recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Prilozi povijesti umjetnosti u Dalmaciji*** (akr. **PPUD**) je znanstveni časopis koji izdaju Konzervatorski odjel Ministarstva kulture Republike Hrvatske za područje Splitsko-dalmatinske županije (nekad Konzervatorski zavod za Dalmaciju) i Književni krug u Splitu. U njemu se objavljuju recenzirani znanstveni članci iz područja hrvatske povijesti umjetnosti i arheologije, posebno dalmatinske, uključujući podatke o novootkrivenim spomenicima, atributivne priloge, novu arhivsku građu, inventar, monografske i ikonografske studije, iscrpne povijesno-umjetničke topografije i indekse majstora koji su do 20. stoljeća djelovali na tim prostorima. U prvom redu prezentiraju se istraživanja dalmatinske umjetničke baštine (slikarstva, kiparstva, arhitekture, urbanizma, arheologije i primijenjenih umjetnosti), odnosno srodnih umjetničkih opusa i pojava. Kao znanstvena publikacija u kategorizaciji časopisa Nacionalnog vijeća za znanost ocijenjeni su najvećom ocjenom (A1). Od 1946. od 1950. objavljeno je prvih šest svezaka koji su bili posebne studije, a od 1953. počeo se izdavati kao godišnjak, iako s povremenim pauzama od dvije, tri ili pet godina. Do 2017. objavljeno je ukupno 47 svezaka. Urednici časopisa bili su C. Fisković od 1946. do 1975. (1–20. svezak), D. Domančić od 1980. do 1991. (21–25. i 27–31), J. Belamarić 1986. i od 1992. do 2008. (26. i 32–41), te R. Bužančić od 2011. godine (42–43). Među izdanjima se posebno ističu zbornici u čast C. Fiskovića, K. Prijatelja i I. Petriciolija, odnosno monografski svesci o spomenicima otoka Visa i Lastova.

Vanjske veze
------------

* *Prilozi povijesti umjetnosti u Dalmaciji* na Portalu znanstvenih časopisa Republike Hrvatske (Hrčak)
* *Prilozi povijesti umjetnosti u Dalmaciji* u Hrvatskoj enciklopediji (LZMK)
* *Prilozi povijesti umjetnosti u Dalmaciji 43*[*mrtav link*] na stranicama Književnog kruga Split (posljednje izdanje)
**Munominikasheenhug** /Manoominikeshiinyag, Rice Makers, Ricing-Rails, St. Croix Chippewa/, jedna od deset glavnih skupina Chippewa Indijanaca sa izvora rijeke St. Croix u Wisconsinu i Minnesoti. Danas su poznati kao St. Croix Chippewa a sastoje se od dviju grupa, federalno priznatih St. Croix Chippewa Indians of Wisconsin i plemena St. Croix Chippewa Indians of Minnesota, federalno nepriznatih. 

Izvorno su se sastojali od 13 bandi Apple River, Clam River, Kettle River, Knife River, Rice River, Rush River, Snake River, Sunrise River, Tamarack River, Totogatic River, Wolf River, Wood River i Yellow River. 

Bande Knife, Rice, Rush, Sunrise i Apple River formiraju skupinu poznatu kao Betonukeengainubejig ili Biitan-akiing-enabijig. Hodge kaže da su ovih pet bandi pridružene Munominikasheenhugima

Ostali nazivi za njih bili su: Fols Avoin Sauteaux, Foille avoine Chippeways, Fols-avoin sauters, i sl.

Njihova glavna naselja bila su: Bikoganaagan (Danbury), Wekoonamindaawagaans (Maple Plain), Metaawangaag (Hertel), Inaandagokaag (Balsam Lake) i Waawiyegamaag (Round Lake).

Izvori
------

1. ↑  St. Croix Chippewa
2. ↑  Hodge
3. ↑  Anishinaabe communities in the United States and Canada

Vanjske veze
------------

* Chippewa Indian Tribe
**Myra Hindley** (23.7, 1942–15.11. 2002) je bila engleska žena-ubica poznata po svom učešću u zloglasnim Moors ubistvima.

Godine 1966. je zajedno sa svojim tadašnjim ljubavnikom Ianom Bradyjem osuđena na tri kazne doživotnog zatvora. Usprkos izražavanju kajanja za zločin i povratku katoličkoj vjeri, ostala je jedna od najomraženijih zatvorenica Velike Britanije i svi ministri unutrašnjih poslova su joj odbijali zahtjeve za uvjetni otpust. Godine 2002. je umrla od srčanog udara.

O Myri Hindley je napisano mnogo knjiga i snimljeno nekoliko filmova, a njena policijska fotografija se smatra jednom od najvećih ikona popularne kulture 20. vijeka. S druge strane, njena omraženost u Velikoj Britaniji je bila tolika, da je danas teško pronaći ijedno dijete kome bi roditelji dali ime Myra.

Eksterni linkovi
----------------

* Brian Deer on Hindley's campaign for release
* Murder On The Moors: The Ian Brady and Myra Hindley Story Arhivirano 2008-06-03 na Wayback Machine-u
* BBC News Search Results for Myra Hindley
**Premijer Češke Republike** (češki: *Předseda vlády České republiky*), je šef vlade Češke Republike. Premijer i kabinet sastavljen od ministara su kolektivno odgovorni za svoju politiku i djela Poslaničkom domu. Trenutni premijer je Andrej Babiš, vođa populističke stranke ANO 2011, kojeg je 6. 12. 2017. imenovao Predsjednik Češke, te je 12. osoba na toj funkciji.

Nakon imenovanja, dužnost je premijera sastaviti vladu i imenovati nove ministre. Cijela vlada mora dobiti povjerenje Poslaničkog doma Češke.

Ustav Češke navodi da premijer organizira aktivnosti vlade i da kontrolira njihove sastanke.

Ovlasti i funkcija
------------------

Pošto je Češka parlamentarna republika, premijer i njegova vlada su odgovorni Poslaničkom domu. Ustav Češke navodi da premijer mora zadržati povjerenje parlamenta. Čim izgubi povjerenje, premijer mora odstupiti. 

Funkcija premijera je najjača u državi, pošto nadzire rad vlade. Predsjednik Češke imenuje premijera koji pak imenuje sastav vlade ministra.

Prebivalište
------------

Prebivalište premijera Češke nalazi se u *Kramářova vila*, Gogolova 212/1, Hradčany. Zgradu je dizajnirao bečki arhitekt Friedrich Ohmann.

* Kramářova vilaKramářova vila
* Pogled sa vrtaPogled sa vrta
* Ured premijeraUred premijera

Izvori
------

1. ↑  „Kramář's Villa" (English). Vlada Češke. 2 October 2006. Pristupljeno 11 June 2015.

| * p
* r
* u
Češka Premijeri Češke |
| --- |
| 
* Václav Klaus (1992–1998)
* Josef Tošovský (1998)
* Miloš Zeman (1998–2002)
* Vladimír Špidla (2002–2004)
* Stanislav Gross (2004–2005)
* Jiří Paroubek (2005–2006)
* Mirek Topolánek (2006–2009)
* Jan Fischer (2009–2010)
* Petr Nečas (2010–2013)
* Jiří Rusnok (2013–2014)
* Bohuslav Sobotka (2014–2017)
* Andrej Babiš (2017–2021)
* Petr Fiala (2021–)

 | Flag of the president of the Czech RepublicFlag of the president of the Czech Republic |
**Zaljev La Spezia** (talijanski: *Golfo di La Spezia*) zvan i **Zaljev pjesnika** (*Golfo dei Poeti*) je širok je i dubok zaljev Tirenskog mora, smješten na njegovom zapadom rubu.

