recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Ostrvo Ishija u Napuljskom zalivu
**Pitsekuse** (starogrčki:  / *Pithēkoússai*, latinski: *Pithecusae*, doslovno: "majmunovske" ili "nastanjene majmunima") bile su drevna grčka kolonija na Ishiji, najvećem ostrvu u Napuljskom zalivu. To je bila prva i najsevernija naseobina koju su Grci osnovali na zapadu. Akropolj ― na mestu današnjeg sela Lacco Ameno ― bio je kontinuirano u upotrebi između polovine 8. veka pne. i 1. veka pne. Tragovi života ranijeg domorodačkog stanovništva iz apeninske kulture bronzanog doba otkriveni su i na tom lokalitetu i na drugim mestima na ostrvu, a naročito na susednom ostrvcetu Vivari, gde je vidljivo i značajno prisustvo mikenske kulture. Pitsekuse su oko 770. pne. osnovala dva grada s Eubeje, Halkida i Eretrija, i to ne kao uobičajenu koloniju (*apoikia*), nego kao *emporium*, tj. trgovište, odnosno isturenu tačku za trgovinu sa zapadom. Tokom druge polovine 8. veka pne. Pitekuse su bile veliko i značajno istureno mesto, sa nekoliko hiljada žitelja, na zapadnom kraju trgovačkog puta koji je na istoku kretao od Egejskog mora. Na lokalitetu *Mazzola* ili *Mezzavia* otkriveni su obilni dokazi o metalurškoj proizvodnji (gvožđa i zlata). Masovno su se proizvodile lokalne verzije poznogeometrijskih vaza eubejskog stila, a bilo je i doseljenika iz Korinta koji su izrađivali vaze protokorintskog stila.

Tokom iskopavanja koja je od 1952. organizovao Giorgio Buchner pronađeni su u dolini San Montano *(Valle di San Montano)* grobovi, za koje se vidi da su od samog početka bili raspoređeni po porodičnim parcelama. U tim su grobovima, pored predmeta lokalne izrade, pronađene i vaze i drugi artefakti koji su pre 700. pne. uvezeni s Eubeje, iz Korinta, Atine, severne Sirije ili Kilikije, Fenikije, Egipta i Etrurije. Jedna posuda s Rodosa (kotyle) iz poznog geometrijskog perioda ima urezan natpis, na halkidskoj varijanti grčkog alfabeta, koji se sastoji od tri stiha s duhovitom aluzijom na Nestorov pehar, koji je opisan u *Ilijadi*. Na jednom krateru lokalne izrade predstavljena je scena brodoloma, i to je najstariji primer figurativnog slikarstva u Italiji.

Pitekuse su izvršile značajan uticaj i na širenje orijentalizirajućeg stila na italskom kopnu. Zahvaljujući takvom preovlađujućem ukusu, i Demarat iz Korinta stekao je veliko bogatstvo trgujući s etrurskim gradovima, pre nego što se 657. pne. preselio u Tarkvinije. Uticaj Pitekusa slabi već od 7. veka pne. nakon što su Eubejani na obližnjem italskom kopnu, u Kampaniji, osnovali grad Kume.
U hemiji, **plumbat** je so koja ima jedan ili više oksoanjona koji sadrže olovo. Mada se termin *plumbat* može odnositi bilo na plumbat(II) ili plumbat(IV), on se tradicionalno prvenstveno koristi za plumbat(IV), dok se plumbat(II) naziva *plumbit*.

Plumbati se formiraju reakcijom olovo(IV) oksida, PbO2, sa alkalijama. Plumbatne soli sadrže bilo hidratisani *plumbatni* anjon, Pb(OH)2−  
6, ili anhidratne anjone PbO2−  
3 (*meta-plumbat*) ili PbO4−  
4 (*orto-plumbat*). Na primer, rastvaranjem PbO2 u vrućem, koncentrovanom vodenom rastvoru kalijum hidroksida formira se kalijumova so K2Pb(OH)6. Anhidratne soli se mogu sintetisati zagrevanjem metalnih oksida ili hidroksida sa PbO2. Sve plumbat(IV) soli su veoma jaka oksidiciona sredstva. Neke hidratisane plumbat(IV) soli se razlažu nakon dehidracije. One se takođe razlažu u prisustvu ugljen dioksida.

Spoljašnje veze
---------------

* National Pollutant Inventory - Lead and Lead Compounds Fact Sheet

  


| * p
* r
* u
Jedinjenja olova |
| --- |
| PbBr2 **•**  PbC2 **•**  Pb(C5H5)2 **•**  Pb(C2H3O2)2 **•**  Pb(C2H3O2)4 **•**  PbCl2 **•**  PbCl4 **•**  PbCO3 **•**  PbCrO4 **•**  PbF2 **•**  PbH4 **•**  PbHAsO4 **•**  PbI2 **•**  Pb(NO3)2 **•**  Pb(N3)2 **•**  PbO **•**  PbO2 **•**  Pb3O4 **•**  Pb(OH)2 **•**  Pb3(PO4)2 **•**  PbS **•**  PbS2 **•**  Pb(SCN)2 **•**  PbSe **•**  PbSO4 **•**  PbTe **•**  PbTiO3 |
Za pjesmu Zorice Kondže, v. Pokora (pjesma).
Pietro Rotari: Portret pokorne djevojčice
**Pokora** je čin kajanja, kojim osoba pokazuje svoju iskrenu namjeru, da više ne sagriješi. Pokora također može uključivati popravak štete nastale kao posljedica grijeha. Pod time se najčešće podrazumijeva kršćanski sakrament koji postoji u Katoličkoj, pravoslavnoj (epitimija) i anglikanskoj crkvi.

Pokora u Katoličkoj crkvi
-------------------------

Pokora je treći sastavni dio sakramenta ispovijedi (prvi dio je pokajanje, a drugi dio ispovijest grijeha svećeniku). Na kraju ispovijedi, svećenik kaže vjerniku, da za za pokoru izmoli nekoliko molitvi npr. par Oče naša.

Nekada je pokora uključivala i puzanje na koljenima za jako teške grijehe, što je prikazano i u hrvatskom filmu "Đuka Begović", kada se glavni lik kaje za svoje grijehe. Nekada se za pokoru učini dobro djelo ili ode na hodočašće.

Glavni je cilj pokore pomirenje s Bogom i ljudima, napuštanje grešnog načina života i nastojati živjeti na moralniji, uzorniji način.

Vidi i:
-------

* Ispovijed
* Post
* Korizma
**Pokret za oslobođenje Sao Tomea i Principea/Socijaldemokratska stranka** (portugalski: , MLSTP/PSD) je vodeća politička stranka na Sao Tomeu i Principeu.

Osnovana je godine 1960. pod nazivom **Komitet za oslobođenje Sao Tomea i Principea** (CLSTP), kao nacionalistički pokret kome je cilj bio okončanje tadašnje portugalske kolonijalne vlasti. Sljedeće se godine priključio organizaciji CONCP, koju su činili ljevičarski pokreti u portugalskim kolonijama. Godine 1972. je promijenio ime u Pokret za oslobođenje Sao Tomea i Principea (MLSTP). Godine 1974. je portugalska vlada, nakon revolucije karanfila, pristala predati vlast na Sao Tomeu i Principeu predstavniucima MLSTP.

