recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Disperzija pomoću optičke prizme uzrokuje da se bijela svjetlost razloži na dugine boje.
Disperzija svjetlosti pomoću leća.
**Rasipanje**  ili **disperzija** (lat. *dispersio* - raspršenje, rasipanje), u optici, je razlaganje složene svjetlosti na boje, zbog ovisnosti indeksa loma o valnoj dužini. Zračenje veće valne dužine (na primjer crveno) lomi se slabije od onog s kraćom valnom dužinom (na primjer ljubičasto), jer je indeks loma obrnuto razmjeran valnoj dužini.

Abbeov broj
-----------

*Glavni članak: Abbeov broj*
**Abbeov broj** (oznaka *VD*) je veličina kojom se opisuje disperzija svjetlosti u optičkome mediju. Definirana je kao omjer indeksâ loma medija za različite valne dužine svjetlosti:

{\displaystyle V\_{D}={\frac {n\_{D}-1}{n\_{F}-n\_{C}}},}
gdje je: *nD* - indeks loma Fraunhoferove linije (Joseph von Fraunhofer) D (valne dužine 589,2 nm), *nF* - indeks loma Fraunhoferove linije F (valne dužine 486,1 nm) i *nC* - indeks loma Fraunhoferove linije C (valne dužine 656,3 nm). Što je manji Abbeov broj, to je veća disperzija boja. Na primjer krunska stakla imaju Abbeov broj 50 do 65, a flintska (kremeno staklo) između 30 i 50.

Duga
----

*Glavni članak: Duga*
Duga na Nijagarinim vodopadima.
**Duga** je česta optička pojava u Zemljinoj atmosferi u obliku jednog ili više obojenih kružnih lukova, koja nastaje jednostrukim ili višestrukim lomom i odbijanjem zraka svjetlosti u kapljicama kiše. Pojava se obično vidi na zastoru kišnih kapi kada promatrač stoji okrenut leđima Suncu i gleda u smjeru toga zastora. Spektralne boje duge poredane su od crvene na vanjskom rubu do plave na unutarnjem rubu. Kod sekundarne duge, kada se zraka svjetlosti dvaput odbija na unutarnjoj površini kapljice, poredak boja obrnut je, a jačina duge slabija. Središte luka leži na crti koja spaja promatračevo oko s izvorom svjetlosti, i to tako da otklon crvene zrake, zbog loma i odbijanja, iznosi 42°, a za plavu zraku 40°, pa se pod tim kutovima i vidi luk glavne duge. Unutarnji luk sekundarne duge vidi se pod kutom od 52°. Duga se može pojaviti i na maglenim kapljicama, raspršenim kapljicama vodopada i kapljicama rose (**bijela duga**). Djelomično tumačenje glavne duge dao je već u 16. stoljeću Markantun de Dominis, a nešto poslije prošireno tumačenje dali su René Descartes i Isaac Newton. Potpuniju teoriju o dugi razvili su engleski astronom George Biddell Airy (1837.) i austrijski meteorolog Josef Maria Pertner (1897.).

Izvori
------

1. ↑  Ustaljena naučna terminologija iz Načela fizike objavljenih 1851. godine
2. ↑   **disperzija**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
3. ↑   **Abbeov broj**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
4. ↑   **duga**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2014.

Vidi još
--------

***Rasipanje (optika)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Svetlost
* Duga
**Stephen Maynard Clark** (Sheffield, 23. travnja 1960. - London, 8. siječnja 1991.) bio je gitarist britanskog hard rock sastava Def Leppard sve do svoje tragične smrti 1991. uzrokovane kombinacijom alkohola i lijekova protiv bolova.

Biografija
----------

### Odrastanje

Steve Clark rodio se i odrastao u Sheffieldu, Engleskoj. Odmalena je pokazivao stanovit interes za glazbu. Sa šest godina bio je na svom prvom koncertu grupe The Shadows. S jedanaest godina od oca je dobio svoju prvu gitaru.

### Def Leppard

Prije nego što je došao u Def Leppard, Steve je izvodio obrade poznatih pjesama sa svojim sastavom Electric Chicken. Tada je 1978. upoznao Petea Willisa, suosnivača Def Lepparda. Willis ga je pozvao na audiciju za gitarista. Clark je odsvirao obradu pjesme Freebird sastava Lynyrd Skynyrd te je odmah primljen u sastav.
Dok je bio u sastavu, Steve je puno pridonio kako glazbi, tako i tekstovima pjesama. Dobio je nadimak „The Riffmaster" zbog snažnih i inovativnih riffova koje je smišljao.

### Smrt

Steve je tokom cijele svoje karijere imao problema s alkoholom, te je 1990. prestao na 6 mjeseci raditi s sastavom kako bi pokušao prestati piti. Odvikavanje mu nije pošlo za rukom, te je 8. siječnja 1991. pronađen mrtav u svom stanu. Smrt je bila uzrokovana mješavinom alkohola, antidepresiva te tableta protiv boli koje je uzimao zbog ranije ozljede. Pokopan je na groblju u Sheffieldu, u blizini svoje rodne kuće.

Vanjske poveznice
-----------------

* Steve Clark na službenoj stranici Def Leppard Arhivirano 2011-04-15 na Wayback Machine-u
* Steve Clark Guitar Arhivirano 2011-02-26 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 93236962
* LCCN: nr00032464
* ISNI: 0000 0000 7839 8435
* BNF: cb139346053 (podaci)
* BIBSYS: 7025210
* MusicBrainz: bf9249e1-cc5d-4154-866e-afb99c6a09cf
* NKC: ola2002151954
* BNE: XX1623324

 |
*Stendhalov sindrom* je nazvan po francuskom piscu Henri-Marie Beyleu (1783 – 1842), poznatijem po pseudonimu Stendhal
**Stendhalov sindrom**, **hiperkulturemija** ili **Firentinski sindrom** je psihosomatska bolest koja uzrokuje ubrzan rad srca, nesvjesticu, zbunjenost ili halucinacije kod pojedinaca izloženih umjetnosti, posebno u slučajevima kada je riječ o umjetnosti velike ljepote ili velikom broju umjetničkih djela na jednom mjestu. Izraz se ponekad koristi i za sličnu reakciju u drugim okolnostima, npr. kada se osoba suoči s velikom ljepotom u prirodnom svijetu.

Eksterni linkovi
----------------

***Stendhalov sindrom*** na Wikimedijinoj ostavi

* Auxologia: Graziella Magherini: La Sindrome di Stendhal (book) (excerpts in Italian)
* Word Spy definition Arhivirano 2013-08-10 na Wayback Machine-u
* P.W. Fenton's Digital Flotsam Stendhal Syndrome Episode Arhivirano 2011-10-06 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **medicini** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Steven Norman Carlton** (Miami, 22.12. 1944. - ) je bivši američki bejzbol pitcher koji se u Major League Baseballu natjecao od 1965. do 1988, poznat po tome što je bio jedan od najboljih pitchjera u historiji sporta. Poznat je pod nadimkom "Lefty." Nastupao je za *St. Louis Cardinals*, *Philadelphia Phillies*, *Chicago White Sox*, *San Francisco Giants*, *Cleveland Indians* i *Minnesota Twins*.

