recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aleksandra "Saša" Broz** (Zagreb, 19. listopada 1968.), hrvatska kazališna redateljica, unuka jugoslavenskog predsjednika Josipa Broza Tita (1892.-1980.).

Životopis
---------

Rođena je u Zagrebu u obitelji Miše Broza, Titovog sina. U rodnom gradu je završila osnovnu i srednju školu, a istovremeno je pohađala *Školu za klasični balet i ritmiku*. Baletno školovanje nastavila je u Rusiji na prestižnom *MAXY* (Moskovsko akademsko koreografsko učilište). Po završetku poslijediplomskog studija u Moskvi i ozbiljne povrede stopala, prekida karijeru i vraća se u Hrvatsku gdje upisuje smjer Kazališne režije na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu.

Do sada je režirala u mnogim kazalištima u Zagrebu i okolici (HNK Zagreb, Dramsko kazalište Gavella, &TD, Satiričko kazalište Kerempuh, Teatar Žar ptica, Gradsko kazalište Trešnja u Zagrebu, na Sceni "Gorica" u Velikoj Gorici), a izvan Hrvatske ostvarila je suradnju s Narodnim pozorištem u Tuzli. Bila je višegodišnji suradnik HRT-a kao redateljica sinhronizacije animiranih filmova i redatelj na posebnim projektima. Četiri puta je režirala dodjelu Nagrade hrvatskog glumišta. Režirala je i otvaranje 50. festivala igranog filma u Puli, a u pulskom INK-u dvije je sezone obnašala funkciju ravnateljice.

Bilješke
--------

1. ↑  „Saša Broz - biografija". Arhivirano iz originala na datum 2013-12-03. Pristupljeno 2014-07-26.

Vanjske veze
------------

* Saša Broz - biografija Arhivirano 2013-12-03 na Wayback Machine-u na internet stranici HNK Ivana pl. Zajca (pristupljeno 25.11.2013.) (`sh`)
**Slovio** je pisani i govorni umjetni jezik, kojeg je stvorio jezikoslovac Mark Hučko. Slovio je međunarodni pomoćni jezik stvoren kao pomoć znalcima (govora i pisanja) slavenskih jezika u međusobnom sporazumijevanju. 

Sloviova gramatička načela slična su kao u esperantu (unificirana imenica, pridjevski i glagolski nastavci, bez sklonidbe). Međutim, rječnik je izveden iz najzajedničkijih riječi slavenskih jezika. 

Ime slovio dolazi iz predslavenskog jezika i znači "riječ" (a taj je oblik zadržao u suvremenom hrvatskom, srpskom, bosanskom, češkom, ruskom i ukrajinskom jeziku).

Do kolovoza 2007. rječnik slovio sadrži 44.000 riječi.

Abeceda
-------

Slovio rabi, manje ili više, latinično pismo:

**a b c cx d e f g gx h hh i j k l m n o p q r s sx t u v z zx**
* cx - č
* gx - dž
* sx - š
* zx - ž
* h - h

Ovo su "izborna" slova:

* hq - kao "tvrdo" h (frikativni suglasnik, pr. češko h gdje je hrvatski g u **hlavna**)
* hx - kao njemačko *ch* u *Bach* ili španjolsko *j* u *Juan*
* wx - šč
* q - kao meki glas, koji omekšava prethodni suglasnik
* x - ks

U slovio nema dijakritičkih znakova. **Č**se piše kao **c** sa **x**. Ovaj sustav dopušta laki prijenos preko računala i druge komunikacijske mreže bez potrebe za posebnim fontovima.

  

Slovio se može pisati i ćirilićnim pismom:

* A a - А а
* B b - Б б
* C c - Ц ц
* Cx cx - Ч ч
* D d - Д д
* E e - Е е
* F f - Ф ф
* G g - Г г
* Gx gx - ДЖ дж
* H h - Х х
* I i - И и
* J j - Й й
* K k - К к
* L l - Л л
* M m - М м
* N n - Н н
* O o - О о
* P p - П п
* R r - Р р
* S s - С с
* Sx sx - Ш ш
* T t - Т т
* U u - У у
* V v - В в
* X x - Кс кс
* Wx wx - Щ щ
* Z z - З з
* Zx zx - Ж ж

Primjer teksta na sloviu
------------------------

Slovio es novju mezxunarodju jazika ktor razumijut cxtirsto milion ludis na celoju zemla. Ucxijte Slovio tper!
Словио ес новйу межународйу йазика ктор разумийут чтирсто милион лудис на целойу земла. Учийте Словио тпер!
Slovio je novi međunarodni jezik kojeg razumije 400 milijuna ljudi na cijeloj zemlji. Učite slovio sad!

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica
* Generator za slovio tipografski tekst-ispunjač

| * p
* r
* u
Slavenski jezici |
| --- |
| **Praslavenski jezik** |
| Istočnoslavenski | 
* beloruski
* istočnorusinski
* ruski
* starobjeloruski †
* staronovgorodski dijalekt †
* staroruski †
* ukrajinski

 |
| Zapadnoslavenski | 
* češki
* kašupski
* knaanski †
* lužičkosrpski (gornjolužičkosrpski · donjolužičkosrpski)
* polapski †
* poljski
* pomoranski †
* slovački
* slovinački †
* šleski
* zapadnorusinski

 |
| Južnoslavenski | 
* bugarski
* crkvenoslavenski
* makedonski
* slovenski
* srpskohrvatski (bosanski / crnogorski / hrvatski / srpski)
* staroslavenski †

 |
| Mikrojezici i dijalekti | 
* banatskobugarski
* bunjevački
* čakavski
* gradišćanskohrvatski
* kajkavski
* moliškoslavenski
* prekmurski
* rezijanski
* slavenosrpski †
* slavenski (Grčka)
* torlački

 |
| Umjetni jezici | 
* Jazičije †
* međuslavenski
* russenorsk †
* Slovio

 |
| †izumrli jezici |
**Dom kulture Studentski grad** osnovan je u Beogradu 1971.godine. Dom kulture predstavlja obrazovnu ustanovu u okviru Ministarstva prosvete, nauke i tehnološkog razvoja Republike Srbije. Nalazi se u Bulevaru Zorana Đinđića broj 179 na Novom Beogradu. Dom kulture Studentski grad namenjen je, prvenstveno potrebama mladih ljudi i raspolaže površinom od 5.000 m2. U sklopu doma su velika sala površine 1.012 m2, koju čine i dva foajea, galerija površine 92 m2, letnja pozornica sa 800 mesta za sedenje, amfiteatar sa 200 mesta za sedenje i biblioteka sa čitaonicom površine 1.949 m2.

Dom kulture Studentski grad organizuje i veliki broj radionica, namenjenih mladima kao što su: novinarska radionica, radionica kreativnog pisanja, škola ikonpisa, foto radionica, perkusionistička radionica, kreativna radionica glume, radionica filmske režije, hor i likovnu radionicu za decu.

