recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Filip Sokolović** je bio patrijarh srpski u priodu od 1591 — 1592. Na tronu Pećke patrijaršije nasledio patrijarha Jeroteja 15. jula 1591. godine. U vreme dok je bio patrijarh stanje za Srpskoj crkvu je bilo veoma teško.

Patrijarh Filip se pominje u jednom zapisu na Metafrastu, koji je prepisao u manastiru Ozrenu u hramu Svetog oca Nikolaja jerođakon Timotej.

Literatura
----------

* „Filip Sokolović". *Narodna enciklopedija*. Zagreb: Bibliografski zavod. 1927.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Jerotej Sokolović** | **patrijarh srpski1591 — 1592.** | Nasljednik:**Jovan Kantul** |

  


p • r • uPoglavari Srpske pravoslavne crkve

**Žičko-pećki arhiepiskopi (1219-1337):**  
Sveti Sava • Arsenije I Sremac • Sveti Sava II • Danilo I • Joanikije I • Jevstatije I • Jakov • Jevstatije II • Sveti Sava III • Nikodim • Danilo II • Joanikije II
  
**Pećki patrijarsi (1346-1463):**  
Joanikije II • Sava IV • Jefrem • Spiridon • Danilo III • Sava V • Danilo IV • Kirilo • Nikon • Teofan • Nikodim II • Arsenije II
  
**Pećki patrijarsi (1557-1766):**  
Makarije Sokolović • Antonije Sokolović • Gerasim Sokolović • Savatije Sokolović • Jerotej Sokolović • Filip Sokolović • Jovan • Pajsije Janjevac • Gavrilo I Rajić • Maksim Skopljanac • Arsenije III Crnojević • Kalinik I • Atanasije I • Mojsije Rajović • Arsenije IV Jovanović • Joanikije III Karadža • Atanasije II Gavrilović • Gavrilo II Sarajevac • Gavrilo III • Vikentije Stefanović • Pajsije II Grk • Gavrilo IV Grk • Kirilo II • Vasilije Jovanović-Brkić • Kalinik II Grk
  
**Karlovački mitropoliti i patrijarsi (1690-1920):**  
Arsenije III Crnojević • Isaija Đaković • Sofronije Podgoričanin • Vikentije Popović • Mojsije Petrović • Vićentije Jovanović • Arsenije IV Jovanović • Isaija Antonović • Pavle Nenadović • Jovan Đorđević • Vićentije Jovanović Vidak • Mojsije Putnik • Stefan Stratimirović • Stefan Stanković • Josif Rajačić • Samuilo Maširević • Prokopije Ivačković • German Anđelić • Georgije Branković • Lukijan Bogdanović
  
**Beogradski mitropoliti (1831-1920):**  
Melentije Pavlović • Petar Jovanović • Mihailo Jovanović • Teodosije Mraović • Inokentije Pavlović • Dimitrije Pavlović
  
**Patrijarsi Srpske pravoslavne crkve (1920- ):**
  
Dimitrije • Varnava • Gavrilo (V) • Vikentije (II) • German • Pavle • Irinej
Koordinate: 56°10′N 2°45′W﻿ / ﻿56.167°N 2.750°W﻿ / 56.167; -2.750

Firth of Forth sa Calton Hilla u Edinburghz
Mostovi Forth preko Firtha
Satelitska snimka Firtha i okolnog područja
Karta Firtha
Hoverkraftska linija Fife-Edinburgh
Ro-Pax trajekt *Blue Star 1* prolazi ispod mosta Forth u Firthu, na putu iz Rosytha u Zeebrugge.
**Firth of Forth** (škotski gelski: ) je estuarij (firth) škotske rijeke Forth, na mjestu gdje se ona ulijeva u Sjeverno more, između Fifea na sjeveru i Zapadnog Lothiana, grada Edinburgha i Istočnog Lothiana na jugu. U rimsko doba je bio poznat pod imenom Bodotria.

Eksterni linkovi
----------------

***Firth of Forth*** na Wikimedijinoj ostavi

* Isle of May bird observatory
* *Forthfast* experimental hovercraft service, 16-28 July 2007 Arhivirano 2009-10-02 na Wayback Machine-u
* Inchcolm Virtual Tour Arhivirano 2007-09-17 na Wayback Machine-u Take a virtual tour around some of the Inchcolm's military defences

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 246205568
* LCCN: sh87001156
* GND: 4275620-0

 |
**Filmska cenzura** u najširem smislu predstavlja nastojanje da se spriječi ili ograniči prikazivanje filmova čiji se sadržaj iz različitih kriterija smatra štetnim po javnost, odnosno državu ili društvo. Filmska cenzura postoji od samih početaka filma kao djelatnosti, ali je svoj organizirani oblik dobila tek na prijelazu iz prve u drugu deceniju 20. vijeka, kada je filmska djelatnost postala predmetom specifične zakonske i druge regulacije, odnosno kada su se počele stvarati prve institucije zadužene za reguliranje filmskog sadržaja. Otada je filmska cenzura dobila različite oblike, koji značajno variraju od zemlje do zemlje s obzirom na to u čijoj je nadležnosti, postupak provođenja, njen opseg, odnosno kriterije po kojima se cenzurira neki sadržaj.

