recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Za ostala značenja, v. Sjenice (razvrstavanje).*
 „Senice" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Senice (razvrstavanje).

**Sjenice** (ijek.) ili **senice** (ek.) (lat. *Paridae*), porodica ptica iz reda vrapčarki *(Passeriformes)*. Ima 8 rodova s mnogobrojnim vrstama.

Opis
----

Sa izuzetkom tri monotipična roda *Sylviparus*, *Melanochlora* i *Pseudopodoces*, sjenice su izuzetno sličnog izgleda, i opisane su kao "jedne od najsličnijih ptičjih porodica što se tiče generalne morfologije". Uobičajena dužina im je 10-16 cm, a kod monotipičnih rodova to je 9-21 cm. Po težini variraju od 5 do 50 grama, odnosno od 7 do 30 grama kada se tri netipična roda uklone. Većina varijacija u porodici se odnosi na boju perja. 

Kljunovi sjenica su uglavnom kratki, i variraju od zdepastih do finih, ovisno o ishrani. Vrste koje se više hrane kukcima imaju finije kljunove, a one koje jedu sjemenje imaju zdepastije. Najneobičniji kljun ima vrsta *Pseudopodoces humilis*, čiji je dug i zakrivljen.

Ponašanje
---------

Sjenice su aktivne, glasne i socijalne vrste. Teritorijalne su tokom sezone parenja, a van sezone parenja se često hrane u miješanim jatima, sa drugim vrstama ptica. Veoma su prilagodljive i, nakon vrana i papiga, među najinteligentnijim su pticama.

Rasprostranjenost
-----------------

Sjenice su rasprostranjena porodica ptica, i pojavljuju se u većini Europe, Azije, Sjeverne Amerike i Afrike. Vrste roda *Poecile* nastanjuju Europu, Aziju do Sjeverne Amerike, južno do juga Meksika. Neke vrste u ovom rodu imaju prilično velik areal, a jedna vrsta, a sibirska sjenica, ima areal od Skandinavije do Aljaske i Kanade.

Neke vrste sjenica
------------------

* Cyanistes caeruleus - Sjenica plavić
* Lophophanes cristatus - Ćubasta sjenica
* Parus lugubris - Mediteranska sjenica
* Parus major - Velika sjenica
* Periparus ater - Jelova sjenica
* Poecile montanus - Planinska siva sjenica
* Poecile palustris - Obična siva sjenica

Ostali projekti
---------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Sjenice** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Sjenice** |
Statua s vjerojatnim prikazom Natakamanija
**Natakamani** je bio Kralj Kuša koji je vladao od oko 1. pne. ili ranije do oko 20. n.e.. Natakamani je najbolje atestirani vladar Meroitskog perioda. Bio je sin kraljice Amanishakheto.

Natakamani je poznat po nekoliko hramova koje je dao sagraditi, kao i po vlastitoj piramidi u Meroeu. Također je poznat po obnovi hrama boga Amuna, kao i po zavještanju hrama u Farasu. Na nekoliko spomenika se pojavljuje zajedno sa svojom su-vladaricom, kraljicom Amanitore. Njihov odnos nije jasan: mogla mu je biti supruga ili majka koja je služila kao regentica u djetinjstvu. Međutim, poznato je da su neko vrijeme uživali ista vladarska prava. U hramu u Apademeku postoji reljef gdje je prikazan sa nasljednikom Arikhankharerom.

Natakamaniju je prethodila kraljica Amanishakheto a slijedila ga kraljica Amanitore.

Izvori
------

1. ↑  Garlake Peter. (2002) *Early Art and Architecture of Africa* "Oxford University Press". p. 60. ISBN 0-19-284261-7.
2. 1 2  Oliver, Roland and Brian M. Fagan *Africa in the Iron Age* "Cambridge University Press". p. 40. ISBN 0-521-09900-5.
3. ↑  Mokhtar, G. (2001) *Ancient Civilizations of Africa* "University of California Press". p. 168. ISBN 0-85255-092-8.
4. ↑  Meade Teresa A. and Merry E. Wiesner-Hanks. (2004) *A Companion to Gender History* "Blackwell Publishing". pp. 259-60. ISBN 0-631-22393-2.
5. ↑  Torok, Laszlo (2002) *The Image of the Ordered World in Ancient Nubian Art* "Brill Academic Publishers". p. 226. ISBN 90-04-12306-7.

***Natakamani*** na Wikimedijinoj ostavi
Prva stranica Ustava iz 1852. godine
**Ustav Francuske iz 1852.** godine bio je po redu jedanaesti pisani ustav u Francuskoj, donesen 14. siječnja 1852. godine od strane tadašnjeg (još uvijek) predsjednika Louisa-Napoléona Bonapartea, koji si je temeljem puča osigurao gotovo diktatorske ovlasti. Ustav je bio posljedica namještenog referenduma na kojemu je Bonaparte dobio ovlasti da svojevoljno mijenja ustav i zadrži enormne ovlasti. Mijenjan je samo jednom, 25. prosinca 1852. godine, te je u konačnici postao osnova za formiranje Drugog Carstva. 

Ustav iz 1852. bio je znatno restriktivniji od svog prethodnika te je Bonaparteu dao gotovo apsolutističke ovlasti. Bonaparteova vlast bila je temeljena na cezarističkoj vladavini njegova strica Napoleona I, a dotadašnja podjela vlasti pretvorila se u koegzistenciju osobne vladavine Princa-Predsjednika i oslabljenog parlamenta. S druge strane, političke i građanske slobode nisu dirane, a ustav je direktno referirao na Revoluciju 1789. godine i Prvo Carstvo, što su sve bile tehnike kojima si je Bonaparte postepeno gradio put prema apsolutnoj vladavini u obliku Drugog Carstva.

| * p
* r
* u
Ustavi Francuske |
| --- |
| 
* 1791
* 1793 (Godina I.)
* 1795 (Godina III.)
* 1799 (Godina VIII.)
* 1802 (Godina X.)
* 1804 (Godina XII.)
* 1814
* 1815
* 1830
* 1848
* 1852
* 1875
* 1940
* 1945
* 1946
* 1958

* Predloženi: Žirondinski ustavni projekt (1793)

 |
**Talk showovi nedjeljom ujutro** (engleski: ) je izraz kojim se u SAD i još nekoliko zemalja označavaju televizijske talk show, odnosno informativne televizijske emisije koje je redovno emitiraju nedjeljom ujutro, a koje za temu imaju politiku ili neka druga pitanja od javnog interesa. 

U SAD su najpopularnije i najuticajnije emisije ovog tipa "Velika petorka", odnosno pet emisija koje emitiraju četiri najveće TV-mreže i kablovska mreža CNN. Svima je zajedničko da kao goste u pravilu imaju vodeće političare, novinare, kolumniste i druge komentatore koji nastoje dati retrospektivu odnosno komentar najvažnijih političkih i drugih događaja u prethodnoj sedmici. U pravilu se emitiraju iz studija u Washingtonu, pa nekada nije rijetkost da jedna te ista ličnost gostuje u nekoliko emisija istog jutra. William H. Ginsburg, advokat Monice Lewinski je 1998. gostovao u svih pet emisija istog jutra, te tako dobio počast koja se u američkom televizijskom žargonu naziva Full Ginsburg.

