**Dominko Zlatarić**
**Dominko Zlatarić** (Dubrovnik, 1558. - Dubrovnik, 1613.) hrvatski je renesansni pjesnik i prevoditelj.

Životopis
---------

Rodio se u uglednoj i vrlo bogatoj pučkoj obitelji, kao sin Žimuna (Mihova) Zlatarića i Frane, kćeri bogatog plemića Dominika Kladurobovića. Imao je brata Miha, časnika Jurja Zrinskog. Cvijeta i Nikolu te sestru Katu, koju je posmrtno opjevao.

Nakon završetka humanističke gimnazije, pohađao je Sveučilište u Padovi, gdje je učio govorništvo, filozofiju i građansko pravo. Od malena je učio talijanski i latinski, a u Padovi i grčki. Znanjem i ozbiljnošću odlikovao se toliko da su ga studenti medicine i filozofije 13. kolovoza 1579. godine izabrali za svojega rektora. U znak priznanja za uvođenje mira i reda medu đacima, Mletačka Republika imenovala ga je «zlatnim vitezom» (*eliues auratis*). Godine 1580. podignuta mu je kao rektoru na Padovanskom sveučilištu spomen-ploča.

Godine 1587. vratio se u Dubrovnik. Bavio se gospodarstvom i književnim radom na svojemu imanju u Cavtatu i Konavlima. Drugovao je s talijanskim i dubrovačkim pjesnicima među kojima s Cvijetom Zuzorić.

Stvaralaštvo
------------

Pisao je dubrovačkim i talijanskim jezikom, sastavljao ljubavne, prigodne i refleksivne pjesme, no Zlatarić ostaje najznačajniji kao prevoditelj.

Književno je oplakao Maroja Mažibradića.

### Utjecaji

Pisao je pod utjecajem prve generacije dubrovačkih petrarkista i talijanskih petrarkističkih škola, posebice bembističkoj struji, t.zv. dvorskom petrarkizmu koji se vraća izvornim Petrarkinim neoplatonističkim idejama. Čvrstu povezanost s domaćom petrarkističkom tradicijom potvrđuje njegov stilistički repertoar.

Djela je posvetio Jurju Zrinskom, kojeg u posveti uspoređuje s perzijskim vladarem Kirom Velikim, a u vojsci Zrinskog kao časnik služio je Zlatarićev brat Miho.

### Lirika

Zbirka *Pjesni u smrt razlicijeh* sastoji se od 137 lirskih, pretežno ljubavnih (105), pjesama pod utjecajem bembizma, a posmrtno ju je objavio njegov sin Miho Zlatarić. Tradicionalan je u formi, a najveću pažnju pridaje stihu i izražajnim stilskim sredstvima te teži svečanom i ozbiljnom. U zbirci se nalaze prijevodi s grčkog, talijanskog i latinskog te 26 izvornih pjesama. Bogatstvo izraza, majstorstvo i zvukovne kvalitete njegovih osmeraca i dvanaesteraca stavljaju Zlatarića u red najboljih lirika dubrovačke renesanse.

Zlatarić je i jedan od najplodnijih epitafičara dubrovačke renesanse. Najekspresivnije je kratko *Nadgrobje Dinku Ranjini*. U tu skupinu idu i epitafi upućeni Cvijeti Zuzorić "u smrt" njezina muža Bartolomea Pescionija. Prije 1597. godine umrla je i njegova sestra Kate kojoj je ispjevao *U smrt Kate svoje sestre*. Uz Dinka Ranjinu, oplakao je i smrti drugih dubrovačkih pisaca - Miha Monaldija, Maroja Mažibradića te Saba Bobaljevića Glušca. Osim tradicionalne pohvale pokojnika i utjehe tugujućih, nazire se i utjecaj religiozne lirike s tematikom slavljenja Boga i vječnog života, a posljednje su dvije pjesme - *Duši svojoj* i *Prislavnoj djevici Mariji* - žanrovski prave religiozne pjesme.

Zlatarićeve pjesme nalaze se i u *Zadarskom zborniku*.

### Prijevodi

Osim dijela prevedenih lirskih pjesama, u Padovi je 1580. godine preveo iz Tassova rukopisa pastirsku igru *Aminta*, a poslije ju je, nezadovoljan svojim prepjevom, dotjerao, preradio i lokalizirao pod naslovom *Ljubmir*.

Potom je u Veneciji god. 1597. izdao zbirku svojih prijevoda pod naslovom *Elektra, trađedija, Ljubmir, pripovijes pastijerska* te *Ljubav i smrt Pirama i Tizbe, iz veće tuđijeh jezika u hrvacki složene*. Potonji je prijevod značajan i po isticanju hrvatskog jezika kao jezika djela. *Elektru* je posvetio Jurju Zrinskome, *Ljubmira* Mihu Matufiću, a treći prijevod, *Pirama i Tizbu*, Cvijeti Zuzorić. Iste godine 1597. tiskao je i talijanske pjesme bliskog prijatelja Caesara Simonettija te ih također posvetio Cvijeti Zuzorić.