Nakon sticanja nezavisnosti 12. jula 1975. održani su izbori za konstituanta|ustavotvornu skupštinu na kojoj je svih 16 mjesta osvojila MLSTP. Novim je ustavom uveden jednopartijski režim, sa MLSTP kao jedinom strankom. 1970-ih i 1980-ih MLSTP je održavala bliske odnose s komunizam|komunističkim partijama i režimima Sovjetskog Saveza, Kube, Istočne Njemačke i NR Kine.

Nedugo nakon pada komunizma u Istočnoj Evropi u MLSTP je uticaj stekla progresivna frakcija koja je u augustu 1990. referendumom donijela novi ustav kojim je uvedeno višestranačje, a sama MLSTP se na kongresu 1990. reformirala u socijaldemokratsku stranku.
**Pokret snaga Srbije - Bogoljub Karić** (PSS - BK) je vanparlamenarna politička stranka u Srbiji, osnovana 2004. godine. Definiše se kao partija/pokret koja ima programsku platformu desnog centra i koja se zalaže za moderno kapitalističko društvo tržišnog tipa ali i razvoja države sa stabilnom "socijalnom funkcijom", odnosno decentralizovanu i regionalizovanu državu uz zaštitu državno nacionalnih interesa. Jedan od ciljeva njegove platforme je denacionalizacija i restitucija štete nastale oduzimanje imovine u komunističko doba te tzv. građansko pomirenje "partizana" i "četnika". Često se navodi da je kao njen svojevrsni model poslužila stranka Forza Italia italijanskog medijskog tajkuna i političara Silvija Berlusconija.

Karić je kao kandidat ove stranke bio treći na predsedničkim izborima 2004, iza Borisa Tadića i Tomislava Nikolića.

Pokret "Snaga Srbije" upisan je 20. maja 2004. godine u Registar političkih organizacija, na registarskom listu broj 311 i preregistovan krajem 2009 godine sa 12300 overenih članova pod rednim broj 16 u Ministarstvu za lokalnu samoupravu.

Stranka je učestvovala na vanrednim parlamentarnim izborima 2007. ali nije osvojila nijedan mandat. Stranka participira u vlasti više od 30-tak opština. Na ponovljenim lokalnim izborima tokom 2009 i 2010 godine nastupa u koaliciji ili podršci listama DS i SPS. PSS\_BK ima odbore i poverenike u skoro svim opštinama Srbije

Predsednik PSS-a Bogoljub Karić se već duže vreme nalazi van zemlje zbog procesa, koji je srpsko pravosuđe započelo protiv njega zbog sumnje da je zloupotrebio službeni položaj u Mobtelu. Pokret Snaga Srbije je taj proces proglasio političkim progonom zbog političkog uticaja B. Karića i želje vlasti da, na taj način, uguše stranku.

Pokret Snaga Srbije, uprkos progonu svog predsednika, učestvovao je u vlasti u Vojvodini i Beogradu sa DS do izbora 2008.godine kao i u mnogim drugim opštinama i gradovima u Srbiji. Zamenik predsednika je Dragomir Karić ,a predsednik Izvršnog odbora Persa Minjević.

Spoljašnje veze
---------------

* Pokret Snaga Srbije - Bogoljub Karić, zvaničan sajt ((sr))
**Pokret za zaštitu Ustava** (kineski: ; pinyin: *Hùfǎ yùndòng*) je naziv za pojedince i organizacije koji su okvirno djelovali u južnim dijelovima Kine od 1917. do 1922. godine pod vodstvom Kuomintangovog vođe Sun Yat-sena a sa ciljem da se u zemlji počne primjenjivati Privremeni ustav Republike Kine, usvojen 1912. godine, ali nedugo nakon toga suspendiran od strane autokratskog predsjednika Yuan Shikaija i njegovih nasljednika iz tzv. Beiyanške vlade koja je dominirala sjeverom Kine. Pokret je nastao u trenutku kada je Beiyanška vlada bila rastrgana razmiricama među oficirskim klikama Beiyanške armije, odnosno duboko osramoćena neuspjelim rojalističkim pučem u Pekingu u julu 1917. godine. Sun je zbog toga u Guanzghzhouu u septembru 1917. godine formirao Privremenu vladu kojoj se priključio dio zastupnika raspuštene Nacionalne skupštine, te koja je mogla računati na podršku dijela trupa i kineske mornarice. Beiyanška vlada je u nekoliko navrata pokušala vojnički suzbiti pokret, sa promjenjivim uspjehom, ali Sun nije uspio poraziti Beiyanšku vladu, prije svega zbog nesuglasica u vlastitim redovimna, gdje su se stvorile tzv. Yunnanska i Stara Guangxi klika. Sun Yat-sen je na kraju bio prisiljen svoj pokret pojačati međusobno suprotstavljenim anarhističkim, federalističkim i komunističkim frakcijama, prije nego što je 1922. pokrenuo tzv. Sjevernu ekspediciju koja će tek 1928. godine, nakon Sunove smrti, dovesti do formalnog ujedinjenja zemlje pod istom vladom.

Literatzra
----------

* Degang, Tang. *The final 70 years of Latter Qing Dynasty: Yuan Shikai, Sun Yat-sen and the Xinhai Revolution*. ISBN 957-32-3515-3
**Pierre Quétineau** (25. august 1756 - 16. mart 1794) bio je francuski vojskovođa, najpoznatiji po zapovijedanju republikanskim trupama na početku Rata u Vandeji.

Karijeru je započeo u kraljevskoj vojsci kojoj se 1772. priključio kao običan vojnik u pukovniji Šampanjske pješadije; odatle je otpušten 1781. godine. Nakon Revolucije se 1791. priključio dobrovoljačkom bataljonu gdje je dobio čin kapetana. Godine 1792. je nakon izbijanja Rata Prve koalicije poslan u Sjevernu armiju gdje se borio pod generalom Dumouriezom.

Godine 1793. je imao čin brigadnog generala i zapovjedništvo nad republikanskim trupama u Vandeji. Tamo ga je zatekao početak ustanka gdje je pretprio teške poraze - kod Aubiersa je pobunjenicima ostavio kao plijen dragocjene količine oružja i opreme, a potom je kod Thouarsa kapitulirao sa 3000 svojih ljudi.

Nakon te bitke je zajedno sa svojim ljudima pušten pod obećanjem da se više neće boriti u Vandeji. Kada se vratio u republikanske redove, uhapšen je pod optužbom za izdaju i smješten u tamnicu u Saumuru. Tamo ga je 9. juna zatekla bitka u kojoj su grad zauzeli pobunjenici. Znajući da mu pri povratku u republikanske redove prijeti sigurna smrt, pobunjenički vođa Louis de Lescure mu je ponudio da se priključi pobunjenicima ili barem ostane njihov zarobljenik; Quétineau je, međutim, to odbio smatrajući kako bi zbog toga mogla stradati njegova supruga Jeanne Robert Latreille.

