recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinate: 39°48′26″S 73°15′4″W﻿ / ﻿39.80722°S 73.25111°W﻿ / -39.80722; -73.25111

Fakultet nauka
**Universidad Austral de Chile** (**UACh**) je univerzitet u gradu Valdiviji u Čileu. Univerzitet je osnovan 1954. godine.

Himna univerziteta
------------------

Himna univerziteta na španskom:

Porque se logre nuestro ideal  

De un Chile grande y dichoso  

La Juventud de esta tierra austral  

Da su esfuerzo generoso.  

Lo mismo que el sol, la Universidad  

Irradia luz que es verdad y amor.  

Bendito el fruto de nuestro afán  

Si el saber no seca el corazón.

Organizacija
------------

### Kampus

* *Isla Teja*
* *Miraflores*
* *Puerto Montt* (stolica)
* *Patagonia - Coyhaique*

Povezano
--------

* Lista univerziteta u Čileu

Vanjske veze
------------

***Universidad Austral de Chile*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanična stranica (`es`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Nedovršeni članak* **Universidad Austral de Chile** *je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * p
* r
* u
Univerziteti u Čileu |
| --- |
|  |
| 

USACH  • Univerzitet u Čileu  • UdeC  • UBB  • UCEN  • PUCV  • PUC  • UACh  • UCSC  • USS
 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 139318663
* LCCN: n50059809
* ISNI: 0000 0004 0487 459X
* SUDOC: 030775191
* BNF: cb122123260 (podaci)
* NKC: ko2009297625

 |
**Ur-Nammu** (ili Urnamma) bio je drevni sumerski kralj Ura u 21. vijek pne..

Ur-Nammu (ili Ur-Namma, ili Ur-Engur. 2112-2095. pne.) stvorio je 3. dinastiju Ura u južnoj Mezopotamiji, nakon nekoliko vijekova akadske i gutejske vlasti. Naslijedio ga je njegov sin Shulgi nakon vladavine koja je trajala osamnaest godina. Njegova smrt na bojnom polju protiv Guta (kada ga je napustila vlastita vojska) je opisana u dugoj sumerskoj epskoj pjesmi.[1]

Njegovo glavno postignuće je bilo stvaranje države, iako je Ur-Nammu danas uglavnom upamćen po zakoniku, koga neki danas smatraju najstarijim sačuvanim primjerom pisanih zakona na svijetu. Također je bio odgovoran za izgradnju mnogih stepenastih hramova, tzv. zigurata, uključujući Veliki zigurat Ura.

Od njegovih vojničkih pothvata se spominju osvajanje Lagaša i pobjeda nad bivšim gospodarima u Uruku. S vremenom je stekao značaj kao važan regionalni vladar, što je priznato krunisanjem u Nippuru. Također je poznat po obnovi cesta i sveopćeg reda nakon gutejskog perioda.[1]

V. također
----------

* Sumerski popis kraljeva
* Hammurabi

1. 1 2  Hamblin, William J. *Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC*. New York: Routledge, 2006.

***Ur-Nammu*** na Wikimedijinoj ostavi
**Avellinska erupcija Vezuva** (ital. *Pomici di Avellino*) se dogodila u 2. milenijum pne. i procjenjuje se da je imala VEI 6. Radiokarbonski je datirana na 1660. pne. (± 43 godina), što je čini jednim od kandidata za uzročnika klimatskih promjena u 1620-im godinama pne.

Avellinska erupcija se zbila oko 2 km zapadno od današnjeg kratera, a prilikom nje je uništeno nekoliko naselja iz Brončanog doba. Izuzetno dobro očuvani ostaci jednog od njih su otkriveni u maju 2001. blizu Nole od strane italijanskih arheologa, te sadrže kolibe, posude, stoku pa i tragove životinja i ljudi, uključujući kosture. Stanovnici su na brzinu napustili naselje, ostavivši ga pod naslagama pepela i vulkanskog kamenja da bude očuvan na isti onaj način kao i Pompeji. Erupcija je veća od one iz 79. (VEI 5) i 1631. (VEI 4), s piroklastičnim valom depozita raspoređenim prema sjeverozapadu, oko 15 km od vulkana odnosno u području kojeg danas zauzima Napulj.

Fusnote
-------

1. ↑  Vogel, J. S. *et al.* (1990). „Vesuvius/Avellino, one possible source of seventeenth century BC climatic disturbances". *Nature* **344**: 534-537. DOI:10.1038/344534a0.
2. ↑  „An ancient Bronze Age village (3500 bp) destroyed by the pumice eruption in Avellino (Nola-Campania)". Arhivirano iz originala na datum 2012-06-18. Pristupljeno 08. 12. 2006.
3. ↑  „Vesuvius' Next Eruption May Put Metro Naples at Risk - Lesson from Katrina is need to focus on "maximum probable hazard"". *State University of New York*. Pristupljeno 08. 12. 2006.
4. ↑  „Pomici di Avellino eruption". *Osservatorio Vesuviano, Italian National Institute of Geophysics and Volcanology*. Arhivirano iz originala na datum 2010-09-18. Pristupljeno 08. 12. 2006.
**Univerzitet u Bostonu** (engl. ) je privatni istraživački univerzitet u Bostonu u američkoj saveznoj državi Massachusetts. Institucija ima istorijske veze sa Ujedinjenom metodističkom crkvom ali danas funkcioniše na nekonfesionalnom principu. Univerzitet pohađa oko 33,000 studenata, na njemu radi oko 3,900 članova akademskog kadra i kao celina institucija je jedan od najvećih poslodavaca u gradu.

18 odeljenja Univerziteta u Bostonu organizuje sve više nivoe obrazovanja uključujući preddiplomske (osnovne), diplomske (magistarske) i postdiplomske (doktorske) studije kao i specijalizovanje studije medicine, prava i poslovanja. Prema klasifikaciji volumena i kvaliteta istraživačkih aktivnosti koje izrađuje *Carnegijeva fondacije za napredak obrazovanja* (engl. ), Unverzitet u Bostonu spada u grupu R1 institucija sa veoma visokim istraživačkim aktivnostima. Prema rangiranju koje je 2020. godine izradio *U.S. News & World Report* preddiplomski programi Univerziteta u Bostonu našli su se na 40. mestu u SAD-u i 46. mestu na svetu.

Među svoje brojne bivše studente i bivše i sadašnje profesore univerzitet ubraja 8 dobitnika ili dobitnica Nobelove nagrade, 23 Pulitzerove nagrade, 10 Rhodes stipendista Univerziteta u Oxfordu, 6 Marshallovih stipendista, 48 Sloan naučnih saradnika, 9 dobitnika Oscara i više dobitnika Emmy i Tony nagrada.