Vidi još
--------

* Studentski grad (Novi Beograd)
* Dom kulture „Vuk Karadžić"
* Biblioteka grada Beograda

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanični sajt doma kulture studentski grad
* Zvanični sajt Ministarstva prosvte, nauke i tehnološkog razvoja
Ventil za ograničavanje tlaka
Dijelovi uobičajenog ventila za ograničavanje tlaka s oprugom.
**Ventil za ograničavanje tlaka** osigurava da tlak u sustavu (npr. hidraulički pogon) ne prijeđe maksimalno dopuštenu vrijednost. Koriste se kao sigurnosni ventili (za zaštitu od prekomjernog tlaka), kao **kočni ventili** (za zaštitu od tlačnih udara koji nastaju npr. prilikom zatvaranja razvodnika) ili kao **ventili za protudržanje**. Potrebni su i prisutni u svim hidrauličkim sustavima, tipično se postavljaju na izlazu hidrauličke pumpe, za zaštitu pumpe i sustava od prekomjernog tlaka. 

Ventil za ograničavanje tlaka u normalnom je položaju zatvoren. Na ventilu se skraćivanjem ili produžavanjem opruge namjesti željeni maksimalni tlak pri kojem će pritisak na pladanj ventila svladati silu u opruzi, gurnuti pladanj i na taj način otvoriti ventil. Tlak otvaranja veći je od tlaka zatvaranja ventila za 10 - 15% (histereza). U ventile za ograničenje tlaka često se ugrađuju prigušni klipovi ili prigušnice za smanjenje brzine zatvaranja (brzo otvaranje i usporeno zatvaranje). Time se sprječavaju štete od tlačnog udara kakvi se javljaju npr. ako se zatvaranjem ventila trenutačno obustavi protok prema nekom potrošaču.

Ventil za ograničavanje tlaka izvodi se kao direktni do nazivnog tlaka NP 10, dok se za veće tlakove (zbog povećanih sila) koriste indirektno upravljani ventili.

Sigurnosni ventil
-----------------

Sigurnosni ventil ili *ventil sigurnosti* osigurava da ne dođe do prekoračenja tlaka u dovodnom vodu. Ako tlak u dovodnom vodu poraste iznad namještene vrijednosti, dovod se spaja s odzračnim odvodom sve dok tlak ne padne ispod namještene vrijednosti. Sigurnosni ventil spada u grupu tlačnih ventila, a u podgrupu ventila za ograničavanje tlaka.

Izvori
------

1. ↑   Arhivirano 2013-07-18 na Wayback Machine-u "Pneumatika i hidraulika" Radoslav Korbar, Veleučilište u Karlovcu, www.vuka.hr, 2007.
2. ↑  [*mrtav link*] "Regulacija hidrauličkih i pneumatskih sustava" Dr. sc. Željko Šitum, izv. prof. Fakultet strojarstva i brodogradnje Zagreb, zrno.fsb.hr, 2011.
Zenu plemena u kolumbijskim nizinama.
**Cenú** (Zenu, Senú, Sinú), plemena američkih Indijanaca iz sjeverne nizinske Kolumbije, koji se dijele na tri uže skupine, Cenúfana, Pancenú i Fincenú. Fincenú su živjeli u bazenu rijeke Sinú, Pancenú duž donjeg toka rijeke San Jorge i Cenúfana na donjem toku Cauce. Po izvještajima iz 1530.-tih Cenúfana su bili najmoćniji među njima, a slijedili su po redu Fincenú i Pancenú.

Opisani su kao narod koji je bio vješt u obradi zlata. privreda je počivala na ratarstvu, uzgoju kukuruza, graha, slatke manioke, slatkog krumpira i pamuka, a važnu ulogu imali su i lov, ribolov i sakupljanje divlje biljne hrane. Naselja su se sastojala od velikih sela opasanih palisadama, sa drvenim kućama obljepljenih blatom, između kojih su priolazile ulice i nalazili se trgovi. 

Od pamuka su pleli viseće mreže za spavanje i bavili za lončarstvom i izradom kanua dubljenih u deblima trupaca. Zbog tople klime odjeća je bila oskudna; pokrivači za genitalije kod muškaraca, dok su žene nosile suknjice od pamuka.

Poglavica je kod Cenu-naroda mogla biti i žena. Poliginija je bila uobičajena, a kanibalizam je zabilježen tek kod skupine Cenufana. Vjera je bila centrirana obožavanje idola za koje su gradili posebna svetišta.

Jezik cenú, klasificira se porodici chocoan, i preko nje (od nekih lingvista) kao karipske.

Cenu plemena nestala u kontaktu sa Španjolcima kroz 25 godina od 1510 do 1535, što kroz ratove, što od bolesti.

Izvori
------

1. ↑  Frank Salomon, Stuart B. Schwartz
2. ↑  Cenu

Vanjske pioveznice
------------------

* sinú Arhivirano 2009-01-06 na Wayback Machine-u
*V. također Teofil Aleksandrijski* (cca. 412).

**Teofil** je bio patrijarh Antiohije, koji je oko 169. naslijedio Erosa, a koga je oko 183. naslijedio Maksim I (prema Henry Fynes Clintonu, iako su ti datumi tek približni. Bio je poznat kao plodan autor apologetskih tekstova u kojima promiče kršćanstvo. Od njih je u potpunosti očuvan jedino *Apologija Autoliku* (Apologia ad Autolycum) u kome svog poganskog prijatelja nastoji preobratiti na kršćanstvo. Tekst je zanimljiv jer se u njemu žestoko napada antička, pogotovo grčka filozofija te ismijavaju hipoteze da je Zemlja okrugla. U tekstu se obilato citira Stari zavjet i navodi historijska kronologija prema kojoj je svijet nastao 5529. godine pne. Teofil je i prvi kršćanski autor koji spominje pojam Trojstva.

Eksterni linkovi
----------------

* An Online Journal of Orthodox Christian Theology and Philosophy
* Theophilus' work to Autolycus
* Catholic Encyclopedia 1913
* Online Text for Theophilus of Antioch

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Eros**  |  **Patrijarh Antiohije** 169—182 | Slijedi: **Maksim I**  |
Putna karta Andore i okruženja
Ulazni put u Andoru
Reka Valira plovna je samo za najmanja sportska plovila
Andora je jedna od najmanjih zemalja na svetu. Ta državica se nalazi na velikoj nadmorskoj visini i izrazitog je planinskog reljefa pa su uslovi za razvoj saobraćaja izuzetno složeni. Međutim, razvojem zemlje proteklih decenija saobraćaj u zemlji je znatno unapređen i izolovanost zemlje je smanjena na najmanju moguću meru.

Saobraćaj u Andori tesno povezan sa saobraćajem u Francuskoj i saobraćajem u Španiji, koje je okružuju.

Železnički saobraćaj
--------------------

Železnička mreža u Andori ne postoji, a najbliže stanice nalaze se u susednom delu Francuske. Postoje planovi za izgradnju posebne vrste "visećeg metroa" u Andora la Velji iznad reke.

Drumski saobraćaj
-----------------

Ukupna dužina puteva u Andori je 269 km, od čega 198 km sa savremenom tvrdom podlogom. Autoputeva nema. Glavni putni pravac je pravac koji vodi iz doline reke Valire (gde je smeštena većina naselja) do Francuske na severu preko prevoja Elvira.

Vodeni saobraćaj
----------------

Andora, kao visokoplaninska i kontintenalna država, nema plovnih voda. Najbliža velika morska luka je Barselona.