"Velika petorka" u SAD
----------------------

| Emisija | Voditelj | Mreža | Debi | Reprize na |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| *Meet the Press* | David Gregory | NBC | 1947 | MSNBC, CNBC, Dial Global, WCSP |
| *Face the Nation* | Bob Schieffer | CBS | 1954 | CBS Radio Network, WCSP |
| *This Week* | George Stephanopoulos | ABC | 1981 | ABC News Radio, POTUS, WCSP |
| *Fox News Sunday* | Chris Wallace | FOX | 1996 | Fox News Channel, Fox News Radio, POTUS, WCSP |
| *State of the Union* | Candy Crowley | CNN | 2009 | WCSP |
|

Izvori
------

1. ↑  *This Week* potiče od *Issues and Answers*, koja je debitirala 1960.
2. ↑  CNN-ova *State of the Union with Candy Crowley* je zamijenila *Late Edition with Wolf Blitzer*, koja se emitirala od 1993. do 2009. prije ukidanja. Posljednja emisija *Late Edition* je emitirana 11. januara 2009; *State of the Union* je debitirala sljedeće nedjelje.
**Ustav Kosova** (albanski: *Kushtetuta e Kosovës*) predstavlja najviši pravno-politički dokument ove balkanske države. Ustav je potpisan 7. aprila 2008. godine u 13 sati po lokalnom vremenu u Nacionalnoj biblioteci u Prištini. Ratifikovan je 9. aprila i stupio na snagu 15. juna 2008.

Četvrtim članom ovog ustava definisana su i utvrđena pravila i zasebna ovlaštenja za sve tri vlasti Kosova. Jednodomnoj nacionalnoj skupštini Kosova povjereno je obnašanje zakonodavne vlasti, izvršnu vlast predvode predsjednik i premijer dok je za primjenu zakona i pravosudni sistem zadužen Vrhovni sud. 

Ustav Republike Kosovo se može mijenjati kroz proces usvajanja amandmana na ustav i to je regulisano njegovim 144. članom.

 *Mi, narod Kosova, odlučni smo u izgradnji budućnosti Kosova kao, slobodne, demokratske i miroljubive zemlje koja će biti domovina svim svojim građanima; posvećeni stvaranju države slobodnih građana koja će garantovati prava svakom građaninu, građanske slobode i jednakost svakog građanina pred zakonom; posvećeni državi Kosovo kao državi ekonomskog blagostanja i društvenog prosperiteta; uvjereni da će država Kosovo doprinjeti stabilnosti regiona i cijele Evrope stvaranjem dobrosusjedskih odnosa i saradnjom sa svim susjednim državama; uvjereni da će država Kosovo biti dostojan član porodice miroljubivih država svijeta; s namjerom da država Kosovo u potpunosti učestvuje u procesima evroatlantskih integracija; na svečan način, odobravamo Ustav Republike Kosovo.*

Vanjski linkovi
---------------

* Ustav Kosova, kushtetutakosoves.info ((en))
* Rezolucija 1244 (1999), NATO.int ((en))
**Piapoco** (Piapoko, Dzaze, Tsase) /tsase =Tsase, "people of the toucan,"/ indijansko pleme porodice arawakan sa donjeg toka Vichade i pritoka i rijeka Meta i Guaviare u Kolumbiji i susjednom dijelu Venezuele, duž Orinoca u blizini San Fernando de Atapapa

Piapoco sami sebe nazivaju Dzaze (Tsese). Danas su gotovo potpuno akulturirani. Prihvatili su zapadnjačko odijevanje i španjolski kao prvi jezik. Danas se bave poljodjelstvom (manioka, kukuruz, banana, riža), a drže i svinje i piliće. Vješti su u drvorezbarstvu (figurice životinja)  i izradi košara od vlakana biljaka curagua, cucurito, tirite, chiquichique i cumare .

Ženidba je egzogamna, i u nekim slučajevima poligamna, a tada prva žena ima više ovlasti od ostalih, ali nema mnogo sporova među njima. Najmlađoj ženi zapada i najteži posao, rad u polju, dok je starija zadužena za kućanstvo.

U socijalnoj strukturi, nuklearna obitelj osnovna je jedinica šire, proširene obitelji. Svaka proširena obitelj ima vlastitog poglavicu, a žene i djeca svake obitelji ovise o muževima i očevima. Podijeljeni su na pet patrilinearnih klanova koji svoje porijeklo imaju u petorici mitske braće.

Sva svoja znanja o poljodjelstvu Piapoco zahvaljuju kulturnom heroju i stvoritelju Kúwai-Séiri. On ih je naučio tajnama sadnje manioke i kako od nje napraviti jestivu hranu.
**Savez pravednih** (nem. *Bund der Gerechten*) je bio tajna revolucionarna radnička organizacija. Osnovali su je u Parizu 1837. godine nemački radnici emigranti. Ova organizacija je nastala od posle rascepa „Saveza prognanih", od njegovog radničkog krila. „Saveza prognanih" je bio demokratsko-republikanska organizacija, koju su 1834. godine, osnovale nemačke izbeglice u Francuskoj. Posle izdvajanja njegovog najekstremnijeg krila i formiranja „Saveza pravednih", „Savez prognanih" se raspao.

„Savez pravednih" je prema svom Statutu iz 1838. godine bio izgrađen na demokratskim osnovama, ali je imao i zaverenički karakter. Kako po svojoj delatnosti, tako i u organizacionom pogledu, jer je bio na idejnim osnovama utopijskog socijalizma i pod uticajem babuvističkog društva i Blankijeve tajne organizacije „Društvo godišnjih doba". Posle neuspelog blankističkog puča, koji je izvršen 12. maja 1939. godine, neki članovi „Saveza pravednih", koji su učestvovali u puču, morali su da emigriraju u Švajcarsku i Englesku. 

Grupa članova „Saveza pravednih" koja je otišla u Švajcarsku, je tamo potpala pod uticaj Vajtlingovog učenja - utopijsko-ujednačavajućeg komunizma hrišćanske ljubavi: da su svi ljudi braća. Zbog pritiska švajcarskih vlasti centar delatnosti „Saveza pravednih" je prenesen u London, gde se 1846. godine, u uslovima legalnog i masovnog radničkog pokreta Engleske i razvoj Marksovog učenja počeo oslobađati uticaja zavereništva i Vajtlingovog hrišćanskog socijalizma. Pošto je marksizam sve više uticao na članove organizacije, početkom 1847. godine, vođe Saveza - Karlu Šaperu, I. Molu, G. Baureru i dr, su doneli odluku da treba izmeniti osnove Saveza i predložili Karlu Marksu i Fridrihu Engelsu da i oni stupe u Savez. Na predlog Marksa i Engelsa, juna 1847. godine „Savez pravednih" je reorganizovan u „Savez komunista".

