recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Za ostale upotrebe, v. Radovan Kovačević.*

**Radovan Kovačević Maksim** (Donje Crkvice, kod Nikšića, 6. septembar 1919. – Radan planina, 13. mart 1943), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Rođen je 6. septembra 1919. godine u Donjim Crkvicama kod Nikšića. Potiče iz siromašne seljačke porodice, koja je morala posle Prvog svetskog rata da potraži bolje uslove za život. Često se seljakala, da bi se na kraju nastanila u makedonskom selu Gorničet, kod Đevđelije. Radovan je gimnaziju učio u Đevđeliji i Skoplju. Posle mature, postao je student Filozofskog fakulteta u Skoplju. Odmah po početku studija, počeo je da se ističe naprednim stavovima, pa je već od 1938. godine bio jedan od istaknutih demonstranata i propagator komunizma među studentima. Član Komunističke partije Jugoslavije postao je 1939. godine.

Posle povratka u Đevđeliju, u vreme odmora počeo je da okuplja omladinu i organizuje zborove. Policija ga je progonila, pa ga je, posle jednog zbora omladine u Đevđeliji, uhapsila. Bio je izveden pred Sud za zaštitu države. Na Sudu je imao primerno držanje. Okružni sud u Strumici oslobodio ga je optužbe, jer je na procesu činjenicama opovrgao navode optužnice i okrenuo optužbu protiv režima koji ga je progonio i maltretirao. Ubrzo je u Skoplju opet bio uhapšen kao jedan od organizatora javnih demonstracija protiv režima, pa je, zajedno s grupom komunista, bio interniran u koncentracioni logor u Smederevskoj Palanci. Iz ovog logora je izišao neposredno pred napad Nemačke na Jugoslaviju, aprila 1941. godine.

Avgusta 1941. godine nalazio se u partizanima. Bio je jedan je od organizatora Kukavičkog partizanskog odreda. Kasnije je učestvovao u borbama koje je vodio Leskovački partizanski odred. U svim tim borbama isticao se kao borac i rukovodilac. Postao je politički komesar Prvog južnomoravskog partizanskog odreda.

Poginuo je u borbi s bugarskim vojnicima iz zloglasne kaznene ekspedicije „Lovna rota", 13. marta 1943. godine, na Radan planini, na Jovovića livadama.

Cela njegova porodica bila je na strani Narodnooslobodilačkog pokreta. U borbama su mu učestvovali otac, dva brata i sestre. Dva brata su mu poginula u partizanima.

Odlukom Prezidijuma Narodne skupštine Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 5. jula 1952. godine, proglašen je za narodnog heroja.

Literatura
----------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal NOB***  |

* „Narodni heroji Jugoslavije". Beograd: Mladost. 1975.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 73698047
* LCCN: nr88010391

 |
**Sekani** /*Tsek'ehne* ili *Tθek'ehne*, *people of the rocks*; Isto i Rocky Mountain Indians).- Pleme ili grupa plemena Athapaskan Indijanaca sa sjevera i sjeveroistoka Britanske Kolumbije, Kanada, na području Stjenjaka i rijeka Peace i Liard. Prema Jennesu (1937) sastojali su se od 4 glavne skupine: Sasuchan ili Sasuten, u bazenu Finlay Rivera; Tsekani na jezeru McLeod i južno; Tseloni, na platou između Finlaya i Liarda; i Yutuwichan, sjeverni kraj jezera McLeod i niz Parsnip i Peace River do Rocky Mountainsa. 
Pre-kontaktni Sekani bili su lovci i ribari, napose na veliku divljač. Pojavom bijelih trgovaca krznom 1820.-tih oni se okreću lovu na malene krznaše. Nakon 1861. kada dolazi do zlatne groznice, Sekanima broj počinje opadati. U vrijeme kada rudari počinju odlaziti (1916) njihov broj spao je na 70. Kasnije se ipak oporavljaju. Do promijene dolazi gradnjom Bennettove brane i nastankom umjetnog jezera Williston Reservoir, koje potapa zemlju, a oni su preseljeni na nove lokacije. Godine 1999. ima ih 685 podijeljenih na nekoliko lokalnih zajednica i bandi, to su : McLeod Lake (prije Yutuwichan), Fort Ware (ranije Finlay River) i Tsay Keh Dene (Ingenika).

Vanjske veze
------------

* Carrier Sekani Tribal Council Arhivirano 2006-02-09 na Wayback Machine-u
* Indian Tribe History[*mrtav link*]
Ovo je članak o faraonu Unas. Za rasu iz Stargatea, v. Unas (Stargate). Za školu pod inicijalima UNIS, v. Međunarodna škola Ujedinjenih naroda. Za UN-ovo udruženje u Singapuru, v. Udruženje Ujedinjenih naroda u Singapuru.

| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Unas |
| ALTERNATIVNA IMENA | {{{Alt}}} |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

**Unas** (također **Wenis**, **Oenas**, **Unis** ili **Ounas**) bio je faraon Drevnog Egipta, posljednji kralj Pete dinastije. Za njega se govori da je živio od 2375. pne. do 2345. pne..

Sagradio je malu piramidu u Saqqari, u blizini Djoserove Stepenaste piramide, a njena unutrašnjost je ukrašena vjerskim tekstovima poznatim kao Piramidski tekstovi. Ti tekstovi su korišteni kraljevskim grobovima Šeste dinastije, ali Unasovi su prvi poznati te sadrže stihove nekorištene u kasnijim verzijama. Vjerojatno nije imao sina, pa je tako Peta dinastija završila njegovom smrću. Njegov nasljednik Teti je oženio njegovu kćiIput, kako bi ozakonio svoju vladavinu te je tako osnovao 6. dinastiju.

V. također
----------

* Unasova piramida

Bilješke
--------

1. ↑   Kralj Unas
2. ↑   Kralj Unas
3. ↑  „Unas, Last Ruler of the Fifh Dynasty". *Tour Egypt*. Pristupljeno 14.6.
4. ↑  „The Complete Pyramid Texts of King Unas, Unis or Wenis".

]]

***Unas*** na Wikimedijinoj ostavi
**Obalčari** *(Plecoptera)* red su manjih kukaca tamne boje, nježnih opnastih krila koji žive u pokraj potoka i rijeka. Osjetljivi su na zagađenje vode i njihova prisutnost jamči čistoću vode.

Izgled
------

Oba para krila su im nježna i opnasta, pri mirovanju položena ravno na zadak, u letu se svaki par pokreće neovisno o drugome. Tijelo im je dugačko i splošteno, noge robusne, na zatku privjesci. Usni organi su za grizenje, gornje čeljusti smanjene, ticala duga i četinasta, sastavljene oči malene.

Ličinke
-------

Ličinka obalčara
Prije nego položi jaja u vodu ženka ih neko vrijeme nosi na sebi slijepljena u sluzavu grudicu. Ličinke žive u tekućoj vodi ispod kamenja. Na prsima imaju čuperke uzdušničkih škrga. Neke se hrane biljem a neke love ličinke vodencvjetova. Razvijaju se jednu do četiri godine, presvlače se 10 do 30 puta, kao odrasli žive samo nekoliko tjedana.