Gasovodi i naftovodi
--------------------

Gasovod: nema

Naftovod: nema

Vazdušni transport
------------------

Andora nema aerodroma, a najbliži aerodromi su Tuluzu (Francuska) i Barseloni (Španija).

Saobraćaj Evropskih zemalja

 **Saobraćaj:** Azerbejdžan • Albanija • Andora • Austrija • Belgija • Belorusija • Bosna i Hercegovina • Bugarska • Vatikan • Gruzija • Grčka • Danska • Estonija • Irska • Island • Italija • Jermenija • Kazahstan • Kipar • Letonija • Litvanija • Lihtenštajn • Luksemburg • Mađarska • Malta • Moldavija • Monako • Nemačka • Norveška • Poljska • Portugalija • Makedonija • Rumunija • Rusija • San Marino • Slovačka • Slovenija • Srbija • Turska • Ujedinjeno Kraljevstvo • Ukrajina • Finska • Francuska • Holandija • Hrvatska • Crna Gora • Češka • Švajcarska • Švedska • Španija - Evropska unija

**Teritorije:** Akrotiri i Dekelija • Grenland • Gernzi • Gibraltar • Jan Majen • Džersi • Olandska Ostrva • Ostrvo Man • Svalbard • Farska Ostrva
Znak opasnosti - Radovi na cesti
Znak zabrane
Znak obavijesti - Biciklistička staza
**Prometni znakovi** su znakovi postavljeni na prometnicama, koji upozoravaju sudionike u prometu kako se sigurno ponašati, odnosno koja pravila vrijede na određenoj dionici javne prometnice.

Prema Zakonu o sigurnosti prometa na cestama (ZOSPC-u) od 14. ožujka 2005. godine, "prometni znakovi jesu: znakovi opasnosti, znakovi izričitih naredbi, znakovi obavijesti i znakovi obavijesti za vođenje prometa s dopunskom pločom koja je sastavnim dijelom prometnog znaka i koja pobliže određuje značenje prometnog znaka ili bez nje, promjenjivi prometni znakovi, prometna svjetla i svjetlosne oznake te oznake na kolniku i drugim površinama."

Znakovi opasnosti
-----------------

* opasnost na cesti (A01)
* križanje cesta iste važnosti (A02)
* križanje sa sporednom cestom pod pravim kutom (A03)
* opasnosti na cesti treba postovati

Znakovi izričitih naredbi
-------------------------

* križanje s cestom s prednošću prolaska (B01)
* obvezno zaustavljanje (B02)

Znakovi obavijesti
------------------

* prednost prolaza prema vozilima iz suprotnog smjera (C01)
* obilježen pješački prijelaz (C02)
* obilježen prijelaz biciklističke staze (C03)

Znakovi obavijesti za vođenje prometa
-------------------------------------

* raskrižje
* raskrižje kružnog oblika
* predputokaz
* putokazna ploča
* najava naseljenog mjesta

Izvori
------

1. ↑  "Prometni znakovi", Pravilnik o prometnim znakovima, opremi i signalizaciji na cestama

Vanjske veze
------------

***Saobraćajni znakovi*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zakon o sigurnosti prometa na cestama od 20. kolovoza 2004.
* Pravilnik o prometnim znakovima, opremi i signalizaciji na cestama od 14. ožujka 2005. (N.N. 33/05)
* internet portal specijaliziran za prometnu signalizaciju i opremu ceste

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85136778
* GND: 4062994-6
* BNF: cb11950066t (podaci)
* NDL: 00561698
* NKC: ph216329

 |
|  |
| --- |
|  |

**Demokratska Narodna Republika Angola** (portugalski: *República de Pessoa Democrática de Angola*) bila je nepriznata samoproglašena gerilska republika koju su 1975. godine, na samom početku građanskg rata, proglasili angolski oporbeni vođe Jonas Savimbi i Holden Roberto. 

DNR Angola je bila reakcija na Narodnu Republiku Angolu, socijalističku državu koju je 1975. godine proglasio MPLA predvođen Agostinhom Netom. Središte države bio je Huambo, a na čelu iste nalazilo se dvočlano predsjedništvo kojim su zajednički predsjedali Savimbi (UNITA) i Roberto (FNLA). Predsjednici vlade bili su José Ndele (UNITA) i Johnny Eduardo Pinnock (FNLA).

DNR Angola je imala isprekidan vijek trajanja. Prvi put je ugašena već 11. rujna 1976. godine, nakon uspješne ofenzive vladinih snaga. Obnovljena je 1979. godine, ali ovoga puta samo pod vodstvom UNITA-e. Te je godine Savimbi ponovo postao predsjednik, a funkcija premijera je ukinuta. DNR Angola je služila kao etatističko utjelovljenje gerilske borbe angolske oporbe tokom građanskog rata, međutim nikada nije stekla međunarodno prizanje niti je imala ozbiljne izglede za svrgavanje režima u Luandi. Savimbi je državu vodio do svoje smrti 2002. godine, nakon čega ga je kratko zamijenio Paulo Lukamba Gato. DNR Angola je formalno dokinuta 4. travnja 2002. godine.
**Venseneska šuma** (francuski **Bois de Vincennes**) je park engleskog tipa na istoku Pariza u Francuskoj.

Karakteristike
--------------

Park se prostire na istoku Pariza, na rubu 12 arondismana, južno od Vincennesa. Venseneska šuma je svojom površinom od 9,95 km², nešto veći park od Bulonjske šume na zapadu, zbog tog ga zovu zelenim plućima Pariza. Čak je tri puta veći od njujorškog Central Parka.

U parku se nalaze zoološki i botanički vrt sa velikim cvjetnjakom tu se nalazi i hipodrom i brojni sportski tereni. Na jugozapadu parka nalazi se arboretum sa preko 2000 stabala. Tu se nalaze i paviljoni tropskog vrta, koji je osnovan 1899. kao eksperimentalni kolonijalni vrt, za studij tropskog bilja.

Zoološki vrt ima preko 2000 životinja.

U parku se nalaze i četiri velika umjetna jezera, a najveće je *Daumesnil* na jugu sa dva otoka. Na sjeveru se nalazi nešto manje jezero *Minimes* sa ruinama srednjovjekovnog samostana, a najmanje *Gravelle* leži na jugozapadu. Velika atrakcija parka je srednjeovjekovni Zamak Vincennes.

U Venseneskoj šumi se ljeti održavaju brojni festivali na otvorenom (jazz i klasične muzike).

Historija
---------

Park je svoje današnje konture dobio za vladavine cara Napoleona III između 1855. i 1866.
Za srednjeg vijeka tu šumu su Francuski kraljevi koristili kao lovište, jer su u to vrijeme Zamak Vincennes koristili kao rezidenciju. Šuma je inače znatno starija, zna se da su je Gali zvali *Lutetia*, a Rimljani *Vilcena* (iz tog je izvedeno današnje ime Vincennes).

Kralj Louis VII je negdje oko 1150. podigao lovačku kuću, a tokom 13. vijeka ga je kralj Philippe II ogradio.