Filmska cenzura tako može biti u nadležnosti državne uprave, od strane nezavisnih strukovnih organizacija kojima je zakon dao cenzorske ovlasti, ali i od strane same filmske industrije koja provodi auto-regulaciju na dobrovoljnoj bazi (a za što je najpoznatiji primjer MPAA i njen sistem filmskih rejtinga u SAD). 

Kriteriji za cenzuriranje filmova se obično dijele na političke - odnosno na uklanjanje filmskih sadržaja koje određene države ili režimi smatraju subverzivnim, odnosno potiču na nasilje ili protivpravnu promjenu poretka, a u što bi se u vrijeme rata ili sličnim situacijama moglo uključiti i sadržaje čije prikazivanje samo po sebi ugrožava moral ili nacionalnu sigurnost - te na one koji se tiču zaštite javnog morala, odnosno na uklanjanje sadržaja koji bi mogli povrijediti, uznemiriti određene osjetljive dijelove publike (najčešće djecu i omladinu) ili ih potaknuti na neželjeno ponašanje. 

Najpoznatiji primjer filmske cenzure predstavlja Produkcijski kodeks MPAA, odnosno pravilnik o sadržaju filmova koji se primjenjivao u Hollywoodu od 1934. do 1968. godine.

Povezano
--------

* Film u bunkeru

Vanjske veze
------------

* Australian Classification System: Why many Banned Films do not Show up in Figures on Banned Films Arhivirano 2001-02-19 na Wayback Machine-u
* COLLATE - Portal for Film Censorship Documents
**Gelski** ili ***gaelski***, ili **gojdelski jezici** (engleski: *goidelic*), ime je za jednu od dviju grupa otočkih keltskih jezika u kojoj se nalaze; irski, manski i škotski gelski. 

Gelski (gojdelički) jezici potječu iz Irske, pa ih često i zovu *irski jezici*, jer im ime potječe od srednjoirskog; **goídel**, **gael** - "Irac".

Razlikuju se od druge skupine otočkih keltskih jezika - britonskih jezika, po tom što su zadržali glasa - q, koji se kasnije transformirao u k (piše se - c). Za razliku od njih britonski jezici su razvili glas - p. Pretpostavlja se da su oba glasa izvedena iz prastarog indoeuropskog glasa - kw.

Zbog toga glasa - k (ili q) gelske jezike ponekad nazivaju Q-keltski.

Širenje gelskih jezika po Britanskom otoku odvijalo se iz južne Irske preko Otok Man tokom više godina, migracijom Iraca u Britaniju.

Irski jezik, znan i kao *klasični gelski jezik*, koristio se kao književni jezik u Irskoj sve do 17. vijeka a ponegdje i do 18. vijeka.

Vanjske veze
------------

* *Goidelic languages* (`en`)
* *Lenguas goidélicas*[*mrtav link*] (`es`)

| * p
* r
* u
Keltski jezici |
| --- |
| Kontinentalni keltski | 
* galski †

 |
| Gelski | 
* irski
* starovelški †
* manski
* škotski

 |
| Britonski | 
* bretonski
* kornijski
* britonski †
* kumbrijski †
* staroirski †
* piktski †
* velški

 |
| † Izumrli jezici |
**Fjodor I. Zvonar**
**Fjodor I. Zvonar** ( 31. svibnja 1557. - 7. siječanj 1598. ), car Rusije i velike knez Moskve od 18. ožujka 1584. godine.

Mladost
-------

Otac **Fjodora I.**, je bio cara svih Rusa Ivan IV. Grozni. Kako je bio tek trećerođeni sin i ograničenih mentalnih sposobnosti nikada se nisu polagale nada u njegovo vladanje. Ta njegova dinastijska nevažnost je poslužila 1580. godine kao nagrada Ivana IV. Borisu Godunovu za vjernu službu pošto je tada zaključeno vjenčanje ovog ograničenog princa i njegove kćerke. Ubojstvo prestolonasljednika Ivana 1581. godine je tu utješnu nagradu pretvorilo u stvarnu pošto tada **Fjodor** postaje po zakonu nasljeđivanja najstarijeg preživjelog carevog djeteta prestolonasljednik. U slučaju normalne dugotrajne bolesti stari car bi možda bio promijenio red naslijeđivanja u korist malenog princa Dimitrija, ali to se nije dogodilo pošto on umire velikom brzinom od posljedice trovanja.