Porodice
--------

U svijetu je poznato oko 3 500 vrsta. U Hrvatskoj žive porodice: *Taeniopterygidae*, *Nemouridae*, *Leuctridae*, *Perlodidae*, *Perlidae*, *Chloroperlidae*.

Preobrazba obalčara iz porodice *Perlodidae*

Izvori
------

1. ↑  Ivo Matoničkin, Ivan Habdija, Biserka Primc-Habdija, Beskralješnjaci, biologija viših avertebrata, Školska knjiga, Zagreb, 1999. ISBN 953-0-30824-8

***Obalčari*** na Wikimedijinoj ostavi
Unutrašnjost zgrade Sejma
Zgrada Sejma u Varšavi
**Sejm** je donji dom poljskog parlamenta. Sastoji se od 460 zastupnika (poljski: 'poseł' što doslovno znači 'izaslanik'). Izaslanici su izabrani općim glasovanjem, a predsjedatelj se zove Maršal Sejma (poljski: Marszałek Sejmu). Središte Sejma je u varšavskoj četvrti Śródmieście. Riječ Sejm proizlazi iz staroslavenske riječi šzo znači 'skup' (zbor). Prva žena izabran u Sejm je bila Roza Pomerantz Meltzer 1919. godine članica cionističke stranke. 

Nakon pada komunizma 1989. Senat je ponovno gornji dom dvodomne Narodne skupštine, dok je Sejm postao donji dom. Sejm se sada se sastoji od 460 zastupnika koji se biraju svake četiri godine.

Između 7 i 19 zastupnika bira se iz svake izborne jedinice D'Hondtovom metodom (uz jednu iznimku 2001. godine kada se koristila Sainte-Laguëva metoda), njihov broj je proporcionalan brojem stanovnika izborne jedinice. Osim toga, koristi se prag tako da se biraju kandidati samo iz stranaka koje su ostvarile najmanje 5% od nacionalnog izbora (kandidata etničkih manjinskih stranaka su izuzeti od ovoga praga).

Na posljednjim izborima 2011. godine najviše mandata 207 osvojila je stranka Građanska platforma, dok je stranka Pravo i pravda osvojila 157 mandata.

Povezano
--------

* Poljski Senat

Izvori
------

1. ↑  Davies, Norman (1982). *God's Playground: A History of Poland*. Columbia University Press. str. 302.
2. ↑  Strauss, Herbert Arthur (1993). *Hostages of Modernization: Studies on Modern Antisemitism, 1870-1933/39*. Walter de Gruyter. str. 985.

Vanjske veze
------------

***Sejm*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 122508542
* LCCN: n50070334
* ISNI: 0000 0001 1008 9158
* GND: 1222742-0
* NLA: 35750643
* NKC: kn20050425018

 |
**Stanley Bernard Greenberg** (10. 5. 1945.-) je jedan od vodećih anketara i političkih stratega američke Demokratske stranke. Najpoznatiji je po tome što je bio član tima koji je godine 1992. uspio Billu Clintonu donijeti pobjedu na predsjedničkim izborima. Nakon toga je bio savjetnik izbornim kampanjama Ala Gorea i Johna Kerryja, kao i izbornim kampanjama van SAD, prilikom čega su mu klijenti bili Tony Blair i Ehud Barack.

Osim političara, Greenberg je savjetovao i korporacije kao što su British Petroleum, British Airways, Monsanto i General Motors.  Arhivirano 2010-08-24 na Wayback Machine-u

Knjige
------

* *Politics and Poverty: Modernization and Response in Five Poor Neighborhoods* (1974)
* *Race and State in Capitalist Development: South Africa in Comparative Perspective* (1980).
* *Legitimating the Illegitimate: State, Markets, and Resistance in South Africa* (1987)
* *Middle Class Dreams: The Politics and Power of the New American Majority* (1995)
* *The Two Americas: Our Current Political Deadlock and How to Break It* (2004) ISBN 0-312-31838-3

Vanjske veze
------------

* Bio page at GQR
* Democracy Corps
Jedna od pješčanih plaža u Saplunari
**Saplunara** je naselje u Republici Hrvatskoj, na otoku Mljetu. Administrativno je u sastavu Općine Mljet, Dubrovačko-neretvanska županija.

Zbog prirodnih posebnosti područje je zakonom zaštićeno još 1965. godine (značajni krajobraz). Predstavlja jedno od posljednjih preostalih staništa obalnih pijesaka u Hrvatskoj te stanište iznimno rijetkih i ugroženih pješčarskih gljiva. Pješčarska vegetacija vrlo je specifična zbog prilagodbe ekstremnim životnim uvjetima (plima, oseka, sol, vjetar itd.) i iznimno je osjetljiva na promjene uzrokovane ljudskim aktivnostima.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 35 stanovnika te 10 obiteljskih kućanstava.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** Iskazuje se od 1981. kao samostalno naselje nastalo izdvajanjem dijela naselja Korita. Iskazuje se kao dio naselja od 1953. do 1971. U 1953. bez stanovnika.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Saplunara** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Mljet |
| --- |
| Babino Polje • Blato • Goveđari • Korita • Kozarica • Maranovići • Okuklje • Polače • Pomena • Prožura • Prožurska Luka • Ropa • Saplunara • Sobra |
**Standard** je riječ koja ima nekoliko značenja: u klasičnom smislu standard je naziv za zastavu, nacionalnu ili borbenu. U modernom značenju standard je postala "mjera ili kvaliteta koja je uspostavljena od strane nekog tijela ili autoriteta, kroz običaje ili su prihvaćene od većine". U tehničkom smislu standard je nešto što se koristi za usporedbu ili mjer. Na primjer "osnovni standardi" za duljinu je metar za težinu kilogram, čuvaju se u posebnim laboratorijima i organizacijama koje se bave sa standardima.

U tehnici, standard predstavlja obaveznu tehničku **normu** kojom se definiraju dimenzije, materijali i kvaliteta raznih proizvoda ili postupci ispitivanja, proračunavanja ili ispitivanja kvalitete, odnosno svojstava robe. Propisane su nacionalnim i međunarodnim standardima. U Hrvatskoj, o normizaciji brine **Hrvatski Zavod za Normizaciju (HZN)**, a zadaća mu je između ostaloga, uspostava nacionalnog sustava normi **HRN**, koje se velikim dijelom definiraju na temelju međunarodnog sustava normi koje propisuje **ISO** (International Organization for Standardization). Usvajanje Hrvatskih normi provodi se za sada usvajanjem međunarodnih normi u izvornom obliku, prevođenjem tih normi, a tek neznatnim dijelom razvijanjem vlastitih normi. 

U industriji, normizacijom se postiže:

* ujednačenost dimenzija i kvalitete tehničke robe
* zamjenjivost dijelova
* izbjegavanje opetovanog konstruiranja elemenata i poluproizvoda koji su jednom već konstruktivno riješeni (ušteda intelektualnog angažmana skupe radne snage)
* jednoznačnost tehničkih detalja pri ugovaranju isporuka i kooperantskih aranžmana

i dr.

