recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Lochgilphead** (škotsko-gelski: *Ceann Loch Gilb*) je gradić na zapadu
Škotske od 2,392 stanovnika, on je i administrativni centar područnog savjeta 
i namjesništva Argyll i Bute.

Geografske karakteristike
-------------------------

Lochgilphead leži u ulazu zaljevu (loch) Gilp (koji je dio puno većeg Zaljeva Fyne), na mjestu gdje kanal Crinan izlazi 
u Irsko more.

Historija
---------

Lochgilphead je dugo bio malo ribarsko selo, onda je planski izgrađen 1790. nakon što je dovršena cesta od Inveraraya 
do Campbeltowna. Veliki poticaj u njegovu razvoju bila je izgradnja kanala Crinan od 1793. do 1801. kojim je skraćena 
plovidba oko poluotoka Kintyre.

Danas je Lochgilphead, osim što je administrativni centar, ljetovalište i poznata turistička destinacija Škotske.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: Scotland" (engleski). City population. Pristupljeno 4. 12. 2014.
2. 1 2 3 4 5   „*Lochgilphead*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 05. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

***Lochgilphead*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lochgilphead* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Nova klasična ekonomija** predstavlja školu u makroekonomiji, koja je okončala dominaciju klasičnog kejnzijanizma. Pojavila se tokom 1970-tih godina, a predvodi je nobelovac Robert Lukas.

Nova klasična ekonomija (NKE) predstalja makroekonomsku ekstenziju neoklasične (mikro)ekonomije. Odatle proističe snažan naglasak NKE na mikroekonomskim osnovama makroekonomije. U osnovi, NKE izvodi makroekonomske agregate (GDP, zaposlenosti itd) iz opšte ravnoteže tržišta u jednoj ekonomiji. NKE se zasniva na tri osnovne pretpostavke. Prvo, da se tržišta čiste, tj. da cene i količine variraju tako da se izjednačavaju tražnja i ponuda. Drugo, pojedinci (i firme) poseduju nesavršene informacije. I treće, i kritično, da se očekivanja pojedinaca (i firmi) formiraju u skladu sa teorijom racionalnih očekivanja. Teorija racionalnih očekivanja kaže da pojedinci racionalno previđaju budućnost, odnosno da daju najbolju moguću prognozu a na osnovu svih raspoloživih informacija.

Jedna od propozicija NKE je da će ekonomija dostići prirodnu stopu nezaposlenosti i da će pokušaji države da promeni to ravnotežno stanje biti parirani kontraakcijom ekonomskih agenata. U NKE svetu nezaposlenost je uvek dobrovoljna, jer nezaposleni uvek mogu da se zaposle, ali za nižu zaradu.

NKE priznaje postojanje privrednih ciklusa, ali njena teorija realnih privrednih ciklusa, koju su razvili nobelovci Fin Kidland i Edvard Preskot, uzrok ekonomskih fluktuacija nalazi u spoljnim šokovima koje ekonomija doživljava, a ne u unutrašnjim neravnotežama same ekonomije.
**Loch Leven** prevedeno **Jezero Leven** (škotsko-gelski: *Loch Lìobhann*) je slatkovodno jezero u sredini Škotske.

Geografske karakteristike
-------------------------

Jezero Loch Leven leži na teritoriju današnjeg područnog vijeća Perth i Kinross, odnosno historijskog countya Kinross-shire.

Loch Leven ima gotovo kružni oblik sa dijametrom od nekih 5 km.Ono je jedno od najplićih jezera Škotske prosječne dubine od samo 4,5 metara.Zbog tog je stanište brojnih pataka i gusaka koje se tu gnijezde i prezimljuju.

Jezero se hrani vodama brojnih kratkih vodotoka sa okolnih brda, a otječe rijekom Leven u estuarij Firth of Forth u Sjeverno more.

Jezero je poznato među ribolovcima po svojim potočnim pastrvama (*Salmo trutta*), koje su poslužile za poribljavanje brojnih voda širom svijeta

Zanimljivosti
-------------

Na najvećem od 7 otoka - St. Serf’s nalaze se ruševine samostana kojeg su osnovali 1150. augustinci doselivši se iz St Andrewsa. Na otoku Castle leže ostatci zamka Lochleven, s kraja 14. vijeka, poznatog po tome što su u njemu bile zatvorene brojne poznate ličnosti iz škotske historije među njima i kraljica Mary koja je tu 1567. potpisala svoju abdikaciju.

Za vrijeme njezina bijega - 1568. ključevi zamka pali su u jezero, pronađeni su 300 godina kasnije.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Loch Leven*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 18. 1. 2015.

Vanjske veze
------------

***Loch Leven (Kinross)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Loch Leven* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Joško Ćaleta** (Trogir, 1964.), hrvatski je etnomuzikolog, glazbenik i skupljač hrvatskog tradicijskog glazbenog narodnog blaga.

Životopis
---------

Rodio se je u Trogiru 1964. godine. Studirao je na splitskom sveučilištu, na kojem je diplomirao na glazbenom odjelu. Poslijediplomski je studij pohađao u kanadskom Vancouveru, gdje je magistrirao na sveučilištu British Columbija. 

Još kao student je počeo glazbeničku karijeru. Prvo je pjevao u klapi Trogiru, a zatim je bio umjetnički voditelj te iste klape. Poslije je vodio klapu Radovan, klapu Kairos, klapu Zvonimir (Vancouver), trogirske pučke pjevače, Omiš, Nostalgiju, Jelsu, Sagenu te zagrebačku klapu Dišpet. S vancouverskim mješovitim pjevačkim zborom Zvonimir je dvaput pobijedio na natjecanjima kanadskih pjevačkih zborova u kategoriji najboljeg etničkog zbora.

Danas radi u zagrebačkom Institutu za etnologiju i folkloristiku.

Njegova glazbeno-konzervatorsko-istraživačka djelatnost je usmjerena prema hrvatskoj tradicijskoj glazbi iz hrvatskih sredozemnih (klape) i dinarskih krajeva (gusle). 

Na hrvatskim glazbenim smotrama često je članom ocjenjivačkih sudova, a najpoznatiji je omiški Festival dalmatinskih klapa.

Član je nekoliko glazbenih i etnoloških društava, a u Hrvatskoj Hrvatskog muzikološkog društva i Hrvatskog etnološkog društva.

Izvor
-----

* FDK Arhivirano 2008-04-21 na Wayback Machine-u Joško Ćaleta
* Mačevni plesovi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 317091079
* GND: 1076564283

 |
**Mihajlo Mikolajovič Kucin** (ukr. *Михайло Миколайович Куцин*; 15. august 1957 - ) je ukrajinski profesionalni oficir, poznat po tome što je u prvim mjesecima sukoba sa proruskim separatistima bio načelnik Generalštaba, odnosno glavni zapovjednik Oružanih snaga Ukrajine.

Karijeru je započeo 1974. u Sovjetskoj armiji, a 1978. je diplomirao na Blagoveščenskom višem tenkovskom komandnom učilištu u Moskvi. Nakon toga je služio u sovjetskim oklopnim jedinicama u Istočnoj Njemačkoj, a od 1980. do 1987. se školovao na akademiji Malinovski. Od 1990. do 1992. je bio načelnik štaba tenkovskog puka u Bjeloruskom vojnom okrugu.