Literatura
----------

* **Mala enciklopedija Prosveta** (knjiga druga). „Prosveta", Beograd 1959. godina.
**Ustav Bosne i Hercegovine** je najviši pravno-politički dokument ove države. Trenutni ustav je donesen kao aneks 4 Dejtonskog mirovnog sporazuma potpisanog 14. decembra 1995. godine u Parizu.

Dejtonski sporazum, potpisan od strane tri predjednika država učesnica u ratu u Bosni i Hercegovini - Alije Izetbegovića, Franje Tuđmana i Slobodana Miloševića, je podrazumijevao okončanje sukoba, te donošenje novog ustava Bosne i Hercegovine. Dejtonska BiH je u velikoj mjeri skrojena prema modelu švajcarske konfederacije. No, presudom Evropskog sud za ljudska prava u slučaju Sejdić i Finci protiv Bosne i Hercegovine je ustanovljeno da Ustav BiH sadrži odredbe kojima se čini diskriminacija građana po etničkom i vjerskom osnovu.

Vremenom se "dejtonski ustav" pokazao nefunkcionalnim, pa je Evropska unija, kao preduslov za ulazak zemlje u njeno članstvo, tražila promenu ustava BiH, što su čelnici Republike Srpske odbili, navodeći da bi to dovelo do ukidanja njihovog entiteta, čime bi Bošnjaci zauzeli dominantan položaj u državi. Aprila 2012. godine su iz Vijeća Evrope poručili da očekuju promenu Ustava BiH u roku od par meseci.

Povijest
--------

Povelja bana Kulina iz 1189. godine.
Bosna i Hercegovina je postojala kao nezavisna samoupravna jedinica još i prije 12. vijeka. Tada je bila organizovana kao Bosanska banovina na čijem čelu se nalazio bosanski ban. Najstariji pravni dokument koji svjedoči o postojanju Bosanske države je Povelja Kulina bana iz 1189. godine. Iako se radilo o povelji koja je regulisala ekonomske odnose između Dubrovačke republike i Bosanske banovine, ipak potvrđuje suverenost i nezavisnost Bosne. Pretpostavlja se da je postojao dokument koji je regulisao granice, nadležnosti i odnose unutar države tj. neka vrsta ustava.

Nakon krunisanja Tvrtka I Kotromanića, donesena je povelja 1381. godine koja se može smatrati nekom vrstom ustava Bosanskog kraljevstva.

Izvori
------

1. ↑  „Ustav BiH". Arhivirano iz originala na datum 2009-09-01. Pristupljeno 2012-04-17.
2. ↑  Tragom uspjeha Švajcarske konfederacije
3. ↑  „Bosnia won't change its constitution to join EU, says Serb leader". Arhivirano iz originala na datum 2021-10-24. Pristupljeno 2012-04-17.
4. ↑  Izmjena Ustava BiH do šestog mjeseca

Vidi još
--------

* Bosna i Hercegovina
* Istorija Bosne i Hercegovine
* Ustavna kriza u Bosni i Hercegovini

Spoljašnje veze
---------------

* (`sh`) Ustav Bosne i Hercegovine
* (`sh`) Ustavna reforma u BiH Arhivirano 2013-01-05 na Wayback Machine-u
**Petrov novčić** (latinski: *Denarius Sancti Petri*) je danas običaj davanja godišnjeg dobrovoljnog priloga koji se prikuplja 
diljem katoličkog svijeta 29. juna, na praznik svetih Petra i Pavla, ili u 
nedjelju najbližu tom datumu. Prikupljeni novac namjenjen je direktno papi kao nasljedniku 
sv. Petra.

Novac se i danas formalno prikuplja za papu, kao dokaz vjerničke solidarnosti, ali je namjenjen crkvi da bi mogla obavljati svoj posao, i priskočiti pojedinim crkvama u pomoć kad im to zatreba (ratovi, elementarne katastrofe).

Sam Vatikan to obrazlaže činjenicom da je praksa pružanja materijalne podrške onima koji propovijedaju evanđelje, da im se omogući da se potpuno posvete svom apostolskom poslanju i da se brinu za one kojima je pomoć najpotrebnija, stara koliko i samo kršćanstvo.

Najviše se priloga prikupi u Sjedinjenim Američkim Državama, a nakon tog po Njemačkoj i 
Italiji. 

Tako je 2013. prikupljeno 78 milijuna dolara (2012. 65,9) što je pad u odnosu na 2009. kad je prikupljeno 82,5 
$.

Historija
---------

Običaj je pokrenut za ranog srednjeg vijeka po Engleskoj, kao godišnji porez od novčića koji su plaćali zemljoposjednici a odlazio je papinskoj riznici u Rim.

Na saksonskom se taj običaj zvao **romefeoh** (rimski porez)a prvi poznati davaoc koji je donio prilog bio je Ine kralj Wessexa na svom hodoćašču u Rim 725.Slična se stvar pripisuje Offi kralju 
Mercije koji je nešto slično uradio 794. ali se ne zna da li je to bio prilog za papu ili za engleski kolegij u Rimu.

Običaj je ozakonio engleski kralj Edgar I (959. - 975.)
Nazvan je *Petrov novčić* (Peter pence) jer se prikupljao 1. augusta na svetkovinu oslobođenja sv. Petra iz lanaca (St. Peter ad Vincula). Običaj se iz Engleske s vremenom proširio po gotovo čitavoj Evropi.

Prikupljanje Petrovog novčića po Engleskoj i anglosaksonskim zemljama potrajalo je do 16. vijeka i reformacije.

Poput drugih praksi takve vrste, i taj običaj doživio je tokom vijekova brojne promjene, sve dok ga 5. augusta 1871. nije papa
Pio IX. formalizirao i odobrio u svojoj enciklici Saepe Venerabilis.

Izvor
-----

1. 1 2 3 4   „*Peter's Pence*" (engleski). Vatikan. Pristupljeno 03. 09. 2015.
2. ↑   „*Petrov novčić značenje*" (hrvatski). Hrvatski leksikon. Pristupljeno 03. 09. 2015.
3. 1 2   „*Novčić sv. Petra*" (hrvatski). Bitno. Pristupljeno 03. 09. 2015.
4. ↑   „*Vjernici papi Franji lani dali oko 78 milijuna dolara*" (hrvatski). Bljesak. Pristupljeno 03. 09. 2015.
5. 1 2   „*Peter’s Pence*" (švedski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 03. 09. 2015.
6. 1 2 3   „*The Image of Both Churches*" (engleski). John Bale. Pristupljeno 03. 09. 2015.

Vanjske veze
------------

* Peter's Pence Službene stranice grada (`dk`)
* *Peter’s Pence* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
Prva stranica Ustava godine X.
**Ustav Francuske iz 1802.** godine, na francuskom službeno ***Sénatus-consulte organique du 16 thermidor an X***, a znan još i kao **Ustav godine X.** je bio ustav Francuske usvojen 4. kolovoza 1802. godine, a koji je *de facto* bio modifikacija prethodnog ustava na način da je Napoleonu omogućio veće ovlasti. Ustav je proglašen dva dana prije nego je stupio na snagu, a sve to nakon referenduma na kojemu je odobren. 

