recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinate: 35° 00′ 00" SGŠ, 135° 45′ 00" IGD

**Kjoto** (京都) je grad u Japanu u prefekturi Kjoto. Prema popisu stanovništva iz 2005. u gradu je živelo 1.474.764 stanovnika. Ranije je bio carska prestonica Japana, a danas je glavni grad Kjoto prefekture. Ovaj grad je ranije na zapadu bio poznat kao **Meako** (japanski: 都; mijako „prestonica").

Istorija
--------

Kjoto, 1891
Mada postoje arheološki dokazi da su se prve ljudske naseobine pojavile na japanskim ostrvima priblišno 10000. pne. teritorija Kjotoa je naseljena tek u 7. veku. Tokom 8. veka, kada je moćno budističko sveštenstvo počelo da se meša u carske poslove, car je odlučio da premesti prestonicu u oblast koja je daleko od budističkog uticaja.

Novi grad, ***Heiankyō*** („heinanska prestonica") je postao sedište japanskog carskog dvora 794. Kasnije je grad preimenovan u Kjoto („glavni grad"). Kjoto je bio prestonica Japana dok vlast nije premeštena u Edo, 1868, u vreme Mejdži obnavljanja (Neki veruju da je i danas pravna prestonica: vidi Debata o prestonici Japana). Nakon što je Edo promenio ime u Tokio (što znači "Istočna prestonica"), Kjoto je u kratkom periodu bio poznat kao **Saikjo** (西京 *Saikyō*, što znači „Zapadna prestonica"). 

Mada su SAD razmatrale da bace atomsku bombu na Kjoto, pred kraj Drugog svetskog rata, na kraju je odlučeno da se ovaj grad ukloni sa liste meta (*vidi Bombardovanje Hirošime i Nagasakija*)

Stanovništvo
------------

Pre podacima sa popisa, u gradu je 2005. godiine živelo 1.474.764 stanovnika.

|
|  |
Kretanja broja stanovnika| 1995. | 2000. | 2005. |
| --- | --- | --- |
| 1.470.902 | 1.474.471 | 1.474.764 |

Vidi još
--------

* Protokol iz Kjota

| * p
* r
* u
Japan Administrativna podjela Japana |
| --- |
| Prefekture | Aichi • Akita • Aomori • Chiba • Ehime • Fukui • Fukuoka • Fukushima • Gifu • Gunma • Hiroshima • Hokkaidō • Hjōgo • Ibaraki • Ishikava • Ivate • Jamagata • Jamaguchi • Jamanashi • Kagava • Kagoshima • Kanagava • Kjoto • Kōchi • Kumamoto • Mie • Mijagi • Mijazaki • Nagano • Nagasaki • Nara • Niigata • Oita • Okajama • Okinava • Osaka • Saga • Saitama • Shiga • Shimane • Shizuoka • Tochigi • Tokushima • Tokio • Tottori • Tojama • Vakajama |  |
| Regije | Hokkaidō • Tōhoku • Kantō (Nanpō otoci) • Chūbu (Hokuriku - Kōshin'etsu - Shin'etsu - Tōkai) • Kansai • Chūgoku (San'in - San'yō) • Shikoku • Kyūshū (Sjeverni Kyūshū) • Ryū Kyū |
| Najveći gradovi(preko 1,000,000 stanovnika) | Tokijo (23 upravna područja) • Jokohama • Osaka • Nagoja • Sapporo • Kobe • Kjoto • Fukuoka • Kavasaki • Saitama • Hiroshima • Sendai |

Spoljašnje veze
---------------

***Kjoto*** na Wikimedijinoj ostavi

1. ↑  „Population Census". StatisticsBureau.
**Jugoslav Dobričanin** je rođen 9. marta 1956. godine u selu Dešiška, kod Kuršumlije, u Srbiji (tada Federativna Narodna Republika Jugoslavija).

Biografija
----------

Jugoslav Dobričanin je završio Vojnu akademiju u Beogradu 1980. godine i magistrirao na Filozofskom fakultetu na odseku za istoriju. Bio je pripadnik JNA, Vojske Jugoslavije i Vojske Srbije od 1975. do 2006. godine na više funkcija.

Predavao na katedri za vojnu istoriju i radio u Generalštabu.
Penzionisan je sa dužnosti Komandanta Vojnog odseka u Nišu u činu pukovnika.

U 5. 2007. godine pristupa reformističkoj stranci. Po njegovim rečima stranci je pristupio da bi ostvario suštinske interese naroda Srbije.

Reformistička stranka ga je kandidovala za Predsednika Srbije na predsedničkim izborima 2008. godine. Na ovim izborima, održanim 20. 1. 2008. godine, osvojio je 11.894 glasova ili 0,29 % od ukupnog broja izašlih glasača. 

Oženjen je, i ima dve ćerke Bojanu i Mariju, obe studiraju na Pravnom fakultetu u Nišu.

Vidi još
--------

* Reformistička stranka
* Izbori za predsednika Srbije 2008.

Spoljašnje veze
---------------

* Spot za predizbornu kampanju 2008.
* Intervju za „*Mondo*"
* Intervju za „*Svevesti*"
Ovo je članak o ličnosti iz mitologije.  Za epikurejskog filozofa, v. Idomenej iz Lampsaka.  

|  |
| --- |
|  |

**Idomenej** (starogrčki: ) bio je, u grčkoj mitologiji, sin Deukalionov, unuk Minoja i Pasifaje te stoga potomak Zevsov i Helijev. Bio je kralj celog Krita i gospodar tamošnjih stotinu gradova. Ponekad se naziva Likćaninom ili Knošaninom, po kritskim gradovima Liktu i Knososu.

Mitologija
----------

*Idomenejev povratak*, Jacques Gamelin, Tolouse
Idomenej, koga je odlikovala izuzetna lepota, bio je jedan od Heleninih prosaca. Idomenej je, zajedno s Merionom, sinom svog polubrata Molota, u 80 brodova predvodio Krićane u trojanskom ratu, u kojem se istakao kao jedan od najhrabrijih junaka. Uneo je pometnju u neprijateljske redove, borio se s Dejfobom i Enejom, bio je jedan od devetorice vojskovođa koji su se dobrovoljno javili za dvoboj s Hektorom, a naročito se istakao u borbi kod ahejskih lađa, u kojoj je usmrtio nekoliko Trojanaca. U borbi oko Patroklovog tela hteo je da se bori s Hektorom, ali se morao povući. Prema Filostratu, dok su se grčki junaci okupljali u Aulidi, kritski su poslanici došli Agamemnonu i obavestili ga da će mu se Idomenej pridružiti sa stotinu kritskih brodova, ako Agamemnon s njim podeli funkciju vrhovnog zapovednika.

Nakon zauzeća Troje Idomenej se srećno vratio kući, premda kasnije predanje kaže da ga je na povratku zahvatila oluja i da se tom prilikom Idomenej zavetovao da će žrtvovati Posejdonu ono što prvo sretne pri iskrcavanju, ako mu bog omogući siguran povratak u domovinu. Prva osoba koju je pri iskrcavanju sreo bio je njegov sin. Neki kažu da je Idomenej ispunio svoj zavet i žrtvovao sina, a drugi da ga je ipak poštedeo. Svi izvori slažu se u tome da se Idomenej nije dugo zadržao na Kritu, već da ga je morao napustiti, bilo zato što je žrtvovao sina, bilo zato što je Posejdon, zbog neispunjenog zaveta, poslao na ostrvo strašnu kugu. Idomenej je otišao u Italiju, iskrcao se na Salentinskom rtu, u Kalabriji, gde je podigao hram boginji Ateni i osnovao više gradova. Neki kažu da je potom iz Italije otišao u Kolofon, na obali Male Azije, da je živeo u blizini hrama Apolona Karskog i naposletku bio pokopan na planini Kerkafu.

