recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinate: 43°30′56″N 16°26′07″E﻿ / ﻿43.51568876188746°N 16.435369849205017°E﻿ / 43.51568876188746; 16.435369849205017

**Arheološki muzej u Splitu**, najstariji je muzej u Hrvatskoj, osnovan 1820. godine. Prvotna zgrada muzeja stajala je uz istočne zidine Dioklecijanove palače. Današnja zgrada muzeja građena je 1912.-1914. Od 1878. godine Muzej izdaje prvi arheološki časopis, koji pod nazivom *Vjesnik za arheologiju i historiju dalmatinsku* (tal. *Bullettino di archeologia e storia dalmata*), izlazi do danas.

Muzej čuva oko 150 000 arheoloških spomenika i artefakata od čega je jedan dio prezentiran putem stalnog postava. Muzej posjeduje vrijednu zbirku arheoloških predmeta iz prethistorije, iz doba grčke kolonizacije Jadrana, rimskog i starokršćansko razdoblja te ranog srednjeg vijeka.

Muzej provodi sustavna arheološka istraživanja na lokalitetima u Saloni i Issi, te posjeduje priručnu zbirku i lokalitet Salona kao i priručnu zbirku Issa u zgradi Gospine Batarije i istoimeni lokalitet u gradu Visu.

Od 1884. godine dugogodišnji ravnatelj muzeja bio je don Frane Bulić.

Izvori
------

1. ↑  Arheoloski muzej u Splitu - Opći podaci
2. ↑  Arheoloski muzej u Splitu - Povijest muzeja
3. ↑  Belamarić, Joško, Obala, Kulturno-povijesni vodič Splitsko-dalmatinske županije, str. 38.
4. ↑  Arheološki muzej u Splitu - arheologija.hr
5. ↑  Arheološki muzej u Splitu - arheologija.hr

Literatura
----------

* *Belamarić, Joško, Obala, Kulturno-povijesni vodič Splitsko-dalmatinske županije, Splitsko-dalmatinska županija, Upravni odjel za pomorstvo i turizam, Split, 2010.*

Vanjske veze
------------

***Arheološki muzej u Splitu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Arheološki muzej u Splitu - arheologija.hr

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 123238880
* LCCN: n86091814
* ISNI: 0000 0001 2150 2219
* GND: 1008366-2
* SUDOC: 026637413
* BNF: cb14639225f (podaci)
* NKC: kn20080206016

 |
**Ašot I** (*Ashot*) također poznat kao **Ašot Kuhi** (gruzijski: ; *Ashot Kukhi*; ? - 918) bio je gruzijski princTao-Klarjetija iz Bagratidske dinastije i nasljednji vladar Taoa sa titulom *eristavt-eristavi*, "knez kneževa". Nadimak "Kuhi" je značio "Nezreli".

Ašot je bio mlađi sin Gurgena I od Taoa. Nakon smrti starijeg brata Adarnasea je, prema svemu sudeći, stupio na prijestolje i vladao zajedno sa svojim nećakom Davidom koji je bio malodoban. Nakon Davidove smrti 908. Ašot je postao jedini vladar i ostao na prijestolju do vlastite smrti 918.

Gruzijska kronika Kartlis Tskhovreba i hagiografski tekst Giorgi Merčulea sugeriraju kako je Ašot podržavao monasticizam i kulturne projekte u Tao-Klardžetiju. Podržao je izgradnju saborne crkve u Tbetiju u Shavshetiju (današnji Cevizli u Turskoj) te postavio prvog episkopa Stepane Mtbevarija, od koga je naručio hagiografski roman *Mučeništvo Mikel-Gobrona*.

Izvori
------

1. ↑  Toumanoff, Cyril (1967). *Studies in Christian Caucasian History*, pp. 493-6. Georgetown University Press.
**Madon** je rijeka na istoku Francuske duga 96,9 km, lijeva pritoka rijeke Moselle.

Hidrologija
-----------

Madon izvire na terenu općine Vioménil u Departmanu Vosges, na nadmorskoj od 415 m. Od tamo teče prema sjeveru gotovo pravolinijski, iako ima relativno mali pad (1,9 m/km) ne meandrira jer teče kroz usku kotlinu. Protiče kroz grad Mirecourt, a nešto prije ušća prima najveću pritoku Brenon. 
Zatim dotiče do Pont-Saint-Vincenta, gdje ima ušće u rijeku Mosellena na nadmorskoj visini od 208 m.

Porječje rijeke prostire se na površini od 1032 km², po departmanima; Vosges i Meurthe-et-Moselle, to je ruralni kraj oko 80% površine je po oranicama i pašnjacima. Zbog tog je kvaliteta vode i danas dobra pa je dolina rijeke uvrštena u mrežu Natura 2000.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Rivière Le Madon*" (francuski). Annuaire Mairie. Pristupljeno 21.09.2022.
2. 1 2 3 4  „*Le Madon*" (francuski). EPTB Meurthe Madon. Pristupljeno 21.09.2022.

Vanjske veze
------------

***Madon*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Le Madon* (`fr`)
**Arheologija podataka** ili **digitalna arheologija** je umetnost spašavanja enkriptovanih ili drugačije izmenjenih podataka sa medija koji se u sadašnjem trenutku više ne koriste. Arheologija podataka nekada je vezana za postupak spašavanja podataka digitalnih medija nakon prirodne katastrofe.

Termin se prvi put pojavio 1993. godine u okviru projekta GODAR (engl. ). Arheologija podataka je prvi put izvedena nad meteorološkim podacima smeštenim na trake. Podaci su sadržali slike Arktika koje je septembra 1966. godine napravio satelit Nimbus 2 čiji je sadržaj dalje trebalo dešifrovati kako bi podaci bili upotrebljeni na modernom softveru u daljem istraživanju klimatskih promena na Zemlji.

Kao pojam arheologija podataka se često vezuje za spašavanje podataka sa arhaičnih traka iz 60-tih kako bi se podaci sa istih upotrebili na modernim računarima. Arheologija se tako razlikuje od spašavanja podataka gde spasene podatke nije bitno razumeti.

Literatura
----------

* O'Donnell, James Joseph. *Avatars of the Word: From Papyrus to Cyperspace* Harvard University Press, 1998.
* Ross, Seamus and Gow, Ann. "Digital Archaeology: Rescuing Neglected and Damaged Data Resources" Library Information Technology Centre, 1999.
Nukleozom: oktamer (zeleno) obmotan molekulom DNK (crveno)
Histoni, oktamer i nukleozom
**Nukleozom** je kompleks DNK i histon i predstavlja strukturnu jedinicu hromatina koja se ponavlja. Prve elektronske mikrografije, dobijene 1974. god, pokazale su hromatin obrađen enzimima kao niz perli na tankoj niti. Tanka nit odgovara dvolančanoj DNK, a perle su nukleozomi prečnika 11 nm.

Sastoji od:

* histonskog oktamera, koji formira jezgro
* DNK, koja je namotana oko oktamera skoro 2 puta (tačnije 1,8 puta); njena dužina je oko 200 bp.

Oktamer se sastoji od 8 molekula histona, po dva molekula histona:

* H2A,
* H2B,
* H3 i
* H4.