Bois de Vincennes

Izvori
------

1. 1 2  „*Bois de Vincennes*" (francuski). ParisInfo. Pristupljeno 10. 3. 2020.
2. 1 2 3  „*Bois de Vincennes (wood)*" (engleski). ParisInfo. Pristupljeno 10. 3. 2020.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*The Bois de Vincennes in Paris: A Complete Guide*" (engleski). Tripsavvy. Pristupljeno 10.3. 2020.

Vanjske veze
------------

***Venseneska šuma*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Bois de Vincennes (wood)* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 235664743
* LCCN: sh98002888
* SUDOC: 147482836

 |
**Demokratska stranka jedinstva** je opoziciona politička stranka u Crnoj Gori. Njen predsjednik je dugogodišnji poznati jugoslovenski i crnogorski političar Zoran Žižić, koji joj je i jedini poslanik u Skupštini Crne Gore.

Demokratska stranka jedinstva je nastala deset dana pred prve parlamentarne izborne u nezavisnoj Crnoj Gori 2006. godine, raskolom potpredsjednika Socijalističke narodne partije Crne Gore Zorana Žižića, koji je optužio vrh SNP-a za loše angažovanje oko crnogorskog referenduma za nezavisnost koji je za dlaku izgubio unionistički blok. Kako bi prošla cenzus, DSJ se priključila koaliciji okupljenoj oko Srpske narodne stranke Srpska lista. SL postaje druga izborna lista po redu i lider opozicije, a DSJ dobija svoje mjesto, a cilj joj je bio preotimanje što više glasova od suparničke opozicione koalicije SNP-NS-DSS. DSJ je obrazovala lokalne odbore samo u nekim opštinama u Crnoj Gori, zbog vrlo ograničenog ljudstva male stranke. 

Demokratska stranka jedinstva se nikada nije uključivala u predizborne kampanje, nema izborni propagandni materijal, niti poznate kontatkne podatke, pa ni detaljno određenu politiku i hijerarhijsko članstvo, što je čini jedinom takvom političkom strankom na izbornoj sceni u Crnoj Gori. 

Po crnogorskom priznanju samoproglašene nezavisnosti Kosova, Zoran Žižić je zajedno sa svim poslanicima Srpske liste prešao u bojkot crnogorskog parlamenta, ali je potom napustio zajednički klub i prišao izmirenju sa SNP CG uoči predstojećih parlamentarnih izbora 2009. godine. Demokratska stranka jedinstva je učestvovala u svim pregorovima o stvaranju jedinstvene opozicione liste, no koji su se završili sa neuspjehom. Našavši se izvan svih užih predizbornih dogovaranja, Demokratska stranka neće učestvovati na izborima.
**Sirotanska tehnologija** je opisni izraz za računalne proizvode, programe i platforme koje su njihovi izvorni razvijatelji napustili. Pojam se odnosi na softver kao što je abandonware ili starinski softver, ali i na sklopovlje. U standardima i dokumentaciji računalnog softvera, deprekacija je postupno napuštanje nekog softvera ili programskog jezika.

Korisnici superiornih tehnologija koje se povuklo s tržišta mogu birati između dviju mogućnosti: održavati njihova okružja u nekom obliku emulacije ili prebaciti se na druge proizvode koji imaju aktivnu podršku (održavanje, razvijanje, osvježavanje, nadogradnje) izgubivši pritom mogućnosti napuštenog softvera.

Primjeri sirotanske tehnologije su:

* Amiga
* serija računala Apple II
* Apple Lisa
* Newton PDA (Apple Newton)
* CP/M
* Commodore 64
* mikroprocesor DEC Alpha
* HyperCard
* Lisp-stroj
* Classic Mac OS
* Microsoft Bob
* NeXT i NeXTSTEP
* OpenDoc
* OS/2
* vizualni programski sustav Prograph

Usporedi
--------

* abandonware
* deprekacija

Vanjske poveznice
-----------------

* ((eng.)) Orphaned Technology: Factors Inhibiting the Use of Data Management Software at a Northern California Middle School
* ((eng.)) Je li DHTML mrtav? Arhivirano 2011-09-27 na Wayback Machine-u
*Za ostala značenja, v. Demokratski centar (razvrstavanje).*

**Demokratski centar** (DC) je centristička politička stranka u Hrvatskoj.

Nastala je nakon teškog poraza vladajuće Hrvatske demokratske zajednice na parlamentarnim i predsjedničkim izborima 2000. godine. Dio njenog vodstva, uključujući ministra vanjskih poslova Matu Granića i bivšu Tuđmanovu savjetnicu Vesna Vesnu Škare-Ožbolt, zaključio je da je HDZ previše kompromitiran korupcijskim i drugim aferama, ali i odbačenom desnom nacionalističkom politikom, te je osnovao novu stranku koju je nastojao predstaviti kao umjereni, odnosno centru orijentirani HDZ.

Stranka - koja je bila u opoziciji prema trećesiječanjskoj vlasti - ispočetka pod vodstvom Granića nije imala mnogo uspjeha. S vremenom se počela ponovno približavati HDZ-u, u kome je u međuvremenu počela dominirati ideološki kompatibilna umjerena struja pod Ivom Sanaderom. Na izborima 2003. godine DC je nastupao na zajedničkoj listi s Budišinom HSLS, strankom koja je napustila trećesiječanjsku vlast i također se približila HDZ-u. Ta je lista na izborima doživjela debakl, osvojivši tek 3 mjesta, za što je Granić, poput Budiše, preuzeo odgovornost i podnio ostavku na mjesto čelnika stranke.

Jedino saborsko mjesto za DC je osvojila Vesna Škare-Ožbolt, a DC je postao dio Sanaderove vladajuće koalicije. Škare-Ožbolt je dobila mjesto ministrice pravosuđa, te se nastojanjem da se reformiraju tradicionalno nesposobni hrvatski sudovi, ali i vještim odnošenjem prema medijima, vrlo brzo nametnula kao jedna od najpopularnijih članova Sanaderove vlade. Početkom 2006. godine ju je Sanader smijenio - navodno zbog curenja povjerljivih vladinih dokumenta - ali se smatra kako je razlog bilo nezadovoljstvo HDZ-a što DC uživa popularnost i utjecaj neproprorcionalan saborskoj zastupljenosti njene stranke. DC je nakon toga istupila iz vlade i postala dio opozicije.

DC nije uspjela ući u Sabor na izborima 2007. godine. Nakon ostavke Ive Sanadera se Vesna Škare-Ožbolt ponovno počela približavati HDZ-u, što je kulminiralo koalicijskim sporazumom pred izbore 2011.. Temeljem njega je Škare-Ožbolt izabrana u Sabor i tako je DC ponovno postala parlamentarna stranka.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica Arhivirano 2006-02-20 na Wayback Machine-u
**Whitley Bay** je ladanjsko - rezidencijalni grad od 36,768 stanovnika na sjeveroistoku Engleske u Metropolitanskoj grofoviji Tyne and Wear. 

Whitley administrativno podpada pod Metropolitanski borough North Tyneside.

Geografske karakteristike
-------------------------

Whitley Bay leži duž obale Sjevernog mora nešto sjevernije od Tynemoutha, udaljen nekih 16 km istočno od centra Newcastla sa kojim je povezan metro linijom Tyne and Wear.