Povezano
--------

* Visoko obrazovanje u Sjedinjenim Američkim Državama
* Akreditacija institucija za visoko obrazovanje u SAD-u

Vanjske veze
------------

***Univerzitet u Bostonu*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.bu.edu

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 140052600
* LCCN: n79059649
* ISNI: 0000 0004 1936 7558
* GND: 6142-6
* SUDOC: 026472104
* BNF: cb11871442d (podaci)
* BIBSYS: 1050151
* ULAN: 500312920
* NLA: 35020535
* NKC: ko2002148990
* BNE: XX93338
* CiNii: DA07661587

 |
**Peremptorna norma** (poznata i kao ***ius cogens***, latinski izraz za obavezujuće pravo) je fundamentalni princip (ili norma)međunarodnog prava za koji se smatra da je sveprihvaćen u međunarodnoj zajednici. Za razliku od običajnog prava koje je tradicionalno zahtevalo pristanak i dozvoljavalo izmene kroz konvencije, peremptorne norme ne mogu biti prekršeni od bilo koje države. Po Bečkoj konvenciji o ugovornom pravu, svaka konvencija koja krši jus kogens normu je ništava. Bečka konvencija dozvoljava nastanak novih normi, ali sama ne predviđa nijednu (videti član. 53 konvencije).

Broj normi se smatra ograničenim ali nigde nije napravljen precizan spisak. Ove norme proističu iz slučajeva iz prakse i promene društvenih i političkih prilika. Generalno se ovakvim normama smatraju zabrana agresorskog rata, zločina protiv čovečnosti, ratnih zločina, piraterije, genocida,ropstva i mučenja. 

Postoje i mišljenja koja se ne slažu sa podelom međunarodnih pravnih normi u hijerarhijski sistem. Postoji i spor oko načina ustanovljavanja i priznavanja ovih normi. Relativno nov koncept jus kogensa je u suprotnosti sa starom doktrinom državnog suvereniteta koji opet nikad nije bio priznat u apsolutnom obliku od strane teorije. 

Neke od peremptornih normi definišu krivična dela za koja su odgovorni i pojedinci, a ne samo države. Ovo je posebno postalo prisutno od vremena nirnberških suđenja i danas više nije kontroverzno, iako na samim suđenjima nije bilo govora o peremptornim normama već pre o sveopštoj neprihvatljivosti nacističkih zločina. 

Česti su sporovi oko toga da li konkretan događaj krši neku jus kogens normu. Kao i u drugim pravnim oblastima, države u principu za sebe rezervišu pravo procene.

| * p
* r
* u
Međunarodno krivično pravo |
| --- |
| Izvori | 
* Međunarodno običajno pravo
* Peremptorna norma
* Haške konvencije
* Ženevske konvencije
* Nirnberška povelja
* Nirnberška načela
* Povelja Ujedinjenih nacija
* Konvencija o genocidu
* Konvencija protiv torture
* Rimski statut

 |
| Zločini protivmeđunarodnog prava | 
* Zločin protiv čovječnosti
* Zločin protiv mira
* Zločin apartheida
* Genocid
* Piratstvo
* Trgovanje robljem
* Ratni zločin
* Zločin agresije

 |
| Međunarodni sudovi(po datumu osnivanja) | 
* Međunarodni vojni sud (Nirnberški proces)
* Međunarodni vojni sud za Daleki Istok
* Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju
* Međunarodni krivični sud za Ruandu
* Specijalni sud za Sijera Leone
* Međunarodni krivični sud
* Izvanredna sudska vijeća pri kambodžanskim sudovima
* Posebna sudska vijeća pri Okružnom sudu u Diliju
* Specijalni sud za Libanon
* Mehanizam za međunarodne krivične sudove

 |
| Historija | 
* Spisak ratnih zločina
* Spisak osuđenih ratnih zločinaca
* Suđenja za ratne zločine u Leipzigu

 |
| Povezani koncepti | 
* Zapovjedna odgovornost
* Djelovanje po naređenju
* Udruženi zločinački pothvat
* Ratno pravo
* Univerzalna jurisdikcija

 |
USS *Wisconsin* jedan je od triju bojnih brodova klase *Iowa* otvoren za javnost (usidren u Nauticusu u Norfolku u američkoj Virginiji) i jedan od dvaju bojnih brodova klase *Iowa* koje održava američka flota Mothball. Iako je vjerojatnost mala, postoji mogućnost da se *Wisconsin* reaktivira u službi.
Pomorski muzej u Szczecinu u Poljskoj
**Pomorski muzej** (ponekad **nautički muzej**), muzej je specijaliziran za prikaz predmeta povezanih s brodovima i putovanjima na morima. Potkategorija pomorskog muzeja je **mornarički muzej** koji se fokusira na ratne mornarice i vojnu uporabu na moru.

Veliki zgoditak pomorskog muzeja jest pomorski brod (ili njegova replika) dostupan kao muzejski brod, no riječ je o velikim objektima koji zahtijevaju veliki proračun zbog održavanja, pa mnogi muzeji čuvaju manje ili krhkije brodove ili dijelove brodova u muzejskim zgradama, dok većina muzeja izlaže zanimljive dijelove brodova (kao što su pulene ili topovi), brodski modeli i raznovrsne malene predmete poput jedaćeg pribora, odora, itd.

Brodski modelari često su tijesno povezani s pomorskim muzejima, ne samo zato što muzeji mogu pomoći modelarima da postignu veću točnost, nego i stoga što muzeji osiguravaju mnogo veći prostor za prikazivanje većih modela u odnosu na modelarov dom, a naravno da je muzej zadovoljan ako primi brodski model kao donaciju. Muzeji također sami akviriraju modele.

Na svijetu postoje hiljade pomorskih muzeja. Mnogi pripadaju Međunarodnom kongresu pomorskih muzeja (ICMM, engl. *International Congress of Maritime Museums*) koji koordinira napore članova za stjecanje, čuvanje i prikazivanje vlastita materijala.

***Pomorski muzej*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85090394
* GND: 4381357-4
* BNF: cb12004140x (podaci)
* NKC: ph286386

 |
|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **arheologiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

  

**Um el kaab** (ponekad i **Um el gaab**, arapski: أم القعاب‎) je nekropola iz ranog dinastičkog perioda kraljeva u Abidosu, Egipat. Njegovo moderno ime znači "*Majka lonaca* "jer je cijelo područje prekriveno polomljenim krhotinama lonaca za prinose napravljenih u ranijim vremenima. Kultni stari naziv područja bio je *(v-)pkr* ili *(rꜣ-)pkr* "*Oblast pkr[-stabla]* "(neidentificirana vrsta) ili "*Otvaranje pkr[-drveta]* "( koptski : *upoke* ), koji pripada *tꜣ-dsr* "*izopćenoj/očišćenoj zemlji* "( nekropola ) ili *krk-hh* "*Vezivanje vječnosti* "( koptski : *Alkhah* ).

Ovo područje je bilo mjesto obožavanja u starom Egiptu, a do vremena Srednjeg kraljevstva, barem jedna od kraljevskih grobnica je bila iskopana i obnovljena za Ozirisove svećenike. 

Grobnice na ovom području prvi je iskopao Emil Amelin 1890-ih, a sistematičnije Flinders Petri između 1899. i 1901. Od tada je Njemački arheološki institut u više navrata vršio iskapanja ovog područja od 1970-ih, što je omogućilo temeljitu rekonstrukciju prvobitnog rasporeda i izgleda ovih grobnica.