U međunarodnim isporukama, ugovorom se definira koji će se standardi, odnosno norme primijeniti pri isporuci. Usaglašenost isporučene tehničke dokumentacije i robe s domaćim standardima i tehničkim propisima kupca provjerava se postupkom tzv. **nostrifikacije** koju obavlja ovlaštena stručna institucija. Ako su propisi u zemlji kupca strožiji od primjenjenih u izradi tehničke dokmentaciji, dokumentacija i isporučeni objekt moraju se odgovarajuće prilagoditi.

Veze
----

* Normizacija u tehnici
* Životni standard
Koordinate: 41° 25′ 48" SGŠ, 21° 55′ 29" IGD

**Vozarci** (mak. *Возарци*) su naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Vozarci su naselje u okviru opštine Kavadarci.

Prirodni uslovi
---------------

Vozarci su smešteni u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Kavadaraca, naselje je udaljeno 8 kilometara zapadno.

Naselje Vozarci se nalazi u istorijskoj oblasti Tikveš. Selo je u južnom delu Tikveške kotline, sa desne strane Crne reke koja ističe iz veštačkog Tikveškog jezera. Istočno od naselja uzdiže se bregovito područje Vitačevo. Naselje je položeno na približno 170 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Vozarci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 904 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (99%), a ostalo su mahom Srbi. Početkom 20. veka 1/3 stanovništva bili su Turci, koji su posle Prvog svetskog rata iselili u maticu.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Privreda
--------

Stanovništvo se bavi poljoprivredom (najviše vinogradarstvom).

Seoske službe
-------------

U selu postoji osnovna škola sa 4 razreda, fabrički pogon, prodavnice i ugostiteljske radnje. Selo ima i urbanistički plan.

U selu na samoj obali Crne reke se nalazi Crkva svetog Đorđa.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Vozarci*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.Kavadarci.gov.mk Zvanična stranica opštine Kavadarci Arhivirano 2021-11-28 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Kavadarci |
| --- |
| **Kavadarci** • 
Begnište •
Bojančište •
Bohulja •
Brušani •
Bunarče •
Vataša •
Vozarci •
Galište •
Garnikovo •
Glišić •
Gornja Bošava •
Grbovec •
Dabnište •
Dobrotino •
Donja Bošava •
Dragoželj •
Dradnja •
Drenovo •
Kesendre •
Klinovo •
Konopište •
Košani •
Krnjevo •
Kumaničevo •
Majden •
Marena •
Mrežičko •
Pravednik •
Radnja •
Rajec •
Resava •
Rožden •
Ružanovo •
Sopot •
Stragovo •
Fariš •
Čemersko •
Šeškovo •
Šivec |  |
Moto gimnazije u Manchesteru
**Sapere aude** je latinski izraz koji znači *usudi se znati* (tj. "imaj hrabrosti koristiti svoj vlastiti um, bez tuđeg vodstva"). 

Frazu je prvi koristio rimski pjesnik Horacije u *Pismima* (20. pne.), mada se ova fraza poistovjećuje s Kantom koji ju je uzeo kao moto za prosvjetiteljstvo u svom eseju "Što je Prosvjetiteljstvo?" (1784). Kao filozof, Kant je tvrdio da je fraza *Sapere aude* krilatica za cijeli period prosvjetiteljsva, i koristio ju je da bi razvio svoje teorije za primjenu razuma u javnim sferama ljudskog života.

U 20. vijeku u eseju "Što je Prosvjetiteljstvo?" (1984.), Michel Foucault uzima Kantovu formulaciju "usudi se znati" da bi pronašao mjesto za pojedinog čovjeka i ženu u post-strukturalnoj filozofiji, i tako je došao u dodir s problematičnim nasljeđem ovog pojma iz doba prosvjetiteljstva. Osim toga u eseju *Epistémè baroque: le mot et la chose* (sh. *Znanje baroka: Riječ i stvar*) (2013.), Jean-Claude Vuillemin je predložio da *Sapere aude* bude krilatica baroknog *epistemea* (znanja).

Veliki broj univerziteta, a i druge obrazovne institucije koriste ovu frazu kao svoju krilaticu.

Izvori
------

1. ↑  Jean-Claude Vuillemin, *Epistémè baroque: le mot et la chose*, Paris, Hermann, coll. "Savoir Lettres," 2013.
Voće
Voće na pijaci u Barseloni
Voće spada u posebnu grupu namirnica koje se, sa pojedinim izuzecima odlikuju:

* malom energetskom vrijednošću
* velikim sadržajem vode
* malom količinom proteina i masti
* znatnim sadržajem ugljenih hidrata i celuloze
* bogatstvom mineralnih sastojaka i vitamina, kao i sadržajem drugih hranjivih sastojaka kao što su enzimi, organske kiseline, antocijani, tanini i dr.

Zbog ovakvog sadržaja, prije svega, mineralnih sastojaka, vitamina, celuloze, enzima i drugih koji imaju prevashodno zaštitnu ulogu u organizmu, kao i sadržaju voćnih šećera koji predstavljaju vrlo pogodne izvore energije, voće i povrće ima veliki značaj za ljudsko zdravlje.

Značaj voća u ishrani
---------------------

Osnovne zajedničke odlike voća su:

* relativno mala energetska vrednost, osim kod nekih vrsta, kao što su: banane, kesten, orah, lješnjak, badem. Isto vrijedi i za sušeno voće: suve šljive, suve smokve, suvo grožđe);
* visok sadržaj vode, s tim što se izuzimaju ljuskasto i sušeno voće;
* znatan sadržaj ugljenih hidrata, a naročito voćnih šećera glukoze i fruktoze;
* mali sadržaj proteina i masti, izuzimajući ljuskasto voće;
* bogatstvo mineralnim sastojcima i vitaminima;
* znatan sadržaj celuloze (biljna vlakna), organskih kiselina i drugih sastojaka (pektini, antocijani i drugi ).

Voće je bogat izvor vitamina, mada ih, u poređenju sa povrćem, **voće** sadrži manje. Od vitamina voće sadrži najviše vitamina  i karotina. Njihova količina zavisi od vrste voća, sorte kao i niza drugih činilaca. Vitamin  nije podjednako raspoređen u cijelom plodu. Najviše ga ima u ljusci i ispod nje. Drugi vitamin po važnosti i količini je karotin. Najviše ga sadrže: kajsija, ananas, suva šljiva, breskva, lubenica itd. U manjim količinama voće sadrži i druge vitamine: , vitamine  grupe.

Napomena
--------

U biologiji podela na voće i povrće ne postoji, jer se u ishrani koriste raličiti biljni organi (plodovi, semena, korenje, podzemna i nadzemna stabla, listovi i cvetovi) pa ih nije moguće klasifikovati u iste kategorije.