Carlton među ljevorukim pitcherima na drugom mjestu po broju strikeouta (4. među svim), te na drugom mjestu po broju pobjeda od svih ljevorukih pitchera (11. mešu svima). Bio je prvi pitcher koji je osvojio četiri Nagrade Cy Young u karijeri. Između 1982. i 1984. je držao rekord po broju strikeouta u karijeri, sve dok ga nije premašio Nolan Ryan. 

1994. je izabran u Bejzbolsku Halu slavnih.

Vanjski linkovi
---------------

* Official website
* Baseball Stupid People
* Baseball-Reference.com - statistike i analiza karijere
* Steve Carlton 1973 Baseball Card Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u

***Steve Carlton*** na Wikimedijinoj ostavi
**Sonja Tomić** (Dubrovnik, 29. svibnja 1947.) je hrvatska književnica, prevoditeljica i ilustratorica. Piše priče za djecu, putopise i drugo. Po struci je profesorica hrvatskog jezika i književnosti, njemačkog jezika i književnosti i teologije.

Životopis
---------

Rodila se u Dubrovniku. Studirala je na nekoliko fakulteta. Apsolvirala je matematiku, diplomirala hrvatski jezik i književnost i njemački jezik i književnost te teologiju. Predavala je na nekoliko škola. Na redovničkoj humanističkoj i u gimnaziji "Marianum" predavala je fiziku i matematiku. U Centru za strane jezike u Vodnikovoj, predavala je hrvatski (za strance). U XVIII. gimnaziji predavala je njemački i na njemačkom jeziku matematiku. Na Katoličkome bogoslovom fakultetu predavala je njemački.

Djeluje kao samostalna umjetnica. Prevodi djela, piše književna djela i ilustrira. Članicom je Društva hrvatskih književnika i Društva hrvatskih književnika Herceg-Bosne od 1994. godine. Djela je objavila u raznim novinama i časopisima: Glasu Koncila, Spectrumu, Veritasu, Kani, Svjetlu riječi, Rhemi, Smibu, Zvrku, Bratu Franju, Maki i Kolu. Djela je objavila i u elektronskim medijima: na prvom programu Hrvatskog radija i Hrvatskome katoličkom radiju, na kojem objavljuje otkako je osnovan 1997. godine. Na HKR-u uređuje i vodi tri emisije za djecu. Jeseni 2008. uređuje i vodi jednu emisiju na Radiju Mariji.

Djela
-----

Objavila je ove knjige:

* Srce u nebu
* Božje blago (školska lektira za III. razred osnovne škole od 1993.)
* U iščekivanju Spasitelja
* Svjetiljčica (školska lektira od 1996.)
* Mar i Anata
* Božićne priče
* Uskrsnice (zajedno sa suprugom Stjepanom Tomićem)
* Uskrišeno srce (zajedno sa suprugom Stjepanom Tomićem)

Knjiga *Uskrišeno srce* prevedena je na slovački jezik. Slovački prijevod zove se *Vzkriesené srdce* a objavljen je u Trnavi.

Napisala je hagiografije za djecu:

* Franjo mironosac i sestrica Neva
* Antun-Nani, manji brat
* Dnevnik rajske loptice
* Lojzekov vrt

Objavila je ove slikovnice. Na hrvatskom su:

* Božić pauka Mreška (prevedeno na švedski i slovački)
* Zlatni dječak
* Lolek, sav Marijin
* Molitva za deset kilometara
* Ježeva molitva
* Sreća
* Priča o kardinalu Franji Kuhariću

Dvojezične su slikovnice (hrvatski i engleski ili njemački, francuski i talijanski): 

* Slanogorko vrijeme
* Ica lažljivica
* Čarobna pera

Priznanja
---------

2011. je godine dobila 1. nagradu za putopis *Od Zaljeva svetaca k Dolini kardinala* na Susretima hrvatskoga duhovnoga književnoga stvaralaštva Stjepan Kranjčić.

Izvori
------

* Nova knjiga Glasa Koncila. Priča o kardinalu Franji Kuhariću Arhivirano 2013-01-17 na Wayback Machine-u, Događanja, Glas Koncila,

1. ↑  Hrsvijet.net Održani 3.susreti hrvatskog duhovnog stvaralaštva „Stjepan Kranjčić" , 4. prosinca 2011.
*Za ostale upotrebe, v. Slivovo (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 24′ 20" SGŠ, 20° 50′ 42" IGD

**Slivovo** (mak. *Slivovo*) je naselje u Republici Makedoniji, u zapadnom delu države. Slivovo pripada opštini Debarca.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Slivovo je smešteno u zapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Ohrida, naselje je udaljeno 40 km severno.

Slivovo se nalazi u istorijskoj oblasti Debarca, koja obuhvata sliv reke Sateske i sa izrazitim planinskim obeležjem. Naselje je smešteno u gornjem delu oblasti. Zapadno od naselja izdiže se planina Karaorman, a istočno Ilinska planina. Kroz naselje protiče rečica Sateska. Nadmorska visina naselja je približno 940 metara.

Klima u naselju je planinska.

Istorija
--------

U Slivovu je 11. novembra 1943. godine, osnovana Prva makedonsko-kosovska proleterska brigada. Posle rata, u spomen na taj događaj podignut je spomenik, rad makedonskog vajara Jordana Grabuloskog.

Stanovništvo
------------

Slivovo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 16 stanovnika. 

Većinu stanovništva čine etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Debarca

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.debarca.gov.mk Zvanična stranica opštine Debarca Arhivirano 2013-10-01 na Wayback Machine-u
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain)

  

  


| p • r • uNaselja opštine Debarca |
| --- |
| **Belčišta** • 
Arbinovo •
Botun •
Brežani •
Velmej •
Volino •
Vrbjani •
Godivje •
Gorenci •
Gornje Sredorečje •
Grkopolje •
Donje Sredorečje •
Zlesti •
Izdeglavje •
Klimeštani •
Laktinje •
Lešani •
Mešeišta •
Mramorec •
Novo Selo •
Ozdoleni •
Orovnik •
Pesočani •
Slatino •
Slatinski Čiflik •
Slivovo •
Sošani •
Trebeništa •
Turje •
Crvena Voda |  |
**Univerzitet Ben-Gurion** (hebrejski: **אוניברסיטת בן-גוריון בנגב**) je osnovan 1969. godine u gradu Be'er Shevi u Izraelu.

Univerzitet promovira razvoj područja pustinje Negev, inspiriran vizijom izrealskog prvog premijera Davida Ben-Guriona koji je vjerovao da budućnost Izraela leži u relativno nerazvijenom jugu.

Univerzitet Ben-Gurion je poznat na području elektronike, kemije i mehanike. Zajedno sa Univerzitetom u Tel-Avivu rangiran je na drugom, odn. trećem mjestu Techniona na polju inženjerstva. Nakon raspada Sovjetskog Saveza, univerzitet je profesorski kadar ojačao profesorima s prestižnih sovjetskih univerziteta, između ostalih profosorima iz Lenjingrada, Rige, Moskve i Harkova.

***Univerzitet Ben-Gurion*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 149721248
* LCCN: n79061051
* ISNI: 0000 0004 1937 0511
* GND: 1035680-0
* SUDOC: 027957225
* BNF: cb11988817c (podaci)
* BIBSYS: 90340864
* NLA: 35902842
* CiNii: DA04818638

 |
**Steleks** je Društvo Studenata Elektrotehničkog Fakulteta u Sarajevu i osnovan je 22.11. 1968. 