Izmjene ustava bile su napravljene isključivo kako bi ojačale Napoleonovu poziciju, a najvažnije, ukratko, bile su:

* Ovlasti Senata povećane su u odnosu na one Tribunata i *Corps législatifa* - on može mijenjati ustav i provoditi izvanredne mjere (poput raspuštanja dvaju drugih parlamentarnih domova), ali je s druge strane znatno više ovisan o Prvom konzulu, koji ima pravo imenovanja novih senatora.
* Prvi konzul dobio je pravo pomilovanja.
* Prvi konzul dobio je pravo ratifikacije sporazuma o ratu, miru i savezništvima.
* Opće pravo glasa djelomično je ograničeno cenzusima.

Ustav godine X. kao ni Ustav godine VIII. nije dugo izdržao te je već nakon dvije godine izmijenjen, s tim da je novi ustav unio znatno veće i korjenitije promjene nego dva prethodna. Ustavom 1804. Konzulat je konačno dokinut, a zamijenilo ga je Prvo Carstvo.

Vanjske veze
------------

* Le texte de la Constitution du 4 août 1802

| * p
* r
* u
Ustavi Francuske |
| --- |
| 
* 1791
* 1793 (Godina I.)
* 1795 (Godina III.)
* 1799 (Godina VIII.)
* 1802 (Godina X.)
* 1804 (Godina XII.)
* 1814
* 1815
* 1830
* 1848
* 1852
* 1875
* 1940
* 1945
* 1946
* 1958

* Predloženi: Žirondinski ustavni projekt (1793)

 |
Ustav godine VIII.
**Ustav Francske iz 1799.** godine, znan još i kao **Ustav godine VIII.** i **Konzulski ustav**, bio je četvrti pisani ustav u historiji Francuske. Usvojen je 24. prosinca 1799. godine, a njegovim je usvajanjem uređeno formiranje Konzulata. Puč 18. brumairea, kojim je označen kraj vladavine Termidoraca, *de facto* je koncentrirao svu vlast u rukama Napoleona Bonapartea i doveo do kraja Francusku revoluciju. 

Nakon uspješnog puča, Napoleon je sa svojim suradnicima izradio i progurao šturi Ustav godine VIII. koji je položaj Prvog konzula uredio tako da je Napoleonu dao praktički diktatorske ovlasti. Bio je to ujedno i prvi ustav nakon Revolucije koji nije sadržavao nikakvu povelju o pravima. 

Izvršna vlast bila je koncentrirana u rukama triju konzula, mada je u praksi svu vlast držao Prvi konzul, odnosno Napoleon. Iako je Francuska zadržala svoje republikansko uređenje, Napoleonova republika dokinula je vezu sa svim ranijim ustavima, uspostavivši konzervativnu republiku koja je Francusku podsjećala na mir, red i stabilnost. Kako bi naglasio povezanost s Oktavijanovom Rimskom Republikom, čiji je državotvorni model Napoleon kopirao, koristio je rimske termine, poput konzula, Senata i tribuna, u tekstu ustava. 

Ustav godine VIII. podijelio je legislativnu vlast na tri organa - *Sénat conservateur* s 80 senatora, *Tribunat* sa 100 tribuna i *Corps législatif* s 300 zastupnika. 

Kako bi svojoj diktaturi dao privid demokracije, Napoleon je ustav dao na referendum. Glasovi nisu bili obvezujući, ali su Napoleonu pružili legitimnost koju je htio dobiti svojom prividnom demokracijom. Nešto više od 50% građana nije izašlo na referendum, a od onih koji jesu, njih 3,011,007 (99.4%) bilo je za, dok je 1,562 (0.06%) bilo protiv. 

Ustav godine VIII. dopunjen je 1802. godine Ustavom godine X. kojim je Napoleon postao doživotni konzul, dok je Ustav godine XII. donio znatno veće izmjene koje su utemeljile dinastiju Bonaparte, a Napoleona potvrdile kao nasljednog cara. Ustav je prvi put, nakratko, ukinut tokom prve faze Bourbonske restauracije, da bi ponovo bio obnovljen "Dodatnim aktom" iz 1815. godine tokom Napoleonovih Sto dana, samo da bi konačno bio ukinut Napoleonovim padom i dolaskom Louisa XVIII na prijestolje. Sve napoleonske ustave zamijenila je Povelja iz 1814. godine.

Izvori
------

Connelly, Owen (2000). *The French Revolution and Napoleonic Era*. 3rd Edition. Fort Worth, TX: Harcourt. pp. 201–203.

Vanjske veze
------------

* Constitution of the Year VIII

| * p
* r
* u
Ustavi Francuske |
| --- |
| 
* 1791
* 1793 (Godina I.)
* 1795 (Godina III.)
* 1799 (Godina VIII.)
* 1802 (Godina X.)
* 1804 (Godina XII.)
* 1814
* 1815
* 1830
* 1848
* 1852
* 1875
* 1940
* 1945
* 1946
* 1958

* Predloženi: Žirondinski ustavni projekt (1793)

 |
**Ustanak** (njemački: , ruski: ) je naziv za oružanu pobunu protiv nečije državne vlasti. Njeni učesnici, odnosno **ustanici**, su podanici te vlasti koji je nastoje sa određene teritorije te je zamijeniti vlastitom i/li nečijom drugom. Motivi, ciljevi kao i metode vođenja ustanka variraju ovisno okolnostima - od onih u kojima se nastoje u potpunosti ukloniti nečija vlast ili režim ili neka teritorija izdvojiti (otcijepiti) iz države, do onih u kojima ustanici ne dovode u pitanje okvirni politički poredak, nego nasiljem nastoje poboljšati svoj položaj (smanjenje poreza, ukidanje regrutacije) ili izboriti određena prava (ispovijedanje vlastite religije i sl.).

Pod ustancima se obično podrazumijevaju pobune osoba ili društvenih grupa koje se nalaze u podređenom položaju u odnosu na vladajuću klasu ili establišment. Kao primjer se navode ustanci robova u Rimu ili seljački ustanci u Kini i srednjovjekovnoj Evropi. To se također odnosi i na određene nacije ili etničke grupe koje se oružjem nastoje osloboditi strane vlasti - kao primjer se navodi jevrejski ustanci protiv Rimskog Carstva ili Šleski ustanci 1919-1921.

Ustanci mogu predstavljati dio šire cjeline, odnosno oružanog sukoba u kome sudjeluju suverene države; jedna od njih pri tome može potpomagati ustanike na teritoriji neprijatelja kako bi ga oslabila. Drugi svjetski rat, u kome su Saveznici pomagali razne ustanke protiv osovinskih vlasti za to pruža niz primjera.

Posebna vrsta ustanka je ona u kome aktivno sudjeluju organi same državne vlasti, a koja za cilj ima njenu promjenu; za takve se situacije koristi izraz državni udar. Ukoliko ustanak preraste u dugotrajan sukob između relativno izjednačenih protivnika, onda se za njega koristi izraz građanski rat. Za ustanak koji za svoj krajnji motiv ima postizanje dalekosežnih ili dramatičnih promjena društveno-političkog uređenja se koristi izraz revolucija.