Geografija
----------

Zaljev je glavna pomorska baza Talijanske ratne mornarice (*Marina Militare*), zbog nje je dotad malo ribarsko selo La Spezia izraslo u provincijsku prijestolnicu i snažan industrijski centar.

Fotografija zaljeva iz svemira
Zaljev se prostire u smjeru sjeverozapad-jugoistok, s istoka ga štite planine Apeninskog masiva. Na zapadu mu je granica Rt Porto Venere i otoci Palmaria, Tino i Tinetto, a na istoku obalni gradić Lerici. Zbog tog je izložen samo južnim vjetrovima (vrlo malo i sjevercima), ali ne i olujnim lebićima sa jugozapada.

Na ulazu u zaljev podignut je lukobran dug 2210 metara, koji ga presijeca između Rta Santa Maria na zapadu i Rt Santa Teresa na istoku, sa otvorima na krajevima širine 400 odnosno 200 metara, koji omogućuju pristup luci trgovačkim i ratnim brodovima. Zaljev je dužine oko 4,5 km, a u prosječno širok od 3 do 3,5 km.

### Pikanterije

Kao što je već rečeno zove se i *Zaljev pjesnika*, jer su brojni pjesnici, pisci i umjetnici rado provodili svoja ljetovanja duž njegovih obala, među inima D. H. Lawrence, George Sand, Lord Byron i Shelley koji je posljednje prebivalište imao u Lericiju. On se naime utopio 8. jula 1822. kad je iznenadna oluja potopila njegovu škunu kojom je plovio prema svojoj vili. Od Talijana tu su rado boravili naučnik Paolo Mantegazza, pjesnici Gabriele D'Annunzio i Filippo Tommaso Marinetti i pisac i redatelj Mario Soldati, koji je pored Tellara imao vilu u kojoj je i umro 19. juna 1999.

Dobar dio zaljeva na ulazu kod Porto Venera je 2001. proglašen Rezervatom prirode pod imenom *Parco Naturale Regionale di Porto Venere*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Golfo della Spezia*" (talijanski). La Spezia Port Authority. Arhivirano iz originala na datum 2019-03-06. Pristupljeno 8. 1. 2016.
2. ↑  „*I criteri Unesco*" (talijanski). Parco Naturale Regionale di Porto Venere. Pristupljeno 8. 3. 2019.

Vanjske veze
------------

***La Spezia (zaljev)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Golfo della Spezia* Arhivirano 2019-03-06 na Wayback Machine-u (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 239623338
* LCCN: sh90003626
* SUDOC: 134253892

 |
**Laguna Chiriquí** (španjolski: *Laguna de Chiriquí*) je laguna u Karipskom moru na sjeverozapadu Panamske prevlake nedaleko od kostarikanske granice.

Karakteristike
--------------

U njoj se nalazi Arhipelag Bocas del Toro čiji otoci štite lagunu od Karipskog mora. 
Laguna ima površinu od oko 212 km² 

Prostire se od *Rta Térraba* na sjeverozapadu do *Poluotoka Valiente* na jugoistoku u dužini od nekih pedesetak km. 
Eliptičnog je oblika maksimalno duga oko 79, i široka do 30 km.

Laguna koja je odlična prirodna luka dijeli se na *Chiriquí Grande* na istoku i *Zaljev Almirante* na zapadu.
Na istoku je zatvorena od otvorenog mora otocima Popa i Cayo de Agua, a na zapadu otocima Colón i Bastimento.

U lagunu uviru rijeke Robalo, Guarumo, Guariviara i Cricamola, tako da ima Bočatu vodu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Chiriquí, Laguna de*" (engleski). Enciclonet. Pristupljeno 10.2. 2023.
2. ↑  „*Algunas caracteristicas y areas protegidas en la Republica*" (španjolski). Autoridad Nacional del Ambiente. Pristupljeno 10.2.2023.

Vanjske veze
------------

* *Laguna de Chiriquí* (`en`)
***Poetae comici Graeci*** (sh. *Grčki komički pesnici*), skraćeno ***PCG***, naslov je zbirke fragmenata iz dela grčke komedije, koja se objavljuje od 1983. pod uredništvom Rudolfa Kassela i Colina Austina. Ovaj projekat zamenjuje prethodna slična izdanja, koja su danas zastarela, tj. *Fragmenta Comicorum Graecorum* Augusta Meinekea (1839‒1857), *Comicorum Atticorum Fragmenta* Theodora Kocka (1880‒1888) i *Comicorum Graecorum Fragmenta* Georgea Kaibela (1899). Dosad je objavljeno osam tomova u izdavačkoj kući Walter de Gruyter. *Times Literary Supplement* proglasio je tom 6.2 (Menandar) za jednu od "međunarodnih knjiga godine 1998".

Tomovi 3.1 (rukopisna tradicija Aristofanovih komedija) i 6.1. (papirusni nalazi Menandrovih dela) još uvek nisu objavljeni. Tom 6.1. trenutno zajedno uređuju Rudolf Kassel i Stephan Schröder.

Popis tomova
------------

* Tom 1: *Dorska komedija, mim, flijak*, 2001, ISBN 3-11-016949-5
* Tom 2: *Agatenor ‒ Aristonim*, 1991, ISBN 3-11-012840-3
* Tom 3.2: *Aristofan. Svedočanstva i fragmenti*, 1984, ISBN 3-11-0098938-0 Uneseni ISBN nije važeći.
* Tom 4: *Aristofon – Krobil*, 1983, ISBN 3-11-002405-5
* Tom 5: *Damoksen – Magnet*, 1986, ISBN 3-11-010922-0
* Tom 6.2: *Menandar. Svedočanstva i fragmenti sačuvani kod drugih autora*, 1998, ISBN 3-11-015825-6
* Tom 7: *Menekrat – Ksenofon*, 1989, ISBN 3-11-012035-6
* Tom 8: *Adespota*, 1995, ISBN 3-11-014534-0

Literatura
----------

* Jeffrey S. Rusten: *Rudolf Kassel, Colin Austin, Poetae Comici Graeci Vol I* (recenzija), u: *Bryn Mawr Classical Review* 23.12.2001 (online)
* Rudolf Kassel: *Aus der Arbeit an den Poetae Comici Graeci*, u: *Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik*, Band 128 (1999), S. 29–32.