Nakon što se vratio republikancima, Quétineau je ponovno uhapšen. Nakon višemjesečnog boravka u tamnici je izveden pred Revolucionarni sud, osuđen na smrt i giljotiniran. Njegova je supruga kraju također pogubljena nakon procesa gdje je optužbu vodio revolucionarni vođa Jacques René Hébert.

Literatura
----------

* *Generals Who Served in the French Army during the Period 1789-1814* de Tony Broughton.
* *Histoire de saint Léger* de Montbrun.
* Arhivirano 2020-01-27 na Wayback Machine-u
* *Dictionnaire biographique des généraux & amiraux français de la Révolution et de l'Empire (1792-1814)*. Paris : Librairie G. Saffroy, 1934, 2 vol.. .

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 34613824
* LCCN: n98004330
* ISNI: 0000 0000 3815 8015
* GND: 122206711
* SUDOC: 050262157
* BNF: cb13508114b (podaci)

 |
Ovo je članak o iranskom jezeru podno Sabalana.  Za druga značenja, v. Kuri-Gol (razvrstavanje).  

**Kuri-Gol** (perz. قوریگل) je sezonsko jezero u Ardabilskoj pokrajini na sjeverozapadu Irana, oko 20 km zapadno od Sareina odnosno 40 km od Ardabila. Smješteno je na južnim obroncima Sabalana na nadmorskoj visini od 2808 m i jedno je od osam prirodnih jezera na vulkanskoj planini, dok ostala uključuju Atgoli, ardabilski Kara-Gol, sarapski Kara-Gol, Kizil-Bare-Goli, Kizil-Gol, Sari-Gol i kratersko Sabalansko jezero. Kuri-Gol ima površinu do 0,5 ha, dubinu do 2,0 m i volumen do 5000 m³. Elipsastog je oblika i proteže se duljinom od 90 m u smjeru istok−zapad odnosno širinom od 70 m. Jezero se vodom opskrbljuje prvenstveno pomoću sjevernih planinskih pritoka koji nastaju proljetnim otapanjem snijega, a otječe prema zapadu pritokom Baleklu-Čaja koji pripada kaspijskom slivu. Najbliže naselje koje gravitira jezeru je Sanguklu, selo udaljeno 4,0 km prema jugozapadu.

Veze
----

* Geografija Irana
* Popis iranskih jezera
Ne poistovijećivati sa Polidekt iz Sparte.
**Polidekt** (starogrčki: ) bio je, u grčkoj mitologiji, kralj ostrva Serifa te, prema jednima, sin Magneta i neke Najade nepoznatog imena ili, prema drugima, Peristena i Androtoje, ili, pak, Posejdona i Kerebije.

Mitologija
----------

Priča o Polidektu većim je delom sadržana u mitu o Perseju. Prema Pseudo-Apolodorovoj *Biblioteci*, Polidekt se zaljubio u Danaju kad je njegov brat Diktis spasao iz mora nju i njenog sina Perseja. Persej je tad već bio mladić i ponašao se vrlo zaštitnički prema majci i nije dozvoljavao Polidektu da joj se probliži. Stoga je Polidekt pribegao lukavstvu da bi se oslobodio Perseja i oženio se Danajom. Pretvarajući se da se želi oženiti Hipodamijom naredio je svim svojim podanicima na Serifu da ga snabdeju odgovarajućim darovima. Trebalo je da mu njegovi prijatelji daruju konje, no Persej to nije uradio, pa je Polidekt objavio da ne želi ništa drugo do glave Gorgone Meduze, budući da je Persej ranije izjavio kako bi mogao obaviti i tako težak posao kao što je odsecanje Meduzine glave. Persej se složio i Polidekt mu je rekao da se ne vraća na ostrvo bez Meduzine glave. Persej je uspeo usmrtiti Meduzu i to tako što je svoj štit upotrebio kao ogledalo: kad je Meduza ugledala svoj lik u njemu, sama se skamenila. Kad se Persej vratio na Serif s Gorgoninom glavom, otkrio je da je u međuvremenu Polidekt pretio njegovoj majci (a možda je i silovao), pa se ona morala skloniti u jedan hram. Persej se razbesneo i uleteo u palatu, u kojoj su se upravo okupili Polidekt i njegova pratnja. Polidekt se začudio što je Persej još uvek živ i nije hteo poverovati da je Persej zaista izvršio svoj zadatak. Persej je izjavio da je ubio Meduzu Gorgonu i kao dokaz pokazao je njenu odrubljenu glavu; kad su je Polidekt i okupljeni plemići ugledali, skamenili su se i tako umrli.

Prema verziji ovog mita koju prenosi Higin, Polidekt je pokušao izdajnički ubiti Perseja plašeći se njegove neustrašivosti, no Persej je u poslednjem trenutku izvukao Gorgoninu glavu i pokazao je Polidektu. Persej je tad vlast na Serifom predao Diktisu.

U jednoj drugoj verziji, koju je takođe zabeležio Higin, Polidekt se oženio Danajom kad ju je pred njega doveo Diktis, a Persej je bio odgojen u jednom Ateninom hramu. Prema toj verziji, Polidekt nije uopšte zlostavljao Perseja i Danaju, već ih je zaštitio od Akrisija, Danajinog oca, koji je otkrio da su njih dvoje preživeli te je došao na Serif da ih ubije. Persej se nakraju zakleo da nikad neće ubiti svog dedu, no kad je Polidekt ubrzo potom umro, Persej je na pogrebnim igrama nesrećnim slučajem pogodio Akrisija diskom, što je rezultiralo Akrisijevom smrću.
**Policijska klopka** (engleski: ; ruski: ) u najširem smislu označava 
prikrivenu operaciju kojom policija ili sigurnosna služba neke države kroz različite tehnike obmane - u pravilu o identitetu ili stvarnim namjerama svojih pripadnika i/li njenih sudionika - nastoji prikupiti podatke, pronaći dokaze, odnosno privesti počinitelje ilegalne ili subverzivne aktivnosti. Policijske klopke u pravilu obavljaju za to posebno obučeni tajni agenti, mada u njima mogu sudjelovati i druge osobe, poput doušnika ili običnih građana. Svi oni nastoje fingirati različite aktivnosti u nastojanju da izazovu kompromitirajuću reakciju osoba koje su krajnji cilj policijskih klopki. 

Postoje razni oblici policijskih klopki - od policajki koje "glume" ulične prostitutke kako bi mogle uhapsiti svoje potencijalne klijente do stvaranja lažnih poduzeća i banaka sa desetinama "zaposlenika" kako bi se zavarali potencijalni veletrgovci drogom ili perači novca.

Jedna od najspektakularnijih policijskih klopki u historiji je bila Operacija Trest koju je 1920-ih izvela sovjetska tajna policija OGPU osnovavši lažnu anti-sovjetsku organizaciju kako bi iz emigracije namamila izbjegle Bijele Ruse.

Povezano
--------

* Agent-provokator
Pripadnici Policije New Yorka
**Policijski odjel Grada New Yorka** (engleski: , skraćeno *NYPD*) je policijska služba New Yorka u čijoj su nadležnosti pet gradskih općina. Predstavlja najveću gradsku policiju u SAD. Također se smatra jednom od najstarijih, s obzirom da vuče porijeklo od osmočlane nizozemske gradske noćne straže uspostavljene u tadašnjem Novom Amsterdamu 1625. Pod današnjim je imenom, pak, Policija New Yorka uspostavljena 1845. godine.