Histon H1 je vezan za DNK na mestu gde ona ulazi i napušta nukleozom. Između nukleozoma je tzv. vezujuća(linker) DNK čija dužina najčešće iznosi oko 55 bp, mada može da varira zavisno od biološke vrste u rasponu od 8-114 bp.

Solenoidne strukture
--------------------

Obrazovanjem nukleozoma, odnosno, namotavanjem DNK oko 2 puta oko oktamera, ukupna dužina DNK se smanjuje oko 7 puta što još uvek nije dovoljno da bi se ona mogla smestiti u jedro. Dalja spiralizacija DNK predstavlja obrazovanje tzv. solenoidnih struktura. One se sastoje od gusto upakovanih nukleozoma tako da se dobijaju hromatinske niti debljine 30 nm. Kako se nukleozomi prečnika 11 nm upakuju u niti debljine 30 nm nije potpuno razjašnjeno. Procene su da je DNK obrazovanjem solenoidnih struktura kompaktnija 10-20 puta u odnosu na nukleozome.

Za obrazovanje solenoidnih struktura zaslužan je histon H1 koji se sastoji od oko 220 amino kiselina. Sastoji se od:

* centralnog globularnog dela (tela) koji se vezuje za određeno mesto na nukleozomu (za svaki nukleozom vezan je po jedan molekul H1);
* produžetaka koji su u kontaktu sa veznom DNK i pružaju se do narednog nukleozoma gde se vezuju za centralni deo sledećeg histona H1.

Ni ovaj nivo pakovanja nije dovoljan da se DNK smesti u jedro već je neophodno da se njena dužina prividno smanji oko 10 000 puta. To uslovljava još nekoliko nivoa savijanja tzv. superspiralizacije DNK.

Literatura
----------

* Tucić, N, Matić, Gordana: O genima i ljudima, Centar za primenjenu psihologiju, Beograd, 2002.
* Marinković, D, Tucić, N, Kekić, V: Genetika, Naučna knjiga, Beograd
* Matić, Gordana: Osnovi molekularne biologije, Zavet, Beograd, 1997.
* Ridli, M: Genom - autobiografija vrste u 23 poglavlja, Plato, Beograd, 2001.
* Dumanović, J, marinković, D, Denić, M: Genetički rečnik, Beograd, 1985.
* Kosanović, M, Diklić, V: Odabrana poglavlja iz humane genetike, Beograd, 1986.
* Švob, T. i sradnici: Osnovi opće i humane genetike, Školska knjiga, Zagreb, 1990.

Spoljašnje veze
---------------

***Nukleozom*** na Wikimedijinoj ostavi

* MBInfo - What are nucleosomes
* Nucleosomes on the group page of Timothy Richmond Arhivirano 2007-05-30 na Wayback Machine-u
* *Proteopedia Nucleosomes*
* Nucleosome at the PDB Arhivirano 2009-01-11 na Wayback Machine-u
Divlji Bill Hickock, jedan od najpoznatijih revolveraša Divljeg Zapada, prijeti prijateljima Davisa Tutta koga je upravo ubio u znamenitom revolveraškom dvoboju 1865. godine.
**Revolveraš** (engl. ; doslovno "borac sa vatrenim oružjem") je izraz koji se u svom najširem smislu koristi u kontekstu historije američkog Divljeg Zapada kako bi opisao ličnosti koje su se isticale vještinom u baratanju streljačkog oružja (pištolji, odnosno revolveri te puške, odnosno ih koristili kao svakodnevni dio svog posla, bilo kao lovci, zaštitari (engl. , odnosno naoružani čuvari poštanskih kočija), čuvari zakona, privatni detektivi, lovci na ucjene ili kriminalci (odmetnici). U svom užem smislu, a za koji se koristi engleski izraz *gunslinger* (doslovno "bacač revolvera") ili španski izraz *pistolero*, se opisuju ličnosti čija je specijalnost bila korištenje revolvera, odnosno koji su se isticali brzinom vađenja revolvera iz futrole i preciznošću nakon toga ispaljenog hica. Izraz revolveraš se također u nešto užem smislu koristi i za ličnosti koje svoje streljačke vještine koriste u profesionalne svrhe kao najamnici, odnosno unajmljuju se kako bi zastrašivanjem ili likvidacijama riješili poslovne, teritorijalne i druge sporove. 

Revolveraš predstavlja arhetipski lik u djelima vestern žanra.
Bista Salonine Matidije
**Salonina Matidija** (*Salonina Matidia*, 4. jul 68 - prije 23. decembra 119.) bila je rimska plemkinja rodom iz Nervo-trajanske dinastije, poznata kao nećaka i ljubimica cara Trajana.

Rodila se kao kćer Ulpije Marcijane i pretora Gaja Salonija Matidija Patruina. Kada joj je otac umro 78. njen stric Trajan ju je odgojio kao vlastitu kćer. Između 81. i 82. se udala za bivšeg konzula Lucija Vibija Sabina. Prije nego što je Sabin umro 83/84. rodila je kćer po Vibiju Sabinu, koja će postati supruga budućeg cara Hadrijana. Godine 84. se udala za senatora Lucija Mindija kome je rodila kćer Mindiju Matidiju, poznatu kao Matidija Mlađa. 

Matidija je često pratila strica na njegovim pohodima te mu pomagala savjetima. Godine 112. joj je dao titulu *Augusta*. Kada je Trajan godine 117. umro, ona i Trajanova udovica Pompeja Plotina su donijele njegov pepeo u Rim.

Njen točan datum smrti nije poznat, ali joj je 23. decembra 119. Hadrijan održao posmrtni govor.

***Salonina Matidija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Rosulje** su jedno od gradskih naselja Banja Luke .Rosulje su sjedište istoimene mjesne zajednice.

Teritorija
----------

Mjesna zajednica "Rosulje" - obrazuje se za dio
teritorije grada, koju čine ulice: Mladena Stojanovića,
od br. 9A do 125 (neparna strana), i od br 10 do 30 (parna
strana), Janka Veselinovića, Bože Varićaka, Milana
Radmana, od br. 2 do 70 (parna strana), Kralja Petra II (Karla Rojca),
Radoslava Lakića, 14. Srednjobosanske brigade, Stevana
Markovića, Milana Stevilovića, Voždovačka, Trive
Amelice (ZAVNOBIH-a), Lazarička, V Kozarske brigade, Manastira
Moštanice, Živojina Preradovića, Jaroslava Plecitija,
Rade Kondića, od br. 1 do 1B (neparna strana), i od br.2 do
2D (parna strana), Ivana Gorana Kovačića, od br 1 do 135
(Neparna strana), i od br.2 do 56 (parna strana), Dragana
Bubića, Srednjoškolska, Koste Abraševića, Vase
Vidovića, Miće Ljubibratića, Zorana Radujka, Zemunska, Hercegnovska,
Dr. Živka Nježića (Kranjska), Mlađe Ćusića (dio), Bitoljska, Krajiških brigada br. 84, i Rakovačkih
rudara, kućni brojevi 2A 0,5, i 3 objekta bez numeracije, uz
objekt br. 5, Marka Lipovca br. 182 i 186.