Eksterni linkovi
----------------

* *Poetae Comici Graeci*, "Verlag de Gruyter"
**Podvrstom** (engl. *subspecies*) se naročito u zoologiji i botanici označavaju grupe sličnih individua koje su s jedne strane u mogućnosti da se međusobno pare (što je jedan od važnih kriterija za razgraničavanje vrsta), ali ih se s druge strane u odnosu na drugu grupu može vrlo dobro i lako razgraničiti. Sistematičari stoga uvode pojam podvrste naročito kod vrsta koje imaju puno različitih oblika, pri čemu oštro razgraničenje ovih unutarspecifičnih jedinki nije uvijek moguće. Podvrste su prostorno ili vremenski uvijek međusobno udaljene, no kod križanja uvijek daju fertilne križance.

Podvrste su redovno zemljopisno ili ekološki međusobno povezane tako zvanim *prijelaznim populacijama*. Temelj za ovo prelaženje iz oblika u oblik je neprekidni proces stvaranja vrsta (vidi evolucija), kao što je to opisao Charles Darwin.

U biološkoj nomenklaturi podvrsta se označava troimeno. Tako na primjer za jednu podvrstu lava ime je *Panthera leo massaicus*.

Vidi još
--------

* Vrsta
* Taksonomija

Literatura
----------



| * p
* r
* u
Sistematika |
| --- |
| Domen • Carstvo • Koljeno • Razred • Red • Porodica • Potporodica • Rod • Vrsta • Podvrsta • Rasa/Sorta • Varijetet • Kultivar
• Forma (botanika) • Forma (zoologija) • Morfa/Morf |
**Polarnim krugovima** (drugi česti nazivi su arktički i antarktički krug, kao i polarnice) nazivaju se paralele koje se nalaze kako na sjevernoj tako i na južnoj polutki na 66,56° kutne udaljenosti od ekvatora. To je paralela koja spaja sve točke na kojima u vrijeme suncostaja Sunce više ne izlazi odnosno ne zalazi. Udaljenost polarnih krugova od polova jednaka je udaljenosti Rakove i Jarčeve obratnice od ekvatora.

Značenje
--------

Polarni krugovi razdvajaju polarna područja od umjerenih područja. Položaj proizlazi iz kosine ekliptike od oko 23,44°. Udaljeni su od polova 2.600 km, a od ekvatora 7.385 km.

Od polarnica - koje, zapravo, radi astronomske refrakcije leže na ± 67,2° - prema polovima postoje pojave nazvane polarni dan i polarna noć koji traju od jednog do 26 tjedanaa. S kosinom ekliptike mijenja se i precizni položaj polarnih krugova. Trenutno se kreće brzinom od oko jedne lučne minute u 128 godina, odnosno 14,4 metra godišnje, prema polovima. Razlog tomu je nutacija Zemljine osi.

* Polarni krug u Finskoj 1975.
* Polarni krug u Norveškoj 1975.
* Polarni krug u Norveškoj između Mo i Rana i Fauske

***Polarni krugovi*** na Wikimedijinoj ostavi
Posuđivači glasova u sijeraleonskoj radijskoj soap operi *Izgubljeno i nađeno* (*Atunda Ayenda*).
Glumci izvode sinkronizaciju televizijske emisije u Kini dok posjetioci gledaju, 1987.
**Posudba glasa** (također **glasovna gluma**), umijeće glasovne sinkronizacije ili davanja glasova radi prikaza lika odnosno uloge ili pružanja informacija publici ili korisniku. Primjeri posudbe glasa uključuju animirane, izvanscenske, izvanekranske ili nevidljive likove u raznim djelima, uključujući igrane filmove, sinkronizirane filmove na stranom jeziku, animirane kratkometražne filmove, televizijske programe, reklame, radiodrame (audiodrame), komedije, videoigre, lutkarske priredbe, zabavne vožnje, zvučne knjige i dokumentarce. Posudba glasa radi se i za manje ručne audioigre.

Izvođači, tj. osobe koje posuđuju glasove, nazivaju se *posuđivači glasa* ili *glasovni glumci*. Njihove uloge mogu uključivati i pjevanje, premda se katkad za pjevački glas određenog lika angažira na kastingu drugi posuđivač glasa. Posudba glasa je u nekim zemljama prepoznata kao specijalizirana dramska profesija, npr. u Britaniji koja ima dugu tradiciju izvedbe radiodrama na BBC-u.

Posuđivači glasa se također koriste za snimanje fragmenata individualnih semplova koje kompjuter zatim izvodi u plejbeku pri automatskim priopćenjima.

Vidi još
--------

* lista kanadskih posuđivača glasova
* lista meksičkih posuđivača glasova
* National Audio Theatre Festival
* *Avanture u glasovnoj glumi*
* *Magija iza glasova*
* *Znam taj glas*

Izvori
------

1. ↑

Eksterni linkovi
----------------

***Posudba glasa*** na Wikimedijinoj ostavi
**Mompós** ili **Santa Cruz de Mompox** (*Sveti križ od Mopoxa*) je grad od 23,600 stanovnika na sjeveru Kolumbije 
u Departmanu Bolívar.

Mompós je danas poznat kao mjesto kog je UNESCO 1995. uvrstio na Listu svjetske baštine u Americi.

Geografija
----------

Mompós se prostire na lijevoj obali jednog od rukavca Rijeke Magdalene - *Brazo de Mompos*, na svojevrsnom otoku između Magdalene i Rijeke Cauce koja nedaleko uvire u Magdalenu. Kraj u kom se nalazi je depresija (Depresija momposina) u kom se Magdalena i Cauca, granaju u 
brojne rukavce, jezera i bare.

Od svog administrativnog centra Cartagene udaljen je 273 km južno.

Historija
---------

Naselje je osnovao španjolski konkvistador *Alonso de Heredia* (brat Pedra Heredie) u maju 1537. pod imenom *Santa Cruz de Mompox*, nakon bitke sa indijancima iz plemenskog saveza Chocoan čiji se cacique zvao - Mompoj.

Od svog nastanka pa do kraja 17. vijeka bio je važan punkt za daljnju kolonizaciju Kolumbije, otkad je ona početkom 19. vijeka postala nezavisna - prestalo se koristiti prefiks *Santa Cruz*, pa se odtad koristi samo *Mompós* ili *Mopox*.

Mompos je prvi grad Vicekraljevstva Nova Granada koji je augustu 1810. proglasio apsolutnu nezavisnost od Španjolskog Carstva.
Oko 400 dobrovoljaca pridružilo se vojci Simóna Bolívara, koji se nakon poraza kod Puerto Cabella povukao u Mompós i pomogli mu da zauzme 
Caracas u augustu 1813.

Znamenitosti
------------

Historijski centar Momposa površine 54 hektara, sačuvao je gotovo netaknut svoj izgled iz kolonijalnih vremena kad je bio značajno trgovište.
Od 16. vijek do 19. vijeka grad se širio paralelno sa rijekom, duž koje ide glavna ulica koja je služila i kao nasip. Građani Momposa većinom trgovci gradili su svoje prizemne kuće-dućane u nizovima od 3 do 10, sa zajedničkim hodnikom koji je vodio do stražnjeg dvorište.

Ukrašeni portali i balkoni daju dodatnu pitoresknost tim kućama koje i dan danas služe istoj svrsi.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Mompós Locality in Bolívar*" (engleski). City population. Pristupljeno 21.1.2023.
2. 1 2 3  „*Historic Centre of Santa Cruz de Mompox*" (engleski). Unesco. Pristupljeno 21.1.2023.
3. 1 2 3 4  „*Nuestro municipio*" (španjolski). Alcaldía de Santa Cruz de Mompós-Bolívar. Pristupljeno 21.1.2023.