Povezano
--------

* Pobuna
* Revolucija
* Štrajk
* Građanski rat
* Sukob niskog intenziteta
* Zaraćene strane
* Insurekcija
**Ustav Francuske iz 1946.** godine je bio ustav Četvrte Republike, na snazi od 1946. do 1958. godine. 

Ustav je 29. rujna 1946. godine usvojen od strane Konstituante, a 13. listopada je prihvaćen na referendumu. Dana 27. listopada 1946. predsjednik Privremene vlade Georges Bidault promulgirao je ustav, a isti je sljedećega dana objavljen u službenom glasniku. Na snagu je stupio 24. prosinca, kada se prvi puta sastao *Conseil de la République*. 

Ustavom je stvorena *Union française*, koja se sastojala od Metropolitanske Francuske, teritorija nad kojima je Francuska imala upravu temeljem mandata Lige naroda kao i francuskih protektorata. Kondominij Novi Hebridi (današnji Vanuatu) bio je izvan Unije. Francuske okupacijske zone u Njemačkoj i Austriji bile su izvan ustava. 

Ovim je ustavom u Francusku vraćen parlamentarni sustav "racionaliziran" novim sustavom kontrole između egzekutive i legislative. 

Ustav je prestao važiti 4. listopada 1958. godine, kada je donesen novi ustav kojim je formirana Peta Republika, uz izuzetak preambule, koja je još uvijek na snazi.

| * p
* r
* u
Ustavi Francuske |
| --- |
| 
* 1791
* 1793 (Godina I.)
* 1795 (Godina III.)
* 1799 (Godina VIII.)
* 1802 (Godina X.)
* 1804 (Godina XII.)
* 1814
* 1815
* 1830
* 1848
* 1852
* 1875
* 1940
* 1945
* 1946
* 1958

* Predloženi: Žirondinski ustavni projekt (1793)

 |
**Oykel** (škotsko-gelski: *Òiceall / Abhainn Òiceall*) je najveća rijeke na sjeveru Škotske duga 56 km.

Geografske karakteristike
-------------------------

Oykel izvire na zapadu Škotske, na južnim obroncima planine Ben More Assynt na nadmorskoj visini od 457 metara nedaleko od gradića Ullapool u Highlandu. Od tamo teče prema sjeveroistoku do ušća u estuarij Kyle of Sutherland 
odnosno zaljev Sjevernog mora Dornoch Firth.

Rijeka je formirala granicu između historijskih countya Sutherland (sjever) i Ross-shire (jug). Gornji dio toka rijeke, je pust i močvaran kraj kog zovu Glen Oykel (škotsko-gelski: Gleann Oiceall), a donji dio toka - Strath Oykel (Srath Oiceall).

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*River Oykel*" (engleski). Sussle. Pristupljeno 22. 1. 2015.

Vanjske veze
------------

***Oykel*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Oykel, River* na portalu Gazetteer for Scotland (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **geografiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Ulla** je rijeka na sjeverozapadu Španjolske, duga nekih 132 km.

Karakteristike
--------------

Rijeka izvire u brdima Kantabrijskog gorja kod lokaliteta Olveda u parohiji Antas de Ulla na nadmorskoj visini od 646 metara u 
Provinciji Lugo.
Od tamo teče u pravcu jugozapadu prema gradu Vilagarcía de Arousa u Provinciji Pontevedra gdje formira estuarij Arousa.

Sliv rijeke iproteže se po provincijama Lugo, La Coruña i 
Pontevedra, velik je 2.764 km² i drugi je po veličini u Galiciji nakon sliva rijeke Minho.

Rijeka Ulla poznata je među arheolozima po velikom broju artefakata iz neolita pronađenih kod estuarija Arousa.
Ulla je važna za hidrologiju Galicije zbog velike količine vode, čija količina varira tokom godine, zbog tog je u njenom gornjem toku 
podignuto akumulaciono jezero Portodemouros.
Kotlinu rijeke od estuarija prema Santiagu de Compostela u dužini od 25 km koriste hodočasnici na 
Putu Svetog Jakova.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Nacimiento del río Ulla*" (španjolski). Escapada Rural.. Pristupljeno 23. 10. 2018.
2. 1 2 3  „*Río Ulla: Mapa, y todo lo que necesita conocer sobre*" (španjolski). Rios del Planeta. Pristupljeno 23. 10. 2018.

Vanjske veze
------------

***Ulla*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Nacimiento del río Ulla'* (`es`)
**Mučeništvo Pavla** (lat. *Martyrium Pauli*) je ranohrišćanski spis iz 2. vijeka. Dio je apokrifnih Djela Pavlovih.

Tekst sačuvan u dva grčka kodeksa, u nepotpunom latinskom prijevodu, te u sirijskom, koptskom, staroslavenskom i etiopskom prijevodu. Spis uglavnom ima legendarni značaj, osim samog podatka da je Pavao umro mučeničkom smrću u Rimu. Kad je krvnik Pavlu odsjekao glavu, »mlijeko je poškropilo njegovu tuniku«. Po smrti, Pavao se ukazuje caru i prorokuje mu budući sud. Naglašena je suprotnost štovanja Krista i štovanja rimskog cara. Krist se naziva »Vječni Kralj« i »Kralj vjekova «, a kršćani su »vojnici velikoga Kralja«.

Izvori
------

1. 1 2  Tomislav J. Šagi-Bunić - Povijest kršćanske literature (svezak I) (scribd)

Vidi još
--------

* Apokrifi
* Djela Pavla
* Djela Pavla i Tekle
* Ranohrišćanski spisi

Eksterni linkovi
----------------

* (`en`) Acts of Paul (Britannica)
* (`en`) *Acta Pauli* A website devoted to an international, scholarly discussion of the *Acts of Paul*.
**Nacionalni park Drina** četvrti je u nacionalni park u Bosni i Hercegovini. Odluku o osnivanju donijela je Narodna Skupština Republike Srpske na zasjedanju u junu 2017. god, čime je ovaj park, poslije Sutjeske i Kozare, postao treći nacionalni park u Republici Srpskoj. Poslovi upravljanja, korištenja, zaštite i razvoja pripadaju *Javnoj ustanovi Nacionalni park "Drina" Srebrenica* sa sjedištem u naselju Skelani..

O parku
-------

Prostire se na površini 6.315 ha. Smješten je s druge strane Drine u odnosu na Nacionalni park Tara u Srbiji. Osnovne karakteristike Nacionalnog parka Drina vežu se za bioraznolikost i geomorfološke specifičnosti.

### Flora i fauna

Karakteristična biljna vrsta za NP Drina je Pančićeva omorika (*Picea omorika*), endemična i tercijarno reliktna vrsta. Danas je rasprostranjena samo oko srednjeg toka Drine, na teritorijama općina: Rogatica, Srebrenica, Foča, Čajniče i Višegrad, a u Srbiji na planini Tari. Endemične vrste su i derventanskog različka (*Centaurea incompta subsp. derventana*), koji s *Edraianthusom jugoslavicusom*, Malijevim likovcem (*Daphne malyana*) i uskolisnom šašikom (*Sesleria tenuifolia*) gradi zajednice endemičnog karaktera. Posebno značajne životinjske vrste jesu mrki medvjed (*Ursus arctos*), divokoza (*Rupicapra rupicapra*) i suri orao (*Aquila chrysaetos*).