Whitley Bay je odličan primjer viktorijanskog doba, kako je morsko ljetovalište izraslo zajedno sa željeznicom.

Historija
---------

Svojevremeno je bio popularno odmaralište za ljude iz Škotske i Sjeveroistočne Engleske, pa iako je danas pretežno rezidencijalni grad, još uvijek je i turistička meka, sa hotelima, pansionima i restoranima duž promenade uz more.

Historija Whitley Baya je tipična za takva odmarališta. U srednjem vijeku na tom mjestu postojao je jedino svjetionik, tako da je još 1861. bio seoce od samo 300 stanovnika. Ali je već sljedeće godine kad je stigla željeznica i podignut željeznički kolodvor, postao dostupniji građanima Newcastla i onim udaljenijim na sjeveru, pa je počeo eksplozivno rasti. Tako da je do 1901. imao već oko 6.800 stanovnika, a njihov broj bi se za ljetnih praznika višestruko povećao. 

Da bi se izbjegla zbrka sa drugim ekspozivno rastućim ljetovalištem na sjevernomorskoj obali, ribarskom lukom Whitby u Grofoviji North Yorkshire - promjenjeno mu je ime u današnje - Whitley Bay.

Nekad je bio poznat po *Škotskom tjednu*, kad su ga preplavili radnici iz Škotske, jer su u to vrijeme škotske tvornice tokom ljeta prekidale rad i odlazile na kolektivni godišnji odmor. Ipak nisu svi posjetioci Whitley Baya bili samo radnici, jer je duž njegove promenade bilo i vrlo skupih hotela za bogatiju klijentelu.

U Whitley Bayu od 1943. djeluje škola pod pokroviteljstvom Kraljevske ratne mornarice za mornare volontere.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: North East England" (engleski). City Population. Pristupljeno 08. 06. 2017.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „*Whitley Bay, North Tyneside*" (engleski). Victorian web. Pristupljeno 8. 06. 2017.

Vanjske veze
------------

***Whitley Bay*** na Wikimedijinoj ostavi

* Whitley Bay Beach Arhivirano 2016-04-08 na Wayback Machine-u (`en`)
* Whitley Bay Sea Cadets (`en`)
**Demokratizacija** je naziv za proces kojim se društveno-političko uređenje neke zemlje transformira, odnosno prolazi kroz tranziciju prema demokraciji i napuštanje ne-demokratskih (autoritarnih ili totalitarnih) oblika vladavine. Pod demokratizacijom se mogu podrazumijevati procesi različitog sadržaja, intenziteta i trajanja - od radikalnih revolucija do postepenih reformi koje mogu trajati vijekovima. Kao primjer mogu poslužiti neke od država zapadne Evrope gdje je demokratizacija započela sa tzv. *građanskim* revolucijama u 17. i 18. vijeku, odnosno gdje su postavljeni temelji današnjeg modernog koncepta demokracije. Demokratizacija obično tzv. demokratskom konsolidacijom, gdje demokratski poredak postaje tako čvrst i ukorijenjen oblik vlasti da se više ne može ni zamisliti ne-demokratska alternativa; kao primjer može poslužiti Ujedinjeno Kraljevstvo. S druge strane, proces demokratizacije se također može prekinuti, odnosno demokratizirane zemlje se mogu vratiti u pred-demokratsko ili ne-demokratsko stanje uslijed ekonomske i političke nestabilnosti; kao primjer za to može poslužiti Argentina u 20. vijeku.

Pred kraj 20. vijeka, zahvaljujući padu komunizma, je veliku popularnost stekla teza da demokratizacija predstavlja globalni, odnosno nezaustavljivi i nepovratni proces tzv. kraja historije, odnosno da će s vremenom sve zemlje svijeta imati demokratski poredak.

Primjeri demokratizacije u bliskoj prošlosti
--------------------------------------------

* Portugalska demokratska tranzicija
* Metapolitefsi u Grčkoj
* Španska demokratska tranzicija
* Čileanska demokratska tranzicija
* Revolucije 1989
* Obojane revolucije

V. također
----------

* Liberalizacija

Eksterni linkovi
----------------

* International IDEA
* Did the United States Create Democracy in Germany?
Danaja i zlatna kiša koja predstavlja Zevsa na vazi 450-425. p. n. e.
**Danaja** (grč. *Δανάη*) je u grčkoj mitologiji bila kćerka Akrisija, kralja Argosa i Euridike (ili Aganipe) i Persejeva majka.

Mitologija
----------

S obzirom na to da je imao samo Danaju, Akrisije je pitao proročište da li će imati naslednika. Odgovoreno mu je da neće, ali da će Danaja roditi muško dete koje će ga ubiti. Da bi to sprečio, zatvorio je svoju kćerku u podzemnu tamnicu sačinjenu od bronze, ali je Zevs u vidu zlatne kiše prošao kroz otvor na krovu i obljubio Danaju. Tako je začela i rodila dečaka, Perseja, koga je odnegovala zajedno sa dadiljom, koja je bila zatočena zajedno sa njom. Jednog dana je Akrisije začuo dečji glas i ušao u tamnicu, gde je Danaja pokušala da mu objasni da je Persej Zevsov sin. Nije joj poverovao, već ju je zajedno sa detetom zatvorio u kovčeg i bacio u more. Kovčeg je doplovio do ostrva Serifos, gde ga je našao Diktis. On je prihvatio majku i dete, ali se u nju zaljubio njegov brat, kralj Polidekt. Danaja mu nije uzvratila ljubav i Polidekt je pomislio da je to zbog sina. Zato ga je poslao da mu donese Meduzinu glavu. Kada se Persej vratio sa pohoda, zatekao je Diktisa i svoju majku kako se mole bogovima da ih zaštiti od zlovolje Polidekta. Zato je upotrebio Meduzinu glavu i okamenio kralja i njegove pratioce. Potom je sa majkom napustio ostrvo i odveo je u Argos gde je ona ostala sa svojom majkom, Euridikom.

Prema rimskom predanju, kovčeg je stigao do obale Lacija gde se Danaja udala za kralja Pilumna i osnovala grad Ardeju. Njen potomak je Turno, kralj Rutula.

Spoljašnje veze
---------------

***Danaja*** na Wikimedijinoj ostavi
**Demokratska unionistička partija** (engl. , **DUP**) je britanska politička stranka koja djeluje u Sjevernoj Irskoj (Ulster) i okuplja tamošnje unioniste, odnosno zagovornike održanja državnopravnih veza sa Ujedinjenim Kraljevstvom. Nastala je 1971. godine u vrijeme eskalacije Sjevernoirskog sukoba te okupljala militantni dio lokalnog protestantskog stanovništva, nezadovoljan načinom na koji se Ulsterska unionistička partija (UUP), dotada dominantna stranka ulsterskih protestanata postavila u krizi. DUP je tokom sukoba pod vodstvom protestantskog svećenika Iana Paisleya postala dominantnom strankom ulsterskih protestanata, te se žestoko političkim ustupcima tamošnjem katoličkom stanovništvu i republikanskim (irskim) strankama. To se najviše odrazolo tokom pregovora koji su rezultirali Sporazumom na veliki petak 1998. godine, kome se DUP žestoko protivila, te je tek nekoliko godina kasnije pristala sudjkelovati u zajedničkoj vlasti sa Sinn Feinom. DUP, blisko povezana sa protestantskim crkvama, poznata je po socijalnom konzervativizmu te se žestoko protivi istospolnim brakovima. Danas je najjača politička stranka u Sjevernoj Irskoj i peta stranka po broju članova u Parlament Ujedinjenog Kraljevstva.