Trenutno broji oko 36.000 pripadnika, raspoređenih u široki broj različitih jedinica i odjela - uključujući lučku patrolu, zračnu podršku, pirotehničare, obavještajce, antiterorističke te specijalne jedinice. 

S obzirom na popularnost New Yorka kao mjesta radnje u fiktivnim djelima (romanima, stripovima, filmovima, TV-serijama i sl.), Policija New Yorka je jedna od najpoznatijih i u popularnoj kulturi prikazivanjih policijskih službi na svijetu.

Eksterni linkovi
----------------

***Policija New Yorka*** na Wikimedijinoj ostavi

* NYPD official website
* "With The Sky Police", January 1932, Popular Mechanics 1931 article about the New York City Police Air Force and the Keystone-Loening Commuter in service at that time, photos page 26, 29 and 30.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 152463958
* LCCN: n79078131
* ISNI: 0000 0001 2187 1313
* GND: 122398-7
* SUDOC: 083617639
* BNF: cb12969536s (podaci)
* NLA: 36120412
* NDL: 00772095

 |
Koordinate: 41° 09′ 40" SGŠ, 20° 45′ 08" IGD

**Podmolje** (mak. *Podmolje*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugozapadnom delu države. Podmolje pripada opštini Ohrid.

Pokraj Podmolja je smešten Ohridski aerodrom „Sveti Apostol Pavle".

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Podmolje je smešteno u jugozapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Ohrida, naselje je udaljeno 3 km severozapadno, pa je zapravo njegovo predgrađe.

Podmolje se nalazi u istorijskoj oblasti Ohridski kraj, koja se obuhvata istočnu i severoistočnu obalu Ohridskog jezera. Naselje u nevelikom Ohridskom polju, koje se pruža na severoistočnoj strani Ohridskog jezera. Severno od naselja se izidže pobrđe Gorenci. Nadmorska visina naselja je približno 710 metara.

Klima u naselju, i pored znatne nadmorske visine, ima župne odlike, pa je pre umereno kontinentalna nego planinska.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Podmolje je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 331 stanovnika. 

Većinu stanovništva čine etnički Makedonci (98%).

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Ohrid

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.ohrid.gov.mk Zvanična stranica opštine Ohrid

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Ohrid |
| --- |
| **Ohrid** • 
Vapila • 
Velgošti • 
Velestovo •
Gornji Lakočerej • 
Donje Konjsko • 
Donji Lakočerej • 
Zavoj • 
Jelšani •
Konjsko • 
Kosel • 
Kuratica •
Lagadin • 
Leskojec • 
Livojišta • 
Ljubaništa • 
Openica •
Orman • 
Peštani • 
Plaće •
Podmolje • 
Ramne •
Rasino • 
Rečica • 
Svinjišta •
Sirulja • 
Skrebatno • 
Trpejca •
Šipokno |  |
Podmazivanje koljenastog vratila.
**Podmazivanje** je primjena maziva za smanjivanje trenja među površinama koje se dodiruju, a gibaju se jedna u odnosu na drugu (tarne površine). Omogućuje rad pokretnih strojnih dijelova, napose ležaja, kliznih staza i vodilica, zupčanika, cilindara i stapova, spojki, lanaca za prijenos snage, koljenastih vratila, podizača ventila i čelične užadi. Osim smanjenja trenja i njegovih štetnih posljedica (razvijanje topline, trošenje tarnih površina i gubitak energije), njime se odvode toplina i čestice nastale trošenjem materijala, a sprječava se i dovođenje stranih čestica među tarne površine njihovim brtvljenjem. Najpovoljnije je podmazivanje kojim se postiže tekuće trenje, kada se među tarnim površinama samodovođenjem maziva stvara kontinuirani film (hidrodinamičko podmazivanje). Kako bi se režim hidrodinamičkoga podmazivanja održao u optimalnim granicama, za veće brzine klizanja potrebna je manja viskoznost maziva; nasuprot tomu, za povećano opterećenje potrebno je mazivo veće viskoznosti. Strojni dijelovi kod kojih nije moguće postići hidrodinamičko podmazivanje podmazuju se na drugi način, na primjer s krutim mazivima.

Maziva
------

*Glavni članak: Maziva*
**Maziva** su kemijske tvari specifičnih fizikalnih i kemijskih svojstava koje se rabe za podmazivanje. Djeluju tako što smanjuju trenje između kliznih ploha koje se pod opterećenjem nalaze u međusobnom relativnom gibanju. Maziva služe i za smanjenje trošenja strojnih dijelova i za odvođenje topline, te za zaštitu od korozije i stvaranja naslaga i taloga zbog oksidacije i drugih kemijskih promjena. Kao prva maziva upotrebljavala su se životinjska i biljna ulja i masti sve do prije stotinjak godina, kada je mlada naftna industrija iznijela na tržište maziva ulja dobivena od teških naftnih frakcija. Danas svijest o potrebi očuvanja okoliša i zdravlja utječe i na proizvodnju svih vrsta maziva, tako da se iz njih isključuju sastojci štetni za zdravlje i okoliš, a u pojedinim se područjima rabe i biološki razgradiva maziva na osnovi biljnih ulja ili sintetskih esterskih ulja. Prema agregatnom stanju razlikuju se tekuća maziva (ulja), polučvrsta (mazive masti) i čvrsta maziva.

Izvori
------

1. ↑   **podmazivanje**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
2. ↑   **maziva**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
Koordinate: 41° 31′ 42" SGŠ, 21° 49′ 04" IGD

**Podles** (mak. *Podles*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Podles upravno pripada opštini Gradsko.

Prirodni uslovi
---------------

Podles je smešten u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Velesa, naselje je udaljeno 20 kilometara južno.

**Reljef**: Naselje Podles se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je položeno na iznad Tikveške kotline, nana južnim padinama planine Klepe. Naselje je položeno na približno 650 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Podles je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 49 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.gradsko.gov.mk Zvanična stranica opštine Gradsko

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Gradsko |
| --- |
| **Gradsko** • 
Viničani •
Vodovrati •
Gornje Čičevo •
Grnčište •
Dvorište •
Donje Čičevo •
Zgropoljci •
Kočilari •
Kuridere •
Nogajevci •
Podles •
Svećani •
Skačinci •
Ubogo •
Ulanci |  |
**Podlapača** je naselje u Hrvatskoj, Ličko-senjska županija, općina Udbina (mikroregija Krbava).

Zemljopisni položaj i stanovništvo
----------------------------------

Prema broju stanovnika i površini Podlapača je drugo po veličini naselje u općini Udbina. 
Smještena je na zapadnom rubu Krbavskog polja ili, kako lokalno nazivaju tu dolinu, Podlapačko polje.

Naselje Podlapača ima rimokatoličku župnu crkvu i osnovnu školu, te Mjesni Odbor koji obuhvaća cijeli zapadni dio općine Udbina, obuhvaćajući još nekoliko manjih naselja okolice. Po nacionalnoj strukturi Hrvati čine apsolutnu većinu u Podlapači i okolnim mjestima.