Nakon raspada SSSR je došao u rodnu Ukrajinu, gdje je od decembra 1992. služio u tamošnjim oružanim snagama. Sa vremenom je napredovao u službi, a 2010. postao zamjenik ministra obrane.

Nakon euromajdanskog prevrata ga je novi predsjednik Oleksandr Turčinov imenovao na mjesto načelnika Generalštaba 28. februara 2014. Za nekoliko tjedana su počeli eskalirati sukobi sa separatistima, kojima se ukrajinske redovne snage nisu znale adekvatno suprotsraviti. 2. jula 2014. je Kucin u sukobima sa separatistima ranjen. Dok se oporavljao u bolnici, novoizabrani predsjednik Petro Porošenko je slijedeći dan na njegovo mjesto postavio Viktora Muženka.

Vanjske veze
------------

* Начальник Генерального штабу — Головнокомандувач Збройних сил України Куцин Михайло Миколайович // Офіційний сайт Міністерства оборони України
**Longin** (svetovno *Ljubomir Tomić*, Fenlak kod Arada, 16/29. april 1893 — Manastir Tavna, 25. avgust 1977) je bio episkop Srpske pravoslavne crkve.

Svetovni život
--------------

Episkop Longin (svetovno, Ljubomir Tomić) rođen je 29. aprila 1893. u Fenlaku, Eparhija temišvarska, od roditelja Timotija i Misirke.

Monaški život
-------------

Po završenoj osnovnoj školi stupio je u manastir Grgeteg. Zamonašio ga je na Petrovdan 1919. arhimandrit Danilo (Pantelić), nastojatelj manastira Grgetega, potonji episkop dalmatinsko-istrijski. U čin jerođakona rukopoložio ga je episkop temišvarski dr Georgije (Letić). Kao dvorski đakon završio je srednju školu, bogosloviju u Bitolju i bogoslovski fakultet u Beogradu. Na praznik Sv. arhanđela Mihaila 1938. patrijarh srpski Gavrilo ruopoložio je arhiđakona Longina u čin prezvitera, a na Svetog Nikolu proizveo ga u čin arimandrita. Do izbora za episkopa bio je na dužnosti ekonoma bogoslovskog seminara u Sremskim Karlovcima, ekonoma patrijaraškog dvora u Beogradu, nastojatelja manastira Ravanice (Vrdnik) i Beočina. Arhimandritu Longinu pripada velika zasluga što su mošti sv. cara Uroša, sv. kneza Lazara i sv. pravednog Stefana Štiljanovića spasene 1941. od uništenja i prenete 1941. u beogradsku Sabornu crkvu.

Episkopsko zvanje
-----------------

Za episkopa zahumsko-hercegovačkog arhimandrit Longin je izabran 1951. godine i hirotonisan 1. jula iste godine. U ovoj
eparhiji episkop Longin je ostao do 1955. a tada je prešao u Eparhiju zvorničko-tuzlansku. U ovoj eparhiji episkop Longin je posebnu pažnju poklonio podizanju novih parohijskih hramova i školovanju svešteničkog i monaškog kadra. Umro je 25. avgusta 1977. u manastiru Tavni, gde je i sahranjen.

Spoljašnje veze
---------------

* Sava Vuković: Srpski jerarsi Arhivirano 2013-12-02 na Wayback Machine-u
* Zvanična stranica Eparhije zvorničko-tuzlanske Arhivirano 2011-03-04 na Wayback Machine-u

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Nikolaj (Jokanović)** | **episkop zahumsko-hercegovački1951—1955.** | Nasljednik:**Vladislav (Mitrović)** |
John Poindexter
Admiral američke RM **John Marlan Poindexter** (rođen 12.8. 1936. u Odonu u saveznoj državi Indiana) je američki admiral, državni službenik i poslovni čovjek najpoznatiji po tome što je bio zamjenik savjetnika za nacionalnu sigurnost, odnosno savjetnik za nacionalnu sigurnost u administraciji američkog predsjednika Ronalda Reagana.

Poindexter je godine 1958. stekao diplomu inženjera na mornaričkoj akademiji u Annapolisu. Od 1961. do 1964. je sudjelovao u nizu istraživačkih projekata na Caltech|Kalifornijskom institutu za tehnologiju, gdje je stekao diplome iz fizike i nuklearne fizike.

Poindexter je istovremeno služio na niz dužnosti u američkoj ratnoj mornarici, gdje je bio jedan od pionira u korištenju kompjutera u upravljanju ratnim operacijama.

Godine 1981. predsjednik Reagan je imenovao svojim vojnim savjetnikom. 1983. godine je postao zamjenik, a 1985. i savjetnik za nacionalnu sigurnost. Na svom položaju je odigrao važnu ulogu u razvoju programa *Ratovi zvijezda*, kao i američkoj invaziji na Grenadu te zračnom napadu na Libiju. Zbog kontroverzne uloge u aferi Iran-Kontra je 1987. godine podnio ostavku na sve javne dužnosti.

1990. godine je zbog laganja kongresnim odborima, uništavanja dokaza i ometanja pravde osuđen na nekoliko godina zatvora, ali je 1991. godine ta presuda oborena u žalbenom postupku.

Nakon toga je Poindexter radio u nizu softverskih i informatičkih kompanija.

U decembru 2002. godine ga je predsjednik George W. Bush imenovao direktorom Ureda za informatičku svijest, posebnu agenciju DARPA-e čiji je cilj koordinacija informatičkih resursa u svrhu nacionalne sigurnosti. Poindexter je tamo predložio stvaranje posebne elektronske burze u svrhu prikupljanja podataka o mogućim terorističkim akcijama. U augustu 2003. američki Kongres je ukinuo Ured za informatičku svijest.

Poindexter je oženjen i ima nekoliko djece. Supruga mu je 13 godina bila svećenica Episkopalne crkve prije nego što se preobratila na katoličanstvo.
Za ostale osobe s istim imenom, v. John Roberts (razvrstavanje).

**John Glover Roberts, Jr.** (27. januar 1955 -) je 17. po redu i trenutni predsjednik Vrhovnog suda SAD. Na tom mjestu se nalazi od 2005. godine kada ga je nominirao predsjednik George W. Bush nakon smrti predsjednika Vrhovnog suda Williama Rehnquista. Smatra se predstavnikom konzervativne frakcije u Sudu.

Roberts je odrastao u sjevernoj Indiani i bio obrazovan u privatnoj srednjoj školi prije nego što je upisao Harvard College i Harvardski pravni fakultet, gdje je bio izvršni urednik prestižnog časopisa *Harvard Law Review*. Nakon polaganja pravosudnog ispita služio je kao vježbenik Williamu Rehnquistu a potom dobio posao u uredu vrhopvnog advokata u administraciji Ronalda Reagana. Pod Reaganom, a kasnije i pod Bushom Starijim je služio u Ministarstvu pravde te u Pravnoj kancelariji Bijele kuće, a potom četrnaest godina proveo u privatnoj advokatskoj praksi. U tom je periodu 39 puta zastupao stranke pred Vrhovnim sudom.