Umm el-Ka’ab
**Qi** (kineski: ) je bio sin Yua Velikog i drugi suveren iz legendarne dinastije Xia. Vladao je otprilike devet ili deset godina.

Rani život i dolazak na vlast
-----------------------------

Prma legendi, Yu se oženio s Nu Jiao te kod kuće ostao samo tri dana prije nego što je krenuo boriti se protiv poplava. Dok se Yu borio protiv poplava, Yuova je supruga rodila sina i dala mu ime Qi. Nakon devet godina, Yu je završio brobu protiv poplava. Kada se konačno vratio kući, mali Qi je bio jako sretan i pojurio u očevo naručje.

Yu je umro nakon 45 godina vladavine. Po historičaru Sima Qianu, Yu nije htio da ga naslijedi sin te je prijestolje ostavio Boyiu. Ali zbog velikog Yuovog autoriteta, svi vođe država Xia su se počeli diviti Qiju umjesto Boyiju, pa Yu nije imao izbora nego ostaviti prijestolje Qiju. Qi je tako naslijedio Yua. 

Prema *Bambuskim analima*, pak, Boyi je preuezo vlast i postao kralj Kine, ali ga je Qi kasnije ubio i preuzeo prijestolje.

After Qi's rule, Tai Kang succeeded him as king.

Qijeva vladavina
----------------

Qi je na prijestolje došao u godini Guihai(癸亥), te je svoju inauguraciju proslavio sa svim svojim vazalima u Juntaiju (钧台).

U drugoj godini vladavine premijer Boyi(伯益) je još uvijek držao dio vlasti.

Qi je potom vodio vojsku protiv Youhua(有扈) na Ganu(甘).

U šestoj godini vladavine, Boyi je umro, te je Qi sagradio hram u njegov spomen.

U osmoj godini vladavine, Qi je poslao Mengtua(孟涂), jednog od svojih ministara u Ba(巴).

U desetoj godini vladavine je stvorio ples zvan Nine Shao(九韶) u Damuu(大穆).

U 11. godini vladavine, Qi je prognao svog sina Wuguana(武观) u Zapadnu rijeku(西河). U 15. godini vladavini, Wuguan se pobunio u Zapadnoj rijeci. Qi je poslao jednog od svojih minsitara, Shoua (寿) na čelu vojske koja je Wuguana prisilila na predaju.

Umro je šesnaest godina nakon dolaska na prijestolje. (Drugi izvori spominju 10 ili 29 godina).

|
|  |
| **Dinastija Xia** |
| Prethodi:**Yu** | **Kralj Kine**2146. pne. – 2117. pne. | Slijedi:**Tai Kang** |
Koordinate: 31°30′06″N 35°55′11″E﻿ / ﻿31.50167°N 35.91972°E﻿ / 31.50167; 35.91972

**Um er-Rasas** (arapski: أم الرّصاص‎), poznat i kao **Kastrom Mefa'a**, je arheološki lokalitet drevnog grada od 5. do 9. stoljeća u današnjem južnom Jordanu na kojem se nalaze ostaci rimske, bizantske i rane islamske civilizacije. Iako je većinom još neistražen, u njemu je pronađen rimski vojni kamp (3. st.) i nekoliko bizantskih crkava (ukupno 16). 

Najznamenitije otkriće su mozaici na podu Crkve sv. Stjepana iz 785. godine koji su otkriveni 1986. godine. Gotovo savrvršeno sačuvani podni mozaici su najveći u Jordanu, a prikazuju prizore lova i robolova (u središnjoj ploči), dok ostali prikazuju druge gradove iz okolice (Kastron Mefaa, Philadelphia, Madaba, Esbounta, Belemounta, Areopolis, Charac Moaba, Jeruzalem, Nablus, Caesarea i Gaza). Okviri mozaika su izrazito dekorativni, a potpisalo ih je šest autora: Staurachios iz Esbusa, Euremios, Elias, Constantinus, Germanus i Abdela. Ispod ovog mozaika pronađen je još stariji iz 587. godine kada je ovo bila Crkva sv. Sergija. U još četiri crkve koje su iskopane u okolici su također pronađeni ostaci mozaika.

Zbog tih mozaika je Um er-Rasas upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji 2004. godine.

U njihovoj okolici su iskopana i dva kvadratična tornja stilita (asketskih monaha koji su provodili život u izolaciji na vrhu stupa ili tornja), vjerojatno jedini ostaci ovog drevnog načina vjerovanja.

Grad je također okružen ostacima drevnog poljoprivrednog zemljišta u inače izrazito pustinjskom krajoliku.

* Ostaci kuća u Um er-RasasuOstaci kuća u Um er-Rasasu
* Oltar Crkve sv. StjepanaOltar Crkve sv. Stjepana
* Podni mozaik kod oltaraPodni mozaik kod oltara
* Detalj grada MadabeDetalj grada Madabe
* Mozaik iz tzv. Crkve lavovaMozaik iz tzv. Crkve lavova

Izvori
------

1. ↑  „Um er-Rasas". UNESCO. Pristupljeno 27. travnja 2011.

Vanjske veze
------------

* Kolekcija panoramskih fotografija od 360° Arhivirano 2012-08-13 na Wayback Machine-u

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Umm er-Rasas** |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 139717772
* LCCN: n95097471

 |
**Univerzitet u Dublinu** (irski: *Ollscoil Átha Cliath*) je najstariji univerzitet u Irskoj, čiji je jedini konstitutivni 
koledž Trinity iz kog je izrastao, kako se praktički radi o istoj instituciji one su postale sinonimi. Njegovo službeno ime na latinskom glasi *Universitas Dubliniensis*.

Historija i karakteristike
--------------------------

*Glavni članak: Trinity College, Dublin*
Univerzitet u Dublinu je izrastao iz koledža Trinity kog je 1592. osnovala Elizabeta I, kraljica Engleske i Irske pored Dublina, sa namjerom da postane univerzitet, po modelu Univerziteta u Oxfordu i Univerziteta u Cambridgeu. Međutim, kako je ostao praktički jedini koledž (istina organiziran kao visokoškolska ustanova), nije imao univerzitetski status sve do 1857. kad mu je kraljica Viktorija dodjelila patentom taj status.

Univerzitet u Dublinu je 2014. pohađalo 16.729 polaznika od toga 12.420 studenata i 4309 postdiplomanata.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*University of Dublin*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 3. 2015.

Vanjske veze
------------

***Univerzitet u Dublinu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice Koledža Trinity i Univerziteta (`en`)
* *University of Dublin* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 155872427
* LCCN: n79077553
* ISNI: 0000 0004 1936 9705
* CiNii: DA08638627

 |
| **Wanchuan Xuanliewang** (苑川宣烈王) |
| --- |
| Porodično ime: | Qifu (乞伏; qǐ fú) |
| Osobno ime: | Guoren (國仁, guó rén) |
| Hramsko ime: | Liezu (烈祖, liè zǔ) |
| Posthumno ime: | Xuanlie (宣烈, xuān liè)doslovno:"odgovoran i postižući" |
|

**Qifu Guoren** (乞伏國仁) (? -388), formalno **Princ Xuanlie od Wanchuana** (苑川宣烈王), bio je osnivač kineske/Xianbei države Zapadni Qin.