Iz Podlapače vuku korijene poznati hrvatski velikani, pisac i pjesnik Dragutin Tadijanović i američki senator Mark Begich.

Povijest
--------

Pravo ime sela je zapravo Podlapac. Po prvi put se spominje pod imenom Podlapčec u Ugovoru o nasljeđu koji su sklopili vlasnik Podlapčeca Ivan Karlović i sestra mu Jelena sa svojim mužem Nikolom Zrinskim. Prema tom ugovoru vidi se da je Ivan Karlović imao 22 grada od kojih su u Krbavskoj županiji bili Komić, Udvina (Udbina) i Podlapčec. Prema tom ugovoru svi Karlovićevi gradovi pripali bi Nikoli i Jeleni Zrinskoj ako bi Ivan umro bez muškog nasljednika. 

Turci su zauzeli grad Podlapčec 1527. i njime vladali do 1689. Nakon odlaska Turaka došlo je novo, današnje, stanovništvo. Većina se doselila s područja Brinja. Kada je 1. siječnja 1872. u Podlapcu osnovana upravna općina, selo se zvalo još i Podlapača. To je vjerojatno bilo zbog nezgoda s poštom jer su pisma i paketi često odlazili u Donji Lapac. Nezadovoljni mještan zatražili su od glavne skupštine Ličko-krbavske županije da mu se vrati staro ime, a ova je molbu proslijedila hrvatskoj vladi. Vlada je promjenu imena dopustila 11. siječnja 1904. i selo se opet službeno zvalo Podlapac. 

Za vrijeme NDH također je ostalo ime Podlapac, da bi se neposredno nakon Drugog svjetskog rata opet počelo zvati Podlapača. Ime Podlapača postalo je i službeno pa ga se pod tim imenom može naći na zemljopisnim i na autokartama.

Stanovništvo
------------

* 2001. - 102
* 1991. - 205 (Hrvati - 199, Srbi - 4, ostali - 2)
* 1981. - 252 (Hrvati - 245, Srbi - 5, Jugoslaveni - 1, ostali - 1)
* 1971. - 385 (Hrvati - 356, Srbi - 20, Jugoslaveni - 6, ostali - 3)

### Izvor

* CD rom: "Naselja i stanovništvo RH od 1857-2001. godine", Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Hrvatske, Zagreb, 2005.

1. ↑  Jure Karakaš: "Podlapac", monografija, Stajer graf, Zagreb, 2001.

Vanjske poveznice
-----------------

* gospic.hbk.hr: Podlapača Arhivirano 2007-12-13 na Wayback Machine-u

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Podlapača** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
Gušter
**Poikilotermne**, ili **hladnokrvne životinje**, podrazumijevaju životinje koje nemaju stalnu tjelesnu temperaturu. 

Većina životinja su hladnokrvne. To su gotovo sve ribe, gmizavci, vodozemci, insekti i drugi beskičmenjaci. Biljke i drugi organizmi generalno su poikilotermni (iako postoje neke biljke koje bar u nekim organima mogu upravljati temperaturom). Suprotno tome, manje-više stalnu tjelesnu temperaturu imaju samo ptice i sisari (toplokrvne životinje).

Tjelesna temperatura poikilotermnih životinja najčešće odgovara temperaturi okoline. Pri nižoj temperaturi uglavnom su manje aktivne. Neke hladnokrvne životinje mogu svojim ponašanjem utjecati na temperaturu tijela. Tako mnogi gmizavci traže sunčana ili sjenovita mjesta, ovisno o tome da li žele podići ili sniziti svoju tjelesnu temperaturu. Insekti koji žive u velikim grupama, kao mravi, pčele, stršljeni ili termiti, zagrijavaju se podrhtavanjem mišića ili mahanjem krilima, odnosno poticanjem strujanja zraka omogućuju određeno hlađenje.
Pokolj na Hiosu
**Pokolj na Hiosu** (grč. *σφαγή της Χίου*) je naziv za masovnu likvidaciju grčkog, odnosno pravoslavnog stanovništva otoka Hios u Egejeskog mora koje su 1822. godine izvele osmanske snage tokom Grčkog rata za nezavisnost.

Prije tih događaja je Hios bio jedan od najprosperitetnijih grčkih otoka, s obzirom da su njegovi trgovci tokom milenijuma razvili tradicionalno dobre veze sa drugim trgovačkim punktovima u Mediteranu. Također su se smatrali jednim od najlojalnijih podanika Osmanskog Carstva. Dijelom i zbog toga, ali i izuzetne blizine otoka maloazijskim kopnom (koje je razdvajalo 6,7 km), lokalno stanovništvo i grčka elita su prethodne godine odbili pozive da se priključe ustanku protiv osmanske vlasti.

U martu 1822. se, međutim, na otok iskrcala mala grupa ustanika sa Samosa, te je napala osmanski garnizon, pri čemu im se priključio manji broj ustanika. Garnizon se povukao u citadelu. Kada su za to doznale vlasti u Carigradu, garnizonu je poslano pojačanje na čelu sa admiralom Nasuhzade Ali Pašom, zapovjednikom osmanske ratne mornarice. Ono je stiglo 22. marta te je bez mnogo problema deblokiralo garnizon, zauzelo i opljačkalo grad. 31. marta je Nasuhzade Ali paša, pak, dobio naređenje da u znak odmazde spali sva naselja i kuća, te likvidira svu djecu ispod 3 godine starosti, sve muškarce iznad 12 i sve žene iznad 40 godina starosti; oni koji izbjegnu likvidaciju su se trebali prodati u roblje. Računa se da je tokom nekoliko mjeseci na Hiosu ubijeno oko 52.000 ljudi, a da ih je isto toliko prodano u roblje, odakle se dio kasnije izbavio prešavši na islam. Među porobljenom djecom se našao 5-godišnji Georgios Stavelakis, koji će mnogo godina kasnije pod imenom Mustafa Haznadar postati poznat kao premijer Tunisa. Oko 21.000 stanovnika se spasilo bijegom, dok je na kraju na otoku ostalo samo 2000 žitelja. Hios se od demografskih gubitaka izazvanih pokoljem nije oporavio do današnjeg dana.

Kada su vijesti o tim događajima doprili do zapadnoevropske javnosti, izazvali su sveopće zgražanje i simpatije za Grke i njihovu borbu za slobodu. Najpoznatiji izraz tog raspoloženja je bila znamenita slika *Pokolj na Hiosu* koju je izradio francuski slikar Eugene Delacroix. Sam Hios je ostao pod osmanskom vlašću sve do grčke pobjede u Prvom balkanskom ratu 1912. godine.
***Indijska konoplja*** na Wikimedijinoj ostavi

**Indijska konoplja** (lat. *Cannabis indica* — kanabis indika) je vrsta konoplje. Ovu jednogodišnju biljku je čovek koristio od davnina, ponajviše zbog njenih vlakana, psiholoških i fizioloških efekata, kao i u ishrani u obliku ulja dobijenog iz semenki. Poreklom je sa azijskog kontinenta.