V. također
----------

* Voćka

***Voće*** na Wikimedijinoj ostavi
**Peonije iz Mende** (starogrčki: *Παιώνιος Μενδαῖος*) bio je starogrčki skulptor, aktivan između 430. - 420. pne. suvremenik Fidije i Polikleta.

Biografija i djelo
------------------

O njemu se doista ne zna gotovo ništa, zna se da je bio porijeklom iz Mende na Halkidiki i da je djelovao i živio negdje oko 450. do 400. pne..
Jedini rad za kog se sa sigurnošću može reći da je njegov je kip iz božice Nike (oko 420. pne.) otkopan 1875. u Olimpiji. 

Na natpisu isklesanom na podestu kipa, piše da je ta **Krilata pobjeda**, posvećena građanima peloponeskih gradova Mesenije i Naupakta nakon njihove pobjede protiv neimenovanih protivnika, pretpostavlja se da se radilo o Spartancima (Bitka kod Sfakterije).

Na natpisu također piše da je *Peonije* pobjedio na natječaju za izradu akroteriona za zabat Zeusovog hrama u Olimpiji. Pauzanija mu je pripisao i izradu skulptura na istočnom ulazu u hram, ali brojni stručnjaci još i danas sumnjaju u tu atribuciju.

Pripisuje mu se i izrada mramornog Friza iz Base za Hram Apolona Epikura.

Motiv njegove - *Krilate Nike* korišten je za izradu medalja za Olimpijske igre u Ateni 2004.

Vanjske veze
------------

***Peonije iz Mende*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Paeonius* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
Tapirapé djevojka.

**Tapirapé** (Tappi’irape, Tapi’irape), pleme ameriičkih Indijanaca koji se jezično klasificireaju među Tenetehara govornike, naseljeni na ušću Tapirapé i Araguaie u brazilskoj državi Mato-Grosso. Danas žive na dva rezervata Tapirapé/Karajá, u općinama Luciara i Santa Terezinha, i Urubu Branco u općinama Santa Terezinha, Confresa i Porto Alegre do Norte .

Tapirape žive u kraju u kojem ih okružuju Gé plemena Kayapó, Karajá i drugi. Prema mišljenju njihovog poznavaoca Según Wagleya, koji je svojevremeno živio među njima, njihovo podrijetlo je sa atlantske brazilske obale koju su držali Tupi, odakle su možda zbog najezde Portugalaca migrirali u unutrašnjost. Ova Tupian plemena vjerojatno su pripadala skupini Tenetehara, čijim jezikom oni i danas govore.

Njihova povijest poznata je negdje od 1900-e kada još izolirani od vanjskog svijeta broje između 1.500 i 2.000 duša. Tada imaju pet sela na Rio Tapirapé i pritocima Araguaie. U sporadičnim kontaktima do 1940. razne epidemije pokosile su im broj na oko dvjestotinjak, koji žive u još svega jednom selu. Godine 1947. napali su ih opasni Kayapó Indijanci i masakrirali selo. Preostalo ih je oko 100 preživjelih koji su se ponovno okupili i osnovali novo naselje na ušću Tapirapé. jedna manja skupina koja je mislila da je jedina preživjela napad Kayaposa lutala je još 25 godina šumom, kada su se ponovno našli sa svojim srodnicima i priključili im se.

Tapirapé su uzgajivači manioke, kukuruza i drugih kultura, ali u rujnu i listopadu napuštaju svoja sela i naveliko počinju ribariti. Tapirapé poznaju 12 sorti otrovne i neotrovne manioke, sedam sorti banana, a uz to uzgajaju i slatki krumpir, pamuk i druge kulture. Vrtove obrađuju dvije godine nakon čega traže novu lokaciju gdje će iskrčiti česticu džungle i ponovno je. Umijeće sađenja dao im je bog Apuwenonu, koji se u stare dane povukao na nebo i postao Venerom. Tijekomn kišnog razdoblja ide se u lov na pekarije, majmune, armadille (tatu), ptice i drugu divljač. Riba se lovi prvenstveno kroz suhu sezonu dok logoruju u savani a služe se raznim zamkama i otrovom za ribe. 

Velik isu majstori u izradi pernatih ukrasa (Eva Lips).

Izvori
------

1. ↑  Walkíria Neiva Praça[*mrtav link*]

Vanjske poveznice
-----------------

* Tapirapé
* Wanishing Worlds: The Tapirapé Arhivirano 2008-09-07 na Wayback Machine-u

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| p • r • uTupí-Guaraní: Tenetehara |
| --- |
|  |
| Asuriní do Tocantins • Avá-Canoeiro • Cara Preta • Guajajára • Parakanã • Suruí do Pará • Tapirapé • Tembé • Turiwára |

 |
**Ofanziva** ili **ofenziva** (njemački: *offensive*, francuski: *offensive*, od srednjovjekovnog latinskog: *offensīvus* = napadati, raniti) u vojnoj taktici - opći napad na protivnika kojim se nastoje postići strateški ili operativni ciljevi s odlučujućim utjecajem na rezultat operacije u vojnoj kampanji ili ratu.

Antonim za ofanzivu je **defanziva**.

To je princip ratovanja po kom neka oružana sila ima inicijativu, koristeći se vatrom i manevrom, i tako održava slobodu svog djelovanja, a protivnika dovodi u defanzivni položaj tako da može samo odgovarati na napade, ali ne pokretati vlastite.

Ofenziva je i pridjev kojim se opisuju karakteristike nekih oružja ili sportska taktika i igrači. a u prenesenom značenju i aktivnost u politici.

Povezano
--------

* Stodnevna ofenziva
* Ofenziva Meuse-Argonne
* Nivelleova ofenziva
* Brusilovljeva ofenziva
* Sedam neprijateljskih ofanziva

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Ofenzíva*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 9. 11. 2019.
2. 1 2  „*Offensive*" (engleski). Merriam Webster. Pristupljeno 9. 11. 2019.
3. ↑  „*Ofenzíva*" (hrvatski). Hrvatski jezični portal. Pristupljeno 9. 11. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Why Advance?: Tactics* (na portalu VirtueScience) Arhivirano 2021-01-20 na Wayback Machine-u (`en`)
* *Ofenzíva* (na portalu Leksikografski zavod Miroslav Krleža) (`sh`)
Klementine, citrus voće, sadrži znatnu količinu vitamina C.
Prehladu izaziva više sojeva virusa među kojima rinovirus i koronavirus. Prehlade su vodeći razlog za posete lekaru i kao i za odsustvo sa posla i iz škole. Međutim, vitamin C ne sprečava prehladu niti umanjuje jačinu simptoma. On može da bude koristan za visoko aktivne osobe koji treniraju u stresnim uslovima.

Istorija
--------

Tokom 1970-tih je Lajnus Poling tvrdio da vitamina C značajno smanjuje pojavu prehlade, što je izazvalo široko rasprostranjeno uverenje da konzumiranje većih količina vitamina C može da umanji rizik od prehlade kao i da redukuje njenu jačinu. Prospektivna, kontrolisana studija na 715 studenata je proizvela slične zaključke. Utvrđeno je da vitamin C i megadozama korišten pre ili nakon pojave prehlade i njenih simptoma olakšava i sprečava simptome u testiranoj populaciju u poređenju sa kontrolnom grupom.