Vanjske veze
------------

* Zvanični veb-sajt‍ Uredi na Wikidati

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 141192169
* LCCN: nr2005023478
* GND: 1054369119
* SUDOC: 183009975

 |
**Cikorija** je naziv najrasprostranjenije vrste istoimenog roda — ***Cichorium intybus***. Drugi nazivi ove vrste su vodopija, ženetrga, gologuza, gologuza divlja.

* Poreklo naučnog imena:

- roda od latiniziranog grčkog naziva za cikoriju *kichorion*  

- vrste od latinskog naziva za cikoriju *intybus*.

Opis biljke
-----------

Višegodišnja zeljasta biljka sa golim i u gornjem delu razgranatim stablom. Na vrhu stabla i grana nalaze se glavičaste cvasti, čiji jezičasti cvetovi mogu da budu plave, ružičaste ili bele boje. 

Koren je vretenast i dubok i najčešće se koristi dok je nadzemni deo retko u upotrebi. Sakupljanje korena iz prirode vrši se u jesen kada ima najveću količinu inulina i gorkih glikozida.

Hemijski sastav droge
---------------------

Kao droga najčešće se koristi koren (*Cichorii radix*), koji se sakuplja u jesen, a ređe nadzemni deo (*Cichorii herba*). 

U korenu se nalazi:

* najviše inulina (20%);
* gorkih glikozida (oko 0,1%);
* saponina i dr.

Upotreba
--------

Cikorija se uglavnom koristi u narodnoj medicini za lečenje oboljenja jetre, kao sredstvo za jačanje, pomaže varenje hrane i sastavni je deo mešavina za prolećno čišćenje organizma. Za jačanje organizma i protiv malokrvnosti upotrebljava se sok svežeg nadzemnog dela biljke. Čaj se priprema od osušenog korena i koristi kod bolesti jetre i žučnih puteva.

Koristi se i kao zamena za kafu (divka ili cigura) tako što se koren ispeče i samelje u prah a zatim skuva, procedi i gusti sadržaj se dodaje kafi u odnosu 3:1 (kafa:cikorija).

Literatura
----------

* Gostuški, R: Lečenje lekovitim biljem, Narodna knjiga, Beograd, 1979.
* Grlić, Lj: Enciklopedija samoniklog jestivog bilja, August Cesarec, Zagreb, 1986.
* Djuk, A, Dž: Zelena apoteka, Politika, Beograd, 2005.
* Jančić, R: Lekovite biljke sa ključem za određivanje, Naučna knjiga, Beograd, 1990.
* Jančić, R: Botanika farmaceutika, Službeni list SCG, Beograd, 2004.
* Jančić, R: Sto naših najpoznatijih lekovitih biljaka, Naučna knjiga, Beograd, 1988.
* Kojić, M, Stamenković, V, Jovanović, D: Lekovite biljke jugoistične Srbije, ZUNS, Beograd 1998.
* Marin, P, Tatić, B: Etimološki rečnik, NNK Internacional, Beograd, 2004.
* Mindel, E: Vitaminska biblija, FaMilet, 1997.
* Mišić Lj, Lakušić R: Livadske biljke, ZUNS Sarajevo, ZUNS Beograd, IP *Svjetlost*, 1990
* Stamenković, V: Naše neškodljive lekovite biljke, Trend, Leskovac
* Tucakov, J: Lečenje biljem, Rad, Beograd, 1984.

Vanjske veze
------------

***Cikorija*** na Wikimedijinoj ostavi

* Bionet škola
* Chicory Pollinators
* Chicory Coffee - How Does it Taste?
* ITIS 36762 Arhivirano 2006-09-27 na Wayback Machine-u
* Chicory, endive, and other gourmet greens Arhivirano 2008-01-04 na Wayback Machine-u
**Vicekralj** ili **Podkralj** (engleski: *viceroy*) je titula funkcionera koji vlada kolonijom ili provincijom kao predstavnik svog monarha.

Historija
---------

Španjolski kraljevi su tu titulu (španjolski: *virrey*) dodjelivali svojim guvernerima po američkim kolonijama i guvernerima na samom Iberijskom poluotoku (Kruna Aragona, Kraljevina Valencia).

Početkom 16. vijeka Španjolska je u svojim američkim kolonijama osnovala dva velika vicekraljevstva Nova Španjolska (Meksiko) i Peru, a nakon tog u 18. vijeku još dva - Nova Granada i Río de la Plata.
Vicekraljeve je imenovao španjolski kralj i njegov Savjet za Indije iz redova španjolskog plemstva.

Djelokrug rada vicekralja i njegove dužnosti bili su veliki, od prikupljanja i uvećavanja kraljevih prihoda, imenovanja nižih civilnih i crkvenih kolonijalnih funkcionera, do provođenja zakona, zaštite Indijanaca i njihovog pokrštavanja, a sve do 18. vijeka, davanja - encomiendas (naknada) Indijancima za rad i priznanja 
odabranim kolonistima.

Prerogativi vicekraljeva ipak su bili poprilično limitirani, jer su im drugi visoki kolonijalni funkcioneri, koje je također postavljao kralj, mogli osporiti odluke direktnim kontaktom sa dvorom u Madridu. Štoviše brojni propisi kolonijalne administracije o gotovo svim aspektima života (koje su oni često ignorirali) nisu im dopuštali 
previše samovolje. Pored tog - Audiencia, sud sa kojim su dijelili odgovornost za red u koloniji, često je koristio svoju poziciju da opstruira njihove odluke.

S druge strane imali su jako visoku plaću, da ne podlegnu korupciji, ali im je zato bilo zabranjeno bilo kakvo poduzetništvo.
Na kraju svog mandata bili su dužni podnjeti izvještaj kralju, o svim važnijim događajima i akcijama svoje administacije, koji je nakon tog morao proći i sudsku reviziju (residencia).

Portugalski kapetan generali u Brazilu imali su status sličan španjolskim vicekraljevima, pa su i oni od sredine 17. vijeka imali titulu - vicekralj.

Krajem 14. vijeka Kraljevina Engleska je svojim guvernerima u Irskoj dodjelila titulu - vicekralj. 
Najpoznatiji vicekralj bio je britanski guverner u Indiji, koji je tu titulu koristio između 1935. - 1858. i 1935.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8   „Viceroy government official" (španjolski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 10.12. 2020.

Vanjske veze
------------

* *Viceroy government official* (`en`)
Koordinate: 41° 54′ 56" SGŠ, 22° 33′ 49" IGD

**Vinička Kršla** (mak. *Vinička Kršla*) je naselje u Republici Makedoniji, u istočnom delu države. Vinička Kršla je u sastavu opštine Vinica.