Izraz marihuana se najčešće odnosi na osušenu biljku konoplje koja se koristi kao droga, pri čemu se uživa pušenjem ili kroz hranu. Skupljanjem smole koja se nalazi oko zrelog semenja pravi se hašiš.
U Srbiji i Crnoj Gori se posedovanje marihuane smatra teškim krivičnim prekršajem. U pojedinim zemljama sveta, posedovanje i korišćenje malih količina marihuane se tretira kao lakši prekršaj i ne podleže krivičnom gonjenju.

* 
*

Vidi još
--------

* Holandska politika o drogama
* Spisak poznatih uživalaca konoplje

| * p
* r
* u
Konoplja |
| --- |
| Osnovno | Istorija | Etimologija | Uzgajanje | Prerada | Delovanje | Zakon | Konoplja |
| Upotreba | Industrijska | Medicinska | Uživalačka | Duhovna |
| Proizvodi | Kudelja | Tkanina | Hartija | Gorivo | Konopljino ulje | Hašiš |
| Po državama | Bosni i Hercegovini | Hrvatskoj | Srbiji |
**Ivo Habeković** (Sisak, 1902. - Zagreb, 23. X. 1954), enigmat, po zanimanju postolar.

Prvu zagonetku objavio je u *Ilustrovanom listu* 2. II. 1918. godine. Surađivao je u rubrici *Razbibriga* u *"Osvitu"*. Kasnije je izdavao šaljiv list *Bockalo*, a nešto poslije pokrenuo je i *Narodnu zagonetku* (1934). Surađivao je u *Sfingi*, *Maloj Sfingi*, *Svijetu*, *Zagonetki* i *Rebusu*.

Objavio je više hiljada zagonetaka, a posebno se specijalizirao za zagonetke posjetnice.

Objavljivao je pod pseudonimom **Ha** < **Ha**beković.

Primjer zagonetaka
------------------

```
**Posjetnica** (1930)
Tom Lisac, Rijeka (rješenje: komercijalista)

**Posjetnica** (1933)
Rok Smajić, Perast (pećarski majstor)

**Posjetnica** (1934)
A. Hitler, soboslikar, Mets (hotelski sobar i smetlar)
```

Izvori
------

* Stjepan Horvat: *Leksikon zagonetača Jugoslavije*, Bjelovar, 1979. (+fotografija)
* Miroslav Šantek: *Zagonetke anagram i palindrom*, Bjelovar, 1975. (str. 26)
* Zoran Radisavljević: *Svet anagrama*, Beograd, 2004. (str. 110)
**Kritična masa** je najmanja količina fisionog materija potrebna za održavanje nuklearne lančane reakcije. Kritična masa fisionog materijal zavisi od njegovih nuklearnih karakteristika, na primer proprečni presek nuklearne fisije, gustine, oblika i obogaćenja.

Objašnjenje kritičnosti
-----------------------

Termin kritičnost odnosi se na ravnotežni stav fisione reakcije, kada ne dolazi do povećanja snage, temperature ili broja neutrona. 
Numeričko nalaženje kritične mase zavisi od faktora **k**. Ovaj faktor predstavlja prosečan broj neutrona koji mogu dalje da izazovu fisionu reakciju. Deo neutrona se gubi parazitnom apsoropcijom ili jednostavno napuštaju sistem.
Kada je **k = 1** masa je **kritična**.

**Podkritična** masa je masa fisionog materijala koja ne može da održava fisionu reakciju. Broj neutrona koji se oslobađaju u podkritičnom sistemu se vremenom smanjuje. U ovom slučaju, **k < 1**.

**Nadkritčna** masa je ona u kojoj dolazi do povećanja brzine nastanka fisije, sve dok prirodni povratni mehanizam ne dovede do nastanka ravnotežnog stava(i. e. biti kritičan). U ovom slučaju, **k > 1**.

Menjanje tačke kritičnosti
--------------------------

Tačka, odnosno masa, gde dolazi do nastanka kritičnosti može da se menja promenom određenih atributa kao što su gorivo, temperatura, gustina, ili instalacijom reflektora neutrona.

* **Promena količine goriva**

Moguće je da konstrukcija bude kritična i pri nultoj snazi. Realizacija ovakvog stava omogućena je kada se u sistemu nalazi tačna količina goriva a sistem je ujedno podkritičan. Kada je dodata prezicno određena količina goriva može da se stvori tačna kritična masa u podkritičnom sistemu, što bi dovelo do održavanja fisione reakcije celu jednu generaciju neutrona.
Ukoliko je ova precizno određena masa dodata u malo podkritičnu masu, stvara se jedva nadkritična masal, temperatura konstrukcije se povećava do svog maksimuma, a zatim bi se smanjila na sobnu temperaturu, zato što je gorivo koje je dodato potpuno apsorbovano i sistem se sam vraća u podkritično stanje. 

* **Promena temperature i gustine mase**

kada je konstrukcija u tačno kritičnom stanju, masa će zagrevanjem na sobnoj temperaturi postati podkritična, a ukoliko dođe do njenog hlađenja, postaće nadkritična. Fisija se smanjuje pri povećanju temeprature goriva. Ova osobina se naziva negativni koeficijent reaktivnosti. Ista osobina važi i kada dođe do povećanja odnosno smanjenja gustine goriva. 

* **Upotreba reflektora**

Okružujući sfernu kritičnu masu sa reflektorom neutrona direktno smanjujemo potrebnu masu za dostizanje kritičnosti. Dobar reflektor je berilijum. On omogućava da se neutroni, koji bi za dalje iniciranje reakcije bili izgubljeni, bili vraćeni do sistema. Reflektorom je povećana mogućnost sudara neutrona.

Vidi još
--------

* Nuklearna lančana reakcija
* Nuklearni reaktor
U historiji ideja **Novo učenje** u Evropi pojam je koji se koristi za renesansni humanizam, razvijen kasnije u petnaestom vijeku. Nedavno prikupljeni klasični tekstovi izazvali su filološkog istraživanja prefinjenog i klasičnog latinskog stila u prozi i poeziji. 

Taj pojam često se koristio i za druge trendove, među kojima je i formuliranje veze između Crkve i pojedinca koja je proizašla iz protestantske revolucije.[*nedostaje referenca*] Savremenici su primijetili sljedeće: Thomas Howard, 3. vojvoda Norfolka jadikovao je "Bilo je veselo u Engleskoj prije pojave novog učenja", u vezi sa čitanjem Biblije.

Ranije "novo učenje" imalo je sličan uzrok, dva vijeka ranije. U tom slučaju, u pitanju su bili otkriveni Aristotelovi tekstovi, sa velikim utjecajem na skolastiku. Kasnija faza Novog učenja u renesansi podrazumijevala je početke naučne misli. Tu se Francis Bacon ističe kao važna referentna tačka i pokretač.