Godine 2003. je imenovan za sudiju Žalbenog suda za Distrikt Kolumbija od strane Georgea W. Busha, tamo je služio sve do nominacije za pridruženog sudiju Vrhovnog suda. Kada je predsjednik Rehnquist umro prije senatskog saslušanja o Robertsovoj potvrdi, Bush ga je ponovno nominirao - ovaj put da ispuni ispražnjeno predsjedničko mjesto.

Izvori
------

1. ↑  John G. Roberts bio from Notable Names Database

|  Vrhovni sud SAD |
| --- |
| 

| Robertsov sud |
| --- |
| 2005–2006: | J.P. Stevens | S.D. O'Connor | A. Scalia | A. Kennedy | D. Souter | C. Thomas | R.B. Ginsburg | S. Breyer |
| 2006–2009: | J.P. Stevens | A. Scalia | A. Kennedy | D. Souter | C. Thomas | R.B. Ginsburg | S. Breyer | S. Alito |
| 2009–2010: | J.P. Stevens | A. Scalia | A. Kennedy | C. Thomas | R.B. Ginsburg | S. Breyer | S. Alito | S. Sotomayor |
| 2010–2016: | A. Scalia | A. Kennedy | C. Thomas | R.B. Ginsburg | S. Breyer | S. Alito | S. Sotomayor | E. Kagan |

 |  |


***John Roberts*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mihalj** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Slivno, Dubrovačko-neretvanska županija.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 212 stanovnika te 59 obiteljskih kućanstava.

  

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** U 1981. smanjeno za dio naselja koji je zajedno s dijelom naselja Trn činio naselje Otok, 1991. nazivano Otok-Duba. Iskazuje se kao naselje od 1948. Te godine nazivano Mihalj-Kremena. U 2001. smanjeno izdvajanjem naselja Kremena i Lučina. U 1948. 1981. i 1991. sadrži podatke za naselje Kremena, a u 1981. i 1991. za naselje Lučina.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Mihalj** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Slivno |
| --- |
| Blace • Duba • Duboka • Klek • Komarna • Kremena • Lovorje • Lučina • Mihalj • Otok • Pižinovac • Podgradina • Raba • Slivno Ravno • Trn • Tuštevac • Vlaka • Zavala |
**Llywelyn ap Seisyll**, također poznat i kao **Llywelyn ap Seisyllt** (? - 1023) bio je kralj država Gwynedd i Deheubarth u današnjem zapadnom Walesu, također poznat i kao "kralj Britanaca" u irskom tekstu *Annals of Ulster*.

O njegovom porijeklu se ne zna gotovo ništa, iako postoje određene špekulacije da su on i njegov otac Seisyll bili povezani sa gospodarima oblasti Rhuddlan commote u Rhos. Lleyewlyn se oženio za Angharad, kćer Maredydd ab Owaina, koji je vladao velikim dijelovima Walesa u njegovo vrijeme.

Godine 1018. je osvojio vlast u Gwyneddu porazivši Aeddan ap Blegywryda. Godine 1022. je preuzeo i Deheubart, porazivši Rhaina, irskog pretendenta koji je za sebe tvrdio da je sin Maredudd ab Owaina.

Prema ljetopisu *Brut y Tywysogion*, Llywleynova vladavina je bila vrijeme prosperiteta. Međutim, trajala je izuzetno kratko. Umro je već 1023. Njegov sin Gruffydd ap Llywelyn je kasnije uspio osvojiti najveći dio Walesa.

Izvori
------

1. ↑   LLYWELYN Ap SEISYLL

* John Edward Lloyd (1911). *A history of Wales: from the earliest times to the Edwardian conquest*. Longmans, Green & Co..
* editors: John Edward Lloyd, R.T. Jenkins (1959). *The Dictionary of Welsh Biography Down to 1940*. Oxford.

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: **Aeddan ap Blegywryd**  |  **kralj Gwynedda** 1018–1023 | Slijedi: **Iago ab Idwal ap Meurig**  |
| Prethodi: **Cadell ab Einion**  |  **kralj Deheubartha** 1018–1023 | Slijedi: **Rhydderch ap Iestyn**  |
Lokacija departmana Yoro u Hondurasu.
***Lluvia de peces*** (srpskohrvatski: *Riblja kiša*) ili ***aguacero de pescado*** (srpskohrvatski: *Pljusak riba*) je meteorološki fenomen koji se navodno svake godine, već dulje od jednog stoljeća, događa u gradu Yoro u Hondurasu. Prema priči, svake godine, s početkom prve velike oluje s Atlantika (svibanj ili lipanj), kiša s oceanske obale donosi i ribe veličine 8 do 10cm, koje padaju po gradu i istoimenom departmanu. Lokalno stanovništvo Yora svake godine održava Festival riblje kiše (španjolski: *Festival de Lluvia de Peces*), koji uključuje paradu i karneval; festival nema fiksni datum i ovisi o dolasku prve oluje.

Legenda o "ribljoj kiši" datira još iz 1864. godine, kada je španjolski svećenik, José Manuel de Jesus Subirana, vidjevši da njegov narod živi u neimaštini, tri dana i tri noći molio Boga za čudo, odnosno za hranu za puk. Nakon tri dana i tri noći molitve, Bog je poslao veliki oblak iz kojega su padale ribe; od tog trenutka, to se čudo ponavlja svake godine.

Objašnjenja tog specifičnog fenomena uglavnom su meteorološke prirode, odnosno vezana su uz snažne nalete vjetra ili udare vode; fenomeni "životinjskih kiša" uglavnom se objašnjavaju na taj način. Problem s tom teorijom je što se Yoro nalazi 200km od atlantske obale, tako da je mogućnost da vjetar ili voda odbace ribu tako daleko donekle problematična. Alternativna teorija sugerira kako se radi o slatkovodnim ribama koje su završile u podzemnim tokovima rijeka, a koje uslijed klimatskih promjena i velike količine vode završe na suhom.

Literatura
----------

* Rafael Heliodoro Valle, *Lluvia de peces en Yoro*, Departamento Editorial de la Dirección General de Cultura, Secretaría de Cultura y Turismo de Honduras, 1980
Mihajlo Gruševski u mlađim danima (1895.)
**Mihajlo Gruševski** (ukr. **Михайло Сергійович Грушевський** - Myhajlo Sergijovyč Gruševs'kyj); (Helm, 17. rujan 1866. - Kislovodsk, 26. studeni 1934.); je ukrajinski povjesničar, prosvjetni djelatnik, političar i prvi predsjednik neovisne Ukrajine odnosno Ukrajinske Narodne Republike. Njegov znanstveni doprinos u mladim danima bio je cijenjen u širem okruženju, posebno u tadašnjem Ruskom carstvu i Austro-Ugarskoj.

Mihajlo Gruševski je kao vrstan povijesni stručnjak zaslužan za tiskanje golemog opusa povjesnih knjiga iz ukrajinske povijesti u kojima na jasan i argumentiran način pojašnjava povezanost Kijevske Rusi i Ukrajine kao cjeline. U svome temeljnomu djelu »Povijest Ukrajine-Rusi« povezao je u jednu cjelinu starokijevsko kneževsko razdoblje sa razdobljem poljsko-litavske okupacije i samim kozačkim razdobljem Ukrajine. Zajedno s djelom «Kobzar», autora Tarasa Ševčenka, njegova djela predstavljaju temelje ukrajinske nacionalne ideje modernog doba.