Osim kao pjesnik, cijenjen je kao najbolji renesansni prevodilac. Tassova *Amintu* prevodi doslovno, uz nužne izmjene što ih nameće metrička shema drukčija od izvornika. Drugi prijevod, *Ljubmir*, još je dotjeraniji, literarniji, i čistiji, jezično bogatiji. Prijevod Sofoklove *Elektre* dokaz je ne samo Zlatarićeve obrazovanosti, ukusa i versifikacijske vještine nego i pjesničke nadarenosti. Također, prvi je u Europi preveo Sofokla iz rukopisa u dvostruko rimovanim dvanaestercima, dok su korski dijelovi u osmercima. *Ljubav Pirama i Tizbe*, prema Ovidijevim *Metamorfozama*, bliža je prijevodu nego prepjevu, a ispjevana je u marulićevskim dvostruko rimovanim dvanaestercima s prijenosnom rimom. Prema uzusu onodobnih poetika, njegovi su prijevodi na svoj način samostalna poetska ostvarenja, kojima je proširio repertoar hrvatske renesansne književnosti.

Literatura
----------

1. ↑  Bogišić, Rafo, Leut i trublja, Školska knjiga, Zagreb, 1971. str. 215.
2. ↑  Skripte FFZG Arhivirano 2007-06-12 na Wayback Machine-u Starija hrvatska književnost - renesansa
3. ↑  cit. Davor Dukić

* Kombol, Mihovil: *Povijest hrvatske književnosti do preporoda*; Matica hrvatska, Zagreb, 1961.

Vanjska poveznica
-----------------

* Dominko Zlatarić: Pjesme
* Dominko Zlatarić: Djela, edicija "Stari pisci hrvatski", izdao P. Budmani 1899.  Arhivirano 2013-12-26 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Renesansni književnici: 14. do početka 17. stoljeća |
| --- |
| Hrvatski renesansni književnici | Juraj Baraković - Džore Držić - Šiško Menčetić - Dominko Zlatarić - Hanibal Lucić - Dinko Ranjina - Mikša Pelegrinović - Mavro Vetranović - Nikola Nalješković - Marko Marulić - Juraj Šižgorić - Petar Hektorović - Marin Držić - Brne Karnarutić - Petar Zoranić |
| Ostali renesansni književnici | Ludovico Ariosto - Giovanni Boccaccio - Miguel de Cervantes Saavedra - Niccolò Machiavelli - Francesco Petrarca - François Rabelais - William Shakespeare |
|  << Predrenesansa, Humanizam Barok >>  |

| * p
* r
* u
Hrvatska književnost |
| --- |
| Renesansa | Džore Držić - Šiško Menčetić - Dominko Zlatarić - Hanibal Lucić - Dinko Ranjina - Mikša Pelegrinović - Mavro Vetranović - Nikola Nalješković - Marko Marulić - Juraj Šižgorić - Petar Hektorović - Marin Držić - Brne Karnarutić - Petar Zoranić - Jeronim Vidulić - Marin Kaboga - Nikola Dimitrović |  |
| Barok | Ivan Gundulić - Ivan Bunić Vučić - Ignjat Đurđević - Stijepan Đurđević - Junije Palmotić - Fran Krsto Frankopan - Petar Zrinski - Katarina Zrinska - Ivan Belostenec - Pavao Ritter Vitezović - Juraj Habdelić - Matija Divković - Bartol Kašić - Petar Kanavelić - Antun Kanižlić - Katarina Patačić - Adam Žigmund Domjanić |
| Prosvjetiteljstvo | Matija Antun Reljković - Andrija Kačić Miošić - Filip Gotovac - Matija Petar Katančić - Tituš Brezovački |
| Romantizam | Dimitrija Demeter - Ljudevit Gaj - Ivan Mažuranić - Matija Mažuranić - Petar Preradović - Pavao Štoos - Stanko Vraz |
| Realizam | August Šenoa - Eugen Kumičić - Ante Kovačić - Ksaver Šandor Gjalski - Vjenceslav Novak - Josip Kozarac - Silvije Strahimir Kranjčević - Musa Ćazim Ćatić |
| Modernizam i postmodernizam | Ivo Vojnović - Antun Gustav Matoš - Vladimir Vidrić - Dragutin Domjanić - Milan Begović - Vladimir Nazor - Janko Polić Kamov - Fran Galović - Vladimir Čerina - Tin Ujević - Miroslav Krleža - Antun Branko Šimić - Ivan Goran Kovačić - Marija Jurić Zagorka - Vladan Desnica - Dragutin Tadijanović - Mak Dizdar - Ranko Marinković - Tomislav Ladan |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 100215031
* LCCN: n95030357
* ISNI: 0000 0000 8065 5605
* GND: 118808532
* BNF: cb105627987 (podaci)
* NKC: xx0099564

 |