Car
---

Takvim razvojem događaja maloumni **Fjodor I.** postaje u trenutku očeve smrti 18. ožujka 1584. godine novi car. Zbog psihičke nesposobnosti kao i nezainteresiranosti novoga cara vlast preuzima njegov tast Borisa Godunova koji od tada obavlja sve državničke poslove. **Fjodor I.** tako dobiveno slobodno vrijeme provodi u molitvama i putovanjima Rusijom gdje obavezno posjećuje crkve i zvoni njihovim zvonima. 

Bez obzira na očekivanja dvora i prije toga njegova oca kako on ne može imati djecu čudo se uspjelo dogoditi rođenjem njegove kćerke. Njena kasnija smrt u ranoj životnoj dobi postaje događaj koji car ne može preboliti. Nikada pretjerano sposoban ili zdrav on tada počinje ubrzano propadati u očekivanju vlastite smrti.

Car **Fjodor I.** umire prirodnom smrću 7. siječnja 1598. Kako mu je brat Dimitrije navodno pao na vlastiti nož 15. svibnja 1591. godine on je bio posljednji muški potomak Ivana I. što otvara problem nasljeđivanja o čemu će na kraju odlučiti parlament.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **car svih Rusa** | Nasljednik: |
| **Ivan IV. Grozni** | **Boris Godunov** |
**Francuski ustavni zakon iz 1940.** godine je zakon koji je 10. srpnja 1940. izglasan kao ustavni zakon od strane zajedničke sjednice Narodne skupštine, odnosno zajedničke sjednice Zastupničkog doma i Senata. Izglasan nedugo nakon pada Francuske kao potvrda lojalnosti Trećem Reichu, zakon je maršalu Philippeu Pétainu i njegovoj vladi dao apsolutne ovlasti i ovlastio ih da samostalno donesu novi ustav Francuske Države.

Pétain je zakon tumačio kao akt kojim su dokinuti ustavni zakoni iz 1875. godine, a s njima i Treća Republika, no sam tekst zakona nije bio eksplicitan po tom pitanju. Isti je premijeru dao autorirativne ovlasti, ali nije sadržavao odredbe o pravnom kontinuitetu s ranijim zakonima. 

Donošenjem Uredbe o ponovnoj uspostavi republičkih zakona na kontinentu 9. kolovoza 1944. godine, ovom je zakonu oduzet karakter ustavnog zakona te je isti proglašen nelegalnim sredstvom u funkciji uspostave Višijevske Francuske. Također, Uredba je Ustavni zakon proglasila ništavim. 

| * p
* r
* u
Ustavi Francuske |
| --- |
| 
* 1791
* 1793 (Godina I.)
* 1795 (Godina III.)
* 1799 (Godina VIII.)
* 1802 (Godina X.)
* 1804 (Godina XII.)
* 1814
* 1815
* 1830
* 1848
* 1852
* 1875
* 1940
* 1945
* 1946
* 1958

* Predloženi: Žirondinski ustavni projekt (1793)

 |
Forum mladih SDP-a (kratica. FM ili FM SDP) politički podmladak je Socijaldemokratske partije Hrvatske. Predsjednik organizacije je Saša Đujić, Potpredsjednici Arijana Lekić Fridrih i Ivan Bašić. Glavni tajnik FM SDPa je Marko Krička

Politički profil
----------------

Forum mladih je organizacija koja okuplja mlade ljude od 16 do 30 godina, a čiji je svjetonazor blizak socijaldemokratskim idejama.

Povijest
--------

Forum mladih osnovan je 1992. godine.

Ustrojstvo organizacije
-----------------------

Ustrojstvo organizacije određuje se *Pravilom* (= statut) FM-a. 
Organizacija je ustrojena na razini Hrvatske, te se sastoji od županijskih, gradskih i općinskih organizacija.

Središnja tijela su:

1. Konvencija
2. Glavni odbor
3. Nadzorni odbor
4. Predsjedništvo
5. Predsjednik

Najviše tijelo organizacije je Konvencija. Konvenciju čine delegati izabrani na konvencijama lokalnih organizacija. Na njoj se bira predsjednik, potpredsjednike i Nadzorni odbor na mandat od dvije godine. Predsjednik, potpredsjednici, tajnik i međunarodni tajnik čine Izvršni odbor, koji je operativno-političko tijelo. Predsjednik FM-a zastupa organizaciju prema javnosti, građanima i drugima.

Članovi FM-a mogu biti u dobi od 16 do 30 godina. Članom FM-a postaje se potpisivanjem pristupnice FM. Članovi FM-a ne moraju biti i članovi SDP-a, ali ne smiju biti članovi neke druge političke stranke u Republici Hrvatskoj.

