgundsko Kraljevstvo
* Burgundsko Vojvodstvo

Napomena
--------

Kraljevstvo Burgunda *de jure* ne postoji do 443. godine pošto ono nije od nikoga priznato za razliku od na primjer Vizigotskog Kraljevstva koje biva priznato 418. godine pa u skladu s tim od tada formalno postoji.

Izvori
------

1. ↑  Prosper; Chronica Gallica 452; Hydatius; and Sidonius Apollinaris.
2. ↑  Gábor Klaniczay, *Holy Rulers and Blessed Princesses: Dynastic Cults in Medieval Central Europe*, (Cambridge University Press, 2000), 67.

***Kraljevstvo Burgunda*** na Wikimedijinoj ostavi
**Fridrih Ludvig Gotlob Frege** (Friedrich Ludwig Gottlob Frege) (1848-1925), nemački matematičar, logičar i filozof. Jedan je od osnivača moderne matematičke logike i analitičke filozofije. Smatra se jednim od najvećih logičara svih vremena.

Najveći deo svoje naučne karijere proveo je na univerzitetu u Jeni. Držao je predavanja iz mnogih oblasti matematike, kao na primer iz analitičke geometrije, diferencijalnih jednačina, mehanike, iako je većina njegovih radova vezanih za matematiku u okviru logike. Njegovi najznačajniji radovi su iz oblasti logike, filozofije matematike i filozofije jezika. Frege je rekao: „Svaki dobar matematičar je makar upola filozof, a svaki dobar filozof je makar upola matematičar."

Godine 1879, Frege je konstruisao prvu varijantu predikatskog računa. Ona je veoma slična onoj koja se danas koristi, mada Frege koristi drugačiju notaciju. Fregeovo otkriće kvantifikatora koji vezuju promenljive, smatra se jednim od najvećih otkrića devetnaestog veka.

Frege je želeo da pokaže da je celu matematiku moguće svesti na logiku, ali u tome nije uspeo. Razvio je specifičnu filozofiju jezika, koju i danas mnogi filozofi smatraju veoma značajnom.

Literatura.
-----------

* Predrag Janičić. Matematička logika u računarstvu. Matematički fakultet, Beograd 2004. ISBN 86-7589-040-0
* The MacTutor History of Mathematics archive Arhivirano 2009-02-04 na Wayback Machine-u
* Stanford Encyclopedia of Philosophy

***Gottlob Frege*** na Wikimedijinoj ostavi
**Krešimir Glavina** (Subotica, 1. siječnja 1940.), hrvatski je liječnik, po užoj specijalizaciji radiolog. Danas živi u Osijeku. Rodom je vojvođanski Hrvat.

Rodio se u Subotici 1940. godine. Bio je poznati subotički liječnik. Za doba hrvatskog proljeća u Subotici bio je na udaru konzervativnih komunističkih snaga koje kad su sprovodile čistke u Subotici nisu prezale ni od toga da suci Hrvati gube radna mjesta niti od proganjanja subotičkih Hrvata, poznatih liječnika, kao što su bili prim. dr. Vinko Perčić, dr. sc. Stjepan Skenderović, dr. Krešimir Glavina i dr. Zvonimir Kiš.

Pred osamostaljenje Hrvatske bio je dužnosnikom u hrvatskim fondovima zdravstvenog osiguranja i zdravstva. 

Osamostaljenjem Hrvatske bio je saborskim zastupnikom u 2. sazivu Hrvatskog sabora od 1992. do 1995. godine kao član HDZ-a,. U tom je mandatu bio član saborskog odbora za zdravstvo.

Bio je ratnim ravnateljem osječke kliničke bolnice od 1991. do 2000. na nešto poslije dekanom osječkog Medicinskog fakulteta (od 2003. godine). 

Bio je članom Nacionalnoga zdravstvenog vijeća u ministarstvu zdravstva. Članom je Hrvatskog društva radiologa. Član je Povjerenstva HLZ-a za odličja. Predsjednik je osječke Skupštine Gradske lige protiv raka. 

Predsjednik je Savjeta Medicinskog vjesnika.