Geomorfološke specifičnosti vežu se za klisurasto-kanjonsku dolinu Drine i njenih pritoka. Ta dolina najizraženija je na ušću Crnog potoka, gdje maksimalna dubina kanjona iznosi 976 m. Crni potok izvire na više od 1.100 metara n. v. i nakon samo 6 km toka do ušća savlađuje pad od više od 800 m.

Perućac je vještačko jezero nastalo pregrađivanjem toka Drine, za potrebe hidroelektrane "Bajina Bašta" kod mjesta Perućac, općina Bajina Bašta, Srbija..

Historija
---------

Nacionalni park u historijskom pogledu pripada geografskom području pod imenom Osat, koji je tokom svog postojanja predstavljao i administrativnu cjelinu manjeg ili većeg ranga.

Na području NPD nalazi se Arheološko nalazište Skelani sa nekoliko lokaliteta u naselju Skelani. Proglašeno je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Nacionalni spomenik se sastoji od: rimskog naselja, dvije starokršćanske bazilike, grobova unutar bazilike, te pokretnih nalaza smještenih u Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine u Sarajevu i Arheološkom muzeju „Rimski municipium" u Skelanima.

Vanjski linkovi
---------------

* Zvanični sajt
* "Čarobni turistički prsten"[*mrtav link*]

***Nacionalni park Drina*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |
Musterijensko oruđe otkriveno u Francuskoj
**Musterijen** (fr. *moustérien*) je industrija kamenog oruđa i vodeća srednjopaleolitska kultura, koja je nazvana po eponimnom nalazižtu, pećini Mustije (fr. *Peyzac-le-Moustier*) u Francuskoj. Definisao ju je Gabrijel de Mortije 1869. godine, koji je predložio relativnu hronologiju artefakata. Nosilac musterijena je Homo sapiens neanderthalensis. Javlja se u gornjem pleistocenu, pre otprilike 130.000 godina. Traje od interglacijala Riss-Würm-a, tj. od izotopske etape 5e do otprilike 30.000, tačnije do oscilacije Stilfrid B (izotopska etapa 3).

Ova kultura bila je rasprostranjena po celoj Evropi i delovima Afrike i Azije, a proširila se i u oblastima gde je za vreme glacijalnih razdoblja preovlađivala veoma gladna klima. Odlikuju je razne varijante postruški (konveksne, konkavne, konvergentne, ugaone, trasverzalne), musterijenski šiljci, jamičasto i nazupčano oruđe i bifacijalno okresani ručni klinovi. Tehnika koja je karakteristična za ovo doba je okresivanje sa diskoidnih jezgara, a u nekim industrijama zastupljena je i levaluazijenska tehnika okresivanja.

Nalazišta
---------

U Evropi, osim eponimnog nalazišta, musterijenski lokaliteti su:

* Krapina
* Vindija
* Velika pećina
* Veternica (pećina)
* Ferasi
* Spaj (pećina)

Musterijenski lokaliteti u Aziji:

* Tabun
* Kebara
* Amud
* Šanidar
* Tešik Taš
* Bisotunska pećina

Tipologija
----------

Prema učestalosti pojedinih tipova alatki, musterijen se može podeliti na:

* musterijen sa ašelskom tradicijom
* tipični
* zupčasti
* šarentijen

Vidi još
--------

* Neandertalac
* Gravetijen
* Paleolit

Izvori
------

1. 1 2  *Arheološki leksikon*, 688

Literatura
----------

* Aleksandrina Cermanović Kuzmanović, Dragoslav Srejović, Jovan Ćirilov, *Arheološki Leksikon. Praistorija Evrope, Afrike i Bliskog istoka, grčka, etrurska i rimska civilizacija*, Beograd, 1997.
* Musterijen na http://anthropology.si.edu
* www.britannica.com/Mousterian-industry
* J.C. Whittaker, Flintknapping: Making and Understanding Stone Tools, University of Texas Press, 2003. 30-33

Eksterni linkovi
----------------

***Musterijen*** na Wikimedijinoj ostavi

* Musterijenska industrija kamenih alatki Arhivirano 2010-02-03 na Wayback Machine-u
**Nacionalni park Kornati** čini veći dio grupe otoka Kornati u hrvatskom dijelu Jadrana u srednjoj Dalmaciji, zapadno od Šibenika, u Šibensko-kninskoj županiji.

Opis
----

Zalazak sunca na Kornatima nedaleko Pišker
Nacionalnim parkom je proglašen 1980. i tada je stavljen pod zaštitu. Ukupna površina parka je oko 220 km² a sastoji se od 89 otoka, otočića i hridi. Od površine parka, samo oko 1/4 je kopno, dok je preostali dio morski ekosustav. Kopneni dio parka je u privatnom vlasništvu.

Obiluje prirodnim i kulturnim posebnostima. Okomite litice "krune" kornatskih otoka okrenute prema otvorenom moru najpopularniji su fenomen ovoga parka. One su i staništa rijetkih vrsta. Kornate je teško istraživati (floristički, a pogotovo faunistički). Kao razlozi se navode: relativno velika udaljenost od obale (izoliranost), veliki broj otoka i otočića, teška pristupačnost većini otoka u zimskim, proljetnim i jesenskim mjesecima a konfiguracija otoka zahtjeva koncentraciju, fizičku spremu i nošenje dodatne opreme (voda, hrana, šator, vreća za spavanje...)

Istorija
--------

Prvi tragovi o prisutnosti čovjeka u području Kornatskog otočja datiraju još iz doba neolita. O tome svjedoči nalazak kamene sjekire pronađene podno brda Stranžica, pokraj polja Trtuša na otoku Kornatu. Originalni primjerak čuva se u Arheološkom muzeju u Zadru.

### Iliri

Prva potvrđena kolonizacija Kornatskog otočja bilježi se u vrijeme Ilira. Male četverougaone nastambe, pojedinačne ili u grupama (kao što su ispod Pedinke, iznad Željkovaca, Pod selo kod Trtuše i Grbe na Žutu), gradine (Ščikat, Stražišće, Tureta, Grba) i gomile (tumulusi; gotovo na svim uzvišenjima na otoku Kornatu i Žutu), svjedoče o značajnoj naseljenosti otočja u Ilirsko doba. Stočarstvo je bila glavna privredna djelatnost, ali je i ribarstvo igralo značajnu ulogu u ekonomiji tadašnjih stanovnika.

### Rimski period

Iz rimskog vremena pronađene su villae rusticae u Proversi i tragovi bazena za ribe na Svršati. Ostali tragovi antičke gradnje koji svjedoče o rimskoj kolonizaciji Kornata, danas su uglavnom pod morem: pristanište u Piškeri i Šipnatama, lučki uređaji u Veloj Proversi, solana u Šipnatama.