Povezano
--------

* Renesansa 12. vijeka
* Grčki učenjaci u renesansi

Bilješke
--------

1. ↑  W. A. Sessions, *Henry Howard, the Poet Earl of Surrey: A Life* (1999), str. 11.
2. ↑  *The Cambridge History of Later Medieval Philosophy: From the Rediscovery of Aristotle to the Disintegration of Scholasticism, 1100-1600* (1988), str. 521.
3. ↑  Joyce Appleby, *Knowledge and Postmodernism in Historical Perspective* (1996), str. 3.
**Pokret novog života** (kineski: ; pinyin: *Xīn Shēng Huó Yùn Dòng*) je naziv za kampanju "duhovnog preporoda" koju su u Kini početkom 1934. godine pokrenuli tadašnji nacionalistički vlastodržac Chiang Kai-shek i njegova supruga Soon May-ling. Pokret je nastojao kombinirati ideologiju vladajuće stranke Kuomintang sa tradicionalnim kineskim konfucijanstvom, ali i zapadnim kršćanstvom; istovremeno je odbacivao zapadne vrijednosti kao indidvidualizam i liberalizam te od svojih pristaša zahtijevao "žrtvovanje" za domovinu, kao i strogu disciplinu i umjerenost u svim aspektima života. To se, između ostalog, odrazilo kroz strogu zabranu i kažnjavanje uživanja opijuma, kao i ograničenjavanje troškova pogreba. Pokret je također organizirao masovna vjenčanja, a odražavao se kroz propagandnu umjetnost i književnost. Pokret, međutim, nije uspio zaživjeti u kineskom društvu, dijelom i zbog nezavršenog građanskog rata s komunistima, a dijelom i zbog toga što je Chiang svojom politikom ignoriranja japanske opasnosti izazvao nezadovoljstvo kod dijela koumintanških čelnika; zbog toga je uglavnom bio napušten do X'ianskog incidenta krajem 1936.

V. također
----------

* Azijske vrijednosti

Izvori
------

* Columbia University - East Asian Curriculum Project: Chiang Kai-shek's "On The Need For a New Life Movement" Arhivirano 2012-07-17 na Wayback Machine-u
**Policijska država** je izraz koji se tradicionalno koristi za državu u kojoj vlasti masovno i intenzivno koriste svoj represivni aparat - najčešće u obliku policije ili sigurnosnih službi (tajna policija) - kako bi ostvarili što je moguće veću kontrolu nad stanovništvom. Izraz je u 19. vijeku prvi put upotrijebio njemački pravnik Robert von Mohl kao suprotnost svom konceptu pravne države, odnosno kao karakteristiku tadašnjih ne-demokratskih i autokratskih režima.  U 20. vijeku se pojam policijske države često vezivao za totalitarne države, ali je ponekad označavao i nominalno demokratske države u kojima su represivni organi dobijali velike ovlasti, najčešće pod izgovorom izvanrednog stanja vezanog uz rat ili terorizam. Kao jedan od suvremenih primjera se navode SAD i mnoge zapadne zemlje nakon napada 11. septembra 2001. čije vlade kritičari optužuju da su pod izgovorom rata protiv terorizma svoje zemlje pretvorili u policijske države.

V. također
----------

* Red i zakon
* Elektronska policijska država
* Paternalizam
* Država dadilja
* Silovici

Izvori
------

1. ↑  *The Police State*, Chapman, B. Government and Opposition, Vol.3:4, 428–440, (2007). Accessible online at  Arhivirano 2020-09-22 na Wayback Machine-u, retrieved 15th August 2008.

Eksterni linkovi
----------------

* Amnesty international, 2005; Arhivirano 2009-06-18 na Wayback Machine-u — annual report on human rights violations.
* Council for Secular Humanism article describing attributes of police states Arhivirano 2009-06-07 na Wayback Machine-u
* David Mery, September 22, 2005; *The Guardian* — example of "police state" defined in a modern context.
Krater Giordano Bruno
**Krater Giordano Bruno** je udarni krater promjera od 22 km na Mjesecu, na tamnoj strani Mjeseca. Nalazi se između kratera Harkhebi na sjeverozapadu i kratera Szilard na jugoistoku.

Njegova starost je nepoznata, ali se procjenjuje da je nastao radnije od 350 milijuna godina. Ime je dobio po talijanskom filozofu, Giordanu Brunu.

Formacija
---------

Pet redovnika iz Canterburyja su zapisali da su nakon zalaska Sunca 18. lipnja 1178. primjetili da su *"gornji dio roga [Mjeseca] podijelio na dva."* Detaljni opis je sljedeći: *"Bio je sjajan mlađak, i kao obično, njegovi rogovi su bili okrenuti prema istoku; i odjednom, gornji rog se podijelio na dva. Od središnjeg dijela te podjele, blještava baklja se pojavila, izbacujući, na značajnu udaljenost, plamen i iskre. U međuvremenu, tijelo Mjeseca je djelovalo kao u anksioznosti, te, da to opišem riječima onih koji su mi to javili i vidjeli vlastitim očima, Mjesec je kucao poput ranjene zmije. Nakon toga, vratio se u normalno stanje. Ovaj fenomen je ponovljen oko tucet puta, ili više, a plamen je poprimio razne uvrnute oblike, spontano, te se potom vratio u normalnu. Onda, nakon ovih transformacija Mjeseca od roga do roga, tj. preko svoje cijele duljine, poprimio je tamniji izgled."* 1976. Jack Hartung je iznio mišljenje da je taj izvještaj opisao stvaranje kratera Giordano Bruno te da su redovnici vidjeli Prijelazni Mjesečev fenomen.

Moderne teorije pretpostavljaju da je maleni asteroid ili komet pao na Mjesec te uzrokovao malenu eksploziju i krater. Drugi pak osporavaju tu tezu i navode da je krater širok 22 km te da bi meteor takvom silinom uzrokovao dovoljno krhotina koje bi dovele do tjedan dana duge meteorske oluje nad Zemljom, ali to nitko nije zabilježio u 12. stoljeću. Te dvije teorije su i danas suprotstavljene te se i danas ne zna pravi uzrok stvaranja tog kratera niti što su redovnici promatrali.

Izvori
------

1. ↑  *The Cosmic Winter*, Clube and Napier. Blackwell Publishing, First Edition (May 1990)
2. ↑  Jack B. Hartung (1976). „Was the Formation of a 20-km Diameter Impact Crater on the Moon Observed on June 18, 1178?". *Meteoritics* **11** (3): 187. Bibcode 1976Metic..11..187H.
3. ↑  Camale, O.; Mulholland, J. D. (1978). „Lunar Crater Giordano Bruno: A.D. 1178 Impact Observations Consistent with Laser Ranging Results". *Science* **199** (4331): 875–87. Bibcode 1978Sci...199..875C. DOI:10.1126/science.199.4331.875. PMID 17757584.
4. ↑  Kettlewell, Jo (1 May 2001). „Historic lunar impact questioned". BBC. Pristupljeno 8 April 2012.
5. ↑  Stiles, Lori (April 20, 2001). „What Medieval Witnesses Saw Was Not Big Lunar Impact, Grad Student Says". University of Arizona. Arhivirano iz originala na datum 2006-05-02. Pristupljeno 2007-08-09.
6. ↑  „The Mysterious Case of Crater Giordano Bruno". NASA. Arhivirano iz originala na datum 2009-08-26. Pristupljeno 8 April 2012.

Vanjske poveznice
-----------------

* NASA: The Mysterious Case of Crater Giordano Bruno Arhivirano 2009-08-26 na Wayback Machine-u
*Za ostale upotrebe, v. Možda spava (TV kratki film).*
**Možda spava** je pesma srpskog pesnika Vladislava Petkovića Disa, objavljena 1913. godine.