U zadnjih 30 godina, brojna placibo kontrolisana ispitivanja su izučavala efekat sumplementacije vitaminom C na sprečavanje i tretman prehlade. Više od 30 kliničkih ispitivanja sa preko 10,000 učesnika je ispitalo efekte dnevne upotrebe vitamina C u dozama do 2 g/dan. Kokhranov pregled, je na primer utvrdio da regularno konzumiranje vitamin C može da redukuje trajanje simptoma prehlade kod odraslih i dece, ali da ne umanjuje jačinu simptoma prehlade. Sve u svemu, međutim, značajno smanjenje rizika razvoja prehlade nije primećeno. Većina ispitivanje na ljudima koji nisu aktivni sportisti je dovela do kolektivnog zaključka da vitamin C ne sprečava, niti leči prehladu. On može da bude koristan za ljude koji su visoko fizički aktivni.

Vidi još
--------

* Megadoziranje vitamina C
**Sašo Gešovski** (makedonski: , Kavadarci, 31. 10. 1971 - Split, 6. 5. 1991), je bio vojnik (regrut) Jugoslovenske narodne armije (JNA) koji je ubijen prilikom velikih demonstracija ispred zgrade Komande Vojnopomorske oblasti u Splitu.

Biografija
----------

Sašo Gešovski je rođen 31. 10. 1971 u makedonskom gradu Kavadarci. Gešovski je u JNA je stupio kao dio redovnog služenja vojnog roka. Nakon obuke je raspoređen u Vojnu policiju, te je bio zadužen za čuvanje vojnih objekata, uključujući Komandu VPO koja se nalazila u današnjoj zgradi splitske Banovine.

Na dan njegove smrti su aktivisti Hrvatske unije sindikata (HUS) na čelu sa Ozrenom Matijaševićem i Jurom Šundovom organizirali velike demonstracije čiji je cilj bio ishoditi deblokadu Kijeva, većinski hrvatskog sela, koje se u to vrijeme nalazilo pod blokadom vojske SAO Krajine. Demonstracije su organizirale nekoliko dana nakon pogibije 12 hrvatskih policajaca u Borovom selu, događaja koji je razjario hrvatsku javnost i izazvao brojne nasilne incidente koji se ponekad nazivaju dalmatinskom kristalnom noći. JNA, za koju se tada smatralo da usprkos navodne neutralnosti stoji na strani krajinskih pobunjenika, bila je predmet sveopće mržnje. Komandu VPO su stoga, osim vojnika, čuvao i oklopni transporter.

Prilikom demonstracija je došlo do nasilja, odnosno do znamenitog juriša mase na oklopni transporter prilikom koga je njegova posada napadnuta. Pri tome je jedan od članova posade davljen, a što je zabilježeno televizijskim kamerama. Zbog te snimke, koja je obišla svijet, često se pogrešno navodi da je upravo Sašo Gešovski bio zadavljen. U stvarnosti je u tom trenutku došlo do kraće razmjene vatre između vojnika i pripadnika hrvatskog MUP-a; jedan od metaka je pogodio Gešovskog koji je poginuo. Sukob je brzo zaustavljen dogovorom o prekidu vatre.

Gešovski je bio prvi pripadnik JNA koji je poginuo u oružanim sukobima koji će postepeno eskalirati u rat u Hrvatskoj, odnosno jugoslavenske ratove u kojima njegova rodna Makedonija nije sudjelovala. Zbog toga se često u pacifističkim krugovima uzima kao simbolična žrtva ratnog besmisla.

Vanjske veze
------------

* ОДБЕЛЕЖАНИ 20 ГОДИНИ ОД УБИСТВОТО НА САШКО ГЕШОВСКИ Arhivirano 2011-07-22 na Wayback Machine-u (`mk`)
* *Walls of Banovina*, prijevod članka *Dan kada smo ubili malog Makedonca* originalno objavljenog u *Feral Tribuneu*, autor: Predrag Lucić (`en`)
**Spittal an der Drau** ili samo **Spittal** (slovenski: *Špital ob Dravi*) je grad na jugu Austrije od 15,442 stanovnika.

Spittal an der Drau je administrativni centar istoimenog Okruga Spittal an der Drau i značajan transportni i turistički centar tog dijela Koruške.

Geografske karakteristike
-------------------------

Spittal an der Drau leži u Koruškoj, udaljen 40 km sjeverozapadno od Villacha, na ušću rijeke Lieser u Dravu.

Istočno od grada leži Jezero Millstätter, a sjeverozapadno se steru Gurktalerske Alpe.

Pored grada prolazi autoput A10 Tauern Autobahn, a tu su i magistralne ceste B99, B100.

Historija
---------

Svoje ime je dobio po bolnici (njemački: *spittal*) koju je na tom mjestu osnovao grof od Ortenburga - 1191.

Spittal je dobio status trgovišta - 1242. ali je status grada dobio tek 1930. 
Za napoleonskih ratova francuska vojska spalila je grad 1797.

Znamenitosti
------------

Najveća znamenitost Spittala je parohijska gotička crkva iz sredine 13. vijeka, temeljno restaurirana 1584. sa 
romaničkim bedemima i grobnicama.

To su i protestantska crkva podignuta 1908./09..); renesansna palača Porcia; 
gradska vijećnica s freskama s početka 17. vijeka i kuće na glavnom trgu s elementima iz 16. vijeka.

Privreda
--------

Spittal je poznato skijalište, turistički centar i željezničko čvorište ali i industrijski grad u kom se proizvode 
cipele, predmeti od drva, strojevi i lijekovi.

On je sjedište velike građevinske kompanije Strabag i trgovački centar svoje okolice.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka, Löhne
* Italija, Pordenone
* Italija, Porcia

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Kärnten" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 01. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Spittal*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 14. 01. 2016.
3. 1 2 3  „*Spittal an der Drau*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 14. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Spittal an der Drau*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Spittal an der Draua* (`de`)
**Rakalj** je mjesto u Hrvatskoj. Nalazi se u općini Marčana u Istarskoj županiji.

Zemljopis
---------

Smješten je na jugoistoku poluotoka Istre.

Kultura
-------

U Raklju djeluje katedra Čakavskog sabora.

Povijest
--------

Tzv. Stari Rakalj dio je bliži moru, uglavnom danas nenaseljen. U tom dijelu nalaze se ruševine nekadašnjeg kaštela i crkva svete Agneze (Agnjije). Crkva je smještena na brežuljku s kojeg se pruža prekrasan pogled na more. Nedjeljne svete mise kod svete Agneze se ne održavaju, ali postoji nekoliko dana u godini kada se sv. misa, već tradicionalno, održava u ovoj crkvi. Vjenčanja isto nisu stran pojam za crkvu sv. Agneze jer se na to mjesto dolaze vjenčavati, kako iz okolnih manjih mjesta, tako i iz većih okolnih gradova. Inače na mjestu gdje je nastao srednjevjekovni kaštel nađeni su i ostaci pretpovjesne gradine, a poslije je tu bila i antička utvrda. Sam kaštel čiji se ostaci vide i dan danas vjerojatno je izgrađen početkom 11. st. a nešto kasnije se spominje pod nazivom Castellare de Rachir. 1535. godine Venecija dodjeljuje Stari Rakalj i Novi Rakalj obitelji Loredan, ali je kaštel u toliko lošem stanju da ga Loredani napuštaju i odlaze u Rakalj, današnje naselje.