Qifu Guorenov otac je bio Qifu Sifan (乞伏司繁), poglavica Xianbei plemena u današnjem južnom Gansuu, koji je 371. postao vazalom države Raniji Qin. Nakon očeve smrti 376. je Qifu Guoren postao poglavicom. Koristeći kaos koji je u državi Raniji Qin nastao nakon katastrofe na rijeci Fei 383. Qifu Guoren je podigao ustanak protiv svog sizerena, cara Fu Jiāna, a nakon Fu Jianove smrti 385. je za sebe uzeo titulu *chanyu*, označivši time početak Zapadnog Qina kao i formalno samostalne države. Usprkos toga je oko 386/387. formalno prihvatio Fu Jianovog sina Fu Pija kao svog sizerena. Umro je 388. a s obzirom da mu je sin Qifu Gongfu bio malodoban, za novog vladara je izabran njegov brat Qifu Gangui.

  


| Kineska carska porodica |
| --- |
| **Nova dinastija** | **Princ Zapadnog Qina**385–388 | Slijedi:**Qifu Gangui (Princ Wuyuan)** |
| Prethodi:**Fu Pi od Ranijeg Qina** | **Vladar Kine (Jugozapadni Gansu/Jugoistočni Qinghai)**385–388 |
**Pauserna** (Guarasugwe, Paucerne, Pauserna-Guarasugwe, Guarayu-ta), /ime dolazi po drvetu pao cerne/ pleme američkih Indijanaca porodice Tupian naseljenih u departmanu Beni u Boliviji. Pauserne su sjedilačko pleme tropske kišne šume koje se bavi lovom, ribolovom i sakupljanjemm. Jezik je možda već izumro ili ga govore tek starije osobe. Populacija iznosi 46 (2000.)
Pleme Pauserna porijeklom su od Guarana, a nekada su činili jedan narod zajedno s plemenom Guarayu koje se preselilo na misije, a dio je ostao samostalan pod imenom Pauserna. Prvi kontakt sa bijelcima Pauserne imaju 1880.-tih godina dolaskom sakupljača gume.

U prošlosti su Pauserne uzgajali mnogo više bilja nego danas. Muškarci su zauzeti sadnjom kukuruza, a žene maniokom. U novije vrijeme adoptirali su i sadnju riže. Nastambe su im prije bile multiobiteljske, danas svaka obitelj ima vlastitu kuću čiji se namještaj sastoji od viseće ležaljke (hammock). Odjeća je od kore drveta ili pamuka, dok u vrijeme svojih obreda idu goli. 

Pauserne prakticiraju poliginiju. Nova obitelj je ispočetka matrilokalna, no uskoro po rođenju djeteta stanište je neolokalno. Za vrijeme pregnacije žena je dužna pokoravati se tabuima hrane, a tri dana prije poroda otac odlazi u porođajnu postelju (kuvada). Svoje mrtve prije su zakapali u grobove, iznad kojih podignu kolibu, dok po današnjim običajima, mrtve sahranjuju u kolibu zajedno sa njegovim bojama i ukrasima, umotane u hasuru, i licem okrenutim prema zapadu.

Vanjske poveznice
-----------------

* Pauserna
**Avraham Moric Romano** (Sarajevo, 1. 4. 1894 - Koncentracijski logor Treblinka, 1943), jugoslavenski i posljednji rabin Bitole, ubijen za vrijeme Holokausta.

Biografija
----------

Rabin Avraham "Avram" Romano je rođen 1. 4. 1894 u Sarajevu, u jevrejskoj porodici Moshe Romana. Od 1919 do 1923 službovao je u Bjelini, da bi se 1923 preselio u Dubrovnik gdje je službovao do 1931 godine. Rabin Romano je 1931 bio postavljen za glavnog bitolskog rabina. Bitola je od 1928 bila bez glavnog rabina. Rabin Romano po dolasku u Bitolu nije mogao vjerovati da se tako velika jevrejska zajednica nalazi u tako bijednom materijalnom i duhovnom stanju. Jedan od prvih poteza mu je bio da u javnost iznese realnu sliku tog "jugoslavenskog Sibira", u nadi da će baš time pokrenuti proces ozdravljenja zajednice na krajnjem jugu Kraljevine Jugoslavije. Iz vlastitog pera ostavio bezbroj pisanih podataka o bitolskoj jevreskoj zajednici. 1932 godine objavio je u "Jevrejskom glasu" da u Bitoli ima 823 jevrejske porodice sa 3.603 duše. Rabin Romano je zajedno sa cionističkim liderom Leonom Kamhijem putovao u sve važnije jevrejske centre širom Kraljevine Jugoslavije, gdje je onda govorio na raznim skupovima, upozoravao, objašnjavao i zahtijevao brzo i radikalno rješenje problema bitoljske jevrejske zajednice. Rabin Romano i Kamhi su u Bitolu pozvali lidere jevrejske zajednice Kraljevine Jugoslavije, da se na licu mjesta uvjere u stanje stvari i opravdanost zahtjeva za pomoć. Zalagao se za omogućenje stručne pripreme (hahšara) jevrejskih omladinaca, kao i za dodjeljivanje skoro cjelokupne kvote certifikata za useljavanje u Palestinu, pošto je odlazak u Erec Izrael bio san skoro cjelokupne bitolske zajednice. U junu 1933 rabin Romano je govorio na protestnom skupu protiv progona njemačkih Jevreja. U svome izvještaju, objavljenom u beogradskom "Vesniku" u februaru 1940 godine, opisao je način iseljavanja bitolskih jevreja u Erec Izrael, Beograd, Novi Sad, Pazar, Skopje, Štip, Zagreb, Južnu Ameriku, Grčku i dr. U julu 1940 sudjelovao je i govorio na konferenciji jevrejskih vjeroučitelja iz Vardarske banovine. Rabin Avraham Romano je za vrijeme Drugog svjetskog rata i Holokausta bio uhapšen i deportiran u koncentracijski logor Treblinka. Ubijen je u plinskoj komori u martu 1943, zajedno sa preko šest tisuća pripadnika svoje zajednice.

Literatura
----------

* Lebl, Ženi (1990). *Plima i slom (Iz istorije Jevreja Vardarske Makedonije)*, Gornji Milanovac: Dečje novine. ISBN 953-6742-01-2
**Porto franco** (od latinskog: portus=luka i franc=slobodan) ili **Slobodna luka** je ime za bescarinsku lučku zonu, odnosno za lučki grad u kom se roba (bez obzira na porijeklo) nije carinila.

Karakteristike
--------------

Slobodne luke osnivane su da se ublaže efekti protekcionizma, ili da se potakne industrijski razvoj određene regije.