Studentska organizacija mladih SDP-a je **Socijaldemokratska studentska unija** (SSU).

Konvencije i predsjednici Foruma mladih
---------------------------------------

* 1. Osnivačka konvencija, 1992.: Igor Dragovan, prvi predsjednik *(danas glavni tajnik SDP-a)*
* 2. Konvencija, NN
* 3. Konvencija, 05. siječnja 1998. : Hrvoje Klasić, predsjednik
* 4. Konvencija, 17. prosinca 2000.: Gordan Maras, predsjednik
* 5. Konvencija, 21. i 22. prosinca 2002.: Arsen Bauk, predsjednik
* 6. Konvencija, 26. kolovoza 2005.: Dan Špicer, predsjednik
* 7. Konvencija, 8. ožujka 2008.: Davor Bernardić, predsjednik
* 8. Konvencija, 22. svibnja 2010.: Saša Đujić, predsjednik

Saborski zastupnici FM SDP-a
----------------------------

* 4. saziv 2000. - 2003.: Marija Lugarić, Sanja Kapetanović
* 5. saziv 2003. - 2007.: Marija Lugarić
* 6. saziv 2008.-: Marija Lugarić, Davor Bernardić, Danijel Mondekar, Sonja Šimunović, Tanja Vrbat

Članstvo u međunarodnim organizacijama
--------------------------------------

* Mladi europski socijalisti (ECOSY, Young European Socialists) - članica od 1992.
* Međunarodna unija socijalističke mladeži (IUSY, International Union of Socialist Youth)

Poveznice
---------

* SDP Hrvatske
* Politički podmladak

Vanjske veze
------------

* Forum mladih SDP-a
*Za ostale upotrebe, v. Firmus.*
**Firm** (*Firmus*, ? - 273), ponekad navođen i kao **Firm I**, je bio rimski uzurpator koji je pokušao svrgnuti cara Aurelijana. Jedini izvor o njemu je tradicionalno nepouzdana *Historia Augusta* koja ga opisuje kao bogatog trgovca sa izuzetno dobrim vezama u Indiji i Bliskom Istoku. Nakon što je Aurelijan ugušio veliki ustanak na Istoku i ponovno Rimu pripojio odmetnuto Palmirsko Carstvo, Firm je digao ustanak u Egiptu i podstrekao novi ustanak u Palmiri. Iako se nigdje ne spominje da se Firm zapravo proglasio carem, prijestolje je pokušao osvojiti tako što je blokirao dopremu žita u Rim. Zbog toga je Aurelijan morao pokrenuti pohod u kome je Firm poražen i pogubljen.

Moderni historičari su otkrili zapise o izvjesnom Klaudiju Firmu, ali je on, po svemu sudeći, bio Aurelijanov general poslan da uguši ustanak. Dio historičara vjeruje da je Firm izmišljen kako bi se našla historijska paralela sa kasnijim uzurpatorom Firmom iz 4. vijeka (Firmom II).

Izvori
------

### Primarni izvori

* "Firmus Saturninus Proclus et Bonosus" 3-6, *Historia Augusta*
* "Aurelianus" xxxii.2‑3, *Historia Augusta'*
* Zosimus i.61.1

### Sekundarni izvori

* "Firmus", s.v. "Aurelian", *De Imperatoribus Romanis* site
**Fjodor Emelianenko** (rus. Фёдор Емельяненко - Fjodor Emel'janenko, također poznat i kao **Fedor Emelianenko**); je ruski borac mješovitih borilačkih sportova, rođen 28. rujna 1976. u Ukrajini, gradu Rubižne (Luganska oblast). Fjodor je aktualni prvak svijeta u «kraljevskoj» kategoriji u «ultimate fightu».

Biografija
----------

Rođen je kao drugo dijete oca Ukrajinca Vladimira Emilianenka, po struci zavarivača, i majke Ruskinje Olge Fedorovne, po struci učiteljice. Njegovi roditelji 1978. godine odlučili su se preseliti iz istočne Ukrajine u Rusiju, točnije u grad Starij Oskol (Belgorodska oblast).

Fedorov sportski entuzijazam razvio se vrlo rano, a do hrvanja je došao preko džuda i satova samoobrane. Nakon godinu dana treniranja za Fedorovu karijeru počeo se brinuti trener Vladimir Voronov, koji ga je učlanio u sportsku grupu. Godine 1991. Fedor završava školu i upisuje fakultet, da bi 1994. godine dobio i diplomu. Godine 1999. oženio se te je iste godine dobio i kćer Mašu.

Borilačka karijera
------------------

Fedor je dvije godine služio u ruskoj vojsci, no i dalje se aktivno bavio borilačkim sportovima. Sa svojih 106 kilograma i 183 centimetra visine, Fedor je postao borilačka ikona, koja je unijela strah u kosti mnogim velikim imenima ovog brutalnog i atraktivnog sporta. Danas se Fedor smatra jednim od najboljih MMA boraca svih vremena. 