Poznate osobe
-------------

* Mijo Mirković (Mate Balota), (Rakalj, 1898. - 1963.) - hrvatski književnik i ekonomist
* Lidija Percan - pjevačica

Izvori
------

1. ↑  dzs.hr, STANOVNIŠTVO PREMA SPOLU I STAROSTI, PO NASELJIMA, POPIS 2001. pristupljeno 23. srpnja 2011.

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Marčana |
| --- |
| Belavići • Bratulići • Cokuni • Divšići • Filipana • Hreljići • Kavran • Krnica • Kujići • Loborika • Mali Vareški • Marčana • Mutvoran • Orbanići • Pavićini • Peruški • Pinezići • Prodol • Rakalj • Šarići • Šegotići • Veliki Vareški |
**Nadbiskupski arhiv u Zagrebu** arhiv je Zagrebačke nadbiskupije.

Postoji od utemeljenja Zagrebačke biskupije 1094. godine, pa do danas. Arhiv je od 1996. pod upravom Hrvatskog državnog arhiva. Tada je Zagrebačka nadbiskupija predala u pohranu Hrvatskome državnom arhivu svoju arhivsko
(arhiv Zagrebačke nadbiskupije 1134.-1945.; Kaptolski arhiv Zagreb 1181.-1945.; arhiv Čazmanskoga kaptola 1232.-1945. i arhiv Prebendarskoga zbora zagrebačkog 1777.-1945.) i knjižno Knjižnica Metropolitana) gradivo.

Unutar Hrvatskoga državnog arhiva spomenuto gradivo čini zasebni odjel - Depozit Zagrebačke nadbiskupije. Ovo gradivo dragocjen je izvor za istraživanje crkvene uprave, položaja Zagrebačke (nad)biskupije unutar Crkve, njezinih povijesnih granica, političke uloge biskupa i potom nadbiskupa, gospodarske uprave biskupskim posjedima i kulturno-znanstvene djelatnosti pojedinih biskupa.

Vidi još
--------

Hrvatski državni arhiv

Poveznice
---------

* Odjel Nadbiskupijskoga arhiva u Zagrebu, www.arhiv.hr (pristupljeno 22.11.2012) Arhivirano 2012-08-14 na Wayback Machine-u
Ovo je članak o univerzitetu koji je postojao do 1999.  Za druga značenja istoga naziva, v. Univerzitet u Prištini.  

**Univerzitet u Prištini** (albanski: , latinski: ), visokoobrazovna institucija koja je u Prištini postojala od 1969. do 1999. Danas se na tradiciju ove institucije pozivaju dva univerziteta koji nose isto ime, albanski Univerzitet u Prištini sa sjedištem u Prištini i srpski Univerzitet u Prištini sa višegodišnjim privremenim sjedištem u Kosovskoj Mitrovici pa se za njega povremeno koristi i neslužbeni naziv Univerzitet u Kosovskoj Mitrovici.

Istorija
--------

U periodu od 1958. do 1969. godine započele su sa radom prve institucije visokog obrazovanja u Socijalističkoj Autonomnoj Pokrajini Kosovo, neke od njih kao samostalne, a neke kao odjeljenja Univerziteta u Beogradu. Savez komunista Kosova tih je godina zahtjevao veću samostalnost u vođenju Kosova i sa demonstracijama koje su se događale u novembru 1968. došlo je do osnivanja Univerziteta u Prištini. Prvi fakulteti na univerzitetu bili su inženjerski, medicinski, pravni i filozofski dok su jezici na kojima se odvijala nastava bili albanski i srpskohrvatski. Budući da je organizacija univerziteta bila podijeljena na osnovu jezika, instituciju se često smatralo za dva odvojena univerziteta.

Godine 1999. je, u toku rata, došlo do podjele univerziteta kada su nastavnici i studenti srpske nacionalnosti izbjegli u Centralnu Srbiju i nastavili rad pod istim imenom, prvo u Kruševcu, a potom u Kosovskoj Mitrovici. Albanski nastavnici i studenti, pak, nastavljaju rad u instituciji pod istim imenom u Prištini.
**Peronospora** (latinski: *Plasmopara viticola*) ili **plamenjača** je bolest vinove loze koju uzrokuje istoimena gljivica. 

Peronospora spada među najštetnije bolesti u vinogradarstvu svijeta.Evropska loza (vitis vinifera), odnosno 
plemenita loza neće donijeti urod ako se ne zaštiti od peronospore.

Historija
---------

Peronospora je bolest prenesena u Evropu (Francusku) oko 1874. iz Sjeverne Amerike.i to podlogama 
koje su se koristile za razmnožavanje evropske vrste loze (Vitis vinifera). 
Prve pojave te bolesti na istočnoj obali Jadrana zapažene su 1882.

Karakteristike
--------------

Preduvjeti za širenje ove bolesti nastupaju u proljeće kad loza potjera i kad padne dovoljno kiše, i ako je dovoljno toplo da oospore 
peronospore prokliju.Naime Gljivice prezimljuje u otpalom lišću u obliku oospora, one su otporne na hladnoću, 
vlagu i sušu. Tokom zime lišće se raspadne te se oospore nađu slobodne na tlu vinograda.
Idealni uvjeti za širenje peronospore obično nastuju sredinom maja i traju do 15. juna, kad su temperature tla iznad 8 °C i traju minimalno 24 sata, uz
oborine i vlagu na listu u trajanju od minimalno 4 do 6 sati, te da je listić loze narastao od 5 do 10 cm. 

Peronospora se pojavljuje na svim organima loze. Karakterističniji simptomi bolesti pojavljaju se na lišću, cvijetovima i 
grozdovima. Prvi znaci bolesti vide se na listovima, kao prozirne pjege, zvane - "uljaste pjege". Unutar tih pjega, s donje strane 
lista, za vlažnog vremena, stvara se bjeličasta paperjasta prevlaka, koja predstavlja najjasniji simptom peronospore. U kasnijoj fazi zaraženi 
dijelovi vrlo brzo potamne i sasuše se. Kod grozdova se peronospora pojavljuje od zametanja pa do šaranja bobica. Oboljele mlade 
bobice, kao i njihove peteljke, pokrivaju se bjeličastim paperjem, u kasnijoj fazi zaražene bobice, mijenjaju boju u plavičastu a zatim potamne, 
smežuraju se i sasuše.

Danas se uspješna zaštita od peronospore provodi prskanjem zaštitnih sredstava - preventivnim i sisteničnim fungicidima.