Prirodni uslovi
---------------

Vinička Kršla je smeštena u istočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kočana, naselje je udaljeno 15 kilometara istočno.

Naselje Vinička Kršla se nalazi na istočnom obodu Kočanskog polja, plodne doline koju gradi reka Bregalnica. Naselje je položeno na približno 460 metara nadmorske visine. Istočno od naselja izdiže se planina Golak. 

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Po statistici sekretara Bugarske egzarhije, 1905. godine Jakimovo je čisto pravoslavno, slovensko selo sa 112 stanovnika, vernika Bugarske egzarhije.

Stanovništvo
------------

Vinička Kršla je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 99 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

1. ↑  Brancoff, D.M. "La Macedoine et sa Population Chretienne". Paris, 1905, r.118-119.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinavinica.gov.mk Zvanična stranica opštine Vinica

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Vinica |
| --- |
| **Vinica** • 
Blatec •
Vinička Kršla •
Gradec •
Grljani •
Dragobrašte •
Istibanja •
Jakimovo •
Kalamanci •
Kruševo •
Laki •
Leski •
Lipec •
Pekljani •
Trsino •
Crn Kamen |  |
**Vice Buljan** (Sinj, 1905. - 1978.) hrvatski političar.

Životopis
---------

Rodio se je u Sinju 1905. godine, u uglednoj, bogatoj i brojnoj sinjskoj obitelji. Uz njega obitelj je imala deset sinova i četiri kćeri. Jedini je "mali Vice" imao sklonosti prema politici, pa je tako iz ideala 1934. g. izabrao članstvo u KP Komunističkoj partiji. Godine 1940. pobjeđuje sa svojom listom na općinskim izborima i postaje načelnik općine. U tadašnjoj Kraljevini Jugoslaviji to je bila jedina općina gdje su komunisti osvojili vlast na izborima pa je vrlo brzo Sinj dobio naziv "crvena općina". 

Sljedeće godine Vice se sa drugovima uključuje u organiziranje otpora okupatoru, a tijekom rata obnašao je razne vojne i političke dužnosti. Bio je i vijećnik ZAVNOH-a i AVNOJ-a, a po završetku rata predsjednik Oblasnoga narodnooslobodilačkog odbora za Dalmaciju. 

Biran je za zastupnika u Saboru NR Hrvatske i za saveznoga narodnog zastupnika. Jedno vrijeme bio je na funkciji ministra ribarstva u Hrvatskoj. 

Svom Sinju donio je mnogo toga, a prije svega tvornicu i predionicu konca "Dalmatinka", koja je u jednom razdoblju zapošljavala oko tri tisuće radnika i bila jedna od najboljih takve vrste u ovom dijelu Europe. Malo je poznato da se "Dalmatinka" trebala zvati "Livanjka", odnosno da se tvornica trebala graditi u susjednom Livnu, ali zbog političkog umijeća i pregovaračke i nagovaračke sposobnosti Vice Buljana tvornica je izgrađena u Sinju. 

Zahvaljujući tvornici, Sinj se naglo urbanizira, grade se radničke stambene četvrti, čuveni gradski bazen olimpijskih razmjera, među prvima u bivšoj državi, asfaltiraju se ceste, osvjetljavaju ulice a razvija se i bogat društveni, kulturni i sportski život. Stariji Sinjani ga, osim po duhovitosti, pamte i po čestitosti, plemenitosti te demokratičnom ponašanju. 

Vice Buljan je obnašao i funkciju alkarskog vojvode od 1957. do 1963. Umro je 1978. i pokopan je u skromnoj obiteljskoj grobnici na starom dijelu groblja svetog Frane u Sinju. Radnice "Dalmatinke" 20. ožujka 2009 godine položile cvijeće na njegovu grobnicu, prisjećajući se njegovih zasluga i doprinosa Sinju i cetinskom kraju. Njegov život zabilježen je i u seriji "Čovik i po", a legendarnog Sinjanina glumio je Boris Dvornik.

Literatura
----------

* "Umro si ti, umrla je tvornica, a ni mi nismo baš najbolje", Slobodna Dalmacija, 23. ožujka 2009. godine, Vito Perić.
**Cipal mržnjak** (lat. *Liza saliens*) ima kod nas u upotrebi više raznih naziva kao što su dugaš, sisavac, slinavac, vodeni, crnac, ćifal od kurenta, šiljasti, kefala, korun, cabra, mulo, plaznik. Spada u porodicu Mugilidae ili cipala. Od svih cipala u Jadranu ima najlošije meso. Naraste do 0,40 m i do 0,75 kg. Veći dio vremena provodi u boćatoj vodi, tako daq ga se uglavnom može naći na ušćima rijeka kao što su ušće Krke, Karinsko more,.... 

I ovaj cipal ima batastu glavu, s zadebljanom gornjom usnom, koja se doima poput šiljka, odakle je dobio i jedno narodno ime. Ima plavkaste peraje, slabije izraženu zlatnu pjegu na škržnom poklopcu i iznimno snažne repne peraje. Biljojed je i hrani se većinom algama i travom. Mrijesti se u lipnju i srpnju.

Živi u priobalnom području, na dubinama 0 - 15 metara, a rasprostranjen je u Mediteranu i Crnom moru, te na obalama Atlantika od Maroka do Francuske .

Zanimljivosti
-------------

Unesen je u Kaspijsko jezero, gdje se raširio i gdje je danas najveće ribolovno područje ovog cipla.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Cipli[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Leaping mullet (fishbase.org)

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Cipal mržnjak** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Cipal mržnjak** |

***Cipal mržnjak*** na Wikimedijinoj ostavi
**Cochrane** je grad i općina od 2,841 stanovnika na jugu Čilea u (Regija Aysén) u Provinciji Capitán Prat u kojoj je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Cochrane leži u Patagoniji na rijeci Cochrane, udaljen 7 km od Jezera Cochrane/Pueyrredón i 345 km južno od svog regionalnog centra Coyhaique.

Historija
---------

Historija tog gradića počela je 1929. na lokaciji Las Latas, ali je to bilo preblizu ranču kompanije Chacabuco, pa je ona tražila da se to naselje preseli na drugu lokaciju.

Cochrane je službeno osnovan 17. marta 1954. kad je dovršena zgrada namijenjena pošti, u vrijeme kad je mjesto imalo samo desetak kuća.

Urbanistički plan je definiran 1955. a od 26. oktobraa 1970. postao je administrativni centar vlastite Provincije.

Danas je poznat kao turistička destinacija.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Chile: Aysén*" (engleski). City population. Pristupljeno 15. 11. 2020.
2. ↑  „Donde Estamos" (španjolski). Cochrane Patagonia. Arhivirano iz originala na datum 2020-11-01. Pristupljeno 15.11. 2020.
3. 1 2 3  „Formación de Cochrane" (španjolski). Cochrane Patagonia. Pristupljeno 15.11. 2020. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Cochrane (Čile)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Cochrane Patagonia* (službene stranice) Arhivirano 2020-11-01 na Wayback Machine-u (`es`)
**Cipal zlatar** (lat. *Liza aurata*) riba je iz porodice cipala. Kod nas ovog cipla zovu još i zlatac, glavatac, vrecinaš, mrena puzavica, zlatan, zlatoperec, zlatulj, žutac. Sive je boje, s bjelkastim dnom, ima velike ljuske po tijelu. Velike je glave, s vrhom koji je tupo zaobljen, sama glava je široka, oči su vrlo blizu malih usta. Gornja usna je naglašeno ispupčena. Vrlo je sličan ciplu balavcu. Prepoznatljiv je po izraženoj žutoj pjegi na škržnom poklopcu, koja je najžutija od svih vrsta cipala koje je imaju. U Jadranu naraste do 1 kg, a na drugim mjestima može narasti do 59.0 cm duljine i 1,5 kg težine. Razmnožava se od srpnja do studenog, na otvorenom moru, a jajašca, kao i mladunci slobodno plutaju morem. Raste brzo, do 0.20 kg godišnje.

Stanište i prehrana
-------------------

Obožava boćatu vodu, nalazimo ga na ušćima rijeka ili čak i duboko u rijekama. Čest je i na drugim terenima uz obalu. Najčešće se nalaze napodručjima s dosta čistog pijeska i pješčanim dnom. Tu se hrani sitnim beskralježnjacima, mekušcima i algama, a ponekad i otpatcima i insektima.

Rasprostranjen je u Atlantiku od Škotske sve do Senegala, te u Mediteranu i 
Crnom moru, čak i u Kaspijskom jezeru.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Cipli[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Golden grey mullet (fishbase.org)

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Liza aurata** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Liza aurata** |

Vanjske veze
------------

caspianenvironment.org - 
ukonline.co.uk -  Arhivirano 2008-10-07 na Wayback Machine-u

***Cipal zlatar*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostale upotrebe, v. Vićentije Jovanović.*

**Vićentije Jovanović Vidak** (Sremski Karlovci, 10. mart 1730 — Dalj, 18. februar 1780) je bio mitropolit karlovački u periodu od 1774. do 1780. godine.

Biografija
----------

Rođen je u Sremskim Karlovcima. 

Godine 1745. rukopoložen je za đakona Karlovačke mitropolije, a 1749. zamonašio se u manastiru Rakovcu. Posle rukopoloženja u čin jeromonaha proizveden je u čin protosinđela i arhimandrita.

Godine 1757. postavljen je za administratora Pakračke eparhije, a dve godine kasnije izabran je za temišvarskog episkopa. Kao episkop temišvarski pomagao je Dositeja Obradovića, Todora Jankovića Mirijevskog, Vujanovskog i mnoge druge prosvetne radnike.

Godine 1774. izabran je za karlovačkog mitropolita.

Zabeleženo je da je vreme svoje diplomatske misije u Beču 1776. godine uspeo da dobije dozvolu da se zaplenjene bogoslužbene knjige donete iz Rusije oslobode i podele siromašnim hramovima kojima su bili namenjeni.

Mitropolit Vićentije je umro 18. februara 1780. godine u Dalju. Sahranjen je u crkvi Svetog Dimitrija u Dalju.

Literatura
----------

* „Vićentije Jovanović Vidak". *Narodna enciklopedija*. Zagreb: Bibliografski zavod. 1927.
* Istorija srpskoga naroda - Stanoje Stanojević

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Georgije Popović** | **episkop temišvarski1759 — 1774.** | Nasljednik:**Mojsije Putnik** |

  


p • r • uPoglavari Srpske pravoslavne crkve

**Žičko-pećki arhiepiskopi (1219-1337):**  
Sveti Sava • Arsenije I Sremac • Sveti Sava II • Danilo I • Joanikije I • Jevstatije I • Jakov • Jevstatije II • Sveti Sava III • Nikodim • Danilo II • Joanikije II
  
**Pećki patrijarsi (1346-1463):**  
Joanikije II • Sava IV • Jefrem • Spiridon • Danilo III • Sava V • Danilo IV • Kirilo • Nikon • Teofan • Nikodim II • Arsenije II
  
**Pećki patrijarsi (1557-1766):**  
Makarije Sokolović • Antonije Sokolović • Gerasim Sokolović • Savatije Sokolović • Jerotej Sokolović • Filip Sokolović • Jovan • Pajsije Janjevac • Gavrilo I Rajić • Maksim Skopljanac • Arsenije III Crnojević • Kalinik I • Atanasije I • Mojsije Rajović • Arsenije IV Jovanović • Joanikije III Karadža • Atanasije II Gavrilović • Gavrilo II Sarajevac • Gavrilo III • Vikentije Stefanović • Pajsije II Grk • Gavrilo IV Grk • Kirilo II • Vasilije Jovanović-Brkić • Kalinik II Grk
  
**Karlovački mitropoliti i patrijarsi (1690-1920):**  
Arsenije III Crnojević • Isaija Đaković • Sofronije Podgoričanin • Vikentije Popović • Mojsije Petrović • Vićentije Jovanović • Arsenije IV Jovanović • Isaija Antonović • Pavle Nenadović • Jovan Đorđević • Vićentije Jovanović Vidak • Mojsije Putnik • Stefan Stratimirović • Stefan Stanković • Josif Rajačić • Samuilo Maširević • Prokopije Ivačković • German Anđelić • Georgije Branković • Lukijan Bogdanović
  
**Beogradski mitropoliti (1831-1920):**  
Melentije Pavlović • Petar Jovanović • Mihailo Jovanović • Teodosije Mraović • Inokentije Pavlović • Dimitrije Pavlović
  
**Patrijarsi Srpske pravoslavne crkve (1920- ):**
  
Dimitrije • Varnava • Gavrilo (V) • Vikentije (II) • German • Pavle • Irinej
*Za ostale upotrebe, v. Vićentije Jovanović Vidak.*

**Vićentije Jovanović** (Sentandreja, 1689 — Beograd, 6. jun 1737) je bio mitropolit karlovački u periodu od 1731. do 1737. godine.

Biografija
----------

Rođen je 1689. godine u Sentandreji. Zamonašen je u manastiru Rakovcu.

Odigrao je značajnu ulogu u sjedinjenju Karlovačke i Beogradske mitropolije na crkveno-narodnom saboru 1726. godine. Po završetku ovog sabora izabran je za episkopa aradskog, jenopoljskog i velikovardarskog. U svojoj eparhiji je radio veoma mnogo, naročito u periodu kada je pretila opasnost od unije, tada je često putovao po eparhiji i utvrđivao verni narod u pravoslavlju. Prilikom jednog takvog obilaska eparhije pucali su na njega.

Na Saboru 22. marta 1731. godine jednoglasno je izabran za arhiepiskopa i mitropolita srpskog naroda u Austrougarskoj. 

Mitropolit Vićentije je, u saradnji sa episkopima, izdao 1. novembra 1733. godine *Monaška pravila*. I za mirsko sveštenstvo je takođe propisao pravila.

Osnovao je latinske škole u Beogradu, Sremskim Karlovcima, Osijeku i Dalju. Za profesore ovih škola doveo je iz Rusije Emanuila Kozačinskog, Jovana Minackog i Nikolu Nikolajevića. 

Mitropolit Vićentije umro je posle dužeg bolovanja u Beogradu, 6. juna 1737. godine, i sahranjen je u sabornoj crkvi koju je počeo graditi.