Osnivanje slobodnih luka omogućavalo je takvim gradovima - progres, jer su njihova poduzeća, koristeći oslobađanje od carina i bilo kakvih formalnosti, puno ekonomičnije radila sa sirovinama stranog porijekla. Carina se naplaćivala tek nakon što bi takva roba izašla iz ograde slobodne luke u državu domaćina. 
Slobodne luke su po svojoj koncepciji bile antičkog porijekla, ali su u današnjem obliku nastale tek tokom 17 i 18. vijeka. One su značajno doprinjele razvoju zapadnog Mediterana.

S druge strane donijele su i puno problema, naročito zbog razlika u uvjetima u odnosu na ostatak nacionalnog teritorija i zbog opasnosti od švercanja.

*Slobodne luke* su danas ukinute gotovo posvuda.

### Zone slobodne trgovine

*Slobodne luke* su zamjenjene - Zonama slobodne trgovine, koje imaju gotovo istu funkciju, jedino što su manje i ne odnose na čitave gradove.
Zone slobodne trgovine organiziraju su pored velikih morskih luka, internacionalnih aerodroma ili frekventnih graničnih prelaza, odnosno na lokacijama koje imaju geografske prednosti. Takve su zone u Hong Kongu, Singapuru, Kopenhagenu, Stockholmu, Gdanjsku, Los Angelesu, New Yorku, Londonu i Amsterdamu.

Broj zona slobodne trgovine proširio se po svijetu krajem 20. vijeka.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Porto Franco*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 15.10.2020.
2. ↑  „*Porto*" (hrvatski). Hrvatski jezični portal. Pristupljeno 15.10.2020.
3. 1 2  „*Free trade zone*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 15.10.2020.

Vanjske veze
------------

***Porto franco*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Porto franco* (`it`)


Port franc
**Avoyel** (Avoyelles).- Pleme porodice Natchesan nekada naseljeno u susjedstvu današnjeg Marksvillea u Louisiani. Ime *Avoyel* znači "people of the rocks", njima vjerojatno dano iz razloga što su obalna plemena opskrbljivali kremenom. Ovo potvrđuje i Mobile naziv *Tassenocogoula* u značenju 'flint people'. Taensa Indijanci nazivali su ih Little Taensa, njima su bili najsrodniji. Bili su sjedilačko pleme lovaca i sakupljača po kulturi srodni mnogo većim Natchezima.

Povijest
--------

Avoyele prvi spominje Iberville 1699. godine pod imenom Tassenocogoula, a posjećuje ih 1700. i tada ih već nazivi Little Taensas. Zemlja im je plodna i atraktivna, pogodna za uzgoj kukuruza i povrća, ispresijecana brojnim malenim jezerima. Dolaskom bijelaca Avoyeli dospijevaju postati vlasnici konja koje počinju uzgajati, a kasnije i goveda. Kao saveznici Francuza, kaže Du Pratz, Avoyeli počinju svoju uzgojenu stoku (Krave i bikove), te konje prodavati francuskim naseljenicima Louisiane. U 18. stoljeću dolazi do pokreta plemena na Zaljevu. U njihov kraj dolaze Biloxi, pleme iz grupe Siouan i drugi, te zauzimaju sebi novi dom. Godine 1764. oni učestvuju zajedno sa Ofo, Tunica i Choctaw Indijancima u napadu na englesku regimentu na Mississippiju. Do pred kraj 18. stoljeća oni su se već pomiješali s novopridošlicama a njihov jezik je nestao. Godine 1805. (prema Sibleyu čiji su izvještaji nepouzdani) preostalo je tek dvije ili tri žene. Godine 1932. umro je posljednji individualac koji je u sebi imao avojelske krvi.

Literatura
----------

* Frederick Webb Hodge, Handbook of American Indians North of Mexico

Vanjske veze
------------

* Avoyel/Avoyelles Indian Tribe History
* Avoyel-Taensa
**Paunastoliki puran** (lat. *Meleagris ocellata*) je vrsta purana koji pretežito živi na poluotoku Yucatanu. Rođak je udomaćenijeg divljeg purana, i prije je bio tretiran kao zaseban rod (*Agriocharis ocellata*), ali razlike između te dvije vrste su premalene da bi opravdale rodnu odvojenost.

Izgled
------

Slika mužjaka iz 19. stoljeća
Relativno je velika ptica, mužjak je dug 90-100 centimetara, a ženka 65-69 centimetara. Ženka je teška 1.9-3.6 kilograma, a mužjak 3.25-5.4 kilograma. Dosta nalikuje divljem puranu, ali mu je perje jarkije boje. Perje na tijelu oba spola je zeleno-brončane boje. Iako je ženka najčešće blijeđeg i zelenijeg perja, perje na prsima je isto kod oba spola i ne može se pomoću njega odrediti spol purana. Repno perje mužjaka i ženki je plavkasto-sivo s plavo-brončanim mjestom pri kraju sa svjetlo-zlatnim vrhom. Pjege na repu se često uspoređuju s onima kod paunova.

Glava je plava s narančastim i crvenim kvržicama, posebno izraženim kod mužjaka. Oko je okruženo "prstenom" svjetlo-crvene boje, što je najbolje vidljivo tijekom sezone parenja. Noge su tamno-crvene, te kraće i tanje nego kod divljeg purana. Mužjaci stariji od godinu dana imaju ostruge na nogama duljine 4-6 centimetara. Te ostruge su dosta tanje nego u divljeg purana.

Ponašanje
---------

Paunastoliki puran vrijeme najčešće provodi na tlu. Kad je u opasnosti, radije trči nego leti, iako može snažno letjeti na kratke udaljenosti. Pojavljuje se isključivo u manjim grupama. Hrani se sjemenkama, bobičastim voćem, lišćem i kukcima.

Sezona parenja počinje sredinom ožujka. Tijekom sezone parenja mužjak ženke privlači šepurenjem Ženka polaže 8-15 jaja kremaste boje sa smeđim pjegicama u dobro skriveno gnijezdo. Jaja inkubira isključivo pura, a inkubacija traje 28 dana. Mladi su potrkušci, te je jako velika mogućnost da napuste gnijezdo nakon jedne noći. Dok ne dođu do zrele dobi, mladi purići slijede svoju majku. Samo 13% purića izlegnutih u rano ljeto uspije preživjeti.

Izvori
------

* Josep del Hoyo et al.: Handbook of the Birds of the World, Band 2 (New World Vultures to Guinea Fowl). Lynx Edicions, 1994, ISBN 84-87334-15-6
* James G. Dickson. The Wild turkey: biology and management. National Wild Turkey Federation (U.S.), United States. Forest Service. Stackpole Books, 1992. ISBN 081171859X
* www.wisegeek.com

***Paunastolika ćurka*** na Wikimedijinoj ostavi
**Portorikanska brazda** je okeanska brazda koja se nalazi na dodiru Karipskog mora i Atlantskog okeana. Brazda se vezuje za kopleksni prelaz između subdukcione zone na jug duž Malih Antila, i velikog transformnog raseda, koji se prostire između Kube i Hispaniole kroz Kajmansku brazdu do obale Srednje Amerike. Naučna istraživanja su zaključila da bi zemljotres koji bi se desio u ovom rasedu mogao izazvati veliki cunami.