Njegov kip u Olimpiji, rad vajara Onate, stajao je među kipovima junaka koji su se javili da se s Hektorom bore u dvoboju, a na Idomenejevom štitu nalazila se predstava petla. Njegov je grob pokazivan u Knososu, gde su on i Merion bili poštovani kao heroji.

Prijamov sin
------------

Pseudo-Apolodor spominje i jednog drugog Idomeneja, sina Prijamovog.

Literatura
----------

* Schmitz, Leonhard (1867), „Idomeneus (1)",  Smith, William, *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, Boston
* Srejović, Dragoslav; Cermanović-Kuzmanović, Aleksandrina (1989). *Rečnik grčke i rimske mitologije*. Beograd: Srpska književna zadruga.
**Infornografija** je složenica od riječi "informacija" i "pornografija". Označava ovisnost ili opsesiju akvizicijom, manipulacijom i dijeljenjem informacija. 

Prema Lawrencu Engu, glavna ideja iza koncepta infornografije je da je u modernom društvu "informacija smatrana ne samo vrijednim komoditetom s praktičnog gledišta, već nečime što stvara gotovo seksualno uzbuđenje, za čime žudimo i što uživamo loviti jer je posebno i daje nam moć." 

Izraz je populariziran kultnim cyberpunk anime serijalom Serial Experiments Lain (1998), jedanaesta epizoda kojeg je tako nazvana. Ideja se (bez eksplicitne upotrebe samog termina) uvelike primjenjuje u većini cyberpunk okruženja, gdje se informacija može smatrati valutom gotovo sama po sebi, ili skoro zasebnim svijetom.

Infornografi
------------

Ljudi koji "boluju" od infornografije su općenito ljudi koji uvelike uživaju u primanju, slanju, razmjeni i digitaliziranju informacija. Nerijetko im je nevažno o kakvim se informacijama radi i jesu li bitne ili trivijalne.

Problemi i posljedice
---------------------

Tehnologija omogućuje ljudima da stalno budu on-line, odnosno stalni pritok informacija, kojih ne manjka, što za posljedicu ima "gušenje" u informacijama i zanemarivanje off-line života. Javlja se pseudo-ADD, tj. umanjena sposobnost koncentracije, što za posljedicu ima izritiranost dugoročnim projektima, kao i negativan utjecaj na produktivnost, premda «ovisnici» imaju dojam da su zbog multi-taskinga produktivniji. Možda je i suvišno spomenuti da to znači ovisnost o tehnologiji, kao i neugodne posljedice kada ona nije dostupna. Može doći i do fizičke potrebe za informacijskim "fiksom", slično kao s narkoticima, konstantni dotok informacija pruža stimulaciju, zadovoljstvo i bijeg.

Budućnost
---------

Iako tehnologija sama po sebi ne stvara ovisnost, ipak omogućuje stalni pristup informacijama, a to može dovesti do ovisnosti, no to je u krajnjoj liniji nevažno, tehnologija je potrebna današnjoj civilizaciji, i vjerojatno će postajati sve potrebnijom, odnosno, ljudi sve ovisnijima. 

Infornografija, odnosno ovisnost o informacijama, trenutno ne predstavlja velik problem, no neizbježno se postavlja pitanje ne vodi li ta ovisnost nečemu opasnijem, tj. ekstremnijem od pomanjkanja koncentracije ili slabije produktivnosti ili zanemarivanja off-line života, pri čemu je teško izbjeći pesimistične prognoze o budućnosti odnosa čovjek-tehnologija kakve ispisuje primjerice Heidegger ili pak većina sci-fi/cyberpunk uradaka.

Izvori
------

1. ↑  thought experiments lain: infornography

Eksterni linkovi
----------------

* *Data Disease* Arhivirano 2007-08-31 na Wayback Machine-u, Tommy Bennett, *The Phoenix*
* *The Lure of Data: Is It Addictive?*, Matt Richtel, *The New York Times* (registracija mandatorna)
**Julius Plücker** (Elberfeld, 16. kolovoza 1801. – Bonn, 22. svibnja 1868.), njemački matematičar i fizičar. Sveučilišni profesor u Bonnu (1828.), Berlinu (1832.) i Halleu (1834.). U svojim djelima *Sistem analitičke geometrije* (njem. *System der analytischen Geometrie*, 1835.) i *Nova geometrija prostora* (njem. *Neue Geometrie des Raumes*, I–II, 1869.) uveo je u geometriju homogene i pravčaste koordinate (Plückerove koordinate). Začetnik je promatranja prostora ne samo kao skupa točaka nego i kao skupa pravaca, odnosno skupa ravnina. Došao je do značajnih rezultata u teoriji algebarskih krivulja (Plückerove formule). U fizici su značajna njegova istraživanja električnog izboja u plinovima i katodnog zračenja.

Geisslerova cijev
-----------------

*Glavni članak: Geisslerova cijev*
 Suvremena izrada Geisslerove cijevi.
**Geisslerova cijev** je staklena cijev s utaljenim elektrodama, u kojima se pod sniženim tlakom nalazi neki plin (na primjer neon ili helij) ili smjesa plinova. Nazvane su prema njemačkom staklopuhaču Heinrichu Geissleru (1814. – 1879), koji ih je izrađivao po narudžbi njemačkoga fizičara Juliusa Plückera (zato su se katkad nazivale i **Plückerovim cijevima**). Pri visokom naponu nastaje između elektroda u cijevi električno izbijanje, a zbog ionizacije plina nastaju i svjetlosne pojave. Cijevi namijenjene istraživanju svjetlosnoga spektra u sredini su stanjene u kapilaru. Od Geisslerovih cijevi razvile su se svijetleće cijevi, koje služe za rasvjetu i danas se, oblikovane u slova, znakove ili likove, vrlo mnogo upotrebljavaju za izradbu svijetlećih natpisa, reklama i slično. Boja svjetlosti ovisi o vrsti i tlaku plina u cijevi te o vrsti i boji stakla, a postiže se i dodatkom para nekih metala, pa tako cijevi punjene neonom svijetle crveno, one punjene argonom i živinim parama plavo, a natrijevim parama žuto itd.

Izvori
------

1. ↑   **Plücker, Julius**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2015.
2. ↑   **Geisslerove cijevi**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2015.
| Marra |
| --- |
| Dio |
| Pogled na kalderu DeribaPogled na kalderu DeribaPogled na kalderu Deriba |
| Dužina masiva: | 160 km |
| Širina masiva: | km |
| Površina masiva: | km² |
| Najviši vrh: | Deriba (3042 m) |
| Zaštićene oblasti: |  |
| Država: |  Sudan |

**Marra** arapski: جبل مرة/*Jabal Marra*) je vulkanski planinski masiv na zapadu Sudana.

Geografske karakteristike
-------------------------

Marra se prostire u dužinu od nekih 160 km jugozapadno od grada Fašera u Darfuru.
Masiv je najviši dio u slivu Nil-Jezero Čad.
Planine tog masiva prosječno su visoke 2200 metara, a najviši vrh kaldera Deriba ima 3.088 metara.