Znanstveni doprinos Mihajla Gruševskog bio je vrlo svestran te je uz povijest uključivao i književnost, socilogiju, etnologiju i gotovo sve pomoćne povjesne znanosti. Umro je pod sumnjivim okolnostima 1934. godine u tijeku ubrzane industrijalizacije Sovjetskog Saveza obilježene raznim političkim i društvenim čistkama nepodobnih aktivista.

Literatura
----------

* Herasymchuk, V. ‘Mykhailo Hrushevs’kyi iak istoriohraf Ukraïny,’ ZNTSh, 133 (1922)
* Bahalii, D. ‘Akad. M.S. Hrushevs’kyi i ioho mistse v ukraïns’kii istoriohrafiï,’ ChSh, 1927, no. 1
* Bidlo, I. Michal Hruševskyj (Prague 1935)
* Borschak, E. ‘Mykhailo Hrushevskyj,’ Le Monde Slave, 1935, no. 1
* Krupnytsky, B. Introduction to the repr edn of Istoriia Ukraïny-Rusy, 1 (New York 1954)
* Doroshenko, D. ‘A Survey of Ukrainian Historiography’; and Ohloblyn, O. ‘Ukrainian Historiography 1917–1956,’ AUA, 5–6 (1957)

Eksterni linkovi
----------------

***Mihajlo Gruševski*** na Wikimedijinoj ostavi

* Mykhailo Hrushevs’kyi biography
* Історія української літератури
* Історія України-Руси
Kapagan Kagan (*Qapaghan Qaghan* ili *Qapghan Qaghan*; staroturkijski:  , Qapaγan qaγan, 遷善可汗/迁善可汗, osobno ime: 阿史那 默啜, Pinyin: āshǐnà mòchuò, Wade-Giles: a-shih-na mo-ch'o, vl. 694-716) bio je drugi kagan Drugog Istočnog Turkijskog Kaganata, koji je vladao u doba kineske carice Wu Zetian. Bio je brat Ilteris Sada.

Ashina Mo-ch'o je potomak klana Ashina, koji je vladao ranijom gokturskom državom, uništenom godine 659. Godine 681. Mo-ch'o je pomogao svom bratu Kutlughu da se pobuni protiv vlasti kineske dinastije Tang i obnovi Istočni Turkijski Kaganat. 

Pod njim je obnovljena država dosegla vrhunac moći. Poznat je po tome što je ohrabrio kitansku Li-Sun pobunu (696-697) koju je iskoristio kako bi Kitane napao iz pozadine. Kapagan je potom gušio pobunu Tiele plemena Huihe, Tongluo, Baixi, Bayegu i Pugu, kada ga je 22. jula 716. iz zasjede ubio Bayegu po imenu Xiezhilue (颉质略). Odrezana glava je poslana u kinesku prijestolnicu Chang'an]  Naslijedio Inel Qaghan (716), ali su ubrzo nakon toga Kul Tigin i Tonyukuk izveli puč, ubili njegovog sina i braću i na prijestolje doveli Bilge Qaghana.

Izvori
------

1. ↑  Tonyukuk’s Memorial Complex, TÜRIK BITIG
2. 1 2  *Knjiga Tanga*, Vol. 194-I

|  |
| --- |
| Kapagan Kagan **Ashina Clan** |
| Prethodi: **Ilterish Qaghan**  |  **Kagan Drugog Istočnog Turkijskog Kaganata** 694–716 | Slijedi: **Inel Qaghan**  |
Hem jedinica ljudskog karboksihemoglobina, prikazan je karbonilni ligand u apičkoj poziciji, *trans* u odnosu na histidinski ostatak.
**Karboksihemoglobin** (*COHb*) je stabilni kompleks ugljen monoksida i hemoglobina, koji se formira u crvenim krvnim ćelijama pri udisanju ugljen monoksida, kao i usled gasa formiranog normalnim metabolizmom. Velike količine ovog kompleksa ometaju dostavu kiseonika u telu. Pušenje duvana (usled udisanja ugljen monoksida) povišava COHb u krvi na nivo nekoliko puta viši od normalne loncentracije.

Ugljen monoksid kao otrov
-------------------------

*Glavni članak: Trovanje ugljen-monoksidom*
Ugljen monoksid se preferentno vezuje za hemoglobin u odnosu na kiseonik. Odnos afiniteta je aproksimativno 240:1.. Vezivanje je efektivno u toj meri da COHb ne oslobađa ugljen monoksid, i stoga hemoglobin nije dostupan za transport kiseonika iz pluća do ostatka tela. 

U velikim količinama karboksihemoglobin uzrokuje smrt - fenomen medicinski poznat kao karboksihemoglobinemija ili trovanje ugljen monoksidom. U manjim količinama COHb dovodi do deprivacije kiseonika u telu, posledica čega je zamor, vrtoglavica i nesvestica.

Spoljašnje veze
---------------

* MeSH *Carboxyhemoglobin*
**Norveški monarh** ili **suveren** je državni poglavar Norveške, koja je po svom državnom uređenju ustavna monarhija sa parlamentarnim sisteom vlasti. Norveška monarhija potiče iz vremena vladavina Haralda Lijepokosog i ranijih malih kraljevstava koja su se ujedinila u Norvešku; dugo vremena je bila u personalnoj uniji sa Švedskom i Danskom.

Trenutni suveren je kralj Harald V, koji vlada od 17. januara 1991. Prijestonasljednik je njegov sin jedinac, krunski princ Haakon. Krunski princ vrši niz ceremonijalnih javnih dužnosti, kao i kraljeva supruga kraljica Sonja. Krunski princ također djeluje kao regent u kraljevoj odsutnosti. Postoji još nekoliko članova kraljevske porodice, među kojima su kraljeva kćer, unučad, braća i sestre. Kraljevska kuća je ogranak kneževske loze Glücksburg, koja potiče iz Schleswig-Holsteina u današnjoj Njemačkoj, odnosno iste kraljevske kuće kojoj pripadaju danska i nekadašnja grčka kraljevska porodica.

Dok Ustav Norveške daje važne izvršne ovlasti kralju, one u pravilu koiristi Državni savjet (Kraljevski savjet ili kabinet) u kraljevo ime. Kralj u formalnom smislu imenuje vladu prema vlastitom nahođenju, ali u praksi se parlamentarni sistem koristi od 1884. Ustav je brojnim amandmanima iz mnogih članaka riječ "kralj" zamijenio riječima "izabrana vlada". Usprkos važnih ovlasti monarha, one se drže izvanrednim te se mogu koristiti samo u situacijama kada je u pitanju opstanak države.

Kraljeve funkcije su uglavnom ceremonijalne. On ratificira zakone i kraljevske rezolucije, prima i šalje izaslanike u strane zemlje te služi kao domaćin prilikom državnih posjeda. Mnogo je važnija njegova uloga simbola nacionalnog jedinstva. Svake Nove godine drži govor u kome se osvrće na negativne pojave u društvu. Kralj je također Visoki zaštitnik Crkve Norveške (državne crkve), vrhovni komandant norveških oružanih snaga i Veliki majstor Kraljevskog norveškog reda sv. Olava i Kraljevskog norveškog reda za zasluge.