### Vrijeme Bizanta

Vrijeme Bizanta ostavilo je najmarkantniju građevinu koja se nalazi u Kornatima: tvrđavu Tureta na otoku Kornatu (graditeljstvo kasne antike i ranog srednjeg vijeka - vjerojatno iz 6. stoljeća). Pretpostavlja se da je imala vojnu namjenu sa svrhom osiguranja i kontrole plovidbe tada prilično nesigurnim Jadranskim morem.

Vrlo zanimljivo zdanje iz doba Bizanta jest i starokršćanska trobroda bazilika koja se nalazi u podnožju tvrđava Tureta, a kojoj je i danas vidljiv veći dio apside i dio nekadašnjih temelja. S obzirom na veličinu crkve (30 x 13), pretpostavlja se da je u to vrijeme na Kornatima boravio znatan broj stanovnika. Upravo po ovoj crkvi (crkva Svete Marije) Kornat se kroz cijeli srednji vijek nazivao imenima kao što su Insulae Sanctae Mariae, Stomorin otok i slično. U neposrednoj blizini crkve, nalaze se tragovi temelja nekadašnje zgrade za koju se predpostavlja da se radilo o samostanu templara ili o benediktinskom samostanu.
***The Big Valley*** je američka televizijska western serija koja se originalno emitirala na programu ABC-a od 1965. do 1969.

Serija je ime dobila po Centralnoj dolini u Kalifornija|Kaliforniji gdje je smješten grad Stockton, mjesto radnje. U okolici Stocktona se nalazio u 19. vijeku nalazio golemi Hill Ranch, koji je poslužio kao podloga za golemi ranč Barkley - čiji je vlasnik bila Victoria Barkley (Barbara Stanwyck), udovica koja je njime upravljala čeličnom rukom. Ranč je bila preuzela nakon ubojstva supruga Thomasa, a u njegovom održavanju su joj pomagali sinovi - hladnokrvni advokat Jarrod Thomas (Richard Long) te naprasiti i tučnjavama sklon mlađi brat Nick (Peter Breck). Uz njih je Victoriji pomoć pružala kći Audra (Linda Evans) te Heath Barkley (Lee Majors), vanbračni sin pokojnog Thomasa koji je s teškom mukom stekao povjerenje ostatka porodice.

Serija je stekla veliku popularnost, te je tako 1960-ih izdavana serija stripova u izdanju firme Dell Comics.

Eksterni linkovi
----------------

* *The Big Valley* na IMDb-u (`en`)
* The Films of Joseph H. Lewis Arhivirano 2007-02-25 na Wayback Machine-u
* *The Big Valley* na EpGuides.com
**Ouarastegouiak**, jedno od ranih plemena konfederacije Abenaki čije se ime najbliže povezuje uz naziv mjesta Kaouaskagouche, koje se javlja i u obliku *Vraskagache*, a locira se blizu današnjeg Millbridgea u okrugu Washington, između zaljeva Harrington Bay, Narraguagus Bay i Pleasant Baya, u Maine. 
Naziv Ouarastegouiak, "*those of the river whose bed contains sparkling objects*," koristi Maurault, a Hodge ih identificira kao Malecite, plemenom koje je poglavito obitavalo u New Brunswicku duž rijeke St. John, prvih rođaka Passamaquoddyja. Chamberlain poznaje i naziv Wulastuk-wick (' *dwellers on the beautiful river*,') sa kojim bi naziv Ouarastegouiak mogao biti u bliskoj vezi, odnosno da su varijante imena jedne iste grupe, i da su plemena Ouarastegouiak, Passamaquoddy i Malecite ostaci jednog starijeg naroda, onih čiji se potomci danas nazivaju Wolastoqiyik ili "Wulastegniak", "*good river people*."

Vanjske poveznice
-----------------

* Kaouaskagouche Arhivirano 2005-09-29 na Wayback Machine-u
* Wolastoqiyik Arhivirano 2007-08-14 na Wayback Machine-u
Carnotov toplinski stroj prenosi energiju iz toplijeg (ogrjevnog) spremnika temperature *T*H u hladniji (rashladni) spremnik temperature *T*C, te pritom dio te toplinske energije (topline) pretvara u mehanički rad *W*.
**Termodinamički sustav** je fizikalni sustav u kojem nastaju međusobne pretvorbe topline i drugih oblika energije, te time izazvane promjene ovisne o promjenama temperature. Teorijski se razlikuju: 

* izolirani termodinamički sustav, u kojem zatvorena tvar nema mogućnost izmjene ni tvari ni energije s okolinom,
* zatvoreni termodinamički sustav, u kojem je moguća samo izmjena energije s okolinom, pa s time i promjene obujma (volumena), tlaka i temperature, ali je količina tvari nepromjenljiva, te
* otvoreni termodinamički sustav, u kojem je moguća izmjena tvari i energije s okolinom.

U praksi ne postoje u potpunosti prva dva tipa sustava nego se oni opisuju većim ili manjim približenjem (aproksimacijom). Tako se stanje u parnom kotlu može opisati kao zatvoreni sustav ako je dotok topline jednak gubitcima, pa unutar kotla postoji stalna temperatura, tlak i količina vodene pare. Zakonitostima promjena unutar termodinamičkoga sustava bavi se termodinamika.

Izvori
------

1. ↑   **termodinamički sustav**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
**Oued Zem** (arapski: وادي زم, berberski: *Asif n Zam*) je rudarski grad od 95,267 stanovnika na sjeverozapadu Maroka u Regiji Béni Mellal-Khénifra.

Grad je poznat kao *Grad mučenika* zbog protiv krvavo ugušenih pobuna protiv Francuskog protektorata 1955.

Geografske karakteristike
-------------------------

Oued Zem leži na visoravni - *Plato fosfata*, koja se prostire zapadno od planina Srednjeg Atlasa, udaljen oko 150 km jugozapadno od Casablance i nekih četrdesetak km istočno od Khouribge sa kojima je povezan željezničkom prugom i autoputem.

Historija
---------

Oued Zem je novi grad niknuo u vrijeme Francuskog protektorata u Maroku, nakon što su 1920-e. otkrivena velika nalazišta fosfata.

Znamenitosti
------------

Najveća atrakcija grada je akumulaciono jezero koje je podignuto u vrijeme Francuskog protektorata u Maroku, u to vrijeme zvali su ga *Mali Pariz*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Morocco, Kingdom of Morocco*" (engleski). City population. Pristupljeno 18. 06. 2020.
2. 1 2 3  „*Oued-Zem, une ville marginalisée qui a mal dans sa jeunesse*" (francuski). Lematin. Pristupljeno 18.6. 2020.
3. ↑  „*Une Ville Miniere Marocaine Khouribga*" (francuski). Persee. Pristupljeno 18.6. 2020.

Vanjske veze
------------

***Oued Zem*** na Wikimedijinoj ostavi

* *La ville de Oued Zem* (`fr`)
**Nemrut Dağ** je planina u planinskom lancu Taurus na jugoistoku Turske. Poznata je po brojnim velikim statuama oko kraljevske grobnice iz 1. vijeka p.n.e, podignutim na vrhu.. Neki od kamenih blokova teški su oko 9 tona.