Izvori
------

1. ↑  Hrvatska riječ Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u Krešimir Glavina: Krešimir Glavina: Subotica zaslužuje više, 28. studenoga 2011. razgovarao: Slavko Žebić
2. ↑  Hrvatska riječ[*mrtav link*] H. R.: Pismo podrške iz Zagreba - Spriječiti manipulacije Bunjevcima u Srbiji, 10. ožujka 2011.
3. ↑  Hrvtska riječ[*mrtav link*] Sjećanje na burne sedamdesete, 27. veljače 2009.
4. 1 2  Glas Slavonije
5. ↑  Hrvatski sabor[*mrtav link*]
6. ↑  „Medicinski vjesnik". Arhivirano iz originala na datum 2007-06-12. Pristupljeno 2014-07-26.
Koordinate: 41° 57′ 34" SGŠ, 22° 24′ 28" IGD

**Donje Grače** (mak. *Dolno Gratče*) je naselje u Republici Makedoniji, u istočnom delu države. Donje Grače je u sastavu opštine Kočani.

Prirodni uslovi
---------------

Donje Grače je smešteno u istočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kočana, naselje je udaljeno 8 kilometara severno.

Naselje Donje Grače se nalazi u istorijskoj oblasti Osogovo, na južnim padinama Osogovske planina. Kroz naselje teče Kočanska reka. Nadmorska visina naselja je približno 500 metara. 

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Donje Grače je prema poslednjem popisu iz 2002. godine je bilo bez stanovnika. Stanovništvo je planinski iseljeno zbog obrazovanja veštačkog Gračkog jezera.

Pretežno stanovništvo u naselju bili su etnički Makedonci.

Većinska veroispovest mesnog stanovništva bila je pravoslavlje.

Spoljašnje veze
---------------

* www.kocani.gov.mk Zvanična stranica opštine Kočani

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Kočani |
| --- |
| **Kočani** • 
Bezikovo •
Beli •
Vraninci •
Glavovica •
Gornje Grače •
Gornji Podlog •
Grdovci •
Donje Grače •
Donji Podlog •
Jastrebnik •
Kostin Dol •
Leški •
Mojanci •
Nebojani •
Novo Selo •
Njivičani •
Orizari •
Pantelej •
Pašadžikovo •
Polaki •
Preseka •
Pribačevo •
Pripor •
Rajčani •
Rečani •
Trkanje •
Crvena Njiva |  |
**Krešimir Švigir** ili učestalije **Krešo Švigir** (Zagreb, Hrvatska, 20. prosinca 1979.) hrvatski je profesionalni hokejaš na ledu. Igra na poziciji centra, a trenutačno je član hrvatskog KHL Medveščaka koji se natječe u EBEL-u i njegove podružnice KHL Medveščak II koja se natječe u Slohokej ligi.

Karijera
--------

### KHL Zagreb (1999.-2000.)

Sezonu 1999./00. proveo je u KHL Zagreb te se nakon toga vratio u matični klub.

### KHL Medveščak (1995.-1999, 2000.-danas)

Švigir karijeru započinje 1995. godine u KHL Medveščak, ali tek u sezoni 2000./01. upisuje prve službene nastupe. Do 2009. godine za klub je odigrao preko 150 utakmica u hrvatskoj hokejaškoj ligi, Interligi i Slohokej ligi. U sezoni 2009./10. igra u Slohokej ligi za KHL Medveščak II, dok u EBEL-u nije imao prilike zaigrati.

Statistika karijere
-------------------

*Bilješka: OU = odigrane utakmice, G = gol, A = asistencija, Bod = bodovi, +/- = plus/minus, KM = kaznene minute, GV = gol s igračem više, GM = gol s igračem manje, GO = gol odluke*

| Sezona | Klub | Liga |   | Regularna sezona |   | Doigravanje |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO | OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO |
| 2009./10. | KHL Medveščak | EBEL |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2009./10. | KHL Medveščak II | Slohokej |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil na Eurohockey.net

| * p
* r
* u
Trenutačni sastav Medveščak Zagreba |
| --- |
| 
Robert Kristan |
Michael Ouzas |
Andrej Vasiljević |
Vjačeslav Truhno |
David Brine |
Alan Letang |
Kenneth MacAulay |
Andy Sertich |
Dario Kostović |
Ivan Šijan |
Saša Martinović |
Frank Banham |
Sasha Pokulok |
Joel Prpic |
Mislav Blagus |
Ryan Kinasewich |
Geoff Waugh |
Greg Day |
Dominik Kanaet |
Donald MacLean |
Matt Siddall |
Tom Zanoški |
Mario Sertić |
Pascal Morency |
Sašo Rajsar |
Gal Koren |
trener: Marty Raymond
 |
**Dimitrios Ioannidis** (grčki:  ; 13. mart 1923 – 16. august 2010), također poznat kao **Dimitris Ioannidis**, bio je grčki vojni oficir, poznat kao jedan od vođa pukovničke vojne hunte koja je vladala Grčkom od 1967. do 1974. godine.