Izvori
------

1. 1 2   „*Species Fungorum*" (engleski). Species Fungorum. Pristupljeno 18. 11. 2014.
2. 1 2 3  „*Peronospora, plamenjača vinove loze (Plasmopara viticola)*" (hrvatski). Vinogradarstvo. Arhivirano iz originala na datum 2015-12-23. Pristupljeno 18. 11. 2014.
3. 1 2 3 4 5  Ivan Pribanić. „*Peronospora(Plasmopora viticola, Plamenjača)*" (hrvatski). Bilikum. Pristupljeno 18. 11. 2014. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

* *Peronospora, plamenjača vinove loze*  Arhivirano 2015-12-23 na Wayback Machine-u (`sh`)
* *Species Fungorum* (`en`)
**Neslanovac** je gradski kotar na istočnom dijelu Splita, smješten sjeverno od gradskog kotara Pujanke, a istočno od gradskog kotara Brda. 

Nastao je 1988. godine dijeljenjem nekadašnje mjesne zajednice Brda na sadašnje kotareve Neslanovac, Ravne njive i Brda. Danas ima oko 7500 stanovnika. Kvart je većinom stambeni, s velikim brojem malih obiteljskih kuća. Predsjednik vijeća kotara je Mirko Prančević (HDZ).

Neslanovac ima i nekoliko parkova, trgovačke centre Bauhaus i Opel te Crkvu sv. Marka kao i kavez za mali nogomet nasuprot crkve.

Omeđen je sa sjevera Solinskom cestom od koje koja spaja istočnu točku Sjeverne luke i Solinske ceste do granice s Gradom Solinom, s istoka ulicom Zbora narodne garde od granice Grada Solina do spajanja s ulicom Domovinskog rata, s juga ulicom Domovinskog rata, sa zapada Sarajevskom ulicom od spajanja s ulicom Domovinskog rata do Solinske ceste te s juga ulicom Domovinskog rata od spajanja sa Sarajevskom ulicom do Solinske ceste.

Obrazovanje
-----------

Gradski kotar Neslanovac ima dva dječja vrtića (DV Nešpulica i DV Veseli patuljci) i te jednu osnovnu školu (Osnovna škola Ravne njive) koju pohađaju stanovnici dvaju kotara, Neslanovca i Ravnih njiva.

Prometna povezanost
-------------------

Kotar je izvrsno povezan s gradom, a lako je doći iz pravca Grada Solina i autoceste A1. Postoje određeni problemi oko dovršetka izgradnje Zagorskog puta koji povezuje trgovački centar Bauhaus, ali i sami Grad Solin.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica GK Neslanovac  Arhivirano 2009-05-23 na Wayback Machine-u
* Osnovna škola Ravne njive Arhivirano 2015-04-18 na Wayback Machine-u
* DV Nešpulica Arhivirano 2015-04-19 na Wayback Machine-u
* DV Veseli patuljci Arhivirano 2015-04-19 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Splitski gradski kotarevi |
| --- |
| 
Bačvice  •
Blatine-Škrape  •
Bol  •
Brda  •
Firule  •
Grad  •
Gripe  •
Kman  •
Kocunar  •
Lokve  •
Lora  •
Lovret  •
Lučac-Manuš  •
Mejaši  •
Meje  •
Mertojak  •
Neslanovac  •
Plokite  •
Pujanke  •
Ravne njive  •
Sirobuja  •
Split 3  •
Sućidar  •
Šine  •
Špinut  •
Trstenik  •
Varoš  •
Visoka  •
Žnjan-Pazdigrad
 | Grb Grada Splita |
**Vrsta** (lat. *species*) je u biologiji osnovna jedinica biološke raznovrsnosti. U naučnoj klasifikaciji, vrsti se daje dvojno latinsko ime: rod (*genus*) se stavlja prvi, nakon čega slijedi poseban epitet. Na primjer, ljudi pripadaju rodu *homo* i vrsti *homo sapiens*; prema tome, ime vrste je sasvim binomijalno, tj. dvoimeno, dakle ono se ne sastoji samo od drugog izraza (posebnog epiteta). Dvoimeni (binomijalni), kao i većinu drugih čisto formalnih aspekata bioloških kodova nomenklature, formalizovao je tokom 1700-ih Carolus Linnaeus, tako da se oni sada zovu "Linnaeusov sistem". U to vrijeme, za vrste se smatralo da predstavljaju nezavisne stvaralačke činove Boga, pa su prema tome uzimane kao objektivno stvarne i nepromjenljive.

Nakon pojavljivanja teorije evolucije, poimanje vrsta je prošlo kroz ogromne promjene u biologiji, mada je saglasnost o definiciji riječi tek trebalo donijeti. Najcitiraniju definiciju "vrste" po prvi put je skovao Ernst Mayr. Prema toj definiciji, nazvanoj pojam bioloških vrsta ili pojam izolacije vrsta, vrste su "skupine stvarnih ili mogućih prirodnih razmnožavanja unutar populacija koje su reproduktivno izolovane od drugih takvih skupina". Međutim, mnogi drugi pojmovi vrsta su također korišteni.

Uobičajena definicija određuje vrstu kao "grupu prirodnih populacija rasplodno izoliranih od drugih grupa". Rasplodna izoliranost znači da jedinke tih populacija iz nekog razloga međusobno spolno ne razmnožavaju, odnosno da njihovo eventualno potomstvo nije plodno. Iz tog razloga ne postoji značajan prijenos gena iz jedne populacije u drugu, pa se populacije vremenom genetski i morfološki udaljuju. Primjerice, konj (*Equus caballus*) i magarica (*Equus asinus*) su genetski dovoljno bliski da mogu stvoriti zajedničkog potomstvo, ali to potomstvo redovito nije plodno, zbog čega se konj i magarac smatraju odvojenim vrstama.

Naučno ime vrste poželjno je staviti u kurzivu.

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Vrste** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Vrste** |

| * p
* r
* u
Sistematika |
| --- |
| Domen • Carstvo • Koljeno • Razred • Red • Porodica • Potporodica • Rod • Vrsta • Podvrsta • Rasa/Sorta • Varijetet • Kultivar
• Forma (botanika) • Forma (zoologija) • Morfa/Morf |
**Univerzitet Bocvane** (engleski: *University of Botswana*) je univerzitet u Bocvani osnovan 1982. godine kao prvi univerzitet u državi. Univerzitet ima četiri kampusa od kojih se dva nalaze u glavnom gradu Gaborone.

Historija
---------

Univerzitet Bocvane započeo je svoju historiju kao dio većeg obrazovnog sistema osnovanog 1964. kada je pokrenut **Univerzitet Bechuanalanda, Basotolanda i Swazilanda** putem kojega su Bocvana, Lesoto i Svaziland željeli umanjiti ovisnost o visokoobrazovnom sustavu Južnoafričke Republike pod aparthejdom.

Kada su 1966. Bocvana i Lesoto stekli neovisnost univerzitet je promijenio ime u **Univerzitet Bocvane, Lesota i Swazilanda**. 1975. Lesoto se neočekivano povukao iz suradnje i osnovao vlastiti univerzitet. U narednom periodu zajednički univerzitet je nosio ime **Univerzitet Bocvane i Swazilanda**.