Ostrvo Portoriko leži južno od raseda i brazde. Brazda je dugačka 800 kilometara i ima najveću dubinu u pri depresiji Milvoki od 8648 m, što je najdublja tačka Atlantskog okeana i najdublja tačka izvan Tihog okeana.

Geologija
---------

Portorikanska brazda se nalazi na granici dve ploče koje se mimoilaze, uz samo malu subdukciju. Karipska ploča se kreće na istok, dok se Severnoamerička ploča kreće na zapad. Severnoamerička ploča se podvlači pod Karipsku ploču na jugositočnom delu rova. Ova zona subdukcije objašanjava prisustvo aktivnih vulkana na severoistočnim delovima Karipsko more. Vulkanska aktivnost je jaka u arhipelagu jugoistočno od Portorika do obale Južne Amerike.

Portoriko, Američka Devičanska Ostrva, Britanska Devičanska Ostrva i Dominikanska Republika nemaju aktivne vulkane. Međutim postoji rizik od zemljotresa i cunamija. Portorikanska brazda je u stanju da izazove zemljotres magnitude ceće od 8,0 stepeni.
**Angol** je grad od 48,911 stanovnika na jugu Čilea u Regiji Araucanía. 

Angol je administrativni centar Provincije Malleco u kojoj živi 215,260 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Angol se nalazi u Centralnoj čileanskoj dolini pored ušća rijeke Malleco u Vergaru, udaljen 142 km sjeverno od svog administrativnog centra Temuca.

Historija
---------

Pravi je kuriozum da je Angol osnivan čak sedam puta. Prvi put 1553. po naredbi Pedra de Valdivije, ali to naselje nije živjelo ni dva mjeseca kad su ga uništili indijanci Mapuche. Drugi put ga je osnovao Francisco de Villagra 1555. ali ni ono nije zaživjelo duže od 11 mjeseci. 
Treći put je podignut na drugom lokalitetu 1559. to naselje potrajalo je do 1600.

Četvrti put je osnovan 1610. na istom mjestu pod imenom *San Francisco de Montes Claros de Angol*, ali nije potrajao više od dva mjeseca. 
Na istom lokalitetu je po peti put podignut sredinom 1638. i potrajao je do januara 1641.
Šesti put podignut je 1766. kao posljednji kolonijalni grad na ušću rijeke Malleco u Vergaru.

Posljednji sedmi put je podignut u decembru 1862. kao mali zaselak pored utvrde.
Općina je osnovana 1869. a nakon tog je 1871. dobio Status grada i prvog gradonačelnika. Već 1876. povezan je željezničkom prugom sa Santiagom.

Od 12. marta 1887. kad je osnovana Provincije Malleco je njen administrativni centar.

Između 1928.- 1936. ukinuta je Provincije Malleco, ali je ponovno vraćena u život 1937.

Privreda
--------

Ekonomija grada bazira se na stočarstvu, poljoprivredi i šumarstvu. Oko 30 % čileanskih jabuka proizvodi se u okolici grada.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Chile: Araucanía*" (engleski). City population. Pristupljeno 26. 11. 2020.
2. ↑  „*Chile: Administrative Division*" (engleski). City population. Pristupljeno 26.11.2020.
3. 1 2 3 4 5  „*Reseña de la Comuna*" (španjolski). Ilustre Municipalidad de Angol. Arhivirano iz originala na datum 2020-12-05. Pristupljeno 26. 11. 2020.
4. 1 2 3  „*Ilustre Municipalidad de Angol*" (španjolski). Ilustre Municipalidad de Angol. Arhivirano iz originala na datum 2020-12-05. Pristupljeno 26. 11. 2020.

Vanjske veze
------------

***Angol*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ilustre Municipalidad de Angol* (službene stranice) Arhivirano 2012-07-18 na Wayback Machine-u (`es`)
**Tiranosaur** (lat. ***Tyrannosaurus rex***, "*gušter tiranin*") je prapovijesni dinosauri mesožderi. Nastali su u doba krede i postojali do nestanka dinosaura prije 65 milijuna godina.

Opis
----

Bili su dugi oko 15 metara, a u uspravnom stavu dostizali su 12 metara visine. Imali su male i nerazvijene prednje udove. Međutim, na snažnom i razvijenom vratu nalazila se ogromna glava s čeljustima punim oštrih zuba. Dostizali su dužinu od 20 centimetara, a zajedno sa kandžama na zadnjim udovima činili su ubojito oružje ovog mesoždera. Vid im je bio slabo razvijen i nisu vidjeli životinje koje se nisu kretale, a za otkrivanje lovine mahom su se služili čulom mirisa. Smatra se da nisu mogli potrčati brže od 35 km/h.
Općeprihvaćeno je da su bili lovci, koji su napadali biljoždere mnogo veće od sebe. Neki pak tvrde da su bili spori i nespretni, te u mogućnosti uloviti samo vrlo spore životinje, dok drugi smatraju da je riječ o strvinarima.

U popularnoj kulturi
--------------------

Sama pojava tiranosaura izaziva veliki strah, a kada se na to sve dodaju razne informacije o njegovoj agresivnosti dobija se savršen lik za horor film. Upravo to je iskorišteno u filmu *Jurski park*, gdje tiranosaur predstavlja krvoločnu zvijer koja je dospjela na slobodu. U filmu ga nazivaju *Tiranosaurus reks*, pa je iz toga proizašao nadimak *T-reks* (T-rex).

 
Wikivrste imaju podatke o:
***Tyrannosaurus rex***

***Tiranosaur*** na Wikimedijinoj ostavi
**Vera Fišer** (šp. *Vera Lúcia Fischer*, Blumenau, Brazil, 27. novembar 1951) je jedna od najpopularnijih brazilskih glumica današnjice, sa karijerom dugom skoro trideset godina.

Biografija
----------

Vera je rođena u mestu Blumenau, u Jugoistočnom Brazilu. Njen otac je bio nacista i Vera nikada nije uspostavila dobar odnos sa njim: *„Moj otac je Nemac, nacista, terao me da čitam Hitlera i često me tukao"*, napisala je kasnije u svojoj autobiografiji.

Nagli uspon ove žene počinje kada 1969. godine postaje **Mis Brazila**. Iste godine, na takmičenju za **Mis Univerzuma**, Vera stiže do polufinala. 

Film kojim započinje njena glumačka karijera jeste *Superžena*, pornografsko ostvarenje iz 1973. godine. Posle toga se nižu uloge u mnogim filmovima i predstavama, a jednu od najzapaženijih uloga ostvarila je 2004. godine, u filmu *Prva noć jednog muškarca*. Na *Festivalu brazilskog filma u Braziliji* 1982. godine, osvojila je nagradu za najbolju glumicu Brazila.

Iako na pragu sedme decenije života, Vera se smatra jednim od brazilskih seks simbola. Slikala se gola za brazilsko izdanje **Playboy-a** 1982. i 2000. godine.