Godine 1997. Fedor je postao prvak Rusije u džudu, a 2002. godine i svjetski Sambo prvak u teškoj kategoriji. Godine 2001. osvojio je turnir «Ring: Kings of Kings» u teškoj kategoriji, a 2002. i turnir «King of Kings absolute weight class». 

Godine 2004. osvojio je «Pride FC Grand Prix» u teškoj kategoriji, a godinu dana ranije postao je «Pride FC» prvakom u teškoj kategoriji. Tijekom karijere Fedor je u 23 meča ostvario čak 21 pobjedu, ali nikad nije osjetio što znači biti nokautiran. Jedini poraz velikom borcu nanio je Tsuyoshi Kohsaka tehničkim nokautom 17 sekundi nakon početka borbe. No, ruski borac se Koshaki odužio pobijedivši ga 2005. godine.

Vanjske veze
------------

***Fjodor Jemeljanenko*** na Wikimedijinoj ostavi

* Fedor Emelianenko "The Last Emperor" Official Website: news, fights, videos, photos
* Službene višejezične stranice Fjodora Emilianenka
* Sportske stranice: Fedor "The Last Emperor" Emelianenko (`en`)
Koordinate: 51°38′38″N 1°09′58″W﻿ / ﻿51.644°N 1.166°W﻿ / 51.644; -1.166

**Dorchester on Thames** je gradić u Engleskoj, smješten u grofoviji Oxfordshire na obalama rijeke Thame (pritoke Temze), oko 4,8 km sjeverozapadno od Wallingforda i oko 13 km jugoistočno od Oxforda. 

Bio je naseljen još od vremena neolita, i u njemu se mogu pronaći ostaci brdskog utvrđenja iz Željeznog doba kao i rimskog vicusa; nije poznato kako se tada zvao. Prvi spomen imena datira iz anglosaksonskog perioda, odnosno u Bedinog knjizi koja ga naziva Dorcic. Godine 634. je u njemu, po nalogu papa Honorija I kršćanski misionar Birin osnovao sjedište nove biskupije koja je pokrštavala Zapadne Saksonce, a kasnije bilo i *de facto* sjedište njihove države. Kada se ona preselila u Winchester, izgubio je na važnosti.

Izvori
------

1. ↑  „Area: Dorchester CP (Parish): Parish Headcounts". *Neighbourhood Statistics*. Office for National Statistics. Arhivirano iz originala na datum 2011-06-22. Pristupljeno 16. III 2010.

Linkovi
-------

* Village website Arhivirano 2010-02-24 na Wayback Machine-u

***Dorchester on Thames*** na Wikimedijinoj ostavi
***Gabriel's Fire*** je bila američka TV serija koja se emitirala na programu ABC-a u sezoni 1990–1991. Sljedeće sezone (1991–1992), i s nešto izmijenjenim glavnim zapletom, se emitirala na programu pod naslovom ***Pros and Cons***. 

Naslovni junak serije bio je Gabriel Bird (James Earl Jones), bivši crni čikaški policijski detektiv osuđen krajem 1960-ih na doživotni zatvor zbog ubojstva rasističkog kolege. Na početku serije ga s robije oslobađa mlada i idealistična advokatkinja koja njegova iskustva kasnije koristi angažirajući ga kao privatnog detektiva.

Iako su se zapleti svake epizode bavili konkretnim sudskim slučajevima, serija je veliki dio vremena posvećivala Gabrielovom svakodnevnom životu i pokušajima, uglavnom neuspješnim, da se prilagodi svijetu koji se drastično promijenio dok je on bio iza rešetaka, odnosno spoznaji o dva izgubljena desetljeća života. 

Iako je Jones doživio pohvale i dobio nagradu Emmy zbog svoje uloge, sadržaj i ton serije je bio previše mračan za gledateljstvo. U nastojanju da zaplet učine vedrijim, producenti su uveli podzaplet s Gabrielovom izgubljenom kćerkom koju je tumačila Irene Cara, a u drugoj sezoni su Gabriela premjestili u Los Angeles i učinili partnerom privatnog detektiva Mitcha O'Hannona (Richard Crenna) i ubacili više humora. Međutim, taj pokušaj nije urodio plodom i snimanje serije je prekinuto nakon druge sezone.