Izvori
------

1. ↑  Official royal house web site Arhivirano 2007-11-10 na Wayback Machine-u pristup 5. XI 2007
2. ↑  The Church of Norway on its history and status pristup 21. XI 2006
3. ↑  Royal House web site on the orders and medals Arhivirano 2005-03-17 na Wayback Machine-u pristup 21. XI 2006
Kalkulator
**Kalkulator** ili **digitron** je minijaturni, elektronski računar namenjen, po pravilu, jednostvanim proračunima. Pojavio se početkom sedamdesetih godina dvadesetog veka. Program „Apolo" (let na Mesec sa ljudskom posadom) izgubio je izvore finansiranja 1969. godine kada je prvi Amerikanac stupio na Mjesec. Mnogi inženjeri su, ostavši bez posla, osnovali svoje privatne firme koristeći stečena znanja i iskustva. Izmislili su uređaj baziran na integralnom kolu koje je moglo da sprovodi bazične računske operacije (sabiranje, oduzimanje, množenje i deljenje). On se sastojao od kućišta u kome je bila štampana ploča sa navedenim integralnim kolom, baterija ili akumulator, a spolja displej i tastatura. Dimenzije su bile obično takve da može da stane u džep (džepni kalkulator). 

Džepni kalkulator.
Kasnije su dodate mnoge matematičke funkcije, pa su neki kalkulatori mogli i da se programiraju. Funkcije kalkulatora su danas preuzeli stoni računari. Digitrone danas uglavnom koriste učenici, studenti, trgovci, administrativno osoblje i inženjeri za jednostavnije proračune. 

U početku su ga proizvodile, po visokoj ceni, ugledne američke firme kao što su Hewlett Packard (*Hjulit Pakard*), -{Motorola}, Texas Instruments (*Teksas instruments*), dok ga danas proizvode najviše kineske firme po izuzetno niskoj ceni. Pojednostavljenje kalkulatora se ogleda u minijaturizaciji ili zameni baterije sa fotonaponskim ćelijama koje mogu napajati kalkulator i na sobnom svetlu.

Postoje i nešto veći kalkulatori koji se zovu stoni kalkulatori i oni su uglavnom jednostavni. Postoje složeniji kalkulatori koji su specijalizovani za razne namene. Takvi su naučni kalkulatori koji imaju tipke za trigonometrijske i slične funkcije, potom programerski koji imaju mogućnost rada sa binarnim i heksadecimalnim ciframa, kao i finansijski kalkulatori koji izračunavaju kamate i slične funkcije. Najkompleksniji su programabilni kalkulatori i oni predstavljaju klasu za sebe. 

Skoro svi kalkulatori rade osnovne operacije na jedan način. Unese se jedan broj, operacija, drugi broj i na kraju znak za jednako. Međutim, pored ovoga, postoji i još jedan način koji se zove obrnuta poljska notacija i koju koriste svi kalkulatori firme Hjulit Pakard.

Zanimljivost
------------

Reč digitron je dobila ime po kompaniji Digitron u mestu Buje, Istra, Hrvatska koja ga je prva sklapala u SFRJ i nametnula se na tržištu kao robna marka.

***Kalkulator*** na Wikimedijinoj ostavi
**Irving Caesar** (4. jul 1895 - 18. decembar 1996) bio je američki tekstopisac zabavne muzike, koji se smatra jednim od najplodnijih autora ere Tin Pan Alleya. Rodio se kao Isidor Keiser, sin rumunjsko-jevrejskog imigranta. Brat mu je bio Arthur Caesar, kasnije poznat kao uspješni holivudski scenarist.

Caesar je s radom krajem 1910-ih. Tokom sljedećih nekoliko godina je napisao tekstove za popularne pjesme kao što su *Swanee*, *Sometimes I'm Happy*, *Crazy Rhytm* i *Tea for Two*. Bio je izuzetno plodan autor, koji je napisao preko 1000 tekstova za pjesme u karijeri. Zbog svoje dugovječnosti je doživio potpunu transformaciju američke muzičke industrije. 1950-ih je, prema vlastitim riječima, posvjedočio kako tekstopisci i kompozitori - koji su nekada bila glavna kreativna snaga muzičkih izdavača - dolaze u sasvim drugi plan u odnosu na izvođače, od kojih su mnogi sami pisali svoju muziku. Zbog toga je izjavio da su američku diskografiju preuzeli "maloljetni delinkventi".

Eksterni linkovi
----------------

***Irving Caesar*** na Wikimedijinoj ostavi

* Irving Caesar at the Internet Broadway Database
* "The Friars Club" Arhivirano 2008-06-18 na Wayback Machine-u
* 

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 54415815
* LCCN: no90027480
* ISNI: 0000 0001 2133 7209
* GND: 135139783
* BNF: cb14849329n (podaci)
* MusicBrainz: f31022a9-f702-430d-9315-98b47fc19825
* NLA: 36056909
* NDL: 001152574
* NKC: xx0118598
* BNE: XX1499831

 |
**Instrument** (od latinskog: *Instrumentum* - *Instruere* = urediti, podučiti) je naprava, alat, oruđe, pomoćno sredstvo koje služi da se lakše, bolje i preciznije obavi neki rad ili funkcija, pa tako ima mjernih, kirurških i optičkih instrumenata. U društvenom pogledu govori se o logičkim instrumentima, ali i o instrumentima mira, vlasti, države i sličnim stvarima.

U prenesenom značenju, instrument može biti osoba kojom se netko koristi da bi postigao vlastite ciljeve.

Karakteristike
--------------

### Nauka i tehnika

U nauci i tehnici - instrumenti su fino i precizno izrađeni (često vrlo komplicirani) uređaji i pribor za naučna istraživanja ili tehničke radove, pa tako ima električnih, geodetskih, optičkih i navigacijskih instrumenata.

### Medicina

U medicini - instrument je predmet koji se koristi kod pretraga, kao kašika za potiskivanje jezika pri pregledu grla, ogledalo kod pregleda grkljana, lijevčić za pregled uha, endoskopi kod pregleda dušnika, želuca, crijeva i sličnih unutrašnjih organa.

Instrumenti se koriste i kod izvođenja kirurških zahvata, od noža i škara za rezanje, do pinceta za pridržavanje, kuka za širenje tkiva, sondi za ispitivanje okoline, raznih hvataljki, štipaljki, igla za zatvaranje i podvezivanje krvnih žila, do igli, držača igli i kopči za šivanje tkiva.

Kod operacija kostiju koriste se dlijeta, pile, čekići, turpije i slična sredstva.

Kod operacija na srcu, mozgu, sitnim krvnim žilama i živcima koriste se specijalni instrumenti.

Stomatolozi se koriste različitim svrdlima, kliještima i sličnim instrumentima koji se najčešće izrađuju od nehrđajućih materijala, koji se prije operacije moraju se sterilizirati.

### Muzika

U muzici su to razni muzički instrumenti, ali i glas pjevača, dakle sva sredstva kojim se proizvodi muzika.

### Prava

U pravu se to odnosi na dokumente kao što su vlasnički list, obaveznica i ugovor.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Štala*" (engleski). Merriam Webster. Pristupljeno 05. 02. 2017.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Instrument*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 06. 02. 2017.

