**Bajčići**, lok. čak. **Bajčić**, je selo na otoku Krku.

Smještaj
--------

Bajčić se nalazi *u unutrašnjosti otoka Krka*, u zapadnom dijelu otoka koji se naziva *Šotovento*. Neposredno uz selo prolazi državna cesta D104 koja vodi do trajektnog pristaništa Valbiska. 

S druge, zapadne, strane te ceste je selo Nenadići, oko kilometar južnije je zaselak *Kapovci*, a još južnije selo Brusići. Malo više od kilometra zapadno je selo Poljica. Od Malinske su Bajčići udaljeni oko 6, a od Krka, kojemu administrativno pripadaju, 9 km. 

Pogled s Cresa na dio Šotoventa. Na sredini slike, na moru je zaseok Glavotok, malo desno u unutrašnjosti su Brzac, Milohnići i Linardići, iza njih je selo Poljica. Još više desno od njih su sela Nenadići i **Bajčići**
U blizini sela je brdo *Vrhure* (238 mnm) koji štiti Bajčiće, ali i čitav zapadni dio otoka Krka od bure. Po tome je i taj kraj dobio naziv (Šotovento-tal. *ispod vjetra*, *zavjetrina*).

Povijest
--------

Iako je Šotovento bilo naseljeno još u antici, naseljenost je u srednjem vijeku bila vrlo slaba. Taj su kraj iskorištavali stanovnici grada Krka za sječu drva i poljoprivredu, naročito stočarstvo.

Sredinom 15. st. Ivan VII. Frankapan naselio je na područje Šotoventa 200-tinjak vlaških obitelji s Velebita. U svezi s tim naseljavanjem je i postanak većeg dijela današnjih sela Šotoventa pa i Bajčića. Ti su Vlasi govorili posebnim jezikom, krčkorumunjskim jezikom, koji je kroz stoljeća postupno potiskivalo čakavsko narječje kojim se danas u tom kraju govori. Posljednji govornik tog romanskog, krčkorumunjskog jezika bio je *Mate Bajčić Gašpović* iz Poljica koji je umro 1875. g.

Naziv
-----

Naziv sela je patronimičkog porijekla, tj. prema prezimenu koje prevladava u tom selu. I danas se većina mještana preziva Bajčić.

Stanovništvo
------------

Prema posljednjem popisu stanovnika iz 2001. g. u selu je živjelo *127 stanovnika*.

Prema podatcima Krčke biskupije Bajčići su 1795. g. imali 87 žitelja.

Tri su faze kretanja broja stanovnika Bajčića, vrlo slično većini naselja na otoku Krku. To su: 1. faza rasta broja stanovnika, 2. depopulacijska faza 3. u novije vrijeme, od 1981. g. faza laganog porasta populacije.

Krčki most. Povezivanje otoka Krka mostom s kopnom 1980. g. glavna je prekretnica u gospodarskom razvoju otoka, a koji se razvoj odrazio i na populacijska kretanja; Krk je nakon više od stoljeća emigracija postao imigracijskim područjem.
Prva faza je u pogledu Bajčića trajala od prvog službenog popisa stanovništva 1857. g. (133 stanovnika) sve do iza Drugog svjetskog rata, *1948. g. maksimalnih 180 stanovnika*. Tada slijedi 40-ogodišnje depopulacijsko razdoblje uvjetovano ponajviše emigracijom lokalnog stanovništva pretežno u veće gradove, prvenstveno Rijeku. Početkom 1980-ih izgradnjom Zračne luke Rijeka i Krčkog mosta, otok izlazi iz prometne izolacije te su stvoreni preduvjeti za snažniji razvoj turizma. Rezultat toga je pretežni prestanak emigracijskih procesa, a time i ponovni blagi porast ukupne populacije; 1981. g. samo 100 stanovnika, 1991. g. 114, a 2001. g. 127 žitelja.

Gospodarstvo
------------

Poljoprivreda, koja je tradicionalno bila osnovna privredna grana, naročito stočarstvo te dijelomično ratarstvo i maslinarstvo, u novije vrijeme gube na značaju. Maslinarstvo se donekle obnavlja, ali je danas tek sporedni izvor prihoda.

U mjestu radi nekoliko obrtnika, a dio mještana radi u gradu Krku i Malinskoj. Turizam nije razvijen. U susjednim Nenadićima je veći prehrambeno-industrijski pogon.

Jedan od najvećih problema i prepreka gospodarskom razvoju Šotoventa bio je nepostojanje vodovoda. U izgradnju vodovodne mreže krenulo se tek 2005. g. a Bajčići su bili prvo šotoventinsko selo koje je dobilo pitku vodu još iste godine.

Znamenitosti
------------

U mjestu je kapela svetog Leonarda. Izgrađena je 1769. g. od materijala istoimene kapele koja je bila u susjednom selu Žgaljići. Duga je 6 metara, široka malo više od 3, a visoka oko 4,5 metra. Pred ulazom je i loža. Bajčići pripadaju pod župu Poljica.

Susjedno selo Poljica zbog sačuvane autohtone arhitekture je zaštićeno.

Zvonik i župna crkva (desno) u Poljicama
Nekoliko kilometara zapadno od Bajčića je franjevački samostan s početka 16. st. na samoj obali mora, u zasoku Glavotok.

Franjevački samostan iz 1507. g. na Glavotoku, oko 5 km od Bajčića
Središte lokalne samouprave, grad Krk, star je više tisuća godina i obiluje povijesnim i kulturnim znamenitostima te galerijskim prostorima.

Izvori
------

* Državni zavod za statistiku

Literatura
----------

* *Otok Krk zapadni dio*, Povijesno društvo otoka Krka, Krk, 1986.
* Bolonić, Mihovil, Žic-Rokov,Ivan: *Otok Krk kroz vijekove*, Kršćanska sadašnjost, Zagreb, 2002.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice grada Krka
* Službene stranice Turističke zajednice Grada Krka