Vanjske veze
------------

***Mompós*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldía de Santa Cruz de Mompós-Bolívar* (Službene stranice grada) (`es`)

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Kolumbiji |
| --- |
|  | 
Historijski centar grada Cartagene • Kolumbijska polja kave • Nacionalni park Los Katíos • Rezervat prirode otoka Malpelo • Arheološki park San Agustín • Historijski centrar grada Santa Cruz de Mompox • Nacionalni arheološki park Tierradentro
 | Kolumbijska zastava |
| **Nematerijalna svjetska baština Kolumbije**
Karneval Barranquilla • Karneval Negros y Blancos • Procesija Velikog tjedna u Popayánu • Ambijent San Basilio de Palenque • Festival sv. Franje Asiškog u Quibdu |
**Laneffe** (valonski: *Li Nèfe*) je naselje od 1,826 stanovnika u gradu Walcourt koji ima 18,355 stanovnika na jugu Belgije u valonskoj Provinciji Namur.

Geografske karakteristike
-------------------------

Laneffe se nalazi u Regiji Sambre-Meuse, udaljen 16 km južno od Charleroia, i svega 6 km istočno od centra Walcourta.

Kroz mjesto protiče potok Thyria pritoka Eau d'Heure.

Laneffe je poznat po maršu (procesiji) u čast Svetog Eligija, on je 2012. uvršten na UNESCO-v Popis nematerijalne svjetske baštine u Evropi pod imenom Marševi u Regiji Sambre-Meuse.

Historija
---------

Laneffe je nastao početkom kršćanske ere, o tom svjedoče glasko-rimske grobnice iskopane uz cestu Bavay-Meuse.

Za srednjeg vijeka bio je feud Kneževine-biskupije Liège, koja ga je poklanjala i prodavala brojnim feudalcima do 1358. kad je postao direktna domena biskupa od Liègea. Biskupi su upravljali Laneffom do kraja 18. vijeka.

Tokom 18. vijeka u Laneffu se iskapala željezna ruda, u prvoj polovici 19. vijeka podignuta je željezara sa visokom peći na koks. Ona nije bila rentabilna je se roba pevozila samo cestom. Paradoksalno je da kad je konačno izgrađena željeznička pruga 1848. svega deset godina kasnije željezara zatvorena.

  

Danas je Laneffe ruralno naselje, u kom se većina bavi poljoprivredom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9  „*Le village de Laneffe*" (francuski). Walcourt. Pristupljeno 01.06.2020.
2. 1 2 3  „*Belgium: Namur*" (engleski). City population. Pristupljeno 01.06.2020.
3. ↑   „*Les Marches de l'Entre-Sambre-Et-Meuse*" (francuski). Walcourt. Pristupljeno 01.06.2020.

Vanjske veze
------------

***Laneffe*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Le village de Laneffe* (na portalu općine Walcourt) (`fr`)
**Adelina zemlja** (francuski: *Terre Adélie*) ili *Adelina obala* je sektor teritorije na istočnom Antarktiku, između 67° južne geografske širine i južnog pola, odnosno između 136° 11’ i 142° 02’ istočne geografske dužine.

Geografske karakteristike
-------------------------

Površina *Adeline zemlje* iznosi 390 000 km², ona je administrativno dio Francuske Južne Teritorije (*Terres australes et antarctiques françaises* - TAAF), što je regulirano zakonskim aktom 6. augusta 1955. 

Čitav teritorij je pokriven vječnim ledom, i osim dvije istraživačke stanice; *Dumont d’Urville* (na obali) i *Charcot* (320 km od obale) nema ničeg drugog. Francuski suverenitet nad ovom teritorijom nije priznat u međunarodnim ugovorima o Antarktiku.

Historija
---------

Do ove teritorije je prvi doplovio francuski istraživač Jules Dumont d'Urville - 20. januara 1840. i nazvao je po svojoj ženi **Adéle**. 

Upravo na osnovu tog Francuzi polažu pravo na taj teritorij. Oni su 1950. na lokalitetu Géologie Archipelago, izgradili svoju prvu naučno - istraživačku stanicu *Port-Martin*, ali je ona izgorila 1952. Na njenom mjestu su 1952. izgradili novu bazu *Dumont d’Urville*, kojom se služe i danas.

Vanjske veze
------------

* *Adélie Coast* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
* Službene stranice TAAF-a (`fr`)

***Adelina zemlja*** na Wikimedijinoj ostavi
Shema širenja požara u Brooklyn Theateru.
**Požar u Brooklyn Theateru** (engleski: ) je naziv za katastrofalni požar koji je izbio 5. decembra 1876. u američkom gradu Brooklynu (danas općina grada New Yorka). Do njega je došlo navečer u istoimenom kazalištu za vrijeme održavanja popularne predstave *Les deux orphelines* ("Dvije sirotice") Adolphea d'Enneryja i Eugenea Cormona. Prema rezultatima naknadne istrage, izbio je, najvjerojatnije zbog neispravne plinske svjetiljke, u pauzi između četvrtog i petog čina na pozornici prenatrpanoj rekvizitima, kulisama i drugim predmetima koji su spriječili njegovo brzo gašenje od strane scenskih radnika; nastojeći spriječiti paniku, glumci, uključujući Kate Claxton, su neko vrijeme nastojali izvoditi predstavu prije nego što su konačno rekli publici da napusti zgradu. Vjeruje se da je najveći dio publike iz partera uspio napustiti dvoranu na vrijeme, ali ne i publika sa dva balkona. Za samo dvadeset minuta je požar uspio zahvatiti cjelokupnu zgradu, izazvavši rušenje zidova. Naknadno je pronađen veliki broj leševa, od kojih je najveći dio bilo nemoguće identificirati, kao i ustvrditi njihov ukupan broj. Vjeruje se da je poginulo najmanje 278, a neki izvori navode preko 300 ljudi. Požar u Brooklyn Theateru je predstavljao dotada najkatastrofalniji požar u pojedinačnoj građevini u historiji SAD, te potakao niz donošenje niza mjera u svrhu poboljšanja sigurnosti. Razmjere katastrofe su nadmašili tek požari u čikaškom Iroquois Theateru 1903. i bostonskom noćnom klubu Cocoanut Grove 1942. godine.

Povezano
--------

* Požar u Ringtheateru (1881)
*Za ostala značenja, v. Adi (razvrstavanje).*
**Adi** (ili **Abor**) je veliko pleme koje žive na himalajskim visoravnima Arunachal Pradesha, a može se pronaći i u umjerenim i subtropskim regijama unutar oblasti Siang, Subansiri i Dibang. Stariji izraz *Abor* je među Adijima nepopularan egzonim iz asamskog i koji znači "oni koji se ne mogu kontrolirati".

Adi su praaustronezijskog i tibetanskog porijekla, te govore jezikom koji pripada tibetansko-burmanskoj porodici. Međutim, oni tradicionalno vjeruju da su izgubljeni potomci Tatara i Abo-Tenija.