Vanjske veze
------------

* *Instrument* (`sh`)
*Za ostale upotrebe, v. Nova Kapela (razvrstavanje).*

**Nova Kapela** (prethodno **Vlaška Kapela**, **Nova Srpska Kapela** i **Srpska Kapela**), malo mjesto u Hrvatskoj, koje administrativno pripada općini Dubrava u Zagrebačkoj županiji. Do početka 1990-ih je bila dio općine Vrbovec.

Zemljopis
---------

Nova Kapela je udaljena 6 km od naselja Dubrava i 60 km vožnje od Zagreba. Glavna cesta kroz mjesto je županijska cesta Ž3042.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine Nova Kapela ima 279 stanovnika. Nova Kapela je drugo najveće mjesto u općini, odmah poslije sjedišta općine, naselja Dubrava.

Šport
-----

U Novoj Kapeli je oformljen Nogometni klub "Croatia".

Vidi još
--------

* Stara Kapela (Dubrava)

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Nova Kapela (Dubrava)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Dubrava |
| --- |
| Bađinec • Brezje • Donji Marinkovac • Donji Vukšinac • Dubrava • Dubravski Markovac • Gornji Marinkovac • Gornji Vukšinac • Graberec • Habjanovac • Koritna • Kostanj • Kunđevac • Ladina • Mostari • Nova Kapela • Novaki • Paruževac • Pehardovac • Podlužan • Radulec • Stara Kapela • Svinjarec • Zetkan • Zgališće • Zvekovac • Žukovec |
**Јаков Туцаковић** (Крагујевац, 22. март/3. април 1828 – Београд, 15/27. децембар 1889) је био министар унутрашњих послова и државни саветник.

Завршио је гимназију у Крагујевцу и Лицеј у Београду. Каријеру је започео као млади писар првостепеног суда у Јагодини. Августа 1868. је постао управник града Београда и ту функцију је обављао до априла 1873. када је постао министар унутрашњих послова. Јуна 1876. је постао поново управник града Београда, све до краја Српско-турског рата, када је постао државни саветник, у исто време обављајући фунцкију управника града Београда. Од 2/14. априла до 22. октобра/3. новембра 1873. у Првој влади Јована Ристића и од 25. јула/6. августа 1879. до 5/17. јуна 1880. у Другој влади Јована Ристића је био министар унутрашњих послова, а након тога је враћен у Државни савет.

Пензионисао се пред крај марта 1881.

Када се 17. окто­бра 1882. го­дине „Дружина за по­магање српске књижевно­сти" пре­о­бразила се у Либе­ралну странку, нашао се у њеном њеном Главни одобору, док се на челу странке налазио Јован Ристић.

Извори
------

1. 1 2 3  Миленовић 1929: str. 920
2. ↑  Свирчевић 2011: str. 310
**Jakov Boglić** (Hvar, 12. lipnja 1826. - Hvar, 3. prosinca 1897.) je bio hrvatski povjesničar i visoki školski dužnosnik.

Životopis
---------

Rodio se u Hvaru 1826. godine. U rodnom je gradu pohađao pučku školu. U Splitu i Zadru je završio srednju naobrazbu. Bogosloviju je studirao u Zadru i Dubrovniku. 

Zaposlio se 1853. godine u Zadru gdje je predavao na dvjema gimnazijama. U gimnaziji koja je imala nastavu na talijanskom jeziku od 1853. godine je predavao katolički vjeronauk, latinski i talijanski jezik, prirodoslovlje, povijest, vjeronauk i pedagogiju sve dok se nije umirovio 1883. godine. Druga ustanova u kojoj je predavao je pokrajinsko latinsko bogoslovno sjemenište, gdje je predavao vjeronauk i metodiku od 1868. do 1869. godine i od 1873 do 1897. godine. U Zadru je bio i ravnatelj gimnazije.

Od 1865. godine je upravitelj Pokrajinske gimnazijske knjižnice. 

Od nekolicine njegovih vrijednijih djela ističe se Povijest Hvara (*Studi storici sull´ Isola di Lesina*), u kojoj je obradio povijest otoka Hvara do 1420. godine. Prvi je autor koji je pisao o povijesti otoka Hvara. 

Bio je nasljednik arhiva obitelji Ivaneo (Ivanić). Petar Kasandrić je na to ukazao, a ponovio Nikša Petrić da arhiv Ivanić (Ivaneo) -- Boglić -- Božić u Hvaru ima dokumenata o pučkom ustanku, a da je taj podatak izmakao pozornosti hrvatskih povjesničara.

Bavio se umjetnim uzgojem spužava (usporedi radove zemljaka i suvremenika Grgura Bučića) te prirodoslovljem.

Izvori
------

* Pavao Jerolimov: Na današnji dan: 1. lipnja, Jakov Boglić, Zadarski list, 1. lipnja 2009.
* Nikša Petrić: Radovi o pučkom ustanku Matija Ivanića, str. 543
* Službene stranice Grada Hvara Arhivirano 2014-02-19 na Wayback Machine-u Hvarska baština

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 170438117
* LCCN: no2014142715
* ISNI: 0000 0001 1923 0461
* BNF: cb11169543j (podaci)

 |
Koordinate: 41° 26′ 50" SGŠ, 21° 15′ 37" IGD

**Jakrenovo** (mak. *Јакреново*) je naselje u Republici Makedoniji, u zapadnom delu države. Jakrenovo pripada opštini Kruševo.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Jakrenovo je smešteno u zapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Prilepa, naselje je udaljeno 35 km severozapadno.

Jakrenovo se nalazi na severozapadnom obodu Pelagonije, najveće visoravni Republike Makedonije. Naselje je položeno u istočnom podnožju Buševe planine, dok se jugoistočno od naselja pruža polje. Nadmorska visina naselja je približno 730 metara.

Klima u naselju je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Jakrenovo je imalo 212 stanovnika.

Stanovništvo u naselju je etnički mešovito sa relativnom albanskom većinom (47%). U manjini su Turci (28%) i Bošnjaci (24%).

Većinska veroispovest u naselju je islam.

Vidi još
--------

* Opština Kruševo

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.krusevo.gov.mk Zvanična stranica opštine Kruševo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Kruševo |
| --- |
| **Kruševo** • 
Aldanci • 
Ariljevo • 
Belušino • 
Birino • 
Borino • 
Bučin • 
Vrbovec • 
Gornji Divljaci • 
Donji Divljaci • 
Jakrenovo • 
Miloševo • 
Norovo • 
Ostrilci • 
Presil • 
Pusta Reka • 
Saždevo • 
Sveto Mitrani • 
Selce |  |
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Nakovanj**. Za druga značenja, v. Nakovanj (razvrstavanje).* |

Nakovanj
Kovač obrađuje gvožđe koristeći se ‎čekićem i nakovnjem
‎**Nakovanj** je priručna alatka. Sastoji se od teškog masivnog bloka stene ili ‎metala. Koristi se pri obradi predmeta uz pomoć čekića ili dleta. ‎Nakovnji se koriste od kasnog neolita od strane zanatlija koji su obrađivali ‎metal, ali je ovaj alat korišćen i mnogo ranije, prvensteveno za obradu kamena.‎