Istorija
--------

Privreda
--------

Kultura i obrazovanje
---------------------

Sport
-----

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva 1991. godine, u naselju je zivjelo 7.023 stanovnika.
**Paraćinski masakr** dogodio se 3. septembra 1987. godine, nešto posle 3 časa ujutro, u kasarni JNA „Branko Krsmanović" u Paraćinu, kada je vojnik Aziz Keljmendi, Albanac sa Kosmeta, pucao iz automatske puške po spavaonici kasarne i tom prilikom ubio četiri vojnika, a ranio petoricu. Među poginulim vojnicima, dvojica su bila iz Bosne i Hercegovine, a po jedan iz Hrvatske i Srbije.

Događaj
-------

Ubistva su se dogodila u kasarni "Branko Krsmanović" u Paraćinu nekoliko sedmica prije nego što je Keljmendiju trebalo prestati služenje vojnog roka. Keljmendi je, naoružan automatskom puškom, ušao u zajedničku spavaonicu i otvorio vatru na druge vojnike. Ubio je na spavanju četiri vojnika i to: Srđana Simića iz Beograda, Hazima Džananovića iz Kočića kod Viteza, Safeta Dudakovića iz sela Orahovo u Bosanskoj Gradišci i Gorana Begića iz Zagreba. Ranio je i pet vojnika i to: Antu Jazića, Petra Đekića, Andreja Prešerna, Husu Kovačevića i Nedžida Mehmedovića. U nastaloj situaciji povređen je i vojnik Nazif Adžović. Nakon masakra, Keljmendi je iz kasarne pobegao na obližnje Karađorđevo brdo. Za njim je u poteru krenula vojna policija te ga opkolila. Tada je, po zvaničnoj verziji događaja, izvršio samoubistvo.

Vojna policija je posle tog događaja sprovela istragu. Ona nije dala odgovore na pitanje o motivima, iako neki izvori spominju nalaze lekara, prema kojima je Keljmendi mentalno rastrojena osoba. Prema nalazima istrage, Keljmendi nije imao disciplinskih problema, iako je, prema nekim izvorima, optužen za krađu. Drugi izvori koji se pozivaju na istragu vojne policije navode da je bio u ozbiljnom sukobu sa ostalim vojnicima.

Posledice
---------

Ovaj događaj šokirao je celu tadašnju SFR Jugoslaviju. Istovremeno, u par gradova u Srbiji građani su kamenovali kioske i prodavnice čiji su vlasnici bili Albanci. Državni mediji su pokrenuli široku antialbansku kampanju, tvrdeći da je ovaj zločin počinjen od strane albanskih separatista i da je ovo nova akcija protiv Jugoslavije.

Na sahrani poginulog vojnika Srđana Simića, u Beogradu, par dana posle zločina, okupilo se nekoliko stotina građana koji su uzvikivali parole protiv Albanaca i parole *Kosovo je Srbija*.

Literatura
----------

* Jović, Dejan (2009). *Yugoslavia: A State that Withered Away*. Purdue University Press. str. 264. ISBN 978-1-55753-495-8.

Izvori
------

* EX-YU UBICE: Pokolj u Paraćinu Arhivirano 2012-06-14 na Wayback Machine-u
**Salome Zurabišvili** (gruz. *სალომე ზურაბიშვილი*; Pariz, 18. mart 1952) gruzijska je političarka i diplomata, doktor političkih nauka aktuelni predsednik Gruzije od decembra 2018, i prva žena u istoriji te zemlje izabrana na funkciju predsednika. U dosadašnjoj političkoj karijeri, između ostalih, obavljala je i funkciju ministra spoljnih poslova Gruzije u vladama Zuraba Žvanije i Zuraba Nogajdelija (mart 2004 − oktobar 2005), te funkciju ambasadora Gruzije u Francuskoj (2003−2004), a od 2016. do 2018. služila je i kao narodni poslanik u nacionalnom parlamentu. 

Zurabišvilijeva je rođena u Parizu, u porodici gruzijskih političkih disidenata. Završila je studije političkih nauka na Pariškom institutu političkih nauka, a potom je doktorirala na Univerzitetu Kolumbija u Njujorku tokom akademske 1972/73. u klasi zajedno sa Zbignjevom Bžežinskim. Političku karijeru započinje tokom 1974. radeći u Ministarstvu spoljnih poslova Francuske, a jedno kraće vreme obavljala je i funkciju ambasadora Francuske u Tbilisiju. Na predlog predsednika Mihaila Sakašvilija imenovana je na mesto ministra spoljnih poslova Gruzije u martu 2004, a iste godine dobija i državljanstvo Gruzije. U januaru 2006. osniva vlastitu političku partiju „Gruzijski put" (gruz. *საქართველოს გზა*) na čijem čelu ostaje do novembra 2010. godine.

Bibliografija
-------------

* Salomé Zourabichvili (2006). *Une femme pour deux pays*. Grasset. ISBN 978-2-246-69561-5
* Salomé Zourabichvili (2007). *Fermer Yalta*, Cahiers de Chaillot, Institut de sécurité de l'Union européenne
* Salomé Zourabichvili (2008). *Les cicatrices des Nations : L'Europe malade de ses frontières*. Bourin. ISBN 978-2-84941-075-2
* Salomé Zourabichvili (2009). *La tragédie géorgienne*. Grasset
* Salomé Zourabichvili (2011). *l'exigence démocratique*. Bourin éditeur

Spoljašnje veze
---------------

***Salome Zurabišvili*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvaničan vebsajt političke partije „Gruzijski put" Arhivirano 2008-05-17 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 24890988
* LCCN: n2006070820
* ISNI: 0000 0000 5523 2598
* GND: 133300099
* SUDOC: 10445802X
* BNF: cb15074329t (podaci)

 |
**Arhimedova kandža** je naziv za jednu od ratnih mašina koje je za vrijeme drugog punskog rata smislio i napravio znameniti fizičar Arhimed kako bi obranio svoj rodni grad Sirakuzu od Rimska Republika|rimske vojske koja ga je pod generalom Markom Klaudijem Marcelom opsjedala od 214. pne. do 212. pne.

Izgled i prava priroda te mašine su predmet špekulacija među historičarima. Antički izvori navode da je kandža bila postavljena na morskom zidu kako bi spriječila amfibijski napad na grad. Šturi opisi sugeriraju da je riječ bila o kranu, odnosno divovskoj dizalici koja je bila u stanju zgrabiti neprijateljski brod, podići ga iz mora i baciti na stijene, odnosno prevrnuti.

Godine 1999. je BBC pokušao rekonstruirati to oružje u svojoj seriji *Secrets of the Ancients*. Godine 2005. je rekonstrukcija i test oružja uspio timu koga je okupio Discovery Channel za potrebe emisije *Superweapons of the Ancient World*.