Publici širom sveta, poznate su Verine uloge u telenovelama **Porodične spletke** i Indija - ljubavna priča, a svakako je najpopularnija njena uloga **Ivet** u telenoveli Zabranjena ljubav *(Klon)*.

***Vera Fischer (glumica)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Sveučilište u Adelaideu** (eng. *The University of Adelaide*; kolokvijalno **Adelaide University** ili **Adelaide Uni**) je državno sveučilište u Adelaideu osnovano 1874. godine. Sveučilište u Adelaide u je treće najstarije sveučilište u Australiji, a tokom svog postojanja je iznudilo ukupno pet nobelovaca. 

Centralni kampus sveučilišta nalazi se u centru Adelaidea, u neposredenoj blizini Umjetničke galerije Južne Australije, Muzeja Južne Australije i Državne biblioteke Južne Australije. Osim centralnog, sveučilište ima još četiri kampusa diljem savezne države te jedan kampus smješten u Singapuru. 

Među najznačajnijim studentima sveučilišta su nobelovci William Lawrence Bragg (Fizika, 1915.), Howard Florey (Fiziologija ili medicina, 1945.) te Robin Warren (Fiziologija ili medicina, 2005.), dok su među znakovitim profesorima sveučilišta također nobelovci, William Henry Bragg (Fizika, 1915.) te John Maxwell Coetzee (Književnost, 2003.).

***Univerzitet u Adelaideu*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 124324368
* LCCN: n79100614
* ISNI: 0000 0004 1936 7304
* GND: 9831-0
* SUDOC: 031747183
* BNF: cb122905121 (podaci)
* BIBSYS: 90083822
* NLA: 35042150
* NKC: nlk20030128880

 |
***Angustinaripterus*** je bio primitivan pterosaur, pripadnik Breviquartossa, otkriven u formaciji Dashanpu blizu Cigunga u Provinciji Sichuan (Kina).

*Angustinaripterus* je imenovan 1983. od strane He Xinlua. Nomenklaturni tip je *Angustinaripterus longicephalus*. Naziv roda potiče od latinskih riječi *angustus*, "uzak" i *naris*, "nosnica", kombiniranih sa latiniziranim grčkim *pteron*, "krilo". Naziv vrste potiče od latinske riječi *longus*, "dug" i grčke riječi *kephale*, "glava".

Holotip, **ZDM T8001**, je jedna lubanja sa donjom čeljusti, koju su istraživači Historijskog muzeja solne industrije u Cigongu 1981. pronašli u formaciji Dashanpu (bathonij).

Lubanja, čija je lijeva strana jako oštećena, veoma je izdužena i ravna. Stražnji dio nedostaje; u svom očuvanom stanju ima dužinu od 192 milimetra; ukupna dužina u potpunom stanju procjenjuje se na 201 milimetar. Na njezinom vrhu nalazi se niska kresta, visoka dva do tri milimetra. Nosnice su duge, poput proreza i nalaze se iznad i ispred velikih otvora na lubanji (*fenestrae antorbitales*) s kojima se ne spajaju. Prednji dio veoma pravih čeljusti nedostaje. U maksilarnoj kosti nalazi se šest pari zuba, a u premaksilarnoj tri para. U donjoj čeljusti nalazi se barem deset pari zuba, možda dvanaest. Stražnji zubi su maleni, prednji veoma dugi, krupni i zakrivljeni, umjereno usmjereni prema naprijed. Sprijeda formiraju veliku, isprepletenu "hvataljku za plijen" koja je možda služila za grabljenje riba iz vode. Zubi *Angustinaripterusa* slični su onima kod *Dorygnathusa*.

He je smjestio *Angustinaripterusa* u porodicu Rhamphorhynchidae. Zbog napredne morfologije i velike geografske udaljenosti od usporedivih evropskih formi He je također stvorio zasebnu potporodicu Angustinaripterinae, čiji je *Angustinaripterus* jedini pripadnik; zbog te suvišnosti taj koncept se rijetko koristi. He je zaključio da je *Angustinaripterus* bio u direktnom srodstvu sa Scaphognathinae. Međutim, David Unwin ga smatra pripadnikom druge grupe ramforinkida: Rhamphorhynchinae.

Peter Wellnhofer je 1991. godine, pretpostavivši da je dužina lubanje iznosila 16,5 centimetara, procijenio raspon krila na 1,6 metara.

Vidjeti i
---------

* Popis pterosaura

Izvori
------

* The Pterosaur Database (pdf) Arhivirano 2011-07-21 na Wayback Machine-u

Literatura
----------

* He, Xinlu; Yang, Daihuan; & Su, Chunkang, 1983, "A New Pterosaur from the Middle Jurassic of Dashanpu, Zigong, Sichuan", *Journal of the Chengdu College of Geology* supplement 1, pp. 27-33 [naslov engleski prevod Willa Downsa iz 1991.]
**Beiyanška armija** (**Pei-yanška armija**; pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Běi Yáng Jūn*; Wade-Giles: Pei3-yang2 Chün1; doslovno "Armija Sjevernog oceana") bila je glavnina, odnosno najvažniji dio oružanih snaga Kine u prvim decenijama 20. vijeka, odnosno na kraju carskog i početku republikanskog perioda. Osnovana je godine 1901. kada je tada vladajuća dinastija Qing preimenovala i reogranizirala tzv. Novu armiju, odnosno formacije carske vojske koje su bile naoružane modernim zapadnim oružjem i obučene od stranih vojnih stručnjaka. Za njenog zapovjednika je imenovan Yuan Shikai, popularni zapovjednik koji nije bio kompromitiran kineskim porazima u Prvom japansko-kineskom ratu i Bokserskom ustanku. Pod njegovim vodstvom je Beiyanška armija, regrutirana od ljudstva i financirana od poreza isključivo na području sjeverne Kine narasla na sedam divizija, dobila vlastitu školu za obuku oficira u Baodingu kao i modernu logistiku, postavši najbrojnijom, najbolje opremljenom i obučenom od svih kineskih oružanih formacija. Yuan Shikai se također pobrinuo da oficirski kadar bude prijateljskim i drugim vezama potčinjen isključivo njemu, a ne carskoj vladi. Zbog toga je, kada je godine 1908. formalno smijenjen, zadržao de facto kontrolu na Beiyanškom armijom, te ga je carska vlada po izbijanju Xinhai revolucije bila prisiljena vratiti na mjesto zapovjednika. Pod njegovim vodstvom je Beiyanška armija vojnički porazila pobunjenike, ali je Yuan Shikai odmah potom počeo sa njima pregovarati i pristao svrgnuti cara a sebe proglasiti predsjednikom novoproglašene Republike. Beiyanška armija je potom igrala ključnu ulogu u održavanju Yuana na vlasti, iako 1915. godine nije uspjela zaustaviti pobunu izazvanu njegovim pokušajem da se proglasi carem. Po Yuanovoj smrti 1916. godine Beiyanška armija se raspala na nekoliko suprotstavljenih oficirskih klika, od kojih su najpoznatije Anhui, Zhili i Fengtian klika; njene jedinice su po dolasku Kuomintanga na vlast 1928. godine uglavnom inkorporirane u Novu revolucionarnu armiju.
**Clara Kimball Young** (6.9. 1890 - 15.10. 1960.) bila je američka glumica poznata po velikoj popularnosti na početku ere nijemog filma.