Zajedno sa mauzelojem predstavljaju jedan od najambicioznijih građevina helenističkog perioda koji je podigao Antioha I (69–34. p.n.e.), vladar Komagena, kraljevine osnovane sjeverno od Sirije i rijeke Eufrata nakon raspada carstva Aleksandra Velikog. Karakteristike mauzoleja i loza sahranjenih kraljeva, pripadaju dvostrukoj, grčkoj i perzijskoj kulturi.

### Arheologija

Njemački inženjer Karl Sester, prilikom projektovanja saobraćajnica za Osmanlijsko Carstvo, otkrio je lokalitet je 1881. godine. Arheolog Theresa Goell je iskopavanja na lokalitetu počela 1954. god. Ni njena ni kasnija iskopavanja nisu uspjela otkriti Antiohovu grobnicu jer se vjeruje da je ovo mjesto njegovog sahranjivanja.

Svjetska baština
----------------

Nemrut Dağ zauzima površinu prečnika 145 m, sa tri strane okruženu terasama. Sa istočne i zapadne terase su dva odvojena reda. Pet divovskih sjedećih kipova od krečnjaka, identificiranih po svojim natpisima kao božanstava, okrenuto je prema van od tumula na gornjem nivou istočne i zapadne terase. Na krajevima su okružene statuama životinja čuvara – lava i orla.

Kipovi su bili u sjedećem položaju, a njihova imena su bila uklesana u njihova postolja. Glave su im naposljetku odvojene od tijela, najvjerojatnije tokom kršćanskog ikonoklazma, i danas leže razbacane po cijelom lokalitetu. Uništenje kipova ubrzava i činjenica da svake godine provedu pola godine zatrpane snijegom. 

Glave kipova su otpale na donji nivo, i nikad nisu vraćene u prvobitno stanje. Na donjem dijelu su dva reda stela od pješčenjaka, postavljenih na postolje sa oltarom ispred svake stele. U jednom redu nalaze se reljefni kipovi Antiohovih perzijskih predaka po ocu, a u drugom njegovih makedonskih predaka po majci. 

Nemrut Dağ je 1987. godine uvršten na listu UNESCO-ove svjetske baštine.

Izvori
------

1. ↑  „Hram grobnica Nemrut Dağ". *UNESCO - whc.unesco.org*. Pristupljeno 24. 1. 2023.
2. ↑  „Turska, spomenici upisani na listu svjetske baštine". *UNESCO: Svjetska baština*. Pristupljeno 19. 1. 2023.

***Nemrut Dağ*** na Wikimedijinoj ostavi
Ovo je članak o TV-seriji sa Kyrom Sedgwick u glavnoj ulozi.  Za sit-com sa Tomom Selleckom u glavnoj ulozi, v. The Closer (1998 TV serija).  

***The Closer*** je američka policijska TV serija koja se od 2005. godine prikazuje na mreži Turner Network Television. Glavna protagonistica serije je Brenda Leigh Johnson (Kyra Sedgwick), bivša obavještajka i policijska čelnica koja je nakon dolaska iz Atlante u Los Angeles postavljena na čelo posebne jedinice losanđeleske policije koja rješava najosjetljivije slučajeve ubojstva. 

Ne nailazi uvijek na odobravanje svojih kolega jer je oštra na jeziku. Najbolji prijatelj joj je Fritz Howard (Jon Tenney), koji joj je ujedno i strpljivi partner, iznimno snalažljiv u teškim situacijama. Na poslu joj je veliki oslonac i šef Will Pope (J. K. Simmons). Osim njih, ekipu detektiva čine David Gabriel (Corey Reynolds), mrzovoljni Provenza (G. W. Bailey) i Andy Flynn (Tony Denison), čangrizavi detektiv s uvijek prisutnom čačkalicom u ustima.

Osim njih u seriji se pojavljuju tehnički stručnjak Mike Tao, detektiv Julio Sanchez, detektivka Irene Daniels i policajac Taylor, očajan i ogorčen muškarac koji je kivan na šefa Willa Popea, jer smatra da je upravo on trebao dobiti Brendino mjesto. Brenda osim čestih nesuglasica s kolegama ima i privatnih problema.

*The Closer* se od januara 2008. emitira na Hrvatskoj televiziji pod nazivom ***Završni udarac***.

Eksterni linkovi
----------------

* *The Closer* on TNT Arhivirano 2007-03-29 na Wayback Machine-u
* The Closer at The Internet Movie Database
* *The Closer* on TV.com Arhivirano 2010-03-05 na Wayback Machine-u
* *The Closer* on TV Squad

| * p
* r
* u
The Closer |
| --- |
| Glavni likovi | Zamjenica načelnika Brenda Leigh Johnson • Pomoćnik načelnika Will Pope • Detektiv narednik David Gabriel • Detektiv poručnik Andy Flynn • Detektiv poručnik Provenza • Detektiv poručnik Michael Tao • Komandant Russell Taylor • Detektiv Julio Sanchez • Detektiv Irene Daniels • Specijalni agent Fritz Howard |
| Razno | Epizode • Likovi |
**Jezero Nemi** (talijanski: **Lago di Nemi**) je malo kratersko jezero koje leži udaljeno oko 30 km južno od Rima u Italiji.

Za Antičkog Rima zvalo se *Nemorensis Lacus*, a zna se da se uz njegove obale nalazio hram Diane Nemorensis koji su podigli stanovnici Alba Longa.

Hidrografija
------------

Jezero Nemi leži na nadmorskoj visini od 325 m, u gorju Colli Albani u Laziu. Jezero ima površinu od 2 km², ovalnog je oblika, a najveća dubina mu iznosi 36 m.
Jezero Nemi pune vodom oborinske vode, a nastalo je vulkanskom aktivnošću oko 30 000 godina prije naše ere.

Još za antike između 398. - 397. pne. prokopan je tunel dug 1 700 m kroz Monte Cavo kojim su jezerske vode iz Jezera Albano otjecale u Nemi, i to kako kaže legenda zbog proročanstva iz Delfija koje je reklo da Rimljani neće moći zauzeti etrursko uporište Veji sve dok vode iz Albana ne poteku do mora. 

Uz *Jezero Nemi* imao je ljetnikovac i rimski car Kaligula (37. - 41.) koji je na jezeru dao sagraditi dva prekrasna broda, koji su kasnije potonuli na dubinu od 22 metra. Te brodove pokušao je izvaditi sa dna 1500. Leon Battista Alberti, ali nije uspio. Ali se njihov sadržaj krao tokom vjekova, sve do 1927. kad se pristupilo ispumpavanju vode iz jezera, što je trajalo pune 4 godine, nakon miliona litara ispumpane vode - došlo se do brodova. Oni su bili pravo tehničko čudo i vrlo komforni, za njih je izgrađen muzej koji su nacisti spalili 31. maja 1944. tako da su od tih brodova ostale samo makete.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Emissario del lago di Nemi*" (talijanski). Associazione Culturale Roma Sotterranea.
2. ↑  „*Lake Albano*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 28. 02. 2013.

Vanjske veze
------------

***Nemi (jezero)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Emissario del lago di Nemi* na portalu Associazione Culturale Roma Sotterranea  (`it`)}