Steleks je dugi niz godina bio lociran na desnoj obali Miljacke, uzvodno od mosta Vrbanja, sa adresom Gundulićeva 2. Taj objekat je nekada bio "remiza" ili depo za održavanje tramvaja Gradskog Saobraćajnog Preduzeća. Poslije rata na tom mjestu je napravljen parking.

Steleks je nosilac najvećeg priznanja grada Sarajeva, Šestoaprilske Nagrade.
Studentima je bilo omogućeno učesće u mnogim sekcijama: sportskoj, fotografskoj, kulturno zabavnoj, folkloru, konstruktorskoj, radio klubu itd.

Članovi Društva studenata su osvajali mnoge trofeje na sportskim takmičenjima Univerziteta i Susretima Studenata Elektrotehnike Jugoslavije (SUSEJ, ili ELEKTRIJADA).

Radio klub Steleksa je koristio nekoliko pozivnih znakova, YU4EXA za rad iz Steleksa, YU4 ETF za rad sa fakulteta iz Lukavice, YZ4Z i 4N4Y za učešće u pojedinim međunarodnim takmičenjima, na kojima su često osvajana prva mjesta.

U prostorijama Steleksa, uvježbavali su svoju muziku poznati sastavi kao Bijelo Dugme i Valentino.

Nekompletna lista predsjednika Društva:

* 1968 Gojko Babic
* 1969 Mustafa Trklja
* 1974 Nenad Avlijaš
* 1975 Dušanka Jovanović
* 1976 Leo Muhić
* 1977 Malik Ramić
* 1978 Jovan Bulatović
* 1979 Mensur Muharemović (?)
* 1980 Nebojša Miličević (?)
* 1981 Vojislav Zekić
* 1982 Vladimir Ilić
* 1983 Ljubinka Bacić
* 1984 Mladen Šašić
* 1985 Branislav Ćeklić
* 1986 Dževad Hadžić
* 1987 Stjepan Kecman
MG 34 - prvi *Universelles Maschinengewehr*, odnosno preteča suvremenih mitraljeza opće namjene, prikazan na dva držača
**Univerzalni mitraljez** ili **mitraljez opće namjene** (engleski: *General purpose machine gun*, GPMG) je naziv za mitraljez kojeg može nositi jedan vojnik, ali koji može obavljati kako funkciju puškomitraljeza tako i funkciju srednjeg mitraljeza, ovisno o tome da li se postavi na dvonožac ili tronožac.

Iako su takvi mitraljezi teži i nezgrapniji od puškomitraljeza, a ne mogu proizvoditi stalnu vatru kao teški i srednji mitraljezi, pokazali su se prilično dobrim kompromisom, omogućivši vojskama koje su ih koristile veću taktičku fleksibilnost.

Prvi je taj koncept preuzela nacistička Njemačka stvorivši MG 34, prvi takav univerzalni mitraljez, a poslije na njegovom temelju stvorila MG 42, vjerojatno najpopularniji i najbolji mitraljez drugog svjetskog rata. Nakon rata su mnoge države ili kopirale to oružje ("M-53" u bivšoj Jugoslaviji) ili stvorile vlastite modele (američki M 60, sovjetski Mitraljez PK).
**Palmira** je grad i općina od 354,285 stanovnika na zapadu Kolumbije.

Palmira je treći po veličini grad u Departmanu Valle del Cauca, poznat kao **Poljoprivredna prijestolnica Kolumbije**.

Geografija
----------

Palmira leži u dolini rijeke Cauce, udaljena tridesetak km istočno od grada Calia.
To je industrijski grad poznat po brojnim šećeranama.

Historija
---------

Prvi španjolski kolonisti došli su u taj kraj početkom 16. vijeka.
O tom kad je grad osnovan i danas postoje rasprave, po nekima to se dogodilo 1705. ili 1773. kad je nazvan *Villa de las Palmas*, dok se za druge dogodilo tek 
1824. kad je dobio administrativnu funkciju.

Po prvom popisu stanovništva provedenom 1786. Villa de las Palmas je tad imala 2,867 stanovnika.
Gradu je ime promjenjeno u *Palmira* - 1813. po slavnoj sirijskoj Palmiri.

Vremenom je izrastao u snažan industrijski centar, pored kog se nalazi Internacionalni aerodrom *Alfonso Bonilla Aragón* (ICAO: *SKCL*, IATA: *CLO*) kojim se služi i susjedni Cali.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Palmira: Municipality in Colombia*" (engleski). City population. Pristupljeno 9.12.2022.
2. 1 2  Alonso Valencia Llano. „*Palmira: historia, desarrollo económico e identidad cultural*" (španjolski). Universidad del Valle. Pristupljeno 9.12.2022.
3. 1 2 3  „*Aspectos historios y geograficos*" (španjolski). Corporación Autónoma Regional del Valle del Cauca. Pristupljeno 9.12.2022.
4. ↑  „*Alfonso Bonilla Aragón International Airport*" (engleski). Skybrary. Pristupljeno 9.12.2022.

Vanjske veze
------------

***Palmira, Kolumbija*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipio de Palmira* (Službene stranice grada) (`es`)
Torus je primer geometrijskog tela nastalog rotacijom kruga
**Papos-Guldinova pravila** poznata još kao **Guldinova pravila** i **Paposova pravila**, predstavljaju matematička pravila koja omogućuju jednostavno računanje nekih rotacionih površina i zapremina pomoću putanje težišta linija (likova) čijom su rotacijom nastali. Pravila se lako dokazuju integralnim računom, ali on nije potreban za njihovu primenu.

Prvo Papos-Guldinovo pravilo
----------------------------

Površine nastale rotacijom obimne linije rotirajuće oblasti oko ose koja leži u istoj ravni, a ne preseca rotirajuću oblast, računa se kao proizvod dužine rotirajuće linije i obima kružnice (ili dužine kružnog luka) po kojoj se kreće težište linije pri toj rotaciji.

Primer računanja površine torusa:

{\displaystyle A=(2\pi r)(2\pi R)=4\pi ^{2}Rr.\,}
Pri čemu je *r* poluprečnik male kružnice koja rotira (u „prozirnom" delu torusa iscrtano je nekoliko položaja te kružnice), dok *R* označava poluprečnik kružnice po kojoj rotira središte (težište) male kružnice.

Drugo Papos-Guldinovo pravilo
-----------------------------

Zapremina tela nastalog rotacijom ravne površine oko ose koja leži u istoj ravni, a ne preseca površinu, računa se kao proizvod površine ravni i opsega kružnice (ili dužine kružnog luka) po kojoj se kreće težište ravni pri toj rotaciji.

Primer računanja zapremine torusa:

{\displaystyle V=(\pi r^{2})(2\pi R)=2\pi ^{2}Rr^{2}.\,}

Spoljašnje veze
---------------

* Papos-Guldinova pravila
* Primeri primene Papos-Guldinovih pravila Arhivirano 2011-05-08 na Wayback Machine-u
* Papos-Guldinova pravila Arhivirano 2012-01-15 na Wayback Machine-u
* Različita tela na koja su primenjiva Papos-Guldinova pravila
**Univerzitet Al Azhar** (arap. ; al-Azhar al-Šarif; Časni Azhar) je vodeća ustanova visokog obrazovanja u Egiptu, čuvena u svetu zbog svoje uloge u islamskoj nauci i obrazovanju. Drugi je najstariji univerzitet u svetu sa kontinuiranim radom od svog osnivanja.

Istorija
--------

Univerzitet Al-Azhar je izgradila šiitska fatimidska dinastija (909-1171) kojoj je Kairo služio kao prestonica. Povezan je sa džamijom Al-Azhar (na arapskom: najblistavija) koja je dobila ime po prelepim palatama koje je okružuju ili po Muhamedovoj ćerki Fatimi Al-Zahri. Džamija je počela sa izgradnjom 969. godine i završena je za dve godine. Teološka škola je osnovana 988. i na njoj je izučavan šiitski islam. Krajem srednjeg veka, univerzitet postaje sunitski.

Uređenje
--------

Većina sunita Al-Azhar smatra najprestižnijim islamskim univerzitetom. Na čelu Al-Azhara je Šejh-ul Azhar; član Vrhovnog saveta. Za razliku od većine univerziteta, Al-Azhar ne prima nemuslimanske studente. Univerzitet je 1961. godine temeljno reorganizovala Naserova vlada. Otvoreno je nekoliko sekularnih fakulteta (medicina, mašinstvo, poljoprivreda) kao i fakultet za žene.

Biblioteka
----------

Al-Azharova biblioteka sadrži 99.062 knjige od 595.668 tomova. Najveći deo čine rukopisi i retke knjige, neke stare 13 vekova. Bibliotka je u centru pažnje mnogih istraživača, studenata i drugih islamskih univerziteta. 

Pokrenuta je onlajn arhiva 2005. godine, rezultat saradnje univerziteta i Naučnog projekta Muhamed bin Rašid al Maktum iz Dubaija. U budućnosti će biti omogućen besplatan pregled 42.000 rukopisa od približno sedam miliona stranica.

Spoljašnje veze
---------------

***Univerzitet Al-Azhar*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanična prezentacija

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 129017410
* LCCN: n81103247
* ISNI: 0000 0001 2155 6022
* GND: 10018559-9
* SUDOC: 027786951
* BNF: cb125101045 (podaci)
* NKC: kn20070727008

 |
**Waifer** (također poznat po imenima *Waifar*, *Waiofar*, *Waifre*, *Guyver* ili *Gaifier*; ? - 767/768) bio je vojvoda od Akvitanije od 748. do 768. Na prijestolje je došao naslijedivši svog oca Hunolda koji je abdicirao i otišao u samostan. Godine 760. je došao u sukob sa svojim sizerenom, franačkim kraljem Pipinom Malim, nakon što je odbio predati Pipinove neprijatelje koje su kod njega pronašli utočište, odnosno predati zemlju ranije oduzetu Crkvi. Pipin je zbog toga krenuo u pohod i prisilio ga da mu se pokori. Godine 761. su Waiferovi grofovi pak napali franačku Burgundiju te za Waiferov račun zauzeli Clermont, Auvergne, Berry i Bourges. Pipin je pripremio još jednu veliku kaznenu ekspediciju, ali je od nje morao odustati zbog pobune bavarskog vojvode Tassila III na istoku. Waifer je u miru uživao sve do 767. kada je Pipin krenuo u još jedan pohod, nastojeći slomiti Waiferov otpor strategijom spaljene zemlje. Waifer je na kraju izgubio svoje glavno uporište Toulouse, ali je nastavio pružati otpor; njegovi sljedbenici, umorni od rata, ubili su ga i potom iskazali vjernost Pipinu.
**Čučuk Stana** (oko 1795 - 1849) je bila druga žena Hajduk Veljka.

Detinjstvo
----------

Čučuk Stana se rodila oko 1795. godine u mestu Sikole, kraj Negotina, u porodici doseljenih Hercegovaca. Imala je dve sestre, Stojnu i Stamenu, a dosta kasnije je dobila i brata Mihajla. Iako su joj roditelji živeli u Negotinu, školu je završila u Beloj Crkvi. Po očevoj želji sve tri sestre su u mladosti nosile mušku odeću, jer nisu imale brata. Stana je bila mala i krhka, zbog čega je i dobila nadimak *čučuk*.

Brak sa Hajduk Veljkom
----------------------

Sa Hajduk Veljkom se upoznala u kući negotinskog prote 1812. godine. Prišla mu je i drsko zapitala: „Zar tvoji momci ne znaju Turke ubijati, nego devojačke darove krasti?" Veljko je zastao zbunjen, jer sa njim nijedna žena tako nije razgovarala. Brzo su mu odmah objasnili da su njegovi momci poharali nekoliko sela i greškom odneli i devojačku spremu one koja je stajala pred njim. Zatim ju je Veljko darovao darovima i zaprosio rečima „Sada sam te ja darovao, sada si moja!".

Čučuk Stana je bila mnogo draga Hajduk Veljku. Za Čučuk Stanu se vezuju mnoge priče uključujući i one da se sa Veljkom tukla protiv Turaka, branila Negotin i da je čak četiri rane u tim borbama zadobila: dve na nozi, jednu na ramenu, a jednu, napravljenu turskim jataganom, na potiljku. Puškom je baratala kao pravi ratnik, svaku metu pogadala je sa ogromnom preciznošću, a u sedlu bila sigurna i vešta.

Hajduk Veljko je poginuo 1813. godine, a on i Stana nisu imali dece. Posle Hajduk Veljkove pogibije, izbegla je i živela u Pančevu.

Brak sa kapetanom Jorgaćem
--------------------------

Posle smrti Hajduk Veljka, Stana se udala za drugog čuvenog junaka, grčkog kapetana Jorgaća (grč. *Georgakis Nikolau Olimpos*). Kapetan Jorgać je bio jedan od vođa Heterističkog ustanka u Grčkoj. Zajedno sa njim je prešla da živi prvo u u Vlašku, a nakon pokušaja Turaka da ih likvidiraju, prešli su u Bukurešt.

Čučuk Stana i kapetan Jorgać su dobili troje dece: Milana, Aleksandra i ćerku Jevrosimu. To je bio osnovni razlog da pređu u Rusiju, a zatim u Hotin. Tu su se nalazile i grupe srpskih ustanika. Posle izbijanja ustanka Heterista 1821. godine, među kojima je bilo i Srba, kapetan Jorgać se sa svojih 480 saboraca smestio u manastiru Seku, u severnoj Moldaviji. U toku ratnih operacija bili su opkoljeni jedinicama turske vojske. Izlaz su našli u samoubilačkom paljenju baruta i eksploziva. Zajedno sa Heteristima u vazduh su odleteli i Turci.

Kasniji život
-------------

Čučuk Stana se 1842. godine zajedno sa decom, preselila u Atinu gde je umrla i sahranjena 1849. godine.
**Oued Ellil** (arapski: وادي الليل / Wādī al-Layl) je grad i općina od 57,851 stanovnika na sjeveru Tunisa u Vilajetu Manouba.

Geografske karakteristike
-------------------------

Oued Ellil je zapadno predgrađe glavnog grada Tunisa, od kog je udaljen samo udaljen petnaestak km.
Grad je odlično povezan željeznicom i cestama sa Tunisom i ostalim gradovima.

Naselje je smješteno u prostranoj dolini preko koje protiče četiri vadija, to su; *Echchikh*, *Elguelta*, *Ellil i* Zarzour*.*

*Oued Ellil* je dobio ime po istoimenom vadiju, jednom od pritoka rijeke Majardah koji izvire sa brda *Djebel Ammar*.
Nedaleko od centra leži selo *Béja*, rodno mjesto sufističkog sveca Sidi Bou Saida.

Historija
---------

U vrijeme Francuskog protektorata u Tunisu, tadašnja sela *Oued Ellil*, *Chabaou* i *Essaïda* naseljena su sicilijanskim kolonistima, kojima su podjeljena imanja na kojima su oni podigli kuće u talijanskom stilu i bavili se voćarstvom.
Nakon što je Tunis postao nezavistan - 12. maja 1964. donešen je zakon o eksproprijaciji njihovih imanja, koja su podjeljena tuniskim seljacima.

Sve do 1960.ih Oued Ellil zadržao je ruralni karakter, eksplozivni rast doživio je u periodu 1970. - 1986. doseljavanjem brojnih osiromašenih seljaka.

Privreda
--------

Najveći privredni pogon je tvornica transformatora podignuta 1972. na terenu od 4500 m².

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Oued Ellil*" (francuski). Tunisie.co. Pristupljeno 4.12. 2019.
2. 1 2  „*Tunisia, Republic of Tunisia*" (engleski). City population. Pristupljeno 4. 11. 2019.
3. ↑  „*Tunisie Transformateur*" (engleski). TTransfo. Arhivirano iz originala na datum 2019-11-15. Pristupljeno 4.12. 2019.

Vanjske veze
------------

***Oued Ellil*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Commune Oued Ellil* (`fr`)
**Parakanã** (Paracanã, Apiterewa, Parakanân), pleme iz šire skupine Tenetehara, porodice Tupi-Guarani, naseljeno uz rijeku Xingú u brazilskoj državi Pará kod gradova São Felix i Altamira. U vrijeme prvog kontakta bilo ih je oko 1.000, a bilo je to u vrijeme gradnje ceste Transamazônica (1971) i gradnjom brane Tucuruí. Zbog ovih projekata izgubili su svoja tradicionalna staništa i lovišta te su preseljeni na rezervate. 

Njihova suvremena populacija iznosi oko 900 i žive na dvije različite lokacije. Jedni na Terra Indígena (IT) Parakanã (oko 600, u bazenu rijeke Tocantins gdje skupina Parakanã Orientais ima tri sela (Paranatinga, Paranowa'ona i Ita'yngo'a) a Parakanã Ocidentais dva (Maroxewara i Inaxy'anga). Drugi dio živi na rezervatu TI Apyterewa u općinama Altamira i São Félix do Xingu, njih 314 (2003) u dva sela, Apyterewa i Xingu .

Izvori
------

1. ↑  „Parakanã". Arhivirano iz originala na datum 2011-08-09. Pristupljeno 2014-08-06.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| p • r • uTupí-Guaraní: Tenetehara |
| --- |
|  |
| Asuriní do Tocantins • Avá-Canoeiro • Cara Preta • Guajajára • Parakanã • Suruí do Pará • Tapirapé • Tembé • Turiwára |

 |
Trebinjsko-mrkanjska biskupija na mapi Bosne i Hercegovine
**Trebinjsko-mrkanska biskupija** je rimokatolička biskupija u okviru Vrhbosanske nadbiskupije. Sjedište joj je u Trebinju, Bosna i Hercegovina. Njena teritorija se nalazi između rijeke Neretve na zapadu, crnogorske granice na istoku i hrvatske granice na jugu. Na čelu joj je biskup Ratko Perić, kao apostolski upravitelj.

Godine 1984. dotadašnja župna crkva župe Trebinje, odlukom Svete Stolice, proglašena je Katedralnom crkvom Trebinjsko-mrkanjske biskupije sa sjedištem u Trebinju, a u povodu 1000 godišnjice postojanja Trebinjske biskupije.

Historija
---------

Trebinjska (Trebinjsko-mrkanjska) biskupija prvi put se spominje 1022. godine u buli pape Benedikta VIII. Krajem XII. stoljeća oblast Travunija ulazi u sastav srednjovjekovne srpske države. Pod pritiskom Nemanjića, biskup Silvije, 1253. godine, prelazi u Dubrovnik. Od dubrovačke vlade trebinjski biskupi dobivaju otok Mrkan za svoju rezidenciju. Po tom ostrvu počinju se nazivati mrkanskim biskupima, a od 1436. godine taj naziv se nalazi i u papinim bulama. Naziv Trebinjsko-mrkanska biskupija se sačuvao do danas. Za vrijeme kralja Tvrtka I područje biskupije ulazi u sastav Bosne.

Poslije pada Hercegovine pod osmansku vlast 1482. godine biskupi i dalje imaju sjedište na dubrovačkom području. 

Nakon uspostave austrougarske vlasti u Bosni i Hercegovini, uređena je i katolička crkvena organizacija. Papa Leon XIII. utemeljuje Vrhbosansku mitroploliju, koju sačinjavaju Vrhbosanska nadbiskupija sa sjedištem u Sarajevu, Mostarsko-duvanjska biskupija sa sjedištem u Mostaru i Banjalučka biskupija sa sjedištem u Banjoj Luci. Sv. Stolica daje 1890. godine Trebinjsku biskupiju na upravljanje mostarskom biskupu. Ovakvo stanje u pogledu katoličke crkvene administracije u Bosni i Hercegovini traje do danas.

### Dekanati Trebinjsko-mrkanske biskupije

Dekanati Trebinjsko-mrkanske biskupije
* Trebinjski dekanat (1)
* Stolački dekanat (2)

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice Biskupije

Literatura
----------

* Ivica Puljić, Tisuću godina trebinjske biskupije, Vrhbosanska visoka teološka škola, Sarajevo, 1988.
**Žirondinski ustavni projekt** predstavljen je francuskom Nacionalnom konventu tokom 15. i 16. veljače 1793. godine, a sastojao se od tri dijela. Projekt je Konventu predstavio Nicolas de Caritat, bivši markiz od Condorceta. Sadržaj projekta bio je sljedeći:

* *Izlaganje načela i motiva ustavne sheme* (oko 80 stranica)
* *Nacrt Deklaracije o prirodnim, građanskim i političkim pravima čovjeka* (u 33 članka)
* *Nacrt Ustava Francuske* (od 13 glava)

Projekt je sadržavao potpise osmorice članova Konventove ustavotvorne komisije, odnosno, uz Condorcetov, na listi su bili i Gensonné, Barrère, Barbaroux, Paine, Pétion, Vergniaud i Sieyès. Projekt nikada nije zaživio u praksi, a već tokom iste godine donesen je nikad zaživjeli Montanjarski ustav. 

| * p
* r
* u
Ustavi Francuske |
| --- |
| 
* 1791
* 1793 (Godina I.)
* 1795 (Godina III.)
* 1799 (Godina VIII.)
* 1802 (Godina X.)
* 1804 (Godina XII.)
* 1814
* 1815
* 1830
* 1848
* 1852
* 1875
* 1940
* 1945
* 1946
* 1958

* Predloženi: Žirondinski ustavni projekt (1793)

 |
**Uzor** (engl. ) takođe poznat i kao **patern**, **obrazac**, **šablon**, ili **šema** (shema) predstavlja relativno nov koncept u nauci. Pojam potiče iz ahitekture, od arhitekte Christopher Alexandera. Uzori predstavljaju komponente od kojih se gradi Jezik uzora i služi za opis najbolje prakse dolaska do određenih rešenja. Uzori se često mešaju sa metodologijom, ali ipak imaju drugačiju prirodu. Oni u nauci predstavljaju novi način sagledavanja pojava, ali su tek u povoju i kao takvi pretstavljaju kontraverznu pojavu u naučnom shvatanju istine.

Priroda uzora
-------------

Po Aleksanderu:

*Svaki uzor predstavlja trodelno pravilo, koje uspostavlja relaciju između nekog problema, njegovog rešenja i njihovog konteksta. To je istovremeno i stvar koja se dešava u stvarnosti i pravilo koje govori kako se kreira navedena stvar i kako se ona može kreirati.*

Ward Cunningham primećuje da uzor više liči na recept nego na plan. *Plan se može dobiti iz građevine, ali recept se ne može dobiti inverznim postupkom, iz kolača.*

Christopher Alexander je do uzora došao na osnovu posmatranja gradova, njihove strukture i građevina. *Uzor treba da prati i odgovarajuća dokumentacija, kako bi se olakšalo nalaženje rešenja u sličnoj problemskoj situaciji. Odnos između uzora i dokumentacije se može porediti sa odnosom između poezije i proze.*

James Coplien tvrdi da uzori ne predstavljaju metodu projektovanja, već obuhvataju praksu koja se razvila iz postojećih metoda razvoja softvera.

Vrste
-----

Uzori postoje u svim oblastima ljudskog života, međutim, ili nisu dokumentovani, ili ne postoji svest ni praktična potreba za njihovim dokumentovanjem. Kolekcija uzora u jednoj oblasti se može nazvati i jezikom uzora u širem smislu, ali u jednoj oblasti takođe može postojati i više takvih jezika u užem smislu. Nezavisno od ovoga postoji generalna klasifikacija uzora, to su (po Jamesu Coplienu):

* ***Tronivojski***
	+ *Idiomi* - zavise od tehnologije, npr. programski jezik
	+ *Uzori projektovanja* - mikriarhitektura, ne preterano složeni
	+ *Okviri*
* ***Aleksanderovo skaliranje*** - pravljenje generalnog jezika uzora
* ***Drugi skalirajući pristupi***
* ***Anti-uzori*** - u praksi su se pokazali kao loši
* ***Meta-uzori***

Oblici predstavljanja
---------------------

Služe za stvaranje dokumentacije kako bi se olakšalo nalaženje rešenja u sličnoj problemskoj situaciji pomažući, pri tome, da se shvati: **problem koji se rešava**, **kontekst problema** i **objašnjenje rešenja**. Za sada postoji tri poznata oblika predstavljanja uzora:

1. Aleksanderov oblik
2. GOF oblik
3. Coplienov oblik

Korisno pogledati
-----------------

* Arhitektonski uzori
* Programerski uzori
	+ GOF uzori

Spoljni linkovi
---------------

* Grupa *Hillside*

Štampana literatura
-------------------

* Alexander Christopher: *The timeless way of building,* New York:Oxford University Press, 1979.
* Coplien James O, *Software Patterns,* Bell Labs, Hillside Group, 2000.
* Gamma Errich, Helm Richard, Johnson Richard, Vilssides John: *Design Patterns,* Addison Wetley, 1999.(ISBN 0-201-63361-2)

***Uzor*** na Wikimedijinoj ostavi
**Uzbečki jezik** (uzb. O'zbek tili/Ўзбек тили, O'zbekcha/Ўзбекча) je najrasprostranjeniji turkijski jezik u srednjoj Aziji. U Uzbekistanu je maternji jezik većini stanovništva a ujedno i zvanični državni jezik. Uzbečki pripada jugoistočnoj grupi turkijskih jezika (ujgurskoj grani). Srodan mu je ujgurski jezik kojim se govori u kineskoj pokrajini Xinjiang (Hinjang). Današnji standardni oblik jezika potiče neposredno od čagatajskog jezika.

Rasprostranjenost
-----------------

Uzbečkim govori više od 20 miliona ljudi širom svijeta. U državama ZND-a živi 16,5 miliona ljudi koji govore nekim dijalektom uzbečkog jezika. U Uzbekistanu preko 99% Uzbeka govori ga kao maternji jezik. U susjednom Tadžikistanu uzbečkim govori 1,2 milion ljudi, u Kazahstanu 332.017, u Kirgistanu 550.096 a u Turkmenistanu 317.333 ljudi. U kineskoj pokrajini Xinjiang prema popisu stanovništva iz 1990. godine uzbečkim govori još samo 3000 ljudi.

***Uzbečki jezik*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* GND: 4133269-6
* SUDOC: 027488780
* NDL: 00574099
* NKC: ph426665

 |
Ne poistovijećivati sa sijeno.
Okrugle bale slame
Šešir od slame
Riječju **slama** nazivaju se osušene stabljike svih vrsta strnih žita (pšenica, raž, ovas, ječam...) koje ostanu poslije vršidbe. Neki rječnici  u slamu ubrajaju i osušene stabljike mahunarki koje ostaju poslije izdvajanja sjemena.

Sijeno
------

Sijeno nije isto što i slama. Sijeno se pravi od krmnih biljaka (prije svega od trave, ali i od npr. djeteline), koje su pokošene i osušene na vazduhu. Sijeno se prvenstveno koristi kao krmivo.

Koristi od slame
----------------

Slama se takođe donekle koristi kao krmivo (pomiješano sa sijenom), ali se uglavnom koristi kao prostirka za domaće životinje, kao biogorivo, građevinski materijal (npr. za pokrivanje kuća, nastambi za stoku i drugih objekata), kao sirovina za proizvodnju aglomerisanih materijala, materijal za izradu kućnih ukrasnih predmeta i umjetničkih djela, a može se koristiti i za proizvodnju papira i sl.

Galerija
--------

* Slamnati fijaker (Slovenija, Prekmurje) Slamnati fijaker (Slovenija, Prekmurje)
* Kuća pokrivena slamom (Slovenija) Kuća pokrivena slamom (Slovenija)
* Thatched pub u Engleskoj pokriven slamom**Thatched pub** u Engleskoj pokriven slamom

Vidi još
--------

* Snop
* Sijeno
* Slamčica

Napomene
--------

1. ↑  Vladimir Anić: *"Rječnik hrvatskoga jezika"*, "Novi Liber", Zagreb, 1998.

***Slama*** na Wikimedijinoj ostavi
**Pansion** (od francuskog: *pension*, od latinskog: *pensio* = plaćanje, isplata, najam, najamnina) je zapravo isto što i hotel, dakle objekt za smještaj gostiju, jedina bitna razlika u odnosu na hotel, je u tom što *pansioni* pružaju ugostiteljske usluge samo svojim gostima. 

Istina *pansion* može značiti i odgojni zavod u kojem pitomci uz nastavu imaju stan i hranu, ili internat u nekim srednjim školama. 

*Pansion* u hotelskom žargonu znači uslugu koja pored noćenja, uključuje i doručak, ručak i večeru, za razliku od polupansiona u kom se uz noćenje nudi doručak i večera.

Karakteristike
--------------

*Pansioni* su uz sve gore navedene karakteristike, obično i bitno manji i skromnije opremljeni objekti od hotela. Oni su nastali kao način prilagođavanja hotelijera, gostima tanjeg džepa. Grade se svuda, gdje ima potencijalne klijentele, od velikih gradova do izoliranih turističkih lokaliteta. 

I oni se poput hotela, kategoriziraju, što ovisi o opremi i nivou usluge koju pružaju, i to najčešće u tri kategorije (zvijezdice), ali to zavisi od zakona pojedine države i nije svuda isto (u pojedinim državama ima i do pet kategorija).

Izvori
------

1. 1 2   „*Pansìōn*" (hrvatski). Hrvatski jezični portal. Pristupljeno 24. 11. 2013.
2. 1 2  „*Pojam, definisanje i karakteristike hotelijerstva*" (srpskohrvatski). Visoka turistička škola strukovnih studija. Arhivirano iz originala na datum 2014-04-13. Pristupljeno 24. 11. 2013.
3. 1 2  Vuk Garača. „*Osnovni ugostiteljski objekati za smještaj*" (srpskohrvatski). Turizmologija. Arhivirano iz originala na datum 2014-04-13. Pristupljeno 24. 10. 2013.

Vanjske veze
------------

***Pansion*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Osnovni ugostiteljski objekati za smještaj* na portalu Turizmologija Arhivirano 2014-04-13 na Wayback Machine-u (`sh`)
Panslavenska zastava ustanovljena 1848. godine u Pragu, kasnije korištena za temelj za zastave Jugoslavije.
**Panslavizam**, **sveslavenstvo** ili **sveslovenstvo** je naziv za ideologiju, odnosno na njoj temeljene pokrete i organizacije kojima je cilj integracija svih slavenskih naroda u zajednički okvir, odnosno zajedničku državu. Razvio se u 19. vijeku, dijelom inspiriran, a dijelom kao i reakcija na nacionalističke pokrete kod ne-slavenskih naroda, prije svega kod Nijemaca i njihovu pangermanističku ideologiju. Njegovom razvoju i popularnosti je dosta doprinijelo to što se većina slavenskih naroda nalazila pod vlašću ne-slavenskih država kao što su Austrijsko i Osmansko Carstvo, odnosno što je Rusko Carstvo bila jedina samostalna slavenska država (ne računajući Crnu Goru i Srbiju koji će nezavisnost steći iza 1878. godine. 

Panslavizam je nakon raspada Austro-Ugarske doveo do stvaranja višenacionalnih slavenskih država kao što su Čehoslovačka i Jugoslavija, a slavenskom državom se u ograničenoj mjeri smatrao i Sovjetski Savez. Krajem 20. vijeka je raspad tih država na nezavisne nacionalne države, čija je politika često pod snažnim uticajem neprijateljstva prema drugim slavenskim državama i narodima (rusofobija u Poljskoj, srbofobija u Hrvatskoj i BiH), odnosno orijentacijom njihove političke kulturne elite na europejstvo kao temelj šireg identiteta, panslavizam se uglavnom smatra prevladanim i marginaliziranim. U Rusiji i nekim drugim postsovjetskim državama, sa druge strane, igra određenu ulogu.

Vidi još
--------

* Pangermanizam
* Jugoslavenstvo
* Paneuropejstvo
* Međuslovenski jezik

Vanjske veze
------------

***Panslavizam*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Panslavizam |
| --- |
| Osnovne teme | 
* Slaveni
* Panslavenske boje
* "Hej, Slaveni"
* Slavistika
* Međunarodni slavistički kongres
* Sveslovenski kongresi
	+ Praški sveslovenski kongres 1848.
* Slovenska epopeja
* Slavofilija
* "Zdravljica"
* *Chronica Slavorum*
* *Arnoldi Chronica Slavorum*

 | Poštanska razglednica sa likovima Svetog Ćirila i Metodija, sa natpisom „Čuvaj nam, Bože, baštinu Otaca!" na osam slovenskih jezika. |
| Panslavenski jezici | 
* Međuslovenski
* Slovio

 |
| Organizacije i pokreti | 
* Ilirski pokret
* Austroslavizam
* Počveničestvo
* Neoslavizam
* Euroslavizam
* Čehoslovakizam
* Jugoslavenstvo
* Sokolski pokret

 |
| Ličnosti | 
* Braća Miladinov
* Florijan Cejnova
* Jan Arnošt Smoler
* Jan Herkel
* Jan Kolar
* Juraj Križanić
* Matija Ban
* Matija Majar
* Mavro Orbini
* Mihail Pogodin
* Nikolaj Hartvig
* Simon Jenko
* Aleksa Šantić
* Ljudovit Štur

 |
| Publikacije | 
* *Moskvitjanjin*
* *Slavic Review*

 |
| Vezane teme | 
* Antislavizam
* Bečki književni dogovor
* Rodoverje
* Slavenski jezici
* Slavenska imena
* Slovenski kalendar
* Slavenska mitologija
* Slavenizacija

 |
**Topla morska struja** je struja čija je temperatura vode na strani okrenutoj ka obali viša od iste na strani okrenutoj otvorenom okeanu, na određenoj geografskoj širini. Ovakve struje su najčešće orijentisane iz nižih širina prema višim, tj. iz tropskih i subtropskih oblasti ka umerenim i hladnim. Takođe, u izvorišnim obastima je povećano isparavanje i salinitet.

Na geografskim kartama se ovakav tip struje označava crvenom strelicom, orijentisanom u smeru njenog kretanja.

Morske struje
-------------

Mapa morskih struja Ovo je spisak toplih morskih struja raspoređenih prema okeanima u kojima nastaju:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Atlantski okean** | **Tihi okean** | **Indijski okean** |
| Golfska struja | Kurošio struja | Monsunska struja |
| Severnoatlantska struja | Severnoekvatorijalna struja | Povratna ekvatorijalna struja |
| Severnoekvatorijalna struja | Južnoekvatorijalna struja | Južnoekvatorijalna struja |
| Južnoekvatorijalna struja | Povratna ekvatorijalna struja |  |
| Brazilska struja |  |  |
| Gujanska struja |  |  |
|

Vidi još
--------

* Morska struja
* Hladna morska struja

Literatura
----------

* Mastilo, Natalija (2005): *Rečnik savremene srpske geografske terminologije*, Geografski fakultet, Beograd
**Villarrica** što znači na mapudungunu: *Ruka Pillan*=Kuća razjarenog) je aktivni vulkan u Andama visok 2847 m, koji se nalazi na granici Čileanskih regija Araucanía i Los Ríos.

Karakteristike
--------------

Vulkan se nalazi 18 km jugoistočno od grada Pucóna i Jezera Villarrica, on je najveća atrakcija Nacionalnog parka Villarrica.
Villarrica je krajnji sjeverozapadni vulkan, jednog niza u kom se nalaze vulkani; Quetrupillán, Quinquilil, Lanín i Mocho-Choshuenco.

Krater vulkana ima dijametar od samo 200 metara, ali i jezero užarene lave temperature 1.250 °C, a po obroncima brojne fumarole.
Sa južne strane prostire se ogroman glečer na površini od 40 km².

Villarrica ima brojne pećine, od kojih su neke duge i do 700 m, i uređene za posjetioce.

Na obroncima vulkana prema Pucónu je 1990. podignuto skijalište, sa 20 staza i 9 žičara i pratećim objektima.
Na Villarricu se prvi popeo Guillermo Pollak 1930.

### Erupcije

Vulkan Villarrica je po procjenama stručnjaka aktivan više od 100 000 godina.
Dosad je dokumentirano 56 erupcija a impresivne su bile one iz; 1908. 1920. 1948. 1949. 1963. 1971. i 1984 / 85.

U aprilu 1948. vulkan je počeo povećavati aktivnost, a u oktobru je eruptirao uz snažnu eksploziju i stvorio golem oblak, istovremeno je milion tona lave počelo klizati sve do jezera Villarrica (kom se nivo popeo za 1 m) i Calafquen.
Poginulo je oko 100 ljudi, a isto toliko je ozlijeđeno.

U martu 1964. silna erupcija uništila je naselje Coñaripe. Lava je za dva sata zahvatila kuće, hotele, štale...Pronađena su samo dva leša, od 22 poginulih.

Najviše žrtava bilo je za erupcije krajem decembra 1971. kad je poginulo više od 200 ljudi, tad se rijeka lave široka 200 m, visoka i do 10 m spustila prema Jezeru Calafquen uništavajući sve što joj se našlo na putu. 
Građani Pucóna i Villarrice morali su biti evakuirani, zbog otrovnog oblaka koji se nadvio nad zonom Jezera Villarrica.

Posljednja erupcija dogodila se 2015.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Volcán Villarrica (2847 m.)*" (španjolski). Sociedad Geográfica de Documentación Andina. Pristupljeno 12.12. 2020.
2. 1 2 3 4 5 6 7 8 9   „Información sobre Volcán Villarrica" (španjolski). Municipalidad de Villarrica. Pristupljeno 12.12.2020.

Vanjske veze
------------

***Villarrica (vulkan)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Volcán Villarrica (2847 m.)* (`es`)
**Slakovec**, (mađarski *Édeskút*) naselje u općini Nedelišće i broji 497 stanovnika u 137 domaćinstava (2001.). Geografski gledano tu ravnica prelazi u bregovito područje. Slakovec je okružen šumama i lugovima. Čakovec je u samoj blizini (3 km zračna linija), dok do Varaždina ima 11 kilometara. Slakovec je, kao i Nedelišće i Pušćine, prilično snažno privredno središte, s osobito razvijenim obrtništvom. 

Slakovcu notu osobnosti daje i Dom za starije i nemoćne Buza, ali i ribnjak Jegerseg. U njemu djeluju udruge: Dobrovoljno vatrogasno društvo osnovano 1931. godine, NK Sloboda Slakovec i teniski klub "C Lab". Za vjerski život specifične su kapelice svetog Križa i svetog Florijana, a Slakovec pripada župi Presvetog Trojstva Nedelišće. Svete mise služe se jednom tjedno i uz Proštenje.

Nekada je u tom mjestu bila Područna škola. Zbog premalog broja djece zatvorena je 1967. godine pa su osnovci počeli polaziti Područnu školu u Dunjkovcu.

Svojevrsni suveniri iz Slakovca mogu se pribaviti kod akademskog slikara Franje Horvata i izrađivača intarzija Zvonka Hampamera.

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Slakovec** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Nedelišće |
| --- |
| Črečan • Dunjkovec • Gornji Hrašćan • Gornji Kuršanec • Macinec • Nedelišće • Parag • Pretetinec • Pušćine • Slakovec • Trnovec |
**Specifična konstanta apsorpcije** (engl. , SAR) je mera količine energije koju apsorbuje telo kada je izloženo radio zračenju elektromagnetnog polja. Ona se takođe može odnositi na apsorpciju drugih formi energije od strane tkiva, kao što je ultrazvuk. SAR je definisan kao snaga apsorbovana po masi tkiva i ima jedinicu Vat po kilogramu.

SAR je uobičajno usredsrednjen preko celog tela, ili preko malog eksperimentalnog uzorka (od 1 g do 10 g tkiva).

Izračunavanje
-------------

SAR se može izračunati iz električnog polja unutar tkiva, koristeći sledeći obrazac: 

{\displaystyle {\text{SAR}}=\int \_{\textrm {sample}}{\frac {\sigma (\mathbf {r} )|\mathbf {E} (\mathbf {r} )|^{2}}{\rho (\mathbf {r} )}}d\mathbf {r} }
gde je:

{\displaystyle \sigma } je električna provodnost uzorka
{\displaystyle E} je RMS električnog plja
{\displaystyle \rho } je gustina uzorka

Vanjske veze
------------

* Specific Absorption Rate (SAR) for Cellular Telephones at the US Federal Communications Commission (FCC)
	+ "Evaluating Compliance with FCC Guidelines for Human Exposure to Radiofrequency Electromagnetic Field" (Supplement C to OET Bulletin 65), June 2001; a detailed technical document about measuring SAR
* Electromagnetic fields and public health at the World Health Organization (WHO)
* "An Update on SAR Standards and the Basic Requirements for SAR Assessment" Arhivirano 2017-08-30 na Wayback Machine-u at ETS-Lindgren website, April 2005
* Example of a detailed SAR report from the FCC web site (for an Apple iPod Touch 4th generation); hosted at 3rd party website
Slanina
**Slanina** je suhomesnati proizvod od dimljenog i usoljenog svinjskog mesa. 

Slanina od sirovog svinjskog mesa, s trbuha, nareže se na veće komade od 2 do 3 kg. Ako će se slanina koristiti kao narezak, soli se dva do tri tjedna, a poslije se dimi oko dva tjedna. Slanina predviđena za kuhanje, stavi se u salamuru oko 8 do 10 dana. Zatim se dimi 6 do 8 dana. 

Nakon obrade, ponekad se mora i kuhati prije jela, ovisno o vrsti slanine. Sastoji se od mesnog (crveni dio) i masnog dijela (bijeli dio). Jede se dimljena, kuhana, pržena, pečena i kao dodatak drugim jelima.

Muslimani i Židovi ne jedu slaninu svinjskog porijekla, nego rade slaninu od goveđeg, ovčjeg ili nekog drugog mesa.
Meso od kojeg se radi slanina, mora se testirati protiv triheneloze. Ako i postoje uzročnici trihineloze, pravilnim postupkom prerade, dimljenjem, kuhanjem, pečenjem bit će uništeni. 

Dimljenjem, slanina dobiva karakterističan okus, miris te zlatno-žutu boju. Dim ima antioksidativni i bakteriocidni učinak.  Dobro obrađena slanina ima čistu površinu bez plijesni, pravilan oblik; mesnati dijelovi su svijetlocrvene do tamnocrvene boje, a masno tkivo plastično i bijele boje. 

Suhomesnati proizvodi slični slanini su: panceta, šunka i pršut.

Izvori
------

1. ↑  Veliki narodni kuhar, Narodna knjiga Beograd 1979.
2. ↑  Veterinarski priručnik, Jumena, Zagreb 1989.

***Slanina*** na Wikimedijinoj ostavi