Vanjske veze
------------

* Scale models of the Claw's operation
* BBC Secrets of the Ancients Arhivirano 2008-04-11 na Wayback Machine-u BBC
* Polybius History
**Operacija Gemstone** (engl. ) je naziv za seriju tajnih operacija koju je na početku kampanje za američke predsjedničke izbore godine 1972. predložio G. Gordon Liddy, operativac u službi tadašnjeg republikankog predsjednika Richarda Nixona u svrhu zaštite Republikanske, odnosno sabotiranja suparničke Demokratske nacionalne konvencije. Plan, koji je Liddy prvi put iznio 27. januara u razgovoru sa tadašnjim ministrom pravde Johnom Mitchellom, advokatom Bijele kuće Johnom Deanom i republikanskim operativcem Jebom Magruderom, predviđao je široki dijapazon ilegalnih aktivnosti koja su uključivala prisluškivanje, ucjene, namještanje prostitutki, kao i otmice ličnosti za koje se pretpostavljalo da pripadaju radikalnoj opoziciji Nixonovom režimu. Liddy je smatrao da će za izvođenje plana morati potrošiti milion dolara; nakon što su njegovi sugovornici odbili plan, Liddy je nešto manje ambiciozan plan iznio na drugom sastanku 4. februara. Iako je i on odbijen, smatra se da je predstavljao genezu aktivnosti koje će na kraju dovesti do afere Watergate.
**Astroturfing** predstavlja propagandnu djelatnost kojom se u javnosti nastoji stvoriti lažni privid široke podrške ili simpatija koju u njoj uživa neki komercijalni proizvod, ličnost, organizacija, ideja ili politički potez. To se postiže kroz angažiranje velikog broja ljudi koji će tu podršku za novac izražavati kroz tradicionalne medije (pisma čitalaca i plaćeni oglasi u novinama, javljanje na kontakt-telefone u radio ili televizijskim talk showovima) ili, u novije vrijeme, preko Interneta koji se pokazao izuzetno pogodnim za manipulacije preko lažnih korisničkih profila (čarapka). 

Astroturfing je kao izraz nastao u SAD, gdje se masovno bio koristio kako u komercijalne svrhe promocije određenih proizvoda, tako i u predizbornim kampanjama. Sama riječ dolazi od AstroTurf, odnosno umjetne trave koju je bejzbol tim *Houston Astros* koristio na svom stadionu, odnosno kao posprdna igra riječi sa izrazom *grassroots* koji označava spontani i autentični aktivizam običnih ljudi.

Vidi još
--------

* Agent provokator
* Argumentum ad hominem
* Divide et impera
* Govor mržnje
* Operacija pod lažnom zastavom
* Psihološko ratovanje
* Trolovska vojska
**Nynäshamn** je lučki grad od 13.510 stanovnika na jugoistoku Švedske, te administrativni centar općine Nynäshamn od 26.032 stanovnika.

Geografija
----------

Nynäshamn leži u grofoviji Stockholm, u Stockholmskom arhipelagu, udaljen oko 58 km južno od Stockholma. Danas je Nynäshamn praktički dio velike konurbacije švedske metropole.

Historija
---------

Nynäshamn je bio još selo u parohiji Ösmo, kada je 1901. zbog povoljnog položaja njegove luke do njega izgrađena željeznička pruga kojom je povezan sa Stockholmom. Tako da mu se broj stanovnika od 100, povećao na više od 1700 do 1911. kada je Nynäshamn odvojio od parohije Ösmo i formirao vlastitu općinu. Te nove okolnosti iskoristila je švedska državna telefonsko-telegrafska agencija *Televerket* i preselila se iz Stockholma.

Privreda Nynäshamna dodatno je ojačala 1928. kad je koncern Johnson podigao rafineriju nafte. U to vrijeme Nynäshamn je već dobio status trgovišta, a status grada dobio je 1946. kad je imao 6800 stanovnika. U to vrijeme 2/3 stanovnika radilo je u rafineriji. Vremenom je i njegova luka postojala sve važnija.

Nynäshamn je od dolaska željeznice, građen kao plansko naselje, sjeverni dio bio je rezerviran za industrijske pogone i naselja radnika koji su radili u tim pogonima (danas su porušena). 

Srednji dio uključivo i otok Trehörningen, bio je rezerviran za samostojeće vile dobrostojećih Stockholmđana i za turističke objekte hotele i kasino. Južni dio bio je planiran kao elegantno naselje vila, taj plan nikad nije realiziran, pa se 1950-ih od njega odustalo. Danas je to stambeno naselje sastavljeno od kuća u nizu, te samostojećih porodičnih kuća.

Nynäshamn je bio jedan od domaćina Olimpijade 1912. U njemu su se održale jedriličarske regate.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Stockholm" (engleski). City population. Pristupljeno 9. 6. 2015.
2. 1 2 3 4 5  „*Nynäshamns historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 9. 6. 2015.
3. ↑  „*Official report*" (engleski). Summer Olympics. Pristupljeno 9. 6. 2015.

Vanjske veze
------------

***Nynäshamn*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Nynäshamn* (`sv`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 139723223
* LCCN: n96081321
* GND: 4219702-8

 |
**Arhijerejsko namjesništvo osječko** dio je Osječkopoljske i baranjske eparhije, jedne od pet episkopija Srpske pravoslavne crkve u Hrvatskoj. Sjedište namjesništva je u Osijeku, a arhijerejski namjesnik je protojerej-stavrofor Ratomir Petrović.

Parohije
--------

Namjesništvo se sastoji od sljedećih parohija: Bijelo Brdo (paroh protojerej-stavrofor Zoran Simić), Budimci (protojerej-stavrofor Jovan Klajić), Gaboš (paroh jerej Vladimir Nedeljković), Dalj (parosi jerej Aleksandar Đuranović i Jerej Zoran Majkić), Erdut (paroh jerej Zoran Gojić), Koprivna (jerej Nenad Lazić), Markušica (paroh protojerej-stavrofor Dobrivoj Filipović), Osijek (paroh prve parohije protojerej-stavrofor Ratomir Petrović, druga gornjogradska parohija upražnjena), Ostrovo (paroh protojerej Branislav Polimac), Petrova Slatina paroh jerej Nenad Lazić), Poganovci (parohija upražnjena), Sarvaš (paroh protojerej-stavrofor Zoran Simić), Silaš (administrator parohije protonamesnik Miljen Ilić), Tenja (parosi protonamesnik Miljen Ilić i protonamesnik Miladin Spasojević), Čepin (paroh Protojerej-stavrofor Jovo Klajić Šodolovci), Šodolovci (paroh jerej Nenad Lazić)
**Audio komentar** je dodatni zvučni zapis na video formatima na diskovima koji se sastoji od predavanja, komentara ili analize koju iznose jedan ili više govornika, a koji igra u stvarnom vremenu sa video materijalom. Odnosi se poglavito na posebne dodatke koje se nalaze na nekim DVD i Blu-ray izdanjima filmova.

Prvi zabilježeni primjer audio komentara pojavio se 1984. kada je Criterion Collection objavilo klasik *King Kong* na laserdisku. Obavio ga je filmski historičar Ronald Haver, a njegove prve riječi su bile:

 Wikiquote
*„Dobar dan, dame i gospodo. Ja sam Ronald Haver, i tu sam da učinim nešto jedinstveno. Povesti ću vas na predavanje o* King Kongu *dok gledate film."*
Ideja za audio komentar pojavila se kada su producenti Peter Crown i Jennifer Scanlin bili toliko oduševljeni Haverovim komentarom filma da su odlučili isprobati tada neobičnu i revolucionarnu ideju da ga snime i uključe u laserdisk izdanje filma.

Tijekom 1990-ih i 2000-ih, audio komentar je postao čest pratilac raznim posebnim dodacima na DVD-u, a snimili bi ga filmski režiseri koju su publici objašnjavali svoju viziju, teme i stilske postupke u pojedinim scenama. Dok su pojedini moderni režiseri, poput Roberta Zemeckisa, prihvatili ovu novinu, drugi su je, poput Stevena Spielberga, ipak odbili obaviti jer su smatrali da film ne smije imati komentar izuzev samog gledatelja. Prvotno DVD izdanje *Istjerivača duhova* sadržavalo je čak rijedak "video komentar" režisera Ivana Reitmana, scenarista Harolda Ramisa i producenta. Roger Ebert je snimio audio komentare za razne klasike, kao što su *Citizen Kane*, *Casablanca*, *Floating Weeds*, *Crumb*, *Dark City* i *Beyond the Valley of the Dolls*. 

U nedavno vrijeme, audio komentari su se počeli javljati i na DVD izdanjima serija, kao što su *Simpsoni* i *Family Guy*, dok je Kevin Smith čak dobio ideju za audio komentar u kinima, koji bi se mogao skinuti na iPodu i slušati pojedinačno u kino dvoranam dok traje film.

Eksterni linkovi
----------------

* Rate That Commentary: Website posvećen ocjenjivanju kvalitete najboljih DVD audio komentara
* Commentary Tracks of the Damned
**Mang'anja**, ponekad zvani **Nyanja**, je naziv za Bantu etničku skupinu koja potječe od Maravija i koja je naselila istočne obale jezera Malavi.

Mang'anja danas osim u Malaviju žive u dijelovima Zambije, Mozambika i Zimbabvea. Ima ih otprilike 3 miliona.

Izraz Nyanja se ponekad koristi kao zajednički naziv za Mang'anja i Chewa narod, iako ovi potonji to odbacuju. Između dvije skupine u Malaviju je postojalo suparništvo za vrijeme predsjednikovanja Hastingsa Bande koji je bio Chewa, dok današnju vladajuću stranku uglavnom podržavaju Mang'anje. 

Mang'anja su poznati po tome što se žene kasno, odnosno što mladići moraju prvo samostalno živjeti kako bi dokazali kako se mogu brinuti za obitelj. Također su poznati po velikoj gostoljubivosti, što je opisao čuveni istraživač David Livingstone u 19. vijeku. Ta je gostoljubivost bila dobro iskorištena od strane škotskih prezbiterijanskih misionara pa se danas čak 80 % pripadnika tog naroda smatra kršćanima.

Mang'anja govore chichewa jezikom.

Eksterni linkovi
----------------

* The Maravi (Nyanja) People of Malawi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85093496

 |
***Ortalis vetula*** je vrsta ptice iz roda *Ortalis*, porodice *Cracidae*. Obitava i u suhim i u vlažnim šumama, posebno grmovitim područjima i savanama.

Izgled
------

Duga je oko 56 centimetara, dok je teška 650 grama. Ima dug vrat, s malom glavom i golim grlom. Odrasli imaju sivkastu glavu i vrat s blijedim maslinasto-smeđim tijelom i krilima. Rep je crnkast sa zelenim sjajem i smećkasto-žutim vrhom. Šarenica oka je smeđa, a kljun je crne boje. Koža oko očiju i stopala je blijedo-sive boje.

Ponašanje
---------

Obično se nalazi u skupinama koje se sastoje od 15 jedinki. Dosta je skrivena i oprezna, a od opasnosti bježi trčeći brzo na tlu i skakanjem u područjima zaraslim grmljem. Hrani se u drvećima ili na tlu plodovima (smokva, palme, Sapotaceae), sjemenkama, lišćem i cvijećem. Ponekad je nametnik u poljoprivredi, najčešće u usjevima rajčica i krastavaca. Gnijezdi se za vrijeme rane kišne sezone. Gnijezdo se nalazi u gustoj vegetaciji, te se u njemu nalazi 2-4 jaja tvrde ljuske, bijele do kremaste boje.

Podvrste
--------

Postoje četiri podvrste *Ortalisa vetule*:

* *Ortalis vetula mccallii*
* *Ortalis vetula vetula*
* *Ortalis vetula pallidiventris*
* *Ortalis vetula deschauenseei*

Izvori
------

1. ↑  Ortalis vetula na iucnredlist.org, pristupljeno 28. januara 2015.
2. ↑  Stiles, F. Gary; Skutch, Alexander F. (1989). A Guide to the Birds of Costa Rica. Comstock Publishing Associates. ISBN 0-8014-9600-4.
**Nybro** je grad od 12,810 stanovnika na jugoistoku Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Nybro od 19,651 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Nybro leži u unutrašnjosti Grofovije Kalmar, udaljen oko tridesetak km zapadno 
od administrativnog centra grofovije - Kalmara i Baltičkog mora.

Historija
---------

Naselje Nybro u parohiji Madesjö izraslo je u prvoj polovici 19. vijeka kao zanatsko - trgovački centar - 1865. kao posljednje naselje u Švedskoj dobio je status trgovišta, tad je imao oko 300 stanovnika.

Do Nybra je stigla željeznička pruga 1870. pa se do 1880. kad je formirao vlastitu općinu stanovništvo udvostručilo.
Rast se nastavio i u 20. vijeku, pa je Nybro koji je 1932. imao 4.000 stanovnika dobio status grada.

Tokom 20. vijeka Nybro se razvio kao industrijski centar, i to za drvo, papir i staklo.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Kalmar" (engleski). City population. Pristupljeno 21. 05. 2015.
2. 1 2 3  „*Nybros historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 22. 05. 2015.

Vanjske veze
------------

***Nybro*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Nybro* (`sv`)
**Amfoternost** (stgrč. ἀμφοτέρως - *amfotéros* = na obje vrste) u hemiji predstavlja osobinu onih supstanci koje mogu reagovati i kao kiseline i kao baze.

Mnogi metali kao što je cink, kalaj, olovo, aluminijum i berilijum i mnogi metaloidi imaju amfoterne okside ili hidrokside.

Druga klasa amfoternih supstanci su amfiprotični molekuli koji mogu i donirati i prihvatiti proton. Primjeri takvih supstanci su aminokiseline i proteini, koji imaju amino i karboksilne grupe, kao i samojonozirajuća jedinjenja kao što je voda i amonijak. 

Amfoliti su molekuli koji istovremeno sadrže i kisele i bazne grupe i uzlavnom postoje kao cviterjoni pri određenom opsegu pH vrijednosti. pH vrijednost pri kojoj je prosječno naelektrisanje nula se zove izoelektrična tačka molekula. Amfoliti se koriste kako bi se uspostavio stabilni pH gradijent pri upotrebi u izoelektričnom fokusiranju.

Amfoterni oksidi i hidroksidi
-----------------------------

Cink-oksid reaguje različito u zavisnosti od pH vrijednosti rastvora:

* U kiselinama: ZnO + 2H+ → Zn2+ + H2O
* U bazama: ZnO + H2O + 2OH- → [Zn(OH)4]2-

Ovaj efekat se meže koristiti da se razdvoje različiti katjoni kao što je cink od mangana.

Aluminijum-hidroksid se takođe ponaša slično:

* Ponaša se kao baza (neutralizuje se u kiselini): Al(OH)3 + 3HCl → AlCl3 + 3H2O
* Ponaša se kao kiselina (neutralizuje se u bazi): Al(OH)3 + NaOH → Na[Al(OH)4]

Drugi primjeri uključuju:

* Berilijum-hidrosid:
	+ Sa kiselinom: Be(OH)2 + 2HCl → BeCl2 + 2H2O
	+ Sa bazom: Be(OH)2 + 2NaOH → Na2Be(OH)4
* Aluminijum-oksid:
	+ Sa kiselinom: Al2O3 + 3 H2O + 6 H3O+(aq) → 2 [Al(H2O)6]3+(aq)
	+ Sa bazom: Al2O3 + 3 H2O + 2 OH-(aq) → 2 [Al(OH)4]-(aq)
* Olovo-oksid:
	+ Sa kiselinom: PbO + 2HCl → PbCl2 + H2O
	+ Sa bazom: PbO + Ca(OH)2 +H2O → Ca2+[Pb(OH)4]2-

Elementi koji takođe formiraju amfoterne okside su: Si, Ti, V, Fe, Co, Ge, Zr, Ag, Sn, Au.

Amfiprotični molekuli
---------------------

Prema Bronsted-Lorijevoj teoriji kiselina i baza kiseline su donori protona a baze su akceptori protona. Amfiprotični molekul ili jon može ili donirati ili prihvatiti proton to jest ponaša se i kao kiselina i kao baza. Voda, aminokiseline, joni bikarbonata i joni hidrogen sulfata su česti primjeri amfiprotičnih vrsta. Pošto mogu donirati proton amfiprotične kiseline sadrže atom vodonika. Pošto se mogu ponašati i kao kiseline i kao baze one se amfoterne.

### Primjeri

Česti primjer amfiprotične supstance je jon hidrogen karbonata koji se može ponašati kao baza

HCO3- + H3O+ → H2CO3 + H2O
ili kao kiselina:

HCO3- + OH- → CO32- + H2O
Stoga, efektivno može prihvatiti ili donirati proton. 
Voda je najčešći primjer koja se ponaša kao baza kada reaguje sa sa kiselinom kao što je hlorovodonična kiselina:

H2O + HCl → H3O+ + Cl-,
i koja se ponaša kao kiselina kada reaguje sa bazom kao što je amonijak:
H2O + NH3 → NH4+ + OH-

Vanjske veze
------------

***Amfoternost*** na Wikimedijinoj ostavi
**Roberto Chiacig** (Cividale del Friuli, 1. decembra 1974), italijanski profesionalni košarkaš koji igra na poziciji centra.

Karijera
--------

Karijeru je započeo u omladinskom pogonu Benetton Trevisa, a sezonu 1994/95. proveo je na posudbi u italijanskom drugoligašu Petrarca Padovi. S obzirom na dobre igre u drugoj italijanskoj ligi, natrag je vraćen u redove Benettona. Međutim, u Trevisu se zadržao samo godinu dana. U sezoni 1996/97. igrao je u grčkom prvoligašu AEK Ateni. Sljedeće sezone natrag se vratio u Italiju, ali ovaj put u redove Fortituda Bologne. U januaru 1999. godine poslan je na posudbu u Pallacanestro Reggianu. Sezonu 1999/2000. proveo je u redovima Montecatini Basketa. Godine 2000. odlazi u Montepaschi Sienu, s kojom kasnije u sezoni 2001/02. osvaja kup Raymonda Saporte, a u sezoni 2003/04. naslov italijanskog prvaka i italijanski superkup 2004.

Godine 2006. postaje članom španske Pamese Valencije, a u februaru 2007. odlazi na posudbu u italijansku Lottomaticu Rim. Od sezone 2007/08. do 2009. član je italijanske Virtus Bologne, nakon čega dvije sezone igra za Scafati Basket. Tokom 2010-ih igrao je za klubove Pallacanestro Reggiana, Pallacanestro Biella, Costone Siena, Fortitudo Agrigento, Scafati Basket, Mens Sana Siena, Virtus Cassino, Pallacanestro Orzinuovi, Cus Jonico Taranto, Libertas Livorno i Gilbertina Soresina, a 2020. ponovo je zaigrao za Mens Sana Siena.

Italijanska reprezentacija
--------------------------

Bio je član italijanske reprezentacije koja je na Olimpijskim igrama u Ateni 2004. osvojila zlatnu medalju, a na Evropskim prvenstvima u Francuskoj 1999. i Švedskoj 2003. zlatnu odnosno srebrnu medalju.

Ordeni
------

* *Ufficiale Ordine al Merito della Repubblica Italiana*: 2004.

Izvori
------

1. ↑  Ufficiale Ordine al Merito della Repubblica Italiana Sig. Roberto Chiacig

Vanjske veze
------------

***Roberto Chiacig*** na Wikimedijinoj ostavi

* Profil na Euroleague.net
* Profil Arhivirano 2009-02-01 na Wayback Machine-u na Lega Basket Serie A
**Melodični death metal** (engleski: *Melodic death metal*, poznat i kao *Gothenburg metal*, *melodeath*, i *post-death*) je podžanr death metala. Na početku je žanr kombinirao heavy metal s jakim zvukom death metala i thrash metala. Kanije se žanr razvio kroz mnogo raznih utjecaja, velika promjena je bila uvođenje klavijatura.

Pozadina
--------

Melodic death metal sadrži više melodičnih riffova, solaža, i akustičnih gitara od death metala. Isto tako sadrži razumljivije zajedno s tradicionalnim death growl vokalima. Strukture pjesama su progresivnije, s različitim motivima. Pioniri melodic death metala su Carcass, Dark Tranquillity, At the Gates i In Flames. Sentenced je također smatran pionirom melodic death metala zbog svog albuma *North from Here*. Neki smatraju da su zapravo In Flames popularizirali žanr.

Neki melodic death metal sastavi s Skandinavskog područja kombiniraju žanr s ostalim metal žanrovima, kao viking metalom (npr. Amon Amarth), folk metal, ili symphonic metal.

### Evolucija melodic death metala

U kasnim 90-ima, mnogi melodic death metal sastavi su promijenili svoj stil dodavajući još melodičnih elemenata; groovy riffovi i refreni , više čistih vokala, i veća uporaba klavijatura. Uz tradicionalne melodic death metal riffove pojavile su se i alternativne metal melodije i pjevanje u većoj produkcijskoj kvaliteti.

### Göteburški metal

Značajni doprinos melodic death metalu je göteburški stil, nazvan po gradu u kojem je nastao. Ne zna se koji je sastav točno započeo ovaj stil. Ipak, široko je prihvaćena činjenica da su In Flames, At the Gates, i Dark Tranquillity začetnici stila.[*nedostaje referenca*] Postoje također i poznati "mladi" sastavi göteburškog stila kao Arch Enemy i The Haunted.

| * p
* r
* u
Heavy metal |
| --- |
| Black metal - Death metal - Doom metal - Folk metal - Glam metal - Gothic metal - Groove metal - Heavy metal - Industrial metal - Nu metal - Post-metal - Power metal - Progresivni metal - Speed metal - Symphonic metal - Thrash metal - Viking metal |
Magnolije u Opatiji
Magnolije uz Villu Angiolina u Opatiji
Središnji **opatijski perivoj** je hortikulturni spomenik površine 3.64 ha. Podijeljen je na 60 polja i u njemu je zasađeno oko 150 biljnih vrsta. Veliki broj njih potječe iz dalekih krajeva svijeta i nisu tipične za ovo podneblje.

U povijesnim dokumentima postoje podaci o nastajanju ovog perivoja u razdoblju od 1845. do 1860. godine, i to uz Villu Angiolina koja je bila vlasništvo Iginia Scarpe, velikog ljubitelja prirode. U tom dijelu nalaze se mnoge biljke koje su prenesene s Dalekog Istoka, Južne Amerike, Australije i drugih krajeva svijeta.

Među mnogim zanimljivim biljkama u perivoju posebno mjesto zauzima japanska kamelija (Camellia japonica), koja je s vremenom postala i prepoznatljivi simbol Opatije. U parku se nalazi i najstarija građevina Opatije, Crkva sv. Jakova, koji se po prvi puta spominje u povijesnim spisima 1449. godine.

Danas je park podijeljen u dvije cijeline, jednu uz crkvu - Perivoj Sv. Jakova i drugu
uz Villu Angiolinu - Perivoj Angiolina. Uz opatijski perivoj nalazi se i Grand Hotel Kvarner s čuvenom Kristalnom dvoranom.

Opatijskim perivojem prolazi i čuveni Lungomare − 12 km dugo obalno šetalište koje povezuje mjesta na Opatijskoj rivijeri - Volosko, Opatiju, Ičići, Iku i Lovran.
**Rimski most u Starom Majdanu** je most u naselju Stari Majdan, opština Sanski Most, Bosna i Hercegovina. Most se naziva "Ćemer".

Lokacija
--------

Most u Starom Majdanu preko potoka Gračanice, poznat kao *Rimski most*, se nalazi u centru naselja Stari Majdan, u neposrednoj blizini porušene pravoslavne crkve i mjesne škole.

Istorija
--------

Ne postoje podaci o vremenu izgradnje starog mosta. Narod ga datira u rimski period, iz razloga što su u naselju otkriveni određeni objekti iz tog vremena. Ovaj most preko rijeke Gračanice je dio starog rimskog puta kojim se željezna ruda transportovala do željezara širom Rimskog carstva. Ostaci rimkih cesta i danas su vidljivi. Na današnjem stepenu arheologije, je skoro nemoguće upuštati se u analize koliko su pojedini od ovih objekata rimski ili su sagrađeni na rimskom temelju ili su nastali kasnije. Većina autora datira most, pozivajući se na neimenovane autore, u kasni srednji vijek. Most je krajem 18. stoljeća (oko 1772. godine) i 1928. prepravljen.

Opis
----

Kameni most je sagrađen na ravnom terenu. Aktuelna dužina iznosi 8,40 metara, a ukupna širina mosta na sredini konstrukcije iznosi 4,25 metara. Most nije izgrađen na najkraćoj udaljenosti, nego je izveden pod uglom od oko 40 stepeni, što je najvjerovatnije prouzrokovano ranijom trasom puta. Svi elementi konstrukcije mosta, tj. pravac svoda i pravac središnjeg stuba, prate tok potoka. Izgrađen je od blokova lomljenog priklesanog kamena različitih dimenzija.

Most ima dva polukružna svoda, čije širine iznosu oko 2,60 metara, dok je njihova visina na istočnoj (nizvodnoj) strani 97 centimetra, odnosno 120 centimetra na zapadnoj (uzvodnoj) strani. Svod je urađen od grubo obrađenih i prilično pravilnih blokova sedre. Vjerovatno su svodovi bili nešto viši, jer je korito zatrpavano kroz dugi vremenski period uslijed nanosa šljunka. Konstrukcija svodova je oslonjena na obale i središnji stub, koji je dužine 4,45 i širine 1,50 metara.

Niveleta se penje malo prema sredini i lomi se prema suprotnoj strani pod tupim uglom. Na koti se nalazi najviša tačka mosta sa 1,78 metara (mjereno iznad nivoa potoka).

Most je odlukom Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine proglašen za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

Literatura
----------

* Džemal Čelić, Mehmed Mujezinović, Sarajevo: Sarajevo - Publishing, 1998. -Stari mostovi u Bosni i Hercegovini.

Vanjske veze
------------

* Rimski most
**Palomareski incident** (sh. *Palomares Incident*; španski: ) se zbio 17. januara 1966. iznad Sredozemnog mora nedaleko od grada Palomares na španskoj obali kada se američki strateški bombarder B-52 prilikom uzimanja goriva u letu sudario sa avio-tankerom KC-135 Stratotanker. Tom prilikom su oba aviona uništena te je poginulo 7 članova posada (svi u KC-135 i 3 od 7 u BC-52), ali je također došlo do gubitka četiri hidrogenskih bombi B28 kojima je B-52 bio naoružan tokom obavljanja rutinske misije Chrome Dome kojom je američko ratno zrakoplovstvo permanentno držalo u zraku bombardere kako bi u svakom trenutku moglo izvesti udar protiv ciljeva u SSSR u slučaju izbijanja Trećeg svjetskog rata. Tri bombe su pale na kopno, a pri čemu je kod jedne došlo do detonacije konvencionalnog eksploziva i djelomične kontaminacije plutonija uokolici Palomaresa; četvrta bomba, koja je pala u more, je pronađena tek nakon nekoliko mjeseci i izvađena nakon spektakularne akcije spašavanja u kojoj je sudjelovala američka ratna mornarica.

Cijeli je slučaj izazvao veliku pažnju svjetske javnosti i dao dodatni poticaj antiratnom i antinuklearnom pokretu sugerirajući mogućnost da samo postojanje nuklearnog oružja može čistom slučajnošću dovesti do apokaliptičkih posljedica. Američka vlada na čelu sa predsjednikom Johnsonom je bila dovedena u neugodan položaj, isto kao i tadašnji frankistički režim u Španiji koja se, iako formalno izvan NATO-a, smatrala ključnim hladnoratovskim saveznikom. SAD su zbog toga pokrenule projekt kontaminacije poljoprivrednog zemljišta u Palomaresu; u samoj Španiji su se dogodile demonstracije lokalnog stanovništva.

Slučaj se odrazio i na popularnu kulturu, bilo u obliku britanskih filmskih komedija *Finders Keepers* i *The Day the Fish Came Out*, ali i mnogo ozbiljnijeg tretmana u romanu *L'Arbre de Noël* francuskog pisca Michela Bataillea koji je 1969. ekraniziran kao istoimeni film.

Vanjske veze
------------

***Palomareski incident*** na Wikimedijinoj ostavi

* John Howard, "Palomares Bajo", *Southern Spaces*, 23 August 2011.
* n-tv: Atomkatastrophe von 1966 – USA und Spanien entseuchen.
* Oral history Arhivirano 2013-09-23 na Wayback Machine-u of Willard Franklyn Searle, Jr recounting the recovery project.
**Mandarina** ili mandarinka (lat. *Citrus reticulata*) je biljka iz porodice *Rutaceae*, a pripada rodu *Citrusa*. Mandarine su zimzelene biljke, narastu do oko 3 metra visine, sa širim listovima od ostalih citrusa. Najbolje uspijeva u suptropskim krajevima jer je osjetljiva na hladnoću, posebno na temperature ispod ništice. U hrvatskim krajevima mandarina najbolje uspijeva u dolini Neretve gdje su odlični uvjeti za plantažno uzgajanje vrlo kvalitetnih sorti unšiu mandarina koje se uzgajaju od 1934. godine.

Stablo mandarine

Vrste i karakteristike
----------------------

Sorta unšiu (Unshiu, Satsuma) je sortna grupa japanskih mandarina, kojih ima više od 200. Zbog otpornosti na hladnoću (može izdržati kraće periode hladnoće i do -10 °C) postala je glavna sorta uzgoja u hrvatskim krajevima, posebno u dolini Neretve. Cvjeta rano s mirisnim bijelim cvjetovima. Plodovi su sočni i slatki, skoro bez sjemenki. Sazrijeva u jesen.

U nešto manjem obujmu se uzgajaju i druge sorte kao što su klementine (na Dubrovačkom području poznat kao aleksandrin) i sorta havana (domaća mandarina, narančin). 

Klementina je manje otporna na hladnoću, plodovi su joj slađi i ukusniji od sorte unšiu, bez sjemenki. Manja je od mandarine te je crvenkaste boje, a sazrijeva negdje oko prosinca. Sorta havana kasno sazrijeva, u siječnju ili čak veljači, plod je pun sjemenki, te ga mnogi zbog toga izbjegavaju. Vrlo je mirisan i boljeg okusa od sorte unšiu.

Kemijski sastav
---------------

|  |
| --- |
| 100g mandarine sadrži: |
| kcal | kJ | voda | masnoće | kalij | kalcij | Magnezij | Vitamin C |
| 46-50 | 195-210 | 85-87 g | 0,3 g | 210 mg | 33 mg | 11 mg | 30 mg |

Vanjske poveznice
-----------------

***Mandarina*** na Wikimedijinoj ostavi
**Rimski martirologij** (lat. *Martyrologium Romanum*) popis je najprije mučenika, a potom i ostalih svetaca Rimske, a onda i čitave Katoličke Crkve.

Povijest
--------

U najstarije doba kršćanstva počela se čuvati uspomena na one koji su ubijeni radi svoje vjere, a nazivat će se „mučenici" (grč. μάρτυς *martyr*, „svjedok"). Svaka mjesna Crkva imala je svoj martirologij, to jest popis mučenika. Ubrzo je osobitu važnost dobio datum njihove smrti, koja je viđena kao *dies natalis* (dan rođenja), te se tada počeo slaviti njihov spomen i to osobito na mjestu njihova ukopa.

U 16. stoljeću odlučeno je u Katoličkoj Crkvi ujediniti sve martirologije u samo jedan popis u kojem će nalaziti svi sveci i blaženici, koji je Crkva priznala kao takve. Tako je kardinal Cesare Baronio sastavio Rimski martirologij, a objavio ga je 1586. papa Grgur XIII. U kasnijim su razdobljima unošene izmjene i objavljivana su nova izdanja, čime su se ponekad u izvorni tekst unosile i greške.

Novija izdanja
--------------

Najnoviji Rimski martirologij objavljen je 2001. godine, čime je prestao vrijediti onaj iz 1956. koji je valjalo dopuniti prema odredbama Drugog vatikanskog sabora, a osobito nakon brojnih kanonizacija i beatifikacija što ih je izvršio papa Ivan Pavao II.

Iz posljednjeg izdanja isključeni su oni sveci i blaženici o kojima nema sigurnih povijesnih podataka. Sveukupno, ovaj Martirologij sadrži 6.538 natuknica. Uz ime sveca nalazi se kratka bilješka koja donosi mjesto smrti, oznaku je li svetac ili blaženik, naslov njegova crkvenog „statusa" (apostol, mučenik, crkveni naučitelj, misionar, ispovjednik, biskup, prezbiter, đakon, djevica (sveci), redovnik, itd), njegovu naročitu djelatnost i karizmu.

Bibliografija
-------------

* AA.VV. *Il martirologio romano. Teologia, liturgia e santità*, 2005, ISBN 88-209-7747-8
* *Martyrologium Romanum*: Ex Decreto Sacrosancti cumenici Concilii Vaticani II Instauratum Auctoritate Ioannis Pauli PP II Promulgatum, 2004, ISBN 88-209-7210-7

Vanjske poveznice
-----------------

* Martirologiji na službenim vatikanskim stranicama (`it`)
Ne poistovijećivati sa Lucasfilm.

***Lucas*** je američki tinejdžerski film snimljen 1986. godine u režiji Davida Seltzera. Po žanru predstavlja kombinaciju drame i komedije, a naslovni protagonist, koga tumači Corey Haim, je Lucas, 14-godišnji nadareni gimnazijalac koji je dugo vremena trpio zlostavljanje svojih kolega, i koji se sprijatelji sa Maggie (čiji lik tumači Kerri Green), dvije godine starijom učenicom viših razreda. Radnja prikazuje kako se on u nju sa vremenom zaljubi, ne shvaćajući da je ona zaljubljena u svog kolegu i zvijezdu školskog *football* tima Cappieja (koga glumi Charlie Sheen), a što će na kraju dovesti do gotovo tragičnih posljedica.

*Lucas* nije predstavljao komercijalni uspjeh, ali je zato postao važna odskočna točka za karijeru glavnog glumca Haima, koji je, kao i protagonist, u vrijeme produkcije imao 14 godina. Haim, koji je zbog te odluke odbio ponuđenu ulogu u filmu *Stand By Me* (koju će preuzeti River Phoenix), se prema vlastitim navodima, tokom snimanja, slično kao i protagonist, zaljubio u svoju kolegicu Green, ne znajući za razlike u godinama, te je navodno njeno odbijanje pomoglo da se bolje uživi u ulogu. *Lucas*, u kome je zajedno sa njim nastupilo nekoliko glumaca koji će kasnije steći veliku popularnost i status zvijezda, je dobio cijeli niz pohvala od strane kritike, uključujući Rogera Eberta koji mu je dao najbolju recenziju u svojoj recenziji.

*Lucas* je nekoliko godina nakon Haimove tragične smrti postao predmetom navoda u *Coreyography*. autobiografskoj knjizi Haimovog najboljeg prijatelja Coreya Feldmana, prema kojima je Haim za vrijeme snimanja bio seksualno zlostavljan, odnosno sodomiziran od strane jednog od članova ekipe koji je kasnije postao "najmoćniji čovjek u Hollywoodu".

Uloge
-----

* Corey Haim ... Lucas
* Kerri Green ... Maggie
* Charlie Sheen ... Cappie
* Courtney Thorne-Smith ... Alise
* Winona Ryder ... Rina
* Tom Hodges ... Bruno
* Ciro Poppiti ... Ben
* Guy Boyd ... Coach
* Jeremy Piven ... Spike
* Kevin Wixted ... Tonto
* Emily Seltzer ... Marie
* Erika Leigh ... Mary Ellen
* Annie Ryan ... Angie
* Jason Alderman ... Tony
* Tom Mackie ... Billy
* Garrett M. Brown ... Mr. Kaiser

Izvori
------

1. ↑  Aubrey Solomon, *Twentieth Century Fox: A Corporate and Financial History*, Scarecrow Press, 1989 p260

Vanjske veze
------------

* *Lucas* na IMDb-u (`en`)
* *Lucas* na AllRovi-u
* *Lucas* na Rotten Tomatoes-u (`en`)

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao David Seltzer |
| --- |
| 
* *Lucas* (1986)
* *Punchline* (1988)
* *Shining Through* (1992)
* *Nobody's Baby* (2001)

 |