Povlačenje Lesota potaklo je vladu Bocvane na pokretanje akcije *One Man, One Beast* kojom je Bocvana kao jedna od najsiromašnijih zemalja svijeta u tom vremenu željela izgraditi vlastiti kampus zajedničkog univerziteta. Narod Bocvane je za izgradnju novoga kampusa donirao novac, ali i krave, žito, jaja i druge doprinose. 1982. akcija je uspješno okončana osnivanjem univerziteta.

Vanjske veze
------------

***Univerzitet Bocvane*** na Wikimedijinoj ostavi

* Univerzitet Bocvane

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 151171557
* LCCN: n83153403
* ISNI: 0000 0004 0635 5486

 |
**Scarborough** (izgovor: [Skarboro]) je ladanjski grad od 61,082 stanovnika na sjeveroistoku Engleske.

On je i administrativni centar vlastitog Distrikta Scarborough, koji ima 108,793 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Scarborough leži u Grofoviji North Yorkshire, na obali Sjevernog mora.

Historija
---------

Scarborougho je izrastao iz vikinškog ribarskog sela, kog su oni osnovali u 10. vijeku u podnožju krševitog pješčenjačkog rta, na mjestu gdje je za antike bila rimska osmatračnica.

Normani su u 12. vijeku podigli na stijeni zamak. Nakon 1626. zahvaljujući plažama i kasnijoj popularnosti kupanja u morskoj vodi - Scarborough se tokom 18. vijeka razvio u mondeno ljetovalište. Dolazak željeznice 1845. dodatno je stimulirao njegov rast i proširio spektar njegovih klijenata.

Scarborougho je i danas najpopularnije ljetovalište sjeveroistočne Engleske i značajan konferencijski centar, ali i grad penzionera.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Osterode am Harz, Njemačka
* Irska Cahir, Irska

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: Yorkshire and the Humber" (engleski). City population. Pristupljeno 25. 12. 2016.
2. 1 2 3 4 5  „*Scarborough*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Scarborough, North Yorkshire*** na Wikimedijinoj ostavi

* Scarborough Borough Council Arhivirano 2011-02-26 na Wayback Machine-u (`en`)
**Nuklearna elektrana Gravelines** je nuklearna elektrana u Francuskoj, u francuskom departmanu Nord, oko 20 kilometara udaljena od gradova Dunkerque i Calais. Nuklearna elektrana Gravelines je po snazi peta nuklearna elektrana u svijetu, druga u Europi (najsnažnija nuklearna elektrana u Europi je Zaporiška u Ukrajini) i najveća nuklearna elektrana u Zapadnoj Europi. Rashladnu vodu koristi iz Sjevernog mora. Nuklearna elektrana Gravelines ima 6 nuklearnih reaktora, od kojih svaki ima nazivnu snagu od 900 MW. U 2006. Nuklearna elektrana Gravelines je proizvela 38,14 TWh električne energije, što prestavlja 8,1% potreba Francuske. Dva tlačna reaktora PWR su puštena u rad 1980. dva 1981. a dva 1985. U Nuklearnoj elektrani Gravelines radi 1 680 zaposlenika, a kolovoza 2010. je postala prva nuklearna elektrana u svijetu koja je proizvela više od 1 000 TWh električne energije. Konstrukcija nuklearnih reaktora Gravelines 5 i 6 se zasniva na kineskom dizajnu CPR-1000.

Nezgode u Nuklearnoj elektrani Gravelines
-----------------------------------------

### Nezgoda u NE Gravelines 2006.

Godine 2006. je nuklearni reaktor Gravelines 3 bio zaustavljen zbog normalnog punjenja nuklearnim gorivom (nuklearni gorivni ciklus). Otkriveno je da jedna električna žica nije bila pravilno spojena za vrijeme zadnjeg zaustavljanja 2005. Ta nezgoda je označena kao nepravilnost ili razina 1 prema INES ljestvici. 

### Nezgode u NE Gravelines 2007.

Godine 2007. je Nuklearna elektrana Gravelines doživjela nekoliko nepravilnosti koje su označene kao razina 1 prema INES ljestvici.

### Nezgoda u NE Gravelines 2009.

U kolovozu 2009. za vrijeme normalnog punjenja nuklearnim gorivom nuklearnog reaktora Gravelines 1, jedan nuklearni gorivni element (šipka) je zapela za noseću strukturu, nakon čega je zaustavljen rad, došlo je do evakuacije i napuštanja zaštitne zgrade (kontejmenta) cjelokupnog osoblja.

Rashladna voda
--------------

Rashladna voda koja se koristi za hlađenje rashladnih tornjeva, nakon što se zagrijana vraća u Sjeverno more, koristi se za obližnje ribogojilište, u kojima se uzgajaju lubini i komarče (orade), a toplina pomaže njihovom bržem razvoju.

Slike
-----

* Nuklearna elektrana Gravelines.Nuklearna elektrana Gravelines.
* 
* 
*

Izvori
------

1. ↑   , World Nuclear News: "French nuclear plant reaches landmark", 2011.
2. ↑   Arhivirano 2011-09-27 na Wayback Machine-u "CPR1000 Design, Safety Performance and Operability", slide 16.
3. ↑  „google.com/hostednews". Arhivirano iz originala na datum 2009-08-16. Pristupljeno 2009-08-16.

***Nuklearna elektrana Gravelines*** na Wikimedijinoj ostavi
**San Silvestro in Capite** je manja bazilika i titularna crkva, koja se nalazi u rionu Colonna talijanskog glavnog grada Rima.

Historija
---------

Prema predanju na mjestu gdje danas leži crkva je papa Silvestar I tokom 3. vijeka podigao samostan, i to na mjestu ruševnih Domicijanovih termi.

Službeno ju je osnovao i podigao papa Pavao I (757-767), ali postoji pretpostavka da je na tom mjestu već postojala manja crkva koju je podigao papa Stjepan II, brat Pavla I.

Crkva je posvećena papi Silvestru I koji je proglašen svetim, zato se zove *San Silvestro*, a dotatak *Capite* nosi jer se u njoj čuva kao relikvija glava koja je navodno pripadala Ivanu Krstitelju.

Velika rekonstrukcija crkve u baroknom stilu počela je 1594. sa arhitektom Francescom da Volterra, a radove je završio Carlo Maderno. Oslikavanje i dekoriranje crkve počelo je 1680. na čelu s Carlom Rainaldijem, a dovršili su drugi.

Izvori
------

1. 1 2 3 4   „*S. Silvestro in Capite*" (talijanski). Roma Spor. Pristupljeno 9. 5. 2018.
2. ↑  „*Palladio's Rome*" (engleski). Yale University Press. Pristupljeno 9. 5. 2018.

Vanjske veze
------------

***San Silvestro in Capite*** na Wikimedijinoj ostavi

* *S. Silvestro in Capite* (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 255528943
* GND: 7600039-4

 |