Adi su po vjeri sljedbenici Donyi-Polo kulta, iako se u posljednje vrijeme može primijetiti određeni broj kršćana.

Vanjske veze
------------

***Adi*** na Wikimedijinoj ostavi

* Overview of the Adi Arhivirano 2005-11-04 na Wayback Machine-u
* Ponung: The art of storytelling[*mrtav link*]
* Ethnologue: Adi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 125929507
* LCCN: sh85000192
* BNF: cb155819065 (podaci)

 |
|  |
| --- |
| ***Polaganje Krista u grob*** |
|  |
| **Caravaggio**, 1602.-1604. |
| ulje na platnu , 300 × 203 cm |
| Vatikanski muzeji, Rim |

**Polaganje Krista u grob** (talijanski: *Deposizione*) je slavno ulje na platnu talijanskog baroknog slikara Caravaggia.

Motiv Polaganja Krista u grob je naslikano od 1602.-1604. godine za kapelu crkve Santa Maria in Vallicella. Ona gotovo fizičkom snagom, veličinom i izravnošću zapanjuje promatrača koji biva smješten u perspektivu unutar grobne jame u koju se spušta Isusovo beživotno tijelo. Figure tvore veliki trokut izvan središta slike u kojemu se ponavljaju kutovi, od kuta kamene ploče u prvom planu, do isusovih savijenih nogu, u laktu savijene ruke nosača, pa čak i u prostoru između prstiju podignutih ruku. Gospa i Marija Magdalena jedva da utječu na prizor koji se pažljivim smještanjem svjetla fokusira na Isusa. Čvrstonogi nosač podupire tijelo na desnoj strani, dok mladi Ivan Evanđelist to radi na lijevoj stranici trokuta figura.

Ova slika je bila jedna od brojnih koje su bile konfiskirane iz rimskih crkava i odnešene u Pariz tijekom francuske okupacije za vrijeme Napoleonove vlasti od 1789. do 1814. god. Ona je jedna od rijetkih koje su vraćene poslije 1815. god. zahvaljujući pregovorima pape Pia VII. i njegovih agenata, kojima je uvelike pomogao neoklasicistički kipar Antonio Canova, Napoleonov miljenik. Odluka je bila da će biti vraćene u Rim, ali ne na njihova izvorna mjesta nego u galeriju gdje će u njima moći uživati opća javnost. Danas je ova slavna slika jedna od najvažnijih u kolekciji Vatikanskih muzeja

Izvori
------

1. ↑  Marilyn Stockstad, *Art History vol. 2*, Pearson Education Ltd. 2005. New Jersey, str. 737. ISBN 0-13-145527-13

Veze
----

* Kronologija Caravaggiovih djela
* Barokno slikarstvo

Vanjske veze
------------

* Musei Vaticani, Deposizione dalla Croce, Caravaggio na službenim stranicama Galerije Borghese (`it`)
**Poké lopte** (japanski Monsutābōru モンスターボール ) ime je za okrugle naprave koje služe pokémon trenerima za hvatanje novih pokemona ili za spremanje onih koji nisu trenutno potrebni. Poké lopte su također simbol koji prestavlja franšizu Pokémon i često se nalazi na proizvodima koje se asociraju sa Pokémonom.

Osnovni podaci
--------------

Poké lopta je malo kuglasto tijelo (veličina golf lopte) koje se može spremiti u džepu, i može se povećati do veličine oveće teniske lopte pritiskom na tipku koja se nalazi u sredini polutki lopte. Unutrašnjost poké lopte je presvučena srebrenastom tvari, te izgleda kao ogledalo. Dizajn poké lopti je navodno takav da daje najveći konfor pokemonu koji se unutra nalazi, koristeći holografsku ili virtualnu tehnologiju. Osnove rada poké lopti do sada nije objašnjeno do tančine ni u jednoj mangi, animeu ili video igri. Bez obzira na svoje male dimenzije može spremiti sve do sada poznate pokemone (najviši pokemon do sada je 12.19 m, a najteži je 909 kg). Težina svake poké lopte je ista, prazna ili sa pokemonom unutra. Dok većina pokemona je spremna da se čuva unutar poké lopte, neke pokemone nije moguće držati u poké lopti ili ne vole se držati kao na primjer Pikachu.
**Mljetska bolest** (*keratosis extremitatum hereditaria progrediens*), recesivno nasljedna kožna bolest koja se očituje u prekomjernom oroženju dlanova i tabana i polaganom napredovanju tih promjena na podlaktice i nadlaktice, odnosno na potkoljenice i natkoljenice. Može postojati i skraćenje nokata što je popraćeno pojačanim znojenjem (hiperhidroza). Liječi se primjenom sredstava za otapanje roževine, a u novije doba i retinoidima (derivatima vitamina A). Naziv dolazi otuda što gotovo svi bolesnici potječu s otoka Mljeta. Prvi ju je opisao dubrovački liječnik Luko Stulli početkom 19. stoljeća. Jedan od uzroka pojave ove bolesti čest je incest na otoku. U Maranovićima na Mljetu udio srodničkih brakova iznosio je od 1870. do 1880. godine 53.63%, a u većem mljetskom naselju Babino Polje 20%.

Izvori
------

1. ↑  Opća enciklopedija JLZ, Zagreb 1979. svezak 5 (L-Nigh), str. 525
2. ↑  enciklopedija.hr, "mljetska bolest", pristupljeno 12. srpnja 2014.
3. ↑  proleksis.lzmk.hr, "MLJETSKA BOLEST", objavljeno u lipnju 2012. pristupljeno 12. srpnja 2014.
4. ↑  Vekarić, N: Vlastela grada Dubrovnika, Dubrovnik, 2011.
**Monte Carlo** je administrativni kotar Kneževine Monako, od 15.200 stanovnika. Poznat je kao kockarski raj, ali i kao turistička meka, zbog blage mediteranske klime, luksuznih hotela. On je poznat i kao poreska oaza u kojoj žive brojni novopečeni bogataši (najčešće sportaši i zabavljači) koji na taj način izbjegavaju plaćanje poreza u vlastitim zemljama.

Geografija
----------

Monte Carlo leži na obalama Sredozemnog mora, pored granice sa Italijom.

Historija
---------

*Glavni članak: Monako*

Privreda
--------

Jedine privredne aktivnosti u Monte Carlu su turizam i trgovina.

Vanjske veze
------------

***Monte Carlo*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice kneževine Monako (`fr`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 5728156677163233770006
* GND: 4040153-4
* SUDOC: 027490734
* BNF: cb11951891g (podaci)
* NKC: ge319694

 |
**Langreo** (asturijski: *Llangréu*) je grad od 40,529 stanovnika na sjeverozapadu Španjolske u Autonomnoj zajednici Asturiji.

Geografske karakteristike
-------------------------

Langreo leži u unutrašnjosti u dolini rijeke Nalón, udaljen 17 km sjeveroistočno od Ovieda.

Historija
---------

Langreo je počeo svoju egzistenciju kao feud biskupa iz Ovieda. Još 857. je asturijski kralj Ordoño I donirao ovijedskim crkvama velike količine zemlje Langrea. To je 1075. svojom donacijom povećao kralj Alfonso VI od Kastilje.