Pesma je balada, neobična ljubavna pesma sva u izmaglici, snoviđenju, halucinaciji.
Pesnik govori o potrebi za ljubavlju, o želji da se oseti toplina i sreća uz drago biće.
Nejasan lik voljene je dokaz da Dis ne govori o konkretnoj ženi, nego je to simbioza prošlih, sadašnjih i budućih ljubavi.

Ovo je muzikalna pesma, što se postiže ponavljanjem prvog kao poslednjeg stiha u strofi i odabirom reči.

Pesnik koristi omiljene motive, oči, san, zvezde. Od toga se samo pojam oči ponavlja 7 puta, a pojmovi kao što su oči, videti i gledati ponavljaju se čak na više desetina mesta.

Pesma ima 3 aspekta:

1. Saznajni aspekt: pesnik želi da dozna istinu i sumnju da je tako nešto moguće, istina je skrivena, to je tajna koju pesnik pokušava da nađe.
2. Kosmički aspekt: pesnik je nezadovoljan stvarnim životom i beži u iracionalno, u prostranstvo kosmičke vizije.
3. Aspekt večite ljubavi: ljubav je neuništiva, ona se suprotstavlja vremenu, zaboravu i smrti.

Pesmu je 2013. godine na nemački jezik preveo Peter Handke.

Tekst pesme
-----------

  

***Možda spava***
  

Zaboravio sam jutros pesmu jednu ja,  

pesmu jednu u snu što sam svu noć slušao:  

da je čujem uzalud sam danas kušao,  

kao da je pesma bila sreća moja sva.  

Zaboravio sam jutros pesmu jednu ja.  

U snu svome nisam znao za buđenja moć,  

i da zemlji treba sunca, jutra i zore;  

da u danu gube zvezde bele odore;  

bledi mesec da se kreće u umrlu noć.  

U snu svome nisam znao za buđenja moć.  

Ja sad jedva mogu znati da imadoh san,  

I u njemu oči neke, nebo nečije,  

neko lice, ne znam kakvo, možda dečije,  

staru pesmu, stare zvezde, neki stari dan.  

Ja sad jedva mogu znati da imadoh san.  

Ne sećam se ničeg više, ni očiju tih:  

kao da je san mi ceo bio od pene,  

il' te oči da su moja duša van mene,  

ni arije, ni sveg drugog, što ja noćas snih;  

Ne sećam se ničeg više, ni očiju tih.  

Ali slutim, a slutiti još jedino znam;  

Ja sad slutim za te oči, da su baš one,  

što me čudno po životu vode i gone:  

u snu dođu, da me vide, šta li radim sam.  

Ali slutim, a slutiti još jedino znam.  

Da me vide dođu oči, i ja vidim tad  

i te oči, i tu ljubav, i taj put sreće;  

njene oči, njeno lice, njeno proleće  

u snu vidim, ali ne znam, što ne vidim sad.  

Da me vide, dođu oči, i ja vidim tad:  

njenu glavu s krunom kose i u kosi cvet,  

i njen pogled što me gleda kao iz cveća,  

što me gleda, što mi kaže, da me oseća,  

što mi brižno pruža odmor i nežnosti svet,  

njenu glavu s krunom kose i u kosi cvet.  

Ja sad nemam svoju dragu, i njen ne znam glas;  

ne znam mesto na kom živi ili počiva;  

ne znam zašto nju i san mi java pokriva;  

možda spava, i grob tužno neguje joj stas.  

Ja sad nemam svoju dragu, i njen ne znam glas.  

Možda spava sa očima izvan svakog zla,  

izvan stvari, iluzija, izvan života,  

i s njom spava, neviđena, njena lepota;  

možda živi i doći će posle ovog sna.  

Možda spava sa očima izvan svakog zla.

1. ↑  Dragocena posveta Srbiji („Večernje novosti", 19. jun 2013)
**Ivo Ivaniš** (Cavtat, 14. veljače 1976. − Bobara, 16. kolovoza 2003.), hrvatski vaterpolist, igrač VK Juga i državne reprezentacije.

Rođen je u Cavtatu pokraj Dubrovnika, a prvoligašku vaterpolsku karijeru započeo je 1991. godine igrajući za VK Jug s kojim je osvojio naslov prvaka Europe, kup LEN, dva državna prvenstva i tri kupa. Tijekom sezona 1994./95. i 1995./96. nastupao je i za zagrebačku Mladost s kojom je osvojio dva prvenstva Hrvatske i prvenstvo Europe.

Od 1996. godine nastupao je za Hrvatsku vaterpolsku reprezentaciju s kojom je osvojio srebrna odličja na Mediteranskim igrama u Bariju 1997. i Europskom prvenstvu u Firenci 1999. godine. Sudjelovao je i na Olimpijskim igrama u Sydneyju 2000. i Europskom prvenstvu u Kranju 2003. godine.

Poginuo je tragičnom smrću 16. kolovoza 2003. u 27. godini života, prilikom ronjenja na dubini od 30 m pokraj otočića Bobare.

Poveznice
---------

* Vaterpolski klub Jug
* Hrvatska vaterpolska reprezentacija

Vanjske poveznice
-----------------

* Hrvatski vaterpolski savez: *Ivo Ivaniš*[*mrtav link*], Preuzeto 6. kolovoza 2012.
* Nacional (16. kolovoza 2003.): *Poginuo hrvatski vaterpolist Ivo Ivaniš*[*mrtav link*], Preuzeto 6. kolovoza 2012.
* Slobodna Dalmacija (17. kolovoza 2003.): *In Memoriam − Ivo Ivaniš*, Preuzeto 6. kolovoza 2012.
***Ocharchoaga*** je španski kratki dokumentarni film snimljen 1961. godine u režiji Jorgea Graua. U njemu se prikazuje kako je španska vlada nekoliko godina ranije transformirala Ocharcoagu, tadašnju "divlju" sirotinjsku četvrt grada Bilbao, tako što je porušila tamošnje kuće, a njihove stanovnike smjestila u novoizgrađene stambene zgrade sa vodovodom, strujom i drugim blagodatima modernog života. Film je izazvao veliki interes tadašnjeg španskog diktatora Francisca Franca, koji je bio potakao projekt, zgađen prizorima siromaštva i zapuštenosti koje je bio vidio prilikom posjeta Bilbau 1958. godine. Film, koji je trebao imati snažan propagandni naboj, odnosno prikazivati socijalnu osjetljivost tadašnjeg režima, je prije službene premijere privatno prikazan Francu. On njime nije bio zadovoljan, prije svega scenama u kojima se žitelji Ocharcoage u novim, modernim stanovima, sa nostalgijom prisjećaju nekadašnjeg života, te je dosnimljeno nekoliko scena u kojima se prikazuju da su stanovnici sretni.

Vanjske veze
------------

* Descarga gratuita del cortometraje[*mrtav link*]
* Visionado del cortometraje
* Ficha del cortometraje en la web de la Filmoteca Vasca[*mrtav link*]
* Página web sobre Jorge Grau Arhivirano 2008-12-31 na Wayback Machine-u