**Tetragram** ili **tetragramaton** (grč. τετραγράμματον = „riječ s četiri slova") uobičajeni je naziv za hebrejsko ime Boga, koje se sastoji od četiri hebrejska slova: **י**‎ (jod), **ה**‎ (he), **ו‎** (vav), **ה**‎ (he). Pisana s desna na lijevo ova riječ izgleda ovako: **יהוה**‎ (YHVH). To je osobno ime Boga Izraelova. U hrvatskom jeziku upotrebljava se i riječ **četveroslovlje**.

JHVH u židovstvu
----------------

Tetragram pisan feničkim pismom (1100. pne. - 300.), ranim aramejskim pismom (10.-1. st. pne.) i kasnim aramejskim tj. suvremenim hebrejskim pismom.
Od svih Božjih imena koja se pojavljuju u Bibliji tetragramaton se pojavljuje najčešće, 6.828 puta (prema znanstvenim izdanjima hebrejskog teksta Biblije: *Biblia Hebraica* i *Biblia Hebraica Stuttgartensia*). U židovstvu tetragramaton je neizrecivo ime Božje koje se nikad ne smije izgovoriti naglas. Dok glasno čitaju biblijske tekstove ili dok mole, Židovi redovito zamjenjuju ovo ime izrazom *Adonaj* (Moj Gospodin) ili rjeđe riječju *Elohim* (Bog).

Neki smjerovi u židovstvu izbjegavaju, izvan same molitve, izgovarati i naziv *Adonaj* (**אֲדֹנָי‎**), želeći tako izbjeći kršenje zabrane uzaludnog izgovaranja Božjeg imena (usp. Izl 20,7). Stoga se umjesto imena Božjeg vrlo često koristi izraz *HaŠem* (**הַשֵּׁם**), gdje je *Ha* član u hebrejskom jeziku, a *Šem* znači „Ime."

U pisanim tekstovima, posebice u Targumima, ponekad se ovaj tetragram piše skraćeno kao *ייי* ili kao **יה**. U tekstovima iz Kumrana koji potječu iz razdoblja od 2.-1. st. pne. tetragram se piše paleohebrejskim pismom, dok je sav ostali tekst pisan aramejskim pismom. Slično se događa i u prvim prijevodima Biblije na grčki jezik. U rukopisima Septuaginte (grčki prijevod Starog zavjeta) jedino tetragramaton ostaje na hebrejskom, dok je sav ostali tekst na grčkom. To će s vremenom navesti prepisivače koji nisu više znali hebrejski da umjesto hebrejskih slova **יהוה**‎ počnu pisati njima grafički slična grčka slova **ΠΙΠΙ**. Konačno, u kasnijim grčkim prijevodima, svakako već od 1. st. umjesto tetragrama nalazi se uvijek grčki izraz Κύριος (*Kyrios*), što znači „Gospodin."

U kršćanstvu
------------

Slijedeći židovsku praksu i kršćani su se od samoga početka suzdržavali od izgovaranja i pisanja Božjeg imena, tako da se ono od najranijih dana kršćanstva izgovaralo i pisalo Κύριος (*Kyrios*), što znači da su kršćani židovskog porijekla govorili *Adonaj* (Gospodin). Osim riječi Κύριος, novozavjetni spisi imaju i naziv *Ime*, što je također u skladu sa židovskom tradicijom. Već u prvom kršćanskom stoljeću ovi će se isti naslovi pridavati i Kristu, čime se jasno izriče da je prema kršćanskom vjerovanju i on Bog. U latinskim srednjovjekovnim tekstovima naziv će uvijek biti *Dominus*.

Sâm tetragram ponovno će dobiti na važnosti u doba Reformacije, kad se prevoditelji Svetog pisma vraćaju izvornim jezicima. Nastojeći tako preuzeti i Božje ime, nalaze se pred problemom kako suglasnike, koji su bili poznati, popuniti i samoglasnicima. U hebrejskom tekstu Biblije, negdje od 3. stoljeća, židovski su prepisivači počeli dodavati samoglasnike. Uz tetragram su, međutim, dodavali različite samoglasnike koji su, ovisno o kontekstu, trebali upućivati čitatelja da se na tom mjestu treba čitati *Adonaj* ili *Elohim*, to jest „Gospodin" ili „Bog." Reformatori su u 16. stoljeću, počevši od Tyndaleova prijevoda Knjige Izlaska počeli zapisivati „Iehovah", a potom „Jehovah", što onda prelazi i u sva protestantska izdanja Biblije. Riječ je, međutim, o pogrešnim samoglasnicima, budući da su ovi označavali da se riječ ima čitati „Adonaj", a nisu bili vlastiti Božjem imenu.

Suvremena istraživanja dovela su do toga da se danas gotovo u svim jezicima ovo ime prenosi kao „Yahweh" (znanstvena transliteracija).

U hrvatskim prijevodima Svetog pisma
------------------------------------

Hrvatski prijevodi Svetog pisma slijedili su običaj prisutan u Katoličkoj Crkvi da se ovo ime prevodi riječju „Gospodin", a nekad i „Bog", ovisno o kontekstu. To je do danas ostalo pravilo u liturgijskim tekstovima Katoličke Crkve u Hrvata. Ipak, u prijevodu Biblije iz 1968. (tzv. *Zagrebačka Biblija*, Stvarnost, Zagreb) ovo se ime donosi kao „Jahve", što je u skladu s posljednjim znanstvenim istraživanjima o mogućim izgovorima toga imena. Isti oblik ovo ime ima i u *Jeruzalemskoj Bibliji* (Kršćanska sadašnjost, Zagreb 1994.)

Vidi još
--------

* Jehovini svjedoci

***Tetragram*** na Wikimedijinoj ostavi