Rođena je u Chicagu kao dijete putujućih glumaca Edwarda M. Kimballa i Pauline Maddern. Na pozornici je prvi put nastupila s tri godine, a potom nastupala na turnejama. Tamo je upoznala kolegu Jamesa Younga, koji joj je postao suprug i menadžer. Godine 1912. je poslala fotografije kompaniji Vitagraph Studios koji je u njoj prepoznao zvjezdani potencijal. Godine 1914. ju je film *My Official Wife*, gdje tumači rusku revolucionarku, učinio zvijezdom. 

Godine 1916. je počela aferu s producentom Lewisom B. Selznickom. Ta je veza dovela do njenog razvoda s mužem, koji je ozbiljno narušio Kimballinu karijeru. 

Godine 1925. je snimila svoj posljednji nijemi film, a 1941. godine se i službeno povukla iz glume.

* The Common Law, 1916*The Common Law*, 1916
* The Dark Silence, 1916*The Dark Silence*, 1916
* The Foolish Virgin, 1916*The Foolish Virgin*, 1916
* The Rise of Susan, 1917*The Rise of Susan*, 1917
* Reklama, 1917Reklama, 1917
* Reklama, 1917Reklama, 1917
* Reklama, 1917Reklama, 1917
* Reklama, 1917Reklama, 1917
* Reklama, 1917Reklama, 1917
* The Marionettes, 1918*The Marionettes*, 1918
* Shirley Kate, 1918*Shirley Kate*, 1918

Izvori
------

1. ↑   *The Clara Kimball Young Website*

Eksterni linkovi
----------------

* Clara Kimball Young na IMDb-u (`en`)
* The Clara Kimball Young Website
* Silent Era People

***Clara Kimball Young*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  |

**Unterwalden** (latinski: *Sylvania*) je ime nekadašnjeg historijskog kantona u centru Švicarske. 

Taj kanton ležao je u centru Švicarske, po kotlinama rijeka Sarner Aa i Engelberger Aa sve do obala
Lucernskog jezera.

Unterwalden je od 1173. bio domena habsburgških grofova uljučen u njihov - Zürichgau, koji su njime vladali kao namjesnici 
Njemačkih kraljeva.

Unterwalden je 1291. zajedno sa Urijem i Schwyzom formirao Vječnu ligu (*Ewiger Bund der Drei Waldstätten*) koja je postala nukleus Stare Švicarske Konfederacije.

Unterwalden se fizički dijelio na istočni i zapadni dio, na bazi srednjovjekovnog razlikovanja između donjih i gornjih riječnih dolina

Od 1340 Unterwalden je i službeno podijeljen na Obwalden (gornji) i Nidwalden (donji), iako su odtad čuvali svoje zasebne identitete, Obwalden i Nidwalden
su najčešće i nadalje djelovali kao dotadašni zajednički kanton - Unterwalden. Od 1803. Obwalden i Nidwalden imaju status polukantona, ali pravno imaju jednaka prava, kao i ostali švicarski kantoni.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5   „*Unterwalden*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 24. 03. 2014.

Vanjske veze
------------

* *Unterwalden* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Pljuski mir** (ruski: *Плюсское перемирие*, švedski: *Stilleståndsfördrag vid Narva å och Plusa*) je 
mirovni sporazum sklopljen između Ruskog Carstva i Kraljevine Švedske
10. augusta 1583. na rijeci Pljussa, kojim je dovršen Livonski rat 1558. - 1583.

Po teritorijalnim klauzulama tog mirovnog ugovora Kraljevina Švedska anektirala je ruske 
gradove Ivangorod, Kingisepp, Koporje i utvrdu Korela.
Rusija je zadržala uski prolaz do Baltičkog mora u estuariju Rijeke Neve

Karakteristike sporazuma
------------------------

Prvi krug pregovora počeo je u maju 1583. zaključeno je primirje na dva mjeseca, nakon isteka tog primirja započeo je 
drugi krug pregovora u augustu, kod sela Miza na ušću rijeke Pljussa u Narvu.

Na kraju je zaključen mir koji je imao potrajati tri godine.

Po isteku tog primirja 1590. Carska Rusija nezadovoljna teritorijalnim gubitcima, ponovno je zaratila sa Kraljevinom Švedskom (Rusko-švedski rat (1590–1595)). Taj rat završio je potpisivanjem Teusinskog mira - 1595. 
Na osnovu kojeg su Rusiji vraćene sve teritorije izgubljene *Pljuskim mirom* osim Narve.

Izvori
------

1. 1 2 3   „*Отношения между Шведским государством*" (ruski). Похлёбкин В. В. Pristupljeno 30. 09. 2015.

Vanjske veze
------------

* *Отношения между Шведским государством* (`ru`)
**Univerzitet u Delhiju** (hindi: ; engleski: ) je javni univerzitet u New Delhiju u Indiji koji funkcionira uz potporu federalne vlade i ima status centralnog univerziteta kao i drugi univerziteti koji su osnovani odlukom parlamenta. Smatra se najprestižnijim univerzitetom u Indiji. Univerzitet je osnovan 1922. godine.

Istorija
--------

U trenutku kada je univerzitet osnovan, u Delhiju su funkcionisala samo tri koledža. Bili su to anglikanski Koledž svetog Stefana (engleski: ) koji je osnovan 1881, Hindu koledž (hindi: ; engleski: ) koji je osnovan 1899. i Ramdžas koledž (lang-hi|ज्ञानात् परतर न हि}}; engleski: ) koji je osnovan 1917. godine. Sva tri koledža naknadno su postala deo Univerziteta u Delhiju. Univerzitet je u u početku imao svega 750 studenata, tri koledža i dva fakulteta (nauke i slobodne veštine). Godine 1933. univerzitetska biblioteka i administracija smeštene su u zgradu u kojoj se centralna univerzitetska administracija nalazi do današnjeg dana. U predstojećem periodu univerzitet je postao jedan od najvećih visoko-obrazovnih institucija u Indiji i danas ga sačinjava 16 fakulteta, 86 akademskih odeljenja, 77 koledža i 5 instituta. Univerzitet pohađa oko 132.000 redovnih studenata, a dodatnih 261.000 uključena je u programe neformalnog obrazovanja. Obeležavanje 25 godišnjce od osnutka univerziteta poklopilo se sa godinom u kojoj je Indija stekla neovisnost od Ujedinjenog Kraljevstva.

Vanjske veze
------------

***Univerzitet u Delhiju*** na Wikimedijinoj ostavi

* Univerzitet u Delhiju

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 145266878
* LCCN: n80126256
* ISNI: 0000 0001 2109 4999
* SUDOC: 032766033
* BNF: cb12373169c (podaci)
* NKC: ko2008471678

 |