Glumačka postava
----------------

* Gabriel Bird - James Earl Jones
* Jamil - Brian K. Grant (samo prva sezona)
* Victoria Heller - Laila Robins (samo prva sezona)
* Louis Klein - Dylan Walsh (samo prva sezona)
* Josephine - Madge Sinclair
* Mitch O'Hannon - Richard Crenna (druga sezona)

Izvori
------

* Brooks, Tim and Marsh, Earle. *The Complete Directory to Prime Time Network and Cable TV Shows*

Eksterni linkovi
----------------

* *Gabriel's Fire* na IMDb-u (`en`)
Koordinate: 41° 33′ 52" SGŠ, 22° 22′ 45" IGD

**Gabrevci** (mak. *Габревци*) su naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Gabrevci u sastavu opštine Konče.

Prirodni uslovi
---------------

Gabrevci su smešteni u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Radovišta, naselje je udaljeno 15 kilometara jugozapadno.

Naselje Gabrevci se nalazi u istorijskoj oblasti Lukavica. Naselje je položeno u dolini reke Krive Lukavice, na približno 500 metara. Dolina je zatvorena planinama, pa se zapadno od naselja izdiže Konečka planina, ka jugu Gradeška planina, a ka istoku Smrdeš. Pored sela je Mantovo jezero.

Mesna klima je kontinentalna, sa uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Gabrevci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 355 stanovnika.

Pretežno stanovništvo su etnički Makedonci (100%).

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.konce.gov.mk Zvanična stranica opštine Konče
* Maplandia
* Fallingrain

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Konče |
| --- |
| **Konče** • 
Gabrevci • 
Garvan • 
Gornja Vraštica • 
Gornji Lipović • 
Dedino • 
Donja Vraštica • 
Donji Lipović • 
Donji Radeš • 
Zagorci • 
Lubnica • 
Negrenovci • 
Rakitec • 
Skoruša |
**Fortunat Pintarić** (Čakovec, 3. ožujka 1798. - Koprivnica, noć 24. na 25. veljače 1867.)

Životopis
---------

Franjevac Fortunat Pintarić bio je orguljaš i skladatelj koji je hrvatskoj glazbi ostavio vrijedna djela, a i izvanredno dobar profesor, nadasve latinist. Pučku školu je završio u rodnom Čakovcu. Učio je zatim i službovao u Zagrebu, Varaždinu, Virovitici i Koprivnici u čijem je samostanu kao gvardijan umro od moždane kapi. Iz Varaždina je o Pintariću sačuvan ovaj zapis: A kako imadosmo zimi i ljeti svaki dan, osim četvrtka, svetu misu, to je otac Fortunat pod svetom misom svirao. To je bio odličan organist i pjevač, pak i skladatelj, te nas je kad i kad, osobito k velikim blagdanima novim svojim muzikalnim proizvodom razveselio, koji su pod njegovim ravnanjem izvađali čisti, zvonki, milozvučni mladenački glasovi. Pintarićev skladateljski opus vrlo je bogat. Franjevac Paškal Cvekan u prikazu njegova djela navodi mišljenje Mendlova *Musikalisches Conversations-Lexikon* iz 1877. : Pintarić uživa u Hrvatskoj glas izvrsnog orguljaša i crkvenog skladatelja, koji je uglazbio više od 500 crkvenih popijevaka, a stekao je besmrtne zasluge za crkvenu glazbu u Hrvatskoj. I u novije su doba mnoge Pintarićeve skladbe pronađene u koprivničkom samostanu, a profesor Filić spominje, uz ostalo, da je Fortunat Pintarić napisao čak četrdeset originalnih misa, dvanaest zbirki crkvenih popijevki, dvanaest skladbi za orgulje, četrnaest svjetovnih instrumentalnih glazbotvorina i druge neobjavljene ili nepronađene skladbe te zapise o pjevanju i slično. Mnogo toga možda je zauvijek izgubljeno, jer da je nađeno ono što je u popisu muzikalija u koprivničkom franjevačkom samostanu svojedobno našao profesor Ladislav Šaban, o Pintarićevu skladateljskom radu imali bismo potpuniju, a možda posve drukčiju sliku u spomenici koprivničkog samostana iz 1867. zabilježeno je da je taj marljiv i učen čovjek do posljednjeg trenutka radio, te da mu u domovini jedva jednakoga ima. U Koprivnici osnovna glazbena škola nosi njegovo ime.
**Crnej** (lat. *Chromis chromis*) riba je iz porodice Pomacentridae ili češljoustki. Naziva se još i črnac, kaliger, čančol, prajčić, šćoka, indijanac, crnjul, crnelj. Rasprostranjena je po cijeloj našoj obali, gdje ga se može naći u brojnim jatima. Vrlo lako je prepoznatljiv po svojoj boji po kojoj je dobio i ime. Iako se doima crne boje, crnej je zapravo negdje između tamno smeđe i tamno ljubičaste boje sa manjim zlatnim sjajem na velikim ljuskama pokrivenim bokovima. Mladi crneji su također lako prepoznatljivi po svojoj jarkoj modroj boji. Tijelo mu je spljošteno s boka i oblo. Ima kratku glavu s malim ustima i malim očima. Sve peraje dobro su razvijene, a najviše prsne. Živi u priobalju, na dubinama do 40 m, a može narasti do 25 cm. Kod nas su primjerci crneja manji, najveći naraste do 16 cm duljine i 80 g težine. Mrijeste se ljeti (lipanj i srpanj), kada ženka polaže ljepljiva jaja u obliku niti na kamenitom ili pješčanom dnu. Do pojave mladih, jajašca čuva mužjak. Hrani se algama, te sitnim životinjicama. 