Odrastao je u bogatoj porodici porijeklom sa Epira, a u Drugom svjetskom ratu za vrijeme osovinske okupacije služio kao pripadnik desničarske organizacije pokreta otpora EDES, grčkog ekvivalenta jugoslavenskih četnika. Kao oficir redovne vojske je sudjelovao u građanskom ratu.

Ioannidis je 1967. sudjelovao u puču kojim je svgrnuta demokratska vlast. Tada je imao čin brigadira i bio načelnik Vojne akademije. U novostvorenoj hunti je mjesto neslužbenog vođe preuzeo pukovnik Jorgos Papadopulos, ali se Ioannidis sa vremenom nametnuo kao siva eminencija, ali i ideološki najisprofiliraniji pripadnik hunte, kojim je osim fanatičnog antikomunista i grčkog nacionalista propovijedao ultra-konzervativnu preobrazbu grčkog društva i zatvaranje prema vanjskom svijetu čije je utjecaje krivio za nemoral u grčkom društvu.

Ioannidis je sa vremenom došao u sukob sa Papadopulosom koji je pod stranim pritiscima i nakon krvavog gušenja pobune na atenskoj Politehnici 1973. godine namjeravao "olabaviti" represiju i dati koncesije protivnicima režima. Te je planove preduhitrio beskrvnim pučem kojim je preuzeo mjesto de facto šefa grčke države i vlade.

Ioanndis se potom okrenuo prema Cipru nastojeći dovršiti proces *enosisa* ujedinjenja tog otoka sa maticom Grčkom. Kao glavnu smetnju je vidio ciparskog predjsednika, arhiepiskopa Makariosa III, koga je smatrao "kriptokomunistom". U tu je svrhu potakao tamošnju radikalno desnu paravojnu formaciju EOKA B da izvrši puč 15. jula 1974. godine kojim je Makarios svrgnut, a vlast preuzeo radikalni nacionalist Nikos Sampson. Taj je događaj, međutim, poslužio kao izgovor turskoj vladi da pod parolom zaštite lokalne turske manjine izvrši invaziju koja je dovela do podjele otoka i okupacije koja dan-danas traje.

Ioannidis na to nije moago reagirati te se ne samo osramotio, nego izgubio posljednje zalihe političke podrške ne samo u narodu nego i u vojsci. Grupa generala ga je svrgnula u još jednom puču te započela proces povratka demokraciji. Ioannidis je 1975. uhapšen te osuđen na smrt zbog veleizdaje i kršenja ljudskih prava za vrijeme diktature. Kazna mu je preinačena u doživotni zatvor koga je izdržao do kraja.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* loannidis: Power in the Wings Arhivirano 2008-12-14 na Wayback Machine-u, *TIME*, 10 December 1973

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 285660779
* LCCN: n2012070578

 |
**Konzervativna stranka Kanade** (engleski: *Conservative Party of Canada*; francuski: *Parti conservateur du Canada*) je kanadska politička stranka koja po svom usmjerenju pripada desnom centru. Nastala je u decembru 2003. spajanjem desničarske Kanadske alijanse i Progresivne konzervativne stranke. Time je dobila status službene opozicije u donjem domu kanadskog Parlamenta, koji je držala do njegovog raspuštanja 29.11. 2005. Nakon što je u dva navrata - 2006. i 2008. godine - osvojila relativnu većinu, a njen vođa Stephen Harper vodio manjinske vlade - na izborima 2011. je po prvi put dobila većinu nužnu za samostalno vođenje Kanade.

Konzervativna stranka je od bivše Progresivne konzervativne stranke naslijedila nadimak "Toriji" koji se koristi za njihove članove.

Konzervativna stranka je po svojoj ideologiji i platformi dosta slična američkoj Republikanskoj stranci. Obje stranke su članice Međunarodne demokratske unije koja okuplja konzervativne političke stranke u svijetu.

Konzervativna stranka postoji na federalnoj razini, ali u različitim provincijama su očuvane organizacije tradicionalne Progresivne konzervativne stranke, odnosno raznih desnih stranaka koje su joj na izborima 2006. godine pružile podršku.

Eksterni linkovi
----------------

***Konzervativna stranka (Kanada)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Conservative Party of Canada website
* Conservative Party of Canada - 2006 Election Platform