Langreo se biskupske vlasti oslobodio 1338. kad je dobio status grada. Prvo vijeće građana (nezavisno od oviedskih biskupa) osnovano je za vladavine kralja
Felipea II.

U vrijeme Španjolskog rata za nezavisnost (početak 19. vijeka) napoleonovi vojnici spalili su samostan San Lorenzo i opljačkali 
svetište. Nakon tog za Karlističkih ratova grad je u julu 1874. opsjedan u tom metežu izgorio je gradski arhiv.

### Industrijski razvoj

Historija rudarstva i industrije u Langreu seže u drugu polovicu 18. vijeka, kad su se pojavili ljudi poput Casada de Torresa, koji je počeo eksploatirati ugljen i podigao prvu koksaru u Španjolskoj 1793.

Ipak je pravi razvoj rudarstva počeo tek sredinom 19. vijeka, kad je 1842. izgrađena cesta i željeznička pruga 1856. (to je bila treća pruga u 
Španjolskoj). Nakon tog otpočele su radom prve čeličane u Asturiji Gil y Cía (1857), Duro y Cía (1859) i Compañía de Asturias (1894).

U 20. vijeku došlo je do fuzioniranja tih kompanija iz kojih je nastala kompanija Duro Felguera, S.A. koja je danas jedan od najvećih proizvođača ugljena i čelika u
Španjolskoj.

Radnici Langrea su 1917. sudjelovali u velikom generalnom štrajku koji je utjecao na cijelu naciju, kao i u kasnijim događajima za Španjolskog građanskog rata.

Od kako su od kraja 20. vijeka rudarstvo i metalurgija ušle u duboku krizu, i grad se osipa kako brojem stanovnika, tako i brojem tvornica, koje se zatvaraju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Spain: Asturias*" (engleski). City population. Pristupljeno 14.09.2018.
2. 1 2 3 4  „*Pasado*" (španjolski). Ayuntamiento de Langreo. Pristupljeno 14.09. 2018.
3. 1 2 3  „*El Langreo minero e industrial*" (španjolski). Ayuntamiento de Langreo. Pristupljeno 14.09. 2018.

Vanjske veze
------------

***Langreo*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de Langreo* (`en`)
**Preokret** je politička koalicija u Srbiji, nastala krajem 2011. Čine je Liberalno-demokratska partija, Srpski pokret obnove, Socijaldemokratska unija, Bogata Srbija, Vojvođanska partija, Demokratska partija Sandžaka, Zelena ekološka partija - zeleni i Partija Bugara Srbije. Podršku ovoj koaliciji pružaju i Asocijacija samostalnih i nezavisnih sindikata i neke nevladine organizacije. Ova koalicija stvorena je sa ciljem da se ubrzaju evropske i otpočnu evroatlantske integracije Srbije, te usvoje evropski standardi i vrednosti u društvu.

Nastanak
--------

Dana 5. novembra 2011. javnosti je predstavljen proglas „Preokret - Srbiju u Evropu, Evropu u Srbiju", koji su potpisale Liberalno-demokratska partija, Srpski pokret obnove i Socijaldemokratska unija, kao i određeni broj intelektualaca, a kasnije su im se pridružile neke regionalne i manjinske partije i nevladine organizacije.

U proglasu se traži promena državne politike prema Kosovu, te da se uvaži stvarnost koja je nastala povlačenjem Srbije sa Kosova 1999, nakon Kumanovskog sporazuma, koji je u proglasu nazvan „kapitulacijom". U proglasu se navodi da je cilj potpisnika da „ujedine sve one koji su za Srbiju u Evropi", te se kritikuje trenutna Vlada Srbije i njeno, kako je navedeno, „povlađivanje antievropskoj histeriji".

Nakon predstavljanja proglasa, lider Liberalno-demokratske partije Čedomir Jovanović uputio je poziv patrijarhu, predsedniku Srbije Borisu Tadiću, i predsedniku SANU da ga potpišu. Predsednik Srbije Boris Tadić je istog dana izjavio da neće potpisati proglas, jer se „suštinski ne slaže sa politikom odustajanja od legitimnih državnih i nacionalnih interesa". Liberalno-demokratska partija je 8. i 13. novembra 2011. saopštila da je proglas potpisao veliki broj profesora, reditelja, pisaca, muzičara i predstavnika nevladinog sektora.

Uprkos potpisivanju proglasa i zajedničkom delovanju, predizborna koalicija između Liberalno-demokratske partije, Srpskog pokreta obnove i Socijaldemokratske unije nije formirana ni do kraja 2011.

Predsedništvo Srpskog pokreta obnove je 22. januara 2012. donelo jednoglasnu odluku u kojoj se zalaže za saradnju sa članicama „pokreta Preokret". Zbog nepriznavanja i kritikovanja ove odluke, Srđan Srećković i Sanja Čeković su isključeni iz stranke. Njih dvoje su osnovali frakciju „izvorni Srpski pokret obnove".

Na konferenciji za novinare koja je održana 11. marta 2012, Čedomir Jovanović je najavio predizbornu koaliciju sa SPO, SDU, ASNS, Bogatom Srbijom i regionalnim manjinskim strankama. Zajednička izborna lista će se zvati „Preokret", a njen nosilac će biti Čedomir Jovanović. Prema dogovoru o raspodeli mandata, Asocijacija samostalnih i nezavisnih sindikata će dobiti dva poslanička mesta, dok će Srpski pokret obnove dobiti samostalni poslanički klub.
Mogollonsko područje
**Mogollon kultura** /Ime dolazi po planinama Mogollon/, prehistorijska kultura koja se javila, između 200 i 1450 godine , na američkom jugozapadu na granici današnjih država Arizona i Novi Meksiko.

Mogolonu je prethodila kultura Cochise, a naučnici je je dijele na pet razvojnih perioda: Mogollon 1 i 2 između 200-650; Mogollon 3, 650–850; Mogollon 4, 850–1000; i Mogollon 5, 1000–1450, koji uključuje i klasičnu Mimbre fazu, 1050–1200. Ljudi Mogollona poznaju lončariju, koja je vjerojatno došla sa juga, iz Meksika. U periodu 1 lončarija je smeđe boje, dok se u periodu 2 javlja dekoracija, rektilinearni dizajni. 

U periodu Mogollon 1 ljudi žive u malenim selima u kućama od ožbukanog pletenog šiblja, ukopane u tlo od 10 do 40 inči (25 do 100 cm), sa ulazom kroz tunel. Glavna hrana ovih ljudi je divlje sjemenje, korijenje i orasi. Kao lovci hvataju sitniju divljač, osobito zečeve i guštere. Tijekom perioda Mogollon 2 lončarija je raznovrsnija. Ljudi počinju sa uzgojem kukuruza i lovom na krupniju divljač (jelen).

Period Mogollon 3 glavne promjene doživljava na lončariji, crveno-na-smeđe. Kuće su veće a grade se i posebne ceremonijalne zgrade, kive, što je mogući utjecaj Anasazija sa sjevera Novog Meksika. 

U periodu Mogollon 4. zemunice se grade upotrebom kamena, a u 5. periodu bit će zamijenjene nastambama od ćerpiča (adobe houses) koje se grade izravno na tlu i imaju jedan do tri ili više katova. Najslavniji lokalitet je Paquimé u meksičkoj saveznoj državi Chihuahua.

Lončarija, crno-na-bijelo, utjecaj je Anasazija, javlja se u 4. i 5. periodu.

Izvori
------

1. ↑  Mogollon culture

Vanjske poveznice
-----------------

* Mogollon Culture Arhivirano 2008-07-06 na Wayback Machine-u
*Za ostale upotrebe, v. Mogila (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 06′ 30" SGŠ, 21° 22′ 43" IGD

**Mogila** (mak. *Могила*) je naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Mogila je sedište istoimene opštine Mogila, kao i njeno najveće naselje.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Mogila je smešteno u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Bitolja, naselje je udaljeno 10 km severno.

Mogila se nalazi u središnjem delu Pelagonije, najveće visoravni Republike Makedonije. Naseljski atar je ravničarski, dok se dalje ka zapadu izdiže planina Drevenik. Istočno od naselja protiče Crna reka. Nadmorska visina naselja je približno 590 metara.

Klima u naselju je kontinentalna.

Istorija
--------

Mogila se u 19. veku spominje kao selo sa pravoslavnim slovenskim življem.

1912. godine Mogila se sa okolinom pripaja Kraljevini Srbiji, kasnije Jugoslaviji. Od 1991. godine grad je u sastavu Republike Makedonije.

Stanovništvo
------------

Mogila je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 1.526 stanovnika.

Pretežno stanovništvo po poslednjem popisu su etnički Makedonci (99%).

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Mogila

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Mogila (Makedonija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.mogila.gov.mk Zvanična stranica opštine Mogila

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Mogila |
| --- |
| **Mogila** • 
Alinci • 
Beranci • 
Budakovo •
Vašarejca • 
Gornja Čarlija • 
Donja Čarlija • 
Dedebalci • 
Dobruševo •
Donji Srpci • 
Ivanjevci • 
Loznani • 
Mojno • 
Musinci •
Novoseljani • 
Nošpal • 
Podino • 
Puturus • 
Radobor •
Sveti Todori • 
Trap • 
Trnovci • 
Crničani |  |
***Priest*** (sh. *Svećenik*) je britanski igrani film snimljen 1994. u režiji Antonije Bird kojoj je to bio filmski prvijenac. Po žanru je drama, a protagonist, koga tumači Linus Roache je mladi katolički svećenik u Liverpoolu, koji sve teže može pomiriti vlastita konzervativna stajališta sa svojim liberalnim kolegom (koga glumi Tom Wilkinson), ali i vlastitom homoseksualnošću. Radnja prikazuje kako dodatno iskušenje predstavlja saznanje o seksualnom zlostavljanju unutar jedne obitelji, a koje mora čuvati kao ispovijednu tajnu.

*Priest* je premijerno prikazan na filmskom festivalu u Torontu gdje je izazvao pažnju svojim kritičkim stavom prema Katoličkoj crkvi, ali i osvojio simpatije publike koja mu je dala posebnu nagradu. Službene kritike su, međutim, bile uglavnom mlake, ali je film posebno loše dočekan od Katoličke crkve čiji su ga predstavnici osudili, a u nekim katoličkim zemljama, poput Hrvatske, nije bio nikada prikazan. U susjednoj Irskoj je, međutim, 1995. godine dobio dozvolu za prikazivanje usprkos izričitog protivljenja Crkve što je bio presedan u toj katoličkoj zemlji.

Uloge
-----

* Linus Roache ..... Otac Greg Pilkington
* Tom Wilkinson ..... Otac Matthew Thomas
* Robert Carlyle ..... Graham
* Cathy Tyson ..... Maria Kerrigan
* Christine Tremarco ..... Lisa Unsworth
* Robert Pugh ..... Mr. Unsworth
* Lesley Sharp ..... Mrs. Unsworth

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Priest* na IMDb-u (`en`)

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirala Antonia Bird |
| --- |
| 
* *Priest* (1994)
* *Mad Love* (1995)
* *Face* (1997)
* *Ravenous* (1999)

 |
**Mürzzuschlag** je grad od 8813 stanovnika u sredini Austrije, koji administrativno potpada pod okrug Bruck-Mürzzuschlag.

Geografija
----------

Mürzzuschlag leži na sjeverozapadu Štajerske, u dolini rijeke Mürz, na jugozapadnim obroncima planine Semmering, koja je jedno od najboljih štajerskih skijališta.

Historija
---------

Mürzzuschlag je prvi put spomenut u dokumentima 1227. godine. Od srednjeg vijeka bio je centar za proizvodnju predmeta od željeza. Procvjetao je nakon izgradnje Semmeringbahna, prve dionice Južne željeznice, kao željezničko čvorište i industrijsko naselje, pa je status grada dobio 1924. godine. Mürzzuschlag je sve do 2013. bio i administrativni centar vlastitog okruga, koji se nakon administrativne reforme spojio sa Okrugom Bruck an der Mur, pa je administracija novog okruga oselila u Bruck an der Mur.

Znamenitosti
------------

Najveće znamenitosti grada su parohijska crkva, kompletno obnovljena između 1767. i 1774. sa šestorokatnim gotičkim zvonikom, zatim kuća Brahms iz polovine 16. vijeka i trgovačka kuća iz 1792. nekadašnja 
franjevačka crkva podignuta između 1648.- 1657.

Privreda
--------

Od 4220 zaposlenih u 1991. oko 58% je radilo u uslužnom sektoru i trgovini, a ostali u tradicionalnoj metalskoj industriji, koja sve više stagnira, te u drvnoj industriji i po malim pivovarama.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Treptow-Köpenick (berlinski okrug)
* Tanzanija Aruša
* Češka Blansko
* Čile Chillán

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Steiermark" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 2. 2016.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Mürzzuschlag*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 14. 2. 2016.

Vanjske veze
------------

***Mürzzuschlag*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Mürzzuschlaga* (`de`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 248107248
* GND: 4101749-3
* NKC: ge369078

 |
**Multinacionalna** ili **transnacionalna korporacija**, je naziv za korporaciju ili poslovni pothvat koji proizvodi robu ili pruža usluge u više od jedne zemlje. Za njega se ponekad koristi i izraz **međunarodna korporacija**. Prema definiciji Međunarodne organizacije rada pod multinacionalnom korporacijom se podrazumeva svaka korporacija ili poduzeće čije se sjedište nalazi u jednoj, odnosno matičnoj zemlji, a poslovni pogoni i druge radne jedinice u drugim, tzv. zemljama-domaćinima.

Multinacionalne korporacije često imaju budžete koji su višestruko veći od bruto domaćeg proizvoda pojedinih zemalja. To im daje snažan uticaj na lokalnu ali i na svetsku ekonomiju, pa zbog toga često igraju važnu ulogu u međunarodnim odnosima, pogotovo u doba globalizacije. Njihova moć i uticaj ih je učinila predmetom oštrih kritika.

Eksterni linkovi
----------------

* Data on transnational corporations
* CorpWatch
* UNCTAD publications on multinational corporations
* UNCTAD - Lists of largest TNCs Arhivirano 2011-05-23 na Wayback Machine-u
* Arhivirano 2009-02-25 na Wayback Machine-u An early multinational business.
* ILO - Multinational Corporations
* List of Multinational companies Arhivirano 2008-07-23 na Wayback Machine-u
**Mývatn** je plitko eutrofno jezero koje leži na sjeveru Islanda, udaljeno 85 km istočno od glavnog grada islandske regije Norðurland eystra - Akureyria.

Geografske karakteristike
-------------------------

Prvo maleno jezero nastalo je prije otprilike 3 800 godina, ali se je povećalo na današnju površinu od 37 km² nakon erupcije vulkana zvanog - Mlada Laxa, koja se zbila prije 2 000 godina. 

Kraj oko jezera Myvatn poznat je kao najsunčaniji dio Islanda, prepun ptica zbog brojnih mušica, po kome je jezero dobile ime, koje su za ptice i ribe bile odličan plijen. Ono je sintagma od islandskih riječi **mý** (mušica) i **vatn** (jezero). Ime Mývatn se često koristi ne samo za jezero, nego i za čitav taj kraj. 

Svega par kilometera od jezera, nalazi se kaldera - Krafla visoka 818 metara. 
Okolica je bogata ostatcima vulkanske aktivnosti, ugaslim kraterima i stupovima lave. Sama rijeka Laxá poznata je kao bogato ribolovno područje za potočne pastrve i losose.

Jezero Mývatn, zajedno sa rijekom Laxá i okolnim močvarama, danas su zaštićeni kao rezervat prirode.

фото галерија - Fotogalerija
----------------------------

  

* Миватн - Mývatn
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Mývatn*" (engleski). Michael Feldmann. Pristupljeno 26. 02. 2014.

Vanjske veze
------------

***Mývatn*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Mývatn* (`en`)}
**Murong Yi** (慕容顗) (? -386) je bio kratkotrajni vladar kineske/Xianbei države Zapadni Yan. Bio je sin Murong Huana (慕容桓), sina Murong Huanga, osnivača države Raniji Yan. Na vlast je došao u vrijeme kada su njegovi podanici - pripadnici naroda Xianbei - nastojali otići na istok u svoju nekadašnju postojbinu. Putovanje je mjesec dana ranije započeo general Duan Sui, koji je upravo zbog toga ubio prethodnog vladara Murong Chonga kako bi došao na to mjesto. Međutim, njega su u zasjedi ubili Murong Heng (慕容恆) i Murong Yong, pa je tako Murong Yi proglašen za novog vladara. Ubrzo nakon toga, u Linjinu (臨晉, suvremeni Weinan u Shaanxiju) ubio ga je Murong Hengov brat Murong Tao (慕容韜). Za novog vladara je proglašen Murong Chongov sin Murong Yao.

|  |
| --- |
| Princ od (Zapadnog) Yana**Kuća Murong** **Umro/la:** 386 |
| Kineska carska porodica |
| Prethodi:**Duan Sui** | **Princ od Yana**386 | Slijedi:**Murong Yao** |
| Pretendirane titule |
| Prethodi:**Duan Sui** | **— TITULARNI —*****car Kine***386Razlog za neuspjeh sukcesije:Šesnaest kraljevstava | Slijedi:**Murong Yao** |
Opšta hemijska struktura 1-monoacilglicerola
Opšta hemijska struktura 2-monoacilglicerola
**Monoglicerid** (*monoacilglicerol*) je glicerid koji sadrži jedan lanac masne kiseline kovalentno vezan za molekul glicerola estarskom vezom.

Monoacilgliceroli se dele u dve grupe: 1-monoacilglicerole i 2-monoacilglicerole, u zavisnosti od pozicije estarske veze na glicerolu.

Monoacilgliceroli se mogu formirati putem hemijskih i bioloških procesa. Oni se biohemijski formiraju putem odvajanja masne kiseline sa diacilglicerola posredstvom diacilglicerolne lipaze. Monoacilgliceroli se razlažu dejstvom monoacilglicerolne lipaze.

Mono- i digliceridi se često dodaju u prehrambene proizvode u malim količinama. Oni deluju kao emulgatori, te pomažu mešanje sastojaka kao što su ulje i voda koji be se inače slabo mešali.

Vidi još
--------

* Lipidi

  


| * p
* r
* u
Lipidi: gliceridi |
| --- |
| Monoglicerid  •  Diglicerid  •  Triglicerid (Triformin, Triacetin, Triheptanoin, Trimiristin, Trilinolein, Triolein) |
| **(Qian) Yan Jingzhaodi** ((前)燕景昭帝) |
| --- |
| Porodično ime: | Murong (慕容; mù róng) |
| Osobno ime: | Jun (儁, jùn) |
| Hramsko ime: | Liezu (烈祖, liè zǔ) |
| Posthumno ime: | Jingzhao (景昭, jǐng zhāo)doslovno:"odlučan i uspješan" |
|

**Murong Jun** (慕容儁) (319–360), kurtoazno ime **Xuanying** (宣英), formalno **Car Jingzhao od (Ranijeg) Yana** ((前)燕景昭帝), bio je car kineske države Raniji Yan. Bio je drugi vladar države, ali prvi koji se, nakon korištenja titule Princa od Yana - dane od strane svojih nominalnih sizerena iz dinastije Jin - ovjenčao carskom titulom. Za vrijeme njegove vladavine se država, na početku ograničena tek na suvremeni Liaoning i dijelove Hebeija, proširila na gotovo sve kineske teritorije sjeverno od Žute rijeke kao i neka područja južno od nje.

Bio je sin osnivača države Murong Huanga. Oca je naslijedio nakon njegove smrti godine 348. Sljedeće godine je umro Shi Hu, moćni vladar države Kasniji Zhao. Koristeći kaos u toj državi, u proljeće 350. je pokrenuo pohod u kome je pripojeno područje oko današnjeg Pekinga. Nekoliko mjeseci kasnije je Shi Zhi, vladar Kasnijeg Zhaoa, sa Murong Huangom sklopio savez protiv Ran Weija, vladara novostvorene države Ran Min. Ran Wei je uspio likvidirati Shi Zhija i uništiti Kasniji Zhao, ali je godine 352. poražen i pogubljen od Murong Huanga.

Murong Huangov mlađi brat Murong Chui je kasnije postao osnivač države Kasniji Yan.

Izvori
------



|  |
| --- |
| Car Jingzhao od (Ranijeg) Yana**Kuća Murong****Rođen/a:** 319  **Umro/la:** 360 |
| Kraljevske titule |
| Prethodi:**sam** | **Car Ranijeg Yana**352–360 | Slijedi:**Murong Wei** |
| Kineska carska porodica |
| Prethodi:**Murong Huang** | **Princ od Yana**348–352 | Slijedi:**sam** |
| Pretendirane titule |
| Prethodi:**Ran Min** | **— TITULARNI —*****car Kine***352–360Razlog za neuspjeh sukcesije:Šesnaest kraljevstava | Slijedi:**Murong Wei** |