Iako je vrlo ukusna riba, nema posebnu važnost u prehrani radi svoje male veličine i relativno velikog broja kosti. Teško ga se može vidjeti na tržnicama, osim ponekad na južnom dijelu Jadrana, kamo ga se redovito soli, na isti način kao i srdelu i inćuna. Poznavaoci ribolova tvrde da je odličan mamac prilikom lova parangalom, posebno za ugore i murine.

Živi na području istočnog Atlantika, od Portugala do Gvinejskog zaljeva, te diljem Mediterana.

Izvori
------

1. ↑  (`en`) Damselfish (fishbase.org)
2. ↑  (`sh`) Razne ribe Arhivirano 2008-09-14 na Wayback Machine-u (riblje-oko.hr)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Crnej** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Crnej** |

  


***Crnej*** na Wikimedijinoj ostavi
GLONASS satelit
**GLONASS** (ruski: *ГЛОбальная НАвигационная Спутниковая Система*), doslovno: "globalni navigacijski satelitski sistem") je satelitski navigacijski sistem koji je započeo SSSR 1976.
Po raspadu Sovjetskog Saveza, Rusija je preuzela projekat i on se trenutno nalazi u nadležnosti ruskih svemirskih snaga.

Sistem je zamišljen kao mreža od 24 geostacionarna satelita koji metodom trigonometrije definišu poziciju objekta na površini Zemlje i prijemniku šalju podatke o njegovoj poziciji. 

GLONASS je završen tokom prve polovine devedesetih, no usled loše ekonomske situacije ubrzo posle završetka postao je gotovo nefunkcionalan. Ruska vlada je 2001. započela projekat modernizacije sistema u koji je uključena i Indijska vlada. GLONASS bi trebao da bude potpuno operativan tokom 2009.

Trenutno stanje
---------------

Sistem je (stanje u septemberu 2007) delimično operativan i sastoji se od deset satelita.

Tokom zadnjih godina sistem je podešavan tako da mu pokrivenost nad Čečenijom bude najbolja na uštrb ostatka sveta. Trenutno se na teritoriji cele Rusije signal može dobiti tokom 37.4% dana (signal nije dostupan u kontinuitetu 37.4% dana već se uz prekide u 37,4% dana može naći signal.

Civilna upotreba
----------------

Vladimir Putin je 18. maja potpisao dekret kojim se dozvoljava slobodan pristup navigacionom signalu dozvoljenom namenjenom za civilnu upotrebu bez naknade kako za građanje i pravna lica iz Ruske federacije tako i za ceo svet.

Vidi još
--------

* Galileo satelitski sistem
* Globalni pozicioni sistem

Izvori
------

1. ↑  "GLONASS constellation status..." RSA, 2007
2. ↑  "Integral accessibility..." RSA, 2007
3. ↑  "The services of system..." Ria Novosti, 2007

Vanjske veze
------------

***GLONASS*** na Wikimedijinoj ostavi

* Deo sajta ruske svemirske agencije posvećen GLONASS-u
* Vijesti GLONASS
**Dobrivoje Radosavljević Bobi** (1915 — 1984), učesnik Narodnooslobodilačke borbe, društveno-politički radnik SFRJ i SR Srbije, junak socijalističkog rada i narodni heroj Jugoslavije. U periodu od septembra 1966. do februara 1968. godine obavljao je dužnost predsednika Centralnog komiteta Saveza komunista Srbije.

Biografija
----------

Rođen je 28. 1. 1915. godine u Knjaževcu. Još kao gimnazijalac, u Zaječaru, pristupa radničkom pokretu. Na početku studija u Beogradu, 1933. godine postaje član Komunističke partije Jugoslavije, a iste godine i sekretar Univerzitetske ćelije SKOJ-a.

Godine 1934. ga je Sud za zaštitu države osudio na tri godine zatvora, koje izdržava u Sremskoj Mitrovačkom zatvoru. Po izlaku s robije, 1937. godine, postaje član PK SKOJ-a za Srbiju, a 1938. član Centralnog komiteta SKOJ-a. U prvoj polovini 1940. godine postavljen je za sekretara Okružnog komiteta KPJ za Zaječar.