Postoje različiti tipovi nakovanja, u zavisnosti od potreba različitih zanatlija. ‎Tipičan nakovanj metalaca ima ravno *lice* na kojem se oblikuje metal, mekši ‎zadnji deo za deljanje i *rog* sa prednje strane za savijanje metala. Neki nakovnji ‎imaju i *rep*. Većina nakovanja iz poslednja dva veka imaju i po dve rupe na licu, ‎koje služe za umetanje raznoraznog alata, a poneki i više takvih rupa kako bi se ‎zadovoljila potreba za različitim tipovima alatki.‎

Nakovanj se često spominjao u drevnim grčkim i ‎‎egipatskim spisima, uključujući tu i radove Homera (8.vek ‎pre Hrista). Nakovnji su bili usavršeni tokom srednjeg veka kada je obrada gvožđa bila uobičajena praksa. ‎

Nakovnji su se koristili kao perkusionistički instrumenti u nekoliko ‎poznatih muzičkih kompozicija, uključujući Verdijevu *(Trovatore)* (1853), ‎Vagnerovu *(Das Rheingold)* (1854), temu iz filma Terminator, i komade Lilija ‎‎(Lully). Postoje i barem dve poznate kompozicije pod imenom *Nakovanj polka* , ‎jedna je od Alberta Parlova (Albert Parlow), a druga od Štrausa (u kojoj ‎perkusionista tradicionalno nosi kožnu kecelju kovača).‎

Vidi još
--------

* obrada metala‎
* gvožđe‎
* čelik‎
* kovač

***Nakovanj*** na Wikimedijinoj ostavi
**Lincolnshire Wolds** je ime rezervata prirode na istoku Engleske u Grofoviji Lincolnshire.

Karakteristike
--------------

To je niz brežuljaka koji se protežu gotovo paralelno sa obalom Sjevernog mora, od Estuarija Humber na sjeverozapadu do Fensa na jugoistoku.

Brežuljci Woldsa su prosječno visoki 50 metara, a najviši 168 m.

Lincolnshire Wolds leži na sjeveroistoku Grofovije Lincolnshire, na sredini između grada Lincolna i obale Sjevernog mora, okružen relativno niskim Fensom i močvarama uz obalu. Obuhvaća površinu od nekih 558 km².

Lincolnshire Wolds je zbog svoje ljepote 1973. proglašen Prirodnim rezervatom, iako ideja da se zaštiti postoji još od 1949.

Galerija slika
--------------

* Pejzaž WoldsaPejzaž Woldsa
* PejzažPejzaž
* PejzažPejzaž
* Šumarci WoldsaŠumarci Woldsa

Izvori
------

1. 1 2 3  „*The Lincolnshire Wolds Area of Outstanding Natural Beauty*" (engleski). Lincolnshire Wolds. Arhivirano iz originala na datum 2017-05-31. Pristupljeno 11. 05. 2017.
2. 1 2  „NCA Profile: 43 Lincolnshire Wolds (NE440)" (engleski). Natural England. Pristupljeno 11. 05. 2017.

Vanjske veze
------------

***Lincolnshire Wolds*** na Wikimedijinoj ostavi

* *The Lincolnshire Wolds Area of Outstanding Natural Beauty* Arhivirano 2017-05-31 na Wayback Machine-u(`en`)
**Kaech'ŏn** čita se *Kečhon* (korejski: 개천시) je grad od 319,554 stanovnika (262,389 u centru) na istoku Demokratske Narodne Republike Koreje u Provinciji Južni Hamgyŏng.

*Kaech'ŏn* je poznat kao rudarski grad u kom se najviše iskapa ugljen i željezna ruda.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Kaech'ŏn* leži između rijeka Chongchon (jug) i Taedong (sjever) gotovo na granici Južnog i Sjevernog Hamgyŏnga, udaljen 66 km sjeverno od provincijskog centra P'yŏngsŏnga.
Okolica je brdovit i planinski kraj sa istoka, juga i zapada se uzdiže masiv Myohyang sa planinama visokim i do 1200 m 

Grad ima kontinentalnu klimu sa prosječnom temperaturom od -7,4 °C u januaru i 23.9 °C u augustu.

Administrativno je podjeljen na 26 dongova (kvartova) i 12 
ria (sela), tako da 80.1 % njegovih stanovnika živi u urbanim a 17.9 % u ruralnim dijelovima.

Historija
---------

Još na samom početku Dinastije Goryeo njen prvi vladar Taejo (918.-943) podigao je čitav niz fortifikacija, a 930. kod lokaliteta Masan i utvrdu - *Ansu Jin*, koja je bila važna za odbranu sjevera.

Često su joj mjenjali ime 1080. - *Ryongju*, 1217. - *Ikju*, od 14. vijeka - *Kaeju*, a od 1417. se konačno zove *Kaech'ŏn*, kad se razvilo i naselje uz nju.

Tokom 17. vijeka razvio se kao trgovište i centar zanatstva.
U vrijeme Japanske okupacije, počeo se intenzivno iskapati ugljen i željezna ruda.
Između 1990.-2002. prokopan je 150 km dugi kanal za navodnjavanje od akumulacionog jezera na rijeci Taedong do grada.

Status grada -*si* dobio je u augustu 1990.

Privreda
--------

Privreda grada se još uvijek najvećim dijelom bazira na rudarstvu (ugljen, željezna ruda, grafit) i teškoj industriji ali i poljoprivredi, jer dobro navodnjavana dolina između dvije rijeke pruža odlične uvjete za to.

Tvornice u gradu proizvode građevinski materijal (cigle, cement), aluminij, željezo, papir, mašine, metalne, tekstilne, farmaceutske i prehrambene proizvode.

U posljednje vrijeme turizam postaje sve značajniji zbog kompleksa pećina Songver. To je niz od 17 dobro osvijetljenih pećina.

Kaech'ŏn je i važan transportni centar, magistralna željeznička pruga za Manp'o prolazi preko grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  „*Profiles of the cities of DPR Korea – Kaechon*" (engleski). Rainer Dormels. Pristupljeno 15. 9. 2019.
2. 1 2  „*North Korea*" (engleski). City population. Pristupljeno 16. 9. 2019.
3. 1 2  „*Kaechon [개천시**"] (engleski). Mansudae Korea. Pristupljeno 15. 9. 2019.**[*mrtav link*]*

Vanjske veze
------------

* [ *Kaechon [개천시]* (`en`)
**Nowosielce** je selo od 1,514 stanovnika na jugoistoku Poljske u Potkarpatskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Nowosielce leži u Sandomirskoj kotlini, udaljeno osamdesetak km južno od grada Przeworska.

Historija
---------

Selo je prvi put dokumentirano 1372. a već 1384. osnovana je župa - jedna od najstarijih u [[biskupija|biskupiji Przemyśl.

Nowosielce je postalo poznato 29. juna 1936. kad se na seoskim livadama okupilo 150 000 seljaka, u povodu posvećenja grobnice *Michała Pyrza*. 
Pyrz je lokalni heroj koji je 1624. organizirao uspješnu obranu od Tatara, kod crkve Marije Magdalene.
Na toj svečanosti prisustvovali su visoki predstavnici vojske i crkve, koji su se udaljili kad su počele demonstracije koje je organizirala Narodna partija.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Poland: Podkarpackie*" (poljski). City population. Pristupljeno 25.05. 2021.
2. 1 2  „*Nowosielce*" (poljski). Gmina Nowosielce. Pristupljeno 25.05. 2021.

Vanjske veze
------------

***Nowosielce (Przeworsk)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Nowosielce* (`pl`)
**Nikola Mandić** (Travnik, 20.1. 1869 – Zagreb, 7.6. 1945), je bio dugovječni hrvatski političar i potom od 1943. godine drugi i poslednji premijer NDH.

Životopis
---------

Gimnaziju završio u Sarajevu. Doktorirao pravo u Beču 1894. Radi kao sudbeni pristav, a zatim kao odvjetnik u Sarajevu. Godine 1907. suutemenitelj i predsjednik političke stranke Hrvatska narodna zajednica u BiH nakon čega je bio izabran u Bosansko-hercegovački zemaljski sabor 1910. godine da bi ubrzo potom postao njegov predsjednik. 

Nakon nastanka Jugoslavije u Bosni i Hercegovini popularni Mandić je bio na izborima izabran 1920. godine za narodnog zastupnika u Konstituanti to jest ustavotvornoj skupštini koja donosi prvi ustav kraljevine SHS na listi koalicije Hrvatske pučke stranke kojoj je on pripadao i Bunjevačko-Šokačke stranke. Na sledećim izborima 1923. godine HPS neće dobiti niti jedan mandat, a 1929 ona spada u veći broj stranaka koje kralj Aleksandar ukida nakon proglašavanja diktature. 

U prve dvije godine postojanja NDH nije se politički angažirao. Onda ga je 2.9. 1943. Ante Pavelić imenovao za predsjednika vlade. Na tom položaju ostaje do kraja rata u čijim poslednjim mesecima sudjeluje u okupljanju katoličke biskupske konferencije kako bi se osudili partizani. U maju 1945. u Austriji ga sa grupom drugih visokih dužnosnika NDH zarobljavaju Britanci. Tražili su politički azil, ali su ipak izručeni vlastima Jugoslavije koja je ovog visokog ustaškog dužnosnika osudila na smrtnu kaznu koja je izvršena 7.6. 1945.
Jules Dupré (Nantes, 5. travnja 1811. – L'Isle-Adam, 6. rujna 1889.) bio je francuski slikar pejzaža, jedan od najistaknutijih pripadnika Barbizonske škole.

Životopis
---------

Jules Dupré rođen je 5. travnja 1811. u Nantesu. Njegov je otac bio proizvođač porculana i mladi Dupré je od svoje jedanaeste godine života zajedno s ocem izučavao zanat dekoratora porculana. U slobodno vrijeme okušao se u slikanju pejzaža, a kasnije se seli u Pariz gdje dobiva formalnu naobrazbu u slikarskim tehnikama. U kasnim 1820-im putuje zajedno s ocem u Limonges, gdje započinje slikati pejzaže onog kraja.

Godine1831. u svojoj dvadesetoj godini života, prvi put izlaže na izložbi *Salon* u Parizu, s nekoliko prikaza pejzaža, te sporadično nastavlja izlagati slijedećih nekoliko godina. Tri godine kasnije na istoj je izložbi nagrađen medaljom drugog reda kao tematski slikar.

Iste godine putuje u Englesku, te upoznaje Johna Constablea koji je na njega imao vrlo velik utjecaj. Smatra se, naime, da je Dupré prenio engleski stil slikanja pejzaža u Francusku i spojio ga kasnije sa stilom Barbizonske škole. U tom razdoblju upoznaje Théodorea Rousseaua, jednog od najvažnijih predstavnika Barbizonske škole, s kojim će ostati blizak prijatelj tijekom cijelog života. Često su zajedno putovali Francuskom u potrazi za pogodnim mjestima za pejzažno slikarstvo, a imali su i zajednički studio.

Jules Dupré je imenovan časnikom Legije časti 1848. godine. Od 1852. prestaje izlagati u *Salonu*, da bi ponovo prikazao svoje radove na toj izložbi tek 1867. Od 1870-ih Dupré se seli u primorski gradić Cayeux-sur-Mer, gdje slika prizore mora i morske obale, tipične za njegovo kasno razdoblje. Postupno se izolira od javnog života i u konačnici prestaje izlagati svoje radove na izložbama od 1883. Jules Dupré umire 6. rujna 1889. Danas se smatra jednim od najznačajnijih i najutjecajnijih francuskih slikara pejzaža 19. stoljeća.

Galerija slika
--------------

* Stari hrast,ulje na platnu oko 1870. Nacionalna galerija umjetnosti, New York, SADStari hrast,ulje na platnu oko 1870. Nacionalna galerija umjetnosti, New York, SAD
* Pejzaž s kravama, ulje na platnu oko 1870. Ermitaž, St. Petersburg, RusijaPejzaž s kravama, ulje na platnu oko 1870. Ermitaž, St. Petersburg, Rusija
* Pejzaž s kravama u Limousinu, ulje na platnu oko 1837. Metropolitan, New York, SADPejzaž s kravama u Limousinu, ulje na platnu oko 1837. Metropolitan, New York, SAD
* Farma, ulje na platnu 1850. Muzej likovnih umjetnosti, Budimpešta, MađarskaFarma, ulje na platnu 1850. Muzej likovnih umjetnosti, Budimpešta, Mađarska

Izvori
------

1. 1 2 3  Jules Dupré u Encyclopaediji Britannici, pristupljeno 2. rujna 2014.
2. 1 2 3  Životopis Julesa Dupréa na Rehs Gallery[*mrtav link*], pristupljeno 2. rujna 2014.

Vanjske poveznice
-----------------

***Jules Dupré*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`en`) Jules Dupré na Artcyclopediji, pristupljeno 2. rujna 2014.
**Nit** (od praslavenskog nitъ) je izraz za sve što je tanko i liči na konac (ali je puno tanje), zapravo neformalna mjera za najtanje.

Kako još u Grčkoj mitologiji postoji priča o Arijadninoj niti kojom je pomogla Tezeju da izađe iz 
Labirinta. Jasno je da se radilo o paukovoj niti, koja ima promjer od samo 0.003 mm, za usporedbu nit svile je deset puta šira sa svojih 0.03 mm.

Za antičke Grke (a i za sve ljude do 19. vijeka) to je bila mjera za nešto najtanje što se može vidjeti i mjera za - gotovo ništa. Zato se i govori - visio je o niti, kad se netko nađe u beziglednoj situaciji.

Nit može značiti i neprekinut niz nečeg, što se može pratiti kako se razvija, teče, kao radnja na filmu ili romanu, pa kad se zakomplicira čovjek izgubi - nit.

Nit ili *Nat* je i mjerna jedinica iz informatike za količinu iformacija, koja se za razliku od drugih jedinica gdje je baza logaritma cijeli broj, određuje - prirodnim logaritmom.  
 
Formula za nit je log2*e* ≈ 1,443 bita.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Nit*" (hrvatski). Hrvatski jezični portal. Pristupljeno 31. 08. 2016.
2. ↑  „*The Wonders of Spider Silk*" (engleski). Earthlife. Pristupljeno 31. 08. 2016.

Vanjske veze
------------

* *Nit* - Hrvatski jezični portal (`sh`)