Na južnim padinama tog masiva izviru brojni vadiji pritoci rijeke Bahr el Arab.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Marrah Mountains, mountains Sudan*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 26.8. 2020.
2. 1 2  „*Deriba Caldera, Sudan*" (engleski). The Earth Observatory. Pristupljeno 26.08.2020.

Vanjske veze
------------

***Marra*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Marrah Mountains, mountains Sudan* (`en`)
*Za ostale upotrebe, v. Mini (razvrstavanje).*

**Mini** je britanski proizvođač malih automobila, koji se nalazi u sastavu BMW-a od 1994. godine.

Istorija
--------

Originalni Mini
Originalni Mini je bio ikona britanskih malih automobila proizvođača *British Motor Corporation* i njegovih naslednika. Originalni Mini se proizvodio od 1959. do 2000. godine. Prvi put na tržištu se pojavio 1959. godine, a samostalna marka automobila postaje 1969. godine. Na početku je nosio nazive Ostin seven (*Austin Seven*) ili Moris mini-minor (*Morris Mini-Minor*), asocirajući na dve marke kompanije Britiš motor korporejšn. U raznim varijantama zvao se i kantrimen (*countryman*), mouk (*moke*), *1275GT*, klabmen (*clubman*) i kuper (*cooper*), mini sa poboljšanim performansama.

Mini je imao nekoliko vlasnika. Prvobitno ga je proizvodila *British Motor Corporation*, koja je 1966. godine postala deo *British Motor Holdings*. *British Motor Holdings* se spaja sa *Leyland Motors* 1968. i formira se *British Leyland*. Osamdesetih godina 20. veka *British Leyland* doživljava bankrot, a Rover grupa koja je od 1988. godine deo *British Aerospace* (BAe), preuzima Mini. 1994. godine Rover grupu od *BAe* preuzima BMW. Godine 2000, Rover grupa se usled finansijske krize raspala, a BMW zadržava brend Mini u svom vlasništvu.

Mini je učestvovao na reli trkama u Monte Karlu sa modelom *Mini Cooper S*, osvojivši prvo mesto 1964, 1965. i 1967. godine.

Trenutno Mini proizvodi modele *hač* (kao naslednik originalnog Minija), *klabmen* (karavan), *kantrimen* (krosover) i *pejsmen* (mini krosover sa troja vrata). Hač i klabmen se proizvode u Oksfordu u Engleskoj, a kantrimen i pejsmen u pogonu *Magna Steyr* u Austriji. Modele koje je proizvodio su Mini (1959–2000), *Mini Moke* (1964–1993), *Mini E* (2009–2010), *Mini Coupé and Roadster* (2010–2015).

Galerija
--------

* Mini hačMini hač
* Mini kantrimenMini kantrimen
* Mini klabmenMini klabmen

Spoljašnje veze
---------------

***Mini (marka automobila)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mini: a brief history
* Istorijat marke Mini
**Infotainment** (č. ’infotejnment’) je izraz kojim se opisuje trendovi, odnosno tendencije suvremenih masovnih medija, pogotovo televizije da informativne sadržaje odnosno vijesti kombiniraju sa zabavom. Riječ potiče iz engleskog jezika, odnosno predstavlja složenicu od riječi *information* (informacija) i *entertainment* (zabava). U pozitivnom smislu se pod tima podrazumijeva nastojanje da se vijesti i informativni sadržaji prezentiraju na audiovizualno atraktivan, odnosno "zabavan" način. U negativnom smislu se pod time podrazumijeva uređivačka politika koja inzistira na "popularnim" i "atraktivnim" temama kao što su crna kronika, tračevi iz života celebrityja i sl. nasuprot važnim temama iz politike, ekonomije i kulture. U većini slučajeva se pod infotainmentom podrazumiejva ovo drugo, iako postoje primjeri medijskih kuća koje otvoreno sebe opisuju kao orijentirane na infotainment; jedan od primjer predstavlja RTL Televizija u Hrvatskoj.

Povezano
--------

* Žutilo

Eksterni linkovi
----------------

* Infotainment news by Telematics Update Arhivirano 2011-07-16 na Wayback Machine-u
* Information | Entertainment | News
* "Award winning Government infotainment"
* "Soft news and critical journalism eroding audiences"  Arhivirano 2005-04-30 na Wayback Machine-u
* "Tough times for hard news, but good journalism goes on"
* Mass Wire Media Association News
* UK graduate course in infotainment Arhivirano 2009-02-23 na Wayback Machine-u
* Category Management and infotainment/retailtainment Arhivirano 2008-03-06 na Wayback Machine-u
* That's Infotainment - Skeptical Inquirer
**Klima** (sa grčkog nagib, klima) kao meteorološki pojam je skup meteoroloških faktora i pojava koje u određenom vremenskom periodu čine prosječno stanje atmosfere nad nekim dijelom Zemljine površine. Pored meteorološkog, postoji i biološki i geografski pojam klime.

**Biološka klima** je kompleks klimatskih uvjeta koji s drugim čimbenicima neke određene sredine određuju postojanje, razvitak, razmnožavanje i premještanje živih organizama.

**Geografska klima** je skup atmosferskih stanja koja vladaju nad određenim dijelom Zemljine površine.

Klima se razmatra u planetarnim ili u kontinentalnim razmjerama - makroklima; u prizemnom zraku do 2 metra visine i na malom prostoru (polje, šuma, trg i sl.) - mikroklima, a u regionalnim ili lokalnim razmjerama - mezoklima. Znanost koja proučava značajke klima i klimatske procese je klimatologija.

Da bi se odredila klima nekog prostora, najprije je potrebno bilježiti podatke o vremenu u razdoblju od 25 do 30 godina. Nakon mjerenja izračunavaju se prosječne vrijednosti određenih elemenata prema kojima će se moći odrediti vrsta klime toga prostora. 

**Elementi klime** koji se uzimaju u obzir pri određivanju klime su insolacija, temperatura zraka, tlak zraka, smjer i brzina vjetra, vlažnost zraka, padaline, naoblaka i snježni pokrivač, a mijenjaju se pod utjecajem **klimatskih faktora ili modifikatora** (zemljopisna širina, reljef, raspodjela kopna i mora, morske struje, nadmorska visina, rotacija, revolucija, atmosfera, udaljenost od mora, jezera, tlo i biljni pokrov te utjecaj čovjeka).

***Klima*** na Wikimedijinoj ostavi
Kliješta za vanjske uskočnike
**Kliješta za uskočnike** (stariji naziv: **Seeger kliješta**) koriste se za ugradnju i skidanje uskočnika, koji služe kao osigurač od osnog pomaka osovine ili vratila, odnosno dijelova koji leže na osovini ili vratilu, ili su umetnuti u odgovarajuće kućište. Uskočnici se najčešće upotrebljavaju kao osigurači od ispada svornjaka, za pozicioniranje valjnih ležajeva na vratilu i u kućištu, te za osno pozicioniranje raznih strojnih dijelova (koloture, ramenice, zupčanici) na osovine ili vratila. 

Materijal kliješta za uskočnike je obično specijalni alatni čelik, koji je kovan, potpuno poboljšan i ojačan. Čeljusti su normalno polirane, površina kromirana prema EN 12540, a vrhovi brunirani. Ručke bi trebale biti izolirane plastičnom masom, zbog zaštite od električnog udara. 

Kliješta za uskočnike se dijele na:

* **kliješta za vanjske uskočnike**, koji se umeću u odgovarajuće oblikovan žlijeb na osovini ili vratilu (prema DIN 5254).
* **kliješta za unutarnje uskočnike**, koji se umeću u odgovarajuće oblikovan žlijeb u kućištu (prema DIN 5256).

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2017-02-28 na Wayback Machine-u "Konstrukcijski elementi I", Tehnički fakultet Rijeka, Božidar Križan i Saša Zelenika, 2011.
2. ↑   Arhivirano 2012-01-31 na Wayback Machine-u "Elementi strojeva", Fakultet elektrotehnike, strojarstva i brodogradnje Split, Prof. dr. sc. Damir Jelaska, 2011.
**Ineu** ili **Jenopolje** (rum. *Ineu*, mađ. *Borosjenő*) je grad u u zapadnom delu Rumunije, u istorijskoj pokrajini Krišana, u okrugu Arad. Rodno je mesto grofa Đorđa Brankovića, mlađeg brata mitropolita Save II.

Po popisu iz 2002. u gradu je živelo 10.216 stanovnika.

Prirodni uslovi
---------------

Nalazi se na obali reke Kereš, u zapadnom delu istorijske pokrajine Krišane, 57 kilometra severoistočno od Arada.

Grad je smešten na istočnom obodu Panonske nizije, u podnožju planine Bihor koja se izdiže istočno od grada. Nadmorska visina mesta je oko 115 metara. Područje na kojem se nalazi Ineu poznato je kao Zarand.

Istorija
--------

Ineu, u istoriji Srba nazivan ranije **Jenopolje**, poznat je kao jedno od sedišta Srba u 17. veku, kada su ovde stolovali Brankovići.

Stanovništvo
------------

Rumuni su pretežno stanovništvo Ineua (85,6%), zatim Mađari (8,4%) i Romi (5,1%).

Eksterni linkovi
----------------

***Ineu*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.ineu.ro Zvanična stranica grada Ineua
| Kraljevi Jude |
| --- |
| * + **Saul**
* + **David**
	+ **Solomon**
	+ Roboam
	+ Abijam
	+ Asa
	+ Jozafat/Jošafat
	+ Jehoram/Joram
	+ Ahazija
	+ Athalija
	+ Joaš
	+ Amazija
	+ Uzija
	+ Jotam
	+ Ahaz
	+ Ezekija
	+ Manaseh/Manasija
	+ Amon
	+ Josija/Jošija
	+ Joahaz
	+ Jehoiakim
	+ Jehoiahin
	+ Zedekija

---

Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

Joahin ili Jojakin, originalno **Ykhanya** (hebrejski: , što znači "Bog će utvrditi (svoj narod)", v. *Teoforija u Bibliji*; grčki: ιεχονιας, ), također i **Yhoyakhin** (hebrejski: , ), bio je kralj Jude, odnosno sin kralja Joakima i Nehushte kćeri Elthanana od Jeruzalema. Bio je suvremenik proroka Jeremije.

I William F. Albright i E. R. Thiele mu vladavinu smještaju u godinu 598. Pne. Počeo je vladati u Jeruzalemu u dobi od osamnaest godina (po Knjizi o Kraljevima, prema većini hebrejskih rukopisa Knjige Ljetopisa imao je tek osam godina), nakon što mu je otac umro nedugo nakon početka babilonske opsade Jeruzalema. Djeca su mu bila Assir i Salathiel.

Nakon vladavine od tri mjeseca i deset dana Babilonci su zauzeli grad i svrgnuli Joahina. Smatra se kako je opsada bila kratka jer je započela zimi kada je bilo malo hrane i mnogo izbjeglica u gradu.
Zedekija ga je zamijenio kao kralj u Jeruzalemu (*2 Ljetopisa* 36:9). Joahin je zajedno sa svojim dvorom, mnogim glavarima i majstorima Jude, bio prognan u Babilon gdje ga je u zatočeništvu držao Nabukodonosor II. Babilonski klinopisi datiran u 592. pne. spominju kako je Joahin ("*Ia-'-ú-kinu*") zajedno sa svojih pet sinova primao racije hrane u Babilonu. I u izgnanstvu su ga zvali kraljem.

U tridesetsedmoj godini ropstva (562. Pne.) ga je iz zatvora pustio Amel-Marduk, novi kralj Babilona.

Izvori
------

1. ↑  
Walton, John; Victor Harold Matthews, Mark W. Chavalas (2000). *The IVP Bible Background Commentary: Old Testament*. Intervarsity Press. ISBN 0-8308-1419-1 (hardback).

Eksterni linkovi
----------------

* Jehoiachin in Babylonia Arhivirano 2011-02-02 na Wayback Machine-u, discussion of the Babylonian evidence

|
|  |
| Joahin **Kuća Davidova**bočni ogranak od **Pleme Juda** |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**Joakim** | **kralj Jude**598. pne.– 597. pne. | Slijedi:**Zedekija** |
*Sveta Ana i Joakim* s kćeri Marijom
**Sveti Joakim i Ana** su kršćanski sveci, supružnici, roditelji Blažene Djevice Marije. Spomendan im je u Katoličkoj Crkvi 26. srpnja.

O Joakimu i Ani u Bibliji nema spomena, no zato se njihovo ime prvi put spominje u jednom apokrifnom spisu iz II. stoljeća. U prvih osam poglavlja toga spisa iznesene su neke pojedinosti, što se odnose na Marijino čudesno rođenje. Taj spis govori o Sv. Joakimu kao o vrlo bogatu čovjeku, ali koji je bio i pobožan i dobar pa je prihode svojih dobara dijelio u dvoje: jedan je dio davao narodu, a drugi prinosio kao žrtvu Gospodinu za otpuštenje svojih grijeha. Kad se jednog dana nalazio u hramu, prinoseći svoju žrtvu, neki Ruben, predbacivao mu je nevrijednost, zbog koje sa svojom Anom nema djece. U Izraelu, naime, nijedan pravednik nije ostao bez potomaka. To je Joakima vrlo pogodilo pa se za četrdeset dana povukao u pustinju posteći i moleći kako bi od Gospodina isprosio potomka. 

U međuvremenu je i Ana vapila Gospodinu moleći za plodnost. Ukazao joj se Božji anđeo i navijestio da će dobiti dijete. Po anđelu bio je obaviješten i Joakim te pozvan da se iz pustinje vrati kući. Poslušao je te u zahvalu prinio Gospodinu za žrtvu deset jaganjaca. Bogato je nadario i svećenika i narod. Ana je u velikoj starosti rodila kćerku i dala joj ime Marija. U trećoj godini roditelji su je prikazali Gospodinu. 

Istočni sveti Oci u svojim su propovijedima na Marijine blagdane s mnogo ljubavi, oduševljenja i pobožnosti slavili i njezine roditelje. Štovanje se Sv. Joakima na Zapadu razvilo mnogo kasnije nego na Istoku, a na Zapadu je Sv. Ana daleko više popularna nego Sv. Joakim. Njezinom je štovanju vrlo pridonio Ivan Trithemius svojom knjigom *Tractatus de laudibus sanctissimae Annae* (Rasprava o pohvalama presvete Ane – Mainz, 1494). Štovanje Sv. Ane naročito je raširena na europskom sjeveru: u Engleskoj, Francuskoj, Njemačkoj. Bretonci su prenijeli štovanje i u Kanadu.

U Kur'anu se Marijin otac naziva Imran.
**Kei Nishikori** (jap. **錦織 圭**, Matsue, 29. prosinca 1989.) japanski je profesionalni tenisač.

Životopis
---------

Nishikori je počeo trenirati tenis s pet godina. U 14. je godini preselio iz Japana u SAD, u teniski kamp Nicka Bollettierija na Floridi, gdje i danas trenira. U trenutku preseljenja nije znao ni riječ engleskoga. Sponzor preseljenja bila je zaklada Maasakija Morite, generalnog direktora Sonyja.

Godine 2006. osvojio je juniorski Roland Garros u igri parova. Prvi ATP naslov datira iz veljače 2008. 3:6, 6:1, 6:4 pobjeda nad Jamesom Blakeom u finalu američkog Delray Beacha. Te je godine ponio naslov najboljeg novog igrača na ATP Touru. Zbog ozljede je propustio veći dio 2009. i početak 2010. Na Grand Slam turnirima najdalje je otišao 2012. (četvrtfinale Australian Opena). U lipnju 2013. došao je do 11. mjesta na ljestvici najboljih tenisača.

Stil igre
---------

Nishikori je brz i fizički odlično pripremljen igrač osnovne crte. Svojom brzinom stvara prilike za poentiranje. Omiljene su mu tvrda i zemljana podloga, a najbolji udarac forehand. Slabije su mu strane nedostatak snage u odnosu na ostale vrhunske tenisače te sklonost ozljedama.

Osvojeni turniri
----------------

### Pojedinačno (3 ATP)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| **Br.** | **Datum** | **Turnir** | **Suparnik u finalu** | **Rezultat** |
| 1. | 11. veljače 2008. | Sjedinjene Američke Države Delray Beach, Florida | Sjedinjene Američke Države James Blake | 3:6, 6:1, 6:4 |
| 2. | 7. listopada 2012. | Japan Tokio | Kanada Miloš Raonić | 7:6(5), 3:6, 6:0 |
| 3. | 24. veljače 2013. | Sjedinjene Američke Države Memphis, Tennessee | Španija Feliciano López | 6:2, 6:3 |

Rezultati na Grand Slam turnirima
---------------------------------

| Grand Slam | 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Australian Open | - | 1k | - | 3k | 1/4f | 4k |
| Roland Garros | - | - | 2k | 2k | - | 4k |
| Wimbledon | 1k | - | 1k | 1k | 3k | 3k |
| US Open | 4k | - | 3k | 1k | 3k |  |

Plasman na ATP listi na kraju sezone
------------------------------------

| 2008. | 2009. | 2010. | 2011. | 2012. | 2013. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 63. | 418. | 98. | 25. | 19. | 14 |

Izvori
------

1. 1 2 3  ATP profil

Vanjske poveznice
-----------------

***Kei Nishikori*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica Šablon:Jpn oznaka(`en`)
* Profil na stranici ATP Toura (`en`)
Ovo je članak o američkoj porno glumici.  Za britansku porno glumicu, v. Keisha Kane.  
Ne poistovijećivati sa Kesha.

**Keisha** (25. oktobar 1966 - ) je američka pornografska glumica. Odrasla je kao dijete meksičko-indijanskog oca i majke švedskog porijekla, čime objašnjava svoj "egzotični" izgled koji joj je pomogao u karijeri. Nakon završetka srednje škole je radila kao sekretarica, potom kao operator linije za telefonski seks; porno-karijeru je započela nakon što ju je 1986. njen šef odveo na dodjelu nagrada XRCO. Mnogi su joj tamo ponudili posao, a odluku je donijela kada joj je rečeno da Traci Lords "vozi Ferrari". Prvi film je snimila iste godine, a sljedeće godine počela nastupati po SAD i Kanadi kao striptizeta. Porno-karijeru je prekinula 1996. kako bi upisala koledž, ali joj se vratila nakon diplome tri godine kasnije.

2006. je nastupila u mainstream filmskoj komediji *Beer League*.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

***Keisha*** na Wikimedijinoj ostavi

* playwithkeisha Službeni veb-sajt
* Transcribed Chat Arhivirano 2006-12-06 na Wayback Machine-u at Adult DVD Talk
* Biography at LukeIsBack.com
* Keisha na IMDb-u (`en`)
* Keisha na Internet Adult Film Database
* Keisha na Adult Film Database
**Institut** *(lat. instituo = postaviti, ustanoviti, obučavati; engl. Institute, njem. Institut)* je ustanova pod kojem se razumije predmet djelovanja **znanstveno-istraživačkog ili obrazovnog karaktera** (znanstvena institucija), ali ona je također sinonim za gospodarsku, kulturnu ili umjetničku organizaciju. U pravu pojam *institut* ima zasebno značenje (pravni institut). Institut ima točno definirane ciljeve istraživanja, a može biti samostalna organizacija ili tijelo u sustavu druge organizacije (npr. Sveučilište) kao znanstvena ustanova ili zavod.

Važne znanstvene institucije
----------------------------

Instituti koje se prvenstveno bave znanstveno-istraživačkom radu nazivaju se znanstvene institucije. U Hrvatskoj najpoznatije znanstvene instucije su:

* Institut Ruđer Bošković, proučava atomsku fiziku, zapošljava 500 znanstvenika i studenata.
* Institut društvenih znanosti Ivo Pilar, obuhvaća društvene i humanističke znanosti, nakladničku djelatnost, organizaciju znanstvenih i stručnih skupova, te bibliotečno-dokumentacijsku djelatnost, zapošljava 73 znanstvenika.
* Hrvatski institut za povijest, obuhvaća znanstvene projekte na području hrvatske povijesti.
* Staroslavenski institut, trenutno rade na projektu *Jezična, književna i paleografska istraživanja hrvatske glagoljske baštine*, zapošljavaju 22 znanstvenika i stručnjaka.

Trgovačka društva ili udruge koje nose naziv institut
-----------------------------------------------------

Naziv institut koriste i trgovačka društva (primjer: *Institut građevinarstva Hrvatske d.d.*) koje su profitnog karaktera i ne bave se pretežito ili nikako znanstvenim radom. Najogledniji su primjeri kozmetički saloni koji koriste naziv *institut za ljepotu*.

Veze
----

* Ustanova
* Organizacija
Kovanica koju je Juba dao iskovati u vrijeme rata protiv Cezara
**Juba I od Numidije** ili **Juba I** (cca. 85. – 46. pne.) bio je kralj Numidije u periodu od 60. pne. do 46. pne.

Na prijestolje je došao naslijedivši svog oca, kralja Hijempsala II. Prije toga je rimski vojskovođa Pompej oko godine 80. pne. pomogao vratiti prognanog Hijempsala na prijestolje, a zbog čega je mladi Juba u znak zahvalnosti postao njegov osobni saveznik. Prilikom posjeta Rimu ga je, pak, Julije Cezar povukao za bradu i tako uvrijedio, učinivši ga tako neprijateljem. Kada je godine 50. pne. tadašnji pro-cezarovski tribun Kurion predložio da se Numidija anektira Rimu, Juba je stao na Pompejevu stranu u sukobu koji će sljedeće godine eskalirati u Cezarov građanski rat.

Na samom početku rata je Sjeverna Afrika postala pompejsko uporište, te je Cezar poslao upravo Kuriona da je stavi pod svoj nadzor. Tokom kampanje je Kurion Jubu uspio poraziti u kod Utike, ali je nešto kasnije upravo Jubina intervencija dovela do katastrofalnog Kurionovog poraza na rijeci Bagradas.

Tri godine kasnije se Cezar osobno iskrcao u Sjevernoj Africi i porazio pompejance u bitci kod Tapsa. Juba, koji je sa svojim snagama zakasnio sudjelovati u bitci, počeo je bježati, ali su im cezarovske snage prepriječile put. Ne želeći pasti u zarobljeništvo, zajedno s rimskim vojskovođom Markom Petrejem je sklopio samoubilački pakt prema kome će jedan od njih poginuti u dvoboju, a preživjeli izvršiti samoubistvo. U dvoboju je Petrej ubio Jubu.

Jubin mladi sin Juba je zarobljen od Cezara i odveden u Rim gdje je bio odgajan među najeminentnijim porodcima, te poslije postao klijentski kralj Mauretanije.

Izvori
------



***Juba I od Numidije*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 193834025
* ISNI: 0000 0003 5709 3001
* SUDOC: 073367354

 |
**Imperijalizam** je politika neke države usmjerena na širenje neposredne ili posredne kontrole nad vanjskim teritorijima ili drugim državama u svrhu bogaćenja, dobijanja strateških resursa ili ostvarivanja vojnog, ekonomskog ili političkog primata u svijetu. 

U 19. vijeku imperijalizam je dobio novo značenje kao ideologija kojoj je svrha bila opravdati imperijalističku politiku, bilo vjerskim, rasnim, kulturnim ili nekim drugim argumentima. Jedna od najčešćih oblika te ideologije bila je teza o *Bremenu bijelog čovjeka*, prema kojoj su imperijalističke države kao imale dužnost pokoriti teritorije u Africi, Aziji i na Pacifiku kako bi tamošnjim primitivnim domorocima donijele blagodati zapadne civilizacije. 

Imperijalizam, koji se u svojoj najekstremnijoj formi pokazao za vrijeme Utrke za Afriku, bio je jedan od ključnih uzroka prvog svjetskog rata. Zbog toga ga je Lenjin nazvao posljednjim stadijem kapitalizma, a i među ne-komunističkom inteligencijom je stekao pejorativno značenje. 

Kao termin se nastavio koristiti čak i nakon drugog svjetskog rata i raspada evropskih kolonijalnih imperija, pogotovo u svrhu opisa hladnoratovskih postupaka SAD i SSSR. 

Mnogi drže da imperijalizam nikada nije nestao, nego da se jednostavno transformirao u druge oblike, od kojih je najčešće spominjan američki kulturni imperijalizam. Mnogi danas globalizaciju smatraju oruđem američkog imperijalizma.

Vanjske veze
------------

***Imperijalizam*** na Wikimedijinoj ostavi

* Explanations of Japan’s Imperialistic Expansion, 1894-1910 Arhivirano 2006-09-10 na Wayback Machine-u
**Urođeno ponašanje** ili **instinkt** (iz ((lat.)) = impuls, inspiracija, nagon) svojstven je nagon živog organizma prema određenom ponašanju. Utječe na raspoloženje i na aktivnosti za postizanje cilja. Urođena ponašanja su doslovno prirođeni, naslijeđeni obrasci koje postoje bez potrebe učenja. Instinkt je složen i kompleksan lanac bezuvjetnih refleksa.

Važni su u osiguravanju kritičnih potreba organizma primjerice u reprodukciji, dobivanju hrane, obrane od opasnosti, komunikacije itd. 

Prema psihologiji, ljudska bića nemaju instinkte, već nagone. Razlika je u tome što instinkti, kao takvi, motiviraju ponašanje na način da se ne mogu spriječiti, dok su nagoni podložni ljudskoj volji, npr. ljudski nagon za spolnim odnosom, koji ljudi mogu voljom zatomiti, dovodeći do apstinencije.

Znanost koja se bavi pitanjima urođenog ponašanja je etologija.

Primjeri
--------

Morske kornjače kad se izlegu na plaži automatski odlaze prema oceanu, pčele komuniciraju plesom u smjeru izvora hrane bez formalnih instrukcija. Ostali primjeri uključuju borbe ili ponašanja udvaranja životinja ili izgradnju gnijezda.
**Nefʿī** (نفعى; Hasankale, oko 1572. – Istanbul, 1635.) je bio turski pjesnik i satirik.

Biografija
----------

Nefʿī je od malih nogu imao savršeno obrazovanje, koje je počelo u rodnoj Hasankale a nešto kasnije nastavilo u erzurumskoj medresi, gdje je čitao poznata djela iz persijske književnosti, proučavao arapski i persijski. U to vrijeme je počeo i pisati prve poezije. Došao je u Istanbul nešto prije 1606. godine, kada se bilježi da je bio nadzornik jednog rudnika. Njegovo pravo ime je vjerojatno bilo ʿÖmer. Pokušao sa svojom poezijom pridobiti sultanovu naklonost, što nije uspjelo s Ahmetom I (vladao 1603–1617) niti s Osmanom II (vladao 1618–1622), tek će za vrijeme sultana Murata IV (vladao 1623–1640) ući u krug dvorskih književnika jer je sultan prepoznao u njemu poetsku nadarenost i dodijelio mu stipendiju. Nefʿī je bio vrstan pjesnik i možda najznačajniji lirski autor turskog 17. vijeka, dok će djelomice ostati u pamćenju zbog svoje ironije i satiričnog nadahnuća. Bio je pod jakim utjecajem klasične persijske poezije, ali je također razvio tursku kasidnu formu. Pored oda, posebno o sultanu Muratu IV, Nef'i je pisao sarkastične i često oštre stihove upućene protiv određenih vladinih službenika. Zbog žestokih književnih napada na visoke službenike, pogubljen je 1635. godine davljenjem u šumi blizu Topkapija na zahtjev Bayram-paše. Njegovo tijelo je potom bačeno u more.

Djela
-----

* *Sihâm-ı Kazâ*
* *Türkçe Dîvan*
* *Farsça Dîvan*
* *Tuhfetü’l-uşşâk*

Vanjske veze
------------

Bilješke
--------

1. ↑  Bayram Paşa ili Ladikli Bayram Paşa, umro 21. marta 1638, bio je veliki vezir od februara 1637. do augusta 1638. Prije toga je služio kao guverner Egipta od 1626. do 1628. Oženio je Hanzade Sultan, kćer sultana Ahmeta I, dakle nosio je titulu *damata*. Pogubljen je po naredbi sultana Murata IV.

Izvori
------

Bibliografija
-------------

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 73965878
* LCCN: n89616043
* ISNI: 0000 0000 8394 1703
* GND: 119476118
* SUDOC: 148678890
* BNF: cb12546070r (podaci)

 |
**Julije Konstancije** (*Julius Constantius*, ? - septembar 337) bio je rimski plemić i velikodostojnik rodom iz Konstantinove dinastije. Rođen je iza 289. kao sin Konstancija Klora i njegove druge supruge Flavije Maksimijane Teodore. Car Konstantin mu je bio stariji polubrat. 

Bio je oženjen dva puta. Prvi put je bio oženjen za rimsku plemkinju Galu, sa kojom je imao dva sina - od kojih je jedan postao kasniji car Konstancije Gal - te jednu kćer. Drugi put se oženjio za Bazilinu, kćer Julija Julijana s kojom je imao sina, budućeg cara Julijana Apostata.

Pred kraj Konstantinovog života je bio u dobrim odnosima sa polubratom. Konstantin ga je pozvao na dvor u Konstantinopolju i imenovao konzulom za 335. godine. Međutim, nedugo nakon Konstantinove smrti je zajedno sa jednim od svojih sinova ubijen u velikoj vojničkoj pobuni, prilikom koje su stradali mnogi članovi carske porodice, a za koje se sumnjičilo careve Konstansa I i Konstancija II.

Izvori
------



| Političke funkcije
 |
| --- |
| Prethodi:**Amnius Anicius Paulinus, Flavius Optatus** | **Konzul Rimskog Carstva**335*Gaius Caeionius Rufius Albinus* | Slijedi:**Virius Nepotianus, Tettius Facundus** |
Monotipija Pola Gogena, *Dve Tahićanke* (1902)
Monotipija Edgara Dega, *San* (1883-85)

  

**Monotipija** (fr. *monotype*, eng. *monotype*) je grafička tehnika kojom se najčešće dobija samo jedan otisak. Iako se po principu otiskivanja svrstava među grafičke tehnike, neki je stručnjaci ne smatraju takvom zbog nemogućnosti umnožavanja, što je jedna od osnovnih karakteristika grafike. Ipak, monotipija se najčešće proučava kao sastavni deo grafičkog opusa jednog umetnika.

Princip
-------

Termin **monotipija** ne označava usko definisanu tehniku, već princip otiskivanja u jednom primerku, uz nemogućnost da se napravi još identičnih otisaka. Monotipija se može dobiti na više načina, a osim jednobojnih, najčešće u crnoj ili smeđoj boji, susrećemo i višebojne monotipije. Podrazumeva se da se za svaku boju mora izraditi posebna matrica.

Jedan od načina izrade monotipije je da se na litografski kamen, metalnu ili staklenu ploču nanese štamparska boja. Na tako pripremljenu matricu se pričvršćuje papir i pri tom se kontrolom pritiska obezbeđuje da se on ne zalepi previše za nanesenu boju. Po papiru se crta olovkom ili neki drugi zašiljenim predmetom. Svaki pritisak na ploču skida štamparsku boju, a na strani papira prilepljenoj za nabojenu ploču ostaje otisak. Kada je crtež gotov, otisak na papiru je u pozitivu, dok je na ploči isti crtež ostao u negativu. Taj crtež u negativu se može potom otisnuti na drugi list papira trljanjem nekim zaobljenim predmetom. Ovaj princip izrade monotipije je najčešće koristio Pol Gogen (1848-1903).

Drugi princip se sastoji u direktnoj izradi crteža na ploči uz pomoć četke i razređene štamparske boje. Tako izrađeni crtež se otiskuje ručno ili uz pomoć prese. Dobijeni otisak je u negativu u odnosu na crtež izdrađen na samoj matrici. Ovaj princip je za izradu svojih monotipija koristio Edgar Dega (1834-1917).

Iako se najčešće izrađuje samo jedan otisak, nisu retki slučajevi postojanja dva otiska, pri čemu je drugi, podrazumeva se, značajnije slabijeg intenziteta. Otisak dobijen tehnikom monotipije je takođe moguće preneti putem tehnike transfera na litografski kamen, i tako omogućiti njegovo dalje umnožavanje ovom grafičkom tehnikom. Dobar primer ova dva principa su upravo monotipije Edgara Dega. 

Za izradu monotipija se mogu koristiti razne podloge i osim štamparskih i druge boje.

Ova u osnovi jednostavna grafička tehnika se može s velikim uspehom primeniti u školskim uslovima. Prikladna za rad sa decom u osnovnoj školi, jer pruža mogućnost razvijanja, kako kreativnih tako i likovnih sposobnosti. Može se koristiti i u kombinaciji sa drugim likovnim tehnikama.

Literatura
----------

1. Dževad Hozo, *Umjetnost multioriginala,* Prva književna komuna Mostar, 1988.

Spoljašnje veze
---------------

***Monotipija*** na Wikimedijinoj ostavi
Grettir, protagonist jedne od najvažnijih islandskih saga
**Islandske sage** (isl. *Íslendingasögur*), od kojih su mnoge poznate kao obiteljske sage, su historijska prozna djela koja uglavnom opisuju događaje na Islandu tokom 10. vijeka i početkom 11. vijeka koje se naziva dobom saga. Sage su najpoznatiji primjerci islandske književnosti.

Islandske sage su književni fenomen 13. vijeka i 14. vijeka. One su usmjerene na historiju, pogotovo na rodoslovlje i obiteljsku historiju. One odražavaju sukob koji je nastao u društvu između druge i treće generacije islandskih doseljenika.

Autori ovih saga su nepoznati. Naučnici vjeruju da je jednu od njih, Egilovu sagu, napisao Snorri Sturluson potomak junaka iz saga, ali to ostaje nerazjašnjeno. Standardna suvremena izdanja islandskih saga su poznata kao Íslenzk Fornrit.

Izvori
------

1. ↑  Egil's Saga, English translation, Penguin Books, 1976. uvod od Hermanna Palssona i Paula Edwardsa, str. 7.

Vanjske veze
------------

* Islandske sage Web stranica sa svim islandskim saga zajedno s prijevodom na engleski i neke druge jezike
* Islandske sage na heimskringla.no
* Sagnanet Fotografije nekih originalnih rukopisa
Menthu
**Menthu** ili **Monthu** je egipatsko božanstvo. Njegova druga imena su **Montju**, **Ment**, **Montu**, **Monto**, **Mont** i **Minu'thi**.

Menthu je bio bog rata. Etimologija njegovog imena znači "nomad". Smatra se i oblikom boga Sunca Ra, pa tako nastaje Menthu-Ra. Predstavlja pobjedu i snagu. Bio je posinak Mut, ali ga je odbacila kad se udala za Amona. Sa Amonom je imala jedno dijete - Khonsua. Budući da su Egipćani smatrali bika svetom životinjom, a također i agresivnom, bik je smatran simbolom rata i Menthua. Mogao se pretvoriti u bijelog bika crnog lica. Najbolji generali bili su "moćni bikovi" i "sinovi boga Menthua". Ramzes II. veliki ratnik, poznat po bici kod Kadeša, pobijedio je neprijatelje "kao Menthu, gospodar Tebe". Tijekom Novog kraljevstva građeni su veliki hramovi u čast Menthua. Mentuhotep - nekoliko se faraona u Starom kraljevstvu tako zvalo, a to znači "Menthu je zadovoljan".

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Menthu** |

| * p
* r
* u
Egipatska mitologija |
| --- |
| Eneada Heliopolisa | Atum • Šu • Tefnut • Geb • Nut • Oziris • Izida • Set • Neftis |
| Ostala veća božanstva | Amon • Anubis • Apop • Apis • Aton • Bat • Bast • Thoth • Hator • Horus • Khepri • Khonsu • Ma'at • Min • Neit • Ptah • Ra • Sekhmet • Set • Sobek • Uapuat • Heryshaf |
| Ogdoada Hermopolisa | Amon • Amaunet • Huh i Hauhet • Kuk i Kauket • Nun |
| Ratna božanstva | Anhur • Bast • Maahes • Pakhet • Sekhmet |
| Deificirani koncepti | Khonsu • Hapy • Ma'at • Min • Renenutet • Šai • Hu • Saa |
| Ostala božanstva | Bes • Hnum • Seker • Sešat • Tawaret |
**Kanal Ri** je županijska televizija koja svoj program emitira od 3. prosinca 1999. godine. Na početku emitiranja Kanal Ri je emitirao na 36. kanalu UHF-a, za šire područje grada Rijeke i okolice.

Kanal Ri smješten je u samom središtu grada, iza gradskog Korza, u prostoru zgrade nekadašnjeg Municipija (poznate i kao stare Vijećnice).

Sredinom siječnja 2003. Kanal Ri je počeo s emitiranjem na višoj koncesijskoj razini - sa svojih novih odašiljača na Učki, Trsatu, Cresu, Martinšćici, Osoru, Rabu, Malome Lošinju i Grobniku, program Kanala Ri može pratiti više od pola mlijuna potencijalnih gledatelja, od Mošćeničke Drage, pa sve do Zadra, tako i s područja Istre, te otoka Krka, Cresa, Lošinja i Raba, te većeg dijela otoka Paga. S novim odašiljačima pokrivena je Primorsko-goranska te dijelovi Istarske i Ličko-senjske županije.

Kanal RI, i ako do nedavno gradska televizija radio je i programe zahtjevne produkcije kao što su izravni prijenos Riječkog karnevala, jedriličarsku regatu "Fiumanka", Atletskog mitinga, Melodije Kvarnera i slične.

Glavni i odgovorni urednici:

* Tomislav Jakić 1999-2001
* Mario Lipovšek Battifiaca 2001-2005
* Sanja Tumara 2005-

Vanjske veze
------------

* Službene stranice Kanala Ri

| * p
* r
* u
Zemaljska televizija u Hrvatskoj |
| --- |
| Nacionalni | 

|  |  |
| --- | --- |
| Javni programi | HRT 1 • HRT 2 • HRT 3 • HRT 4 |
| Privatni programi | RTL • Nova TV • RTL 2 • Doma TV • Sportska televizija • RTL Kockica • Croatian Music Channel |

 |
| Regionalni | 

|  |  |
| --- | --- |
| D01 | Plava Vinkovačka • Televizija Slavonije i Baranje • Osječka televizija |
| D02 | Slavonskobrodska televizija • Plava TV |
| D03 | Varaždinska Televizija |
| D04 | Jabuka TV • Mreža TV-Zagreb • Z1 |
| D05 | Kanal Ri • TV Nova |
| D07 | Diadora TV |
| D08 | TV Jadran • Mreža TV-Split |
| D09 | Dubrovačka televizija • Libertas TV |

 |
| Lokalni | 

|  |  |
| --- | --- |
| d044-d045-d046 | Trend TV • Laudato TV |
| d072 | Televizija Šibenik |
| L-ZA | Televizija Zapad |

 |
**Nereide**  
Arheološki muzej u Atini, Grčka
**Nereide** ili **nerejide** (grč. *Nereides*, lat. *Nereides*) su bile kćerke morskog boga Nereja i njegove žene Doride, morske nimfe.

Mitologija
----------

Nereide su bile niže boginje koje su naseljavale „*unutrašnje more*", more koje je zapljuskivalo obale na kojima su živeli ljudi. Prema različitim izvorima bilo ih je od 50 do 100. Homer ih imenom pominje samo 44.

Nereide su živele uz stenovite obale, u srebrnim pećinama na samom morskom dnu, i bavile su se muzikom i plesom. Kao i njihovi roditelji, koji su imali blagu narav, i Nereide su pružale zaštitu pomorcima, a njihovi kipovi još i danas ukrašavaju pramce brodova, kao i fasade kuća na obalama Sredozemnog mora.

Od svih nereida najviše su se proslavile dve:

* Amfitrita - žena boga mora Posejdona
* Tetida - majka ahejskog junaka Ahileja

Po Nereidama je dobio ime prirodni satelit planete Neptun, Nereida.

O Neridama
----------

Iz antike su se sačuvalo bezbroj prikaza Nereida: na vaznama, mozaicima, reljefima, kao i na nadgrobnim spomenicima gde se javljaju u pratnji značajnijih bogova.

Jedan od najpoznatijih umetničkih spomenika sa njihovim likovima jeste „*Spomenik nerida*" u Ksanti u Maloj Aziji, koji se danas nalazi u Britanskom muzeju u Londonu.

Spoljašnje veze
---------------

***Nereide*** na Wikimedijinoj ostavi

* Nereide u klasičnoj literaturi i umetnosti
**Islamska zajednica Bošnjaka u Njemačkoj** (IZBNJ) (njem.: *Islamische Gemeinschaft der Bosniaken in Deutschland*) je vjerska organizacija Bošnjaka muslimana na području Njemačke. 

Najviši predstavnik Islamske zajednice Bošnjaka u Njemačkoj je glavni imam. Islamska zajednica Bošnjaka u Njemačkoj je do danas u okviru Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini na nivou medžlisa. Kao takva, sastavni je dio Mešihata Islamske zajednice Bošnjaka u Zapadnoj Evropi, zbog čega je reis-ul-ulema vrhovni poglavar Bošnjaka muslimana i u Njemačkoj.

Položaj IZBNJ-e na karti Islamske zajednice Bošnjaka u Zapadnoj Evropi
Sjedište Islamske zajednice Bošnjaka u Njemačkoj nalazi se u Wiesbadenu.

Historija
---------

Prva muslimanska zajednica Bošnjaka u Njemačkoj osnovana je 1978. godine u Aachenu. Prije rata u Bosni i Hercegovini, bilo je oko 20 zajednica u Njemačkoj, koje su se ubrzo povećale nakon 1992. godine zbog dolaska velikog broja izbjeglica i raseljenih lica iz Bosne i Hercegovine, te je broj od oko 50 udruženja dostigao u januaru 1994. godine Vršitelj dužnosti reis-ul-uleme Mustafa ef. Cerić, koji je tada bio u Njemačkoj, 10. januara 1994. godine imenovao je Mustafu ef. Klanco za glavnog imama u Njemačkoj.

Krajem 1994. godine osnovana je krovna organizacija kao "Udruženje islamskih zajednica Bošnjaka u Njemačkoj e.V. (VIGB)" u Dortmundu. Udruženje islamskih zajednica Bošnjaka u Njemačkoj e.V. (VIGB) je kasnije preimenovana u Islamsku zajednicu Bošnjaka u Njemačkoj koja je organizovana u šest regionalnih jedinica.

Spoljašnje veze
---------------

* Islamska zajednica Bošnjaka u Njemačkoj

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| p • r • uIslamska zajednica Bošnjaka u Zapadnoj Evropi |
| --- |
|  |
| **Krovne organizacije** | • Austrija • Belgija • Danska • Francuska • Holandija • Italija • Norveška • Njemačka • Finska • Švedska • Švicarska • Velika Britanija i Republika Irska • |

 |