Na početku oružanog ustanaka, jula 1941. godine, radio je kao instruktor Pokrajinskog komiteta KPJ za Srbiju, na organizovanju prvih partizanskih odreda u Timočkoj krajni, a sredinom 1942. godine odlazi za instruktora CK KPJ u Makedoniju, gde je ostao do kraja rata.

Početkom 1945. godine izabran je za sekretara Gradskog komiteta KPJ u Beogradu i člana Politbiroa PK KPJ za Srbiju (kasnije KP Srbije). U razdoblju od 1966. do 1968. godine bio je predsednik Centralnog komiteta Saveza komunista Srbije i član Predsedništva CK SKJ.

Umro je u Beogradu 4. 4. 1984. godine. Sahranjen je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju.

Nosilac je Partizanske spomenice 1941. godine. Odlikovan je Ordenom narodnog heroja Jugoslavije, 1953. i Ordenom junaka socijalističkog rada, 1980. godine.

Literatura
----------

* **Vojna enciklopedija** (knjiga sedma). Beograd 1974. godina.
* **Narodni heroji Jugoslavije**. „Mladost", Beograd 1975. godina.

| * p
* r
* u
Flag of Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija Komandanti i politički komesari Glavnog štaba NOV i PO Srbije Flag of Srbija |
| --- |
| Komandanti | 
 Sreten Žujović  **•**  Mirko Tomić  **•**  Radivoje Jovanović-Bradonja  **•**  Petar Stambolić  **•**  Koča Popović  |  |
| Politički komesari | 
 Filip Kljajić Fića  **•**  Moma Marković  **•**  Dobrivoje Radosavljević  **•**  Milosav Milosavljević  **•**  Vojo Kovačević  |

| * p
* r
* u
Predsednici Saveza komunista Srbije |
| --- |
| Sekretar CK KPS | 
* Blagoje Nešković (1945.-1948.)
* Petar Stambolić (1948.-1952.)

 |
| Predsednik CK SKS | 
* Petar Stambolić (1952.-1957.)
* Jovan Veselinov (1957.-1966.)
* Dobrivoje Radosavljević (1966.-1968.)
* Petar Stambolić (1968.)
* Marko Nikezić (1968.-1972.)
* Tihomir Vlaškalić (1972.-1982.)
* Dušan Čkrebić (1982.-1984.)
* Ivan Stambolić (1984.-1986.)
* Slobodan Milošević (1986.-1989.)
* Bogdan Trifunović (1989.-1990.)

 |
**Fagersta** je grad od 11,130 stanovnika u sredini Švedske, on je i 
administrativni centar Općine Fagersta od 12,443 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Fagersta leži u Grofoviji Västmanland, u rudarskoj regiji Bergslagen, nedaleko od 
ušća rijeke - Kolbäcksån u Jezero Stora Aspen, udaljen oko 66 km sjeverozapadno 
od Västeråsa. 
Grad je veliko željezničko čvorište na prugama Ludvika-Västerås i 
Avesta-Örebro.

Historija
---------

Fagersta spada u klasična švedska industrijska naselja s korijenima iz 15. vijeka, koje je počelo izrastati za 
industrijske revolucije. Točnije od 1873. kad je izgrađena željezara Fagersta Bruks AB, oko koje je 
ubrzo izraslo naselje, koje je 1900. imalo 1600 stanovnika.

Obližnje naselje zanatlija Västanfors, počelo je bujati nakon što je u njemu izgrađena željeznička stanica, pa je 1927. kad je imalo nekih 1500 stanovnika - proglašeno općinom.

Fagersta i Västanfors spojili su se 1944. kad su zajedno imali oko 10000 stanovnika u jedinstveno naselje pod imenom - Fagersta, te iste godine odobren mu je i status grada.

Gradovi prijatelji
------------------

* Finska, Jämsä

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Sweden: Västmanland" (engleski). City population. Pristupljeno 07. 06. 2015.
2. 1 2 3  „*Fagerstas historia*" (švedski). Urbanhistory. Arhivirano iz originala na datum 2013-12-10. Pristupljeno 07. 06. 2015.

Vanjske veze
------------

***Fagersta*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice općine Fagersta* (`sv`)
**Diebenkorn "D.B." Russell** je izmišljeni lik forenzičara iz medijske franšize *CSI*, koji je bio protagonist završnih sezona TV-serije *CSI: Crime Scene Investigation* i drugoj sezoni *CSI: Cyber*.

Russell se rodio u porodici lutajućih hipija, koji su se uzdržavali sviranjem folk muzike, te mu dali ime po slikaru Richardu Diebenkornu. Iako je odrastao bez formalnog obrazovanja, zahvaljujući visokoj inteligenciji se uspio upisati na koledž. Russell, čija je specijalnost botanika, je bio oženjen za ženu po imenