***O proviđenju*** ili ***O providnosti*** (latinski: ) djelo je Seneke Mlađeg napisano u 1. stoljeću nove ere i dio je niza njegovih traktata o moralnim pitanjima. Ovaj kratki spis, koji ima oblik dijaloga i sastoji se od šest kratkih odjeljaka, Seneka je napisao u posljednjim godinama svog života. Odabrao je oblik dijaloga (kao u poznatim Platonovim djelima) kako bi se pozabavio problemom koegzistencije stoičkog koncepta proviđenja i zla u svijetu – tzv. "problemom zla".

Datiranje i naslov
------------------

Djelo se ne može precizno datirati, ali budući da je upućeno Luciliju, koji je adresat nekih djela koje je Seneka napisao u poznim godinama, uključujući *Pisma o moralu*, kao i s obzirom na to da ovo djelo ima sličnosti s pismima br. 106, 108 i 109, obično se smatra da je napisano oko 64. godine nove ere.

Puni naslov djela je *Quare bonis viris multa mala accidant, cum sit providentia* (srpskohrvatski: ). Ovaj dulji naslov odražava istinsku temu eseja, koji se ne bavi toliko proviđenjem koliko teodicejom i pitanjem zašto se loše stvari događaju dobrim ljudima.

Sadržina
--------

Dijalog otvara Lucilije, koji se žali svom prijatelju Seneki da se zlo i nesreće mogu dogoditi i dobrim ljudima. Kako se ovo može uklopiti u dobrotu povezanu s konceptom proviđenja? Seneka odgovara prema stoičkom gledištu. Dobrom čovjeku (mudrom čovjeku) zapravo se ništa loše ne može dogoditi jer se suprotnosti ne miješaju: ono što izgleda kao nedaća zapravo je sredstvo kojim čovjek vrši svoje vrline. Kao takav, iz iskušenja može izaći jači nego prije.

Dakle, u savršenom skladu sa stoičkom filozofijom, Seneka objašnjava da istinski mudar čovjek nikada ne može ustuknuti pred nesrećama, nego će uvijek proći kroz njih, pa čak i ako padne, nastavit će borbu na koljenima *(si cecidit, de genu pugnat)*. Mudar čovjek razumije sudbinu i njezin dizajn, pa se stoga nema čega bojati od budućnosti. On se ni ne nada ničemu, jer već ima sve što mu je potrebno, a to je njegovo dobro ponašanje.

Zaključak je da se dobrim ljudima zapravo ništa loše ne događa. Treba samo shvatiti što znači "loše": loše za mudra čovjeka bilo bi imati loše misli, počiniti zločine, željeti novac ili slavu. Tko se mudro ponaša, već ima sve moguće dobro.

Literatura
----------

* Budimir, Milan; Flašar, Miron (1991). *Pregled rimske književnosti*. Beograd: Naučna knjiga.
* Howatson, M.C. (1997). *The Oxford Companion to Classical Literature. Second edition*. Oxford & New York.
* Reynolds, Leighton Durham; Griffin; Fantham, Elaine (2003), Simon Hornblower & Andrew Spawforth (eds.), ur. *Oxford Classical Dictionary* (3. rev. izd.), Oxford, ISBN 9780198661726
* Smith, William (1873). *A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology*. London.
* Vratović, Vladimir (1977). *"Rimska književnost", Povijest svjetske književnosti, knj. 2*. Zagreb.

| * p
* r
* u
Seneka |
| --- |
| Filozofija | 

|  |  |
| --- | --- |
| Dijalozi | 
* *O dobročinstvima*
* *O kratkoći života*
* *O blagosti*
* *O postojanosti mudraca*
* *O gnjevu*
* *O dokolici*
* *O proviđenju*
* *O spokojstvu duše*
* *O sretnom životu*

 |
| Pisma | 
* *Pisma Luciliju o moralu*

 |
| Utjehe | 
* Senekine utjehe (*majci Helviji, Marciji, Polibiju*)

 |
| Filozofijaprirode | 
* *Prirodoslovni problemi*

 |

 |  |
| Pjesništvo | 

|  |  |
| --- | --- |
| Sačuvane drame | 
* *Agamemnon*
* *Bijesni Herkul*
* *Medeja*
* *Edip*
* *Fedra*
* *Feničanke*
* *Tijest*
* *Trojanke*

 |
| Drame nepoznatog autora | 
* *Herkul na Eti*
* *Oktavija*

 |
| Satira | 
* *Apokolocintoza*

 |

 |
| Ostala djela | 
* *Pisma Pavla i Seneke* (nepoznato autorstvo)

 |
| Povezano | 
* Senekine tragedije
* Stoicizam

 |
| Potreti | 
* Dvostruka herma Sokrata i Seneke
* Pseudo-Seneka
* *Senekina smrt* (slika iz 1773)

 |
| Obitelj | 
* Seneka Stariji (otac)
* Galion (brat)
* Pompeja Paulina (supruga)
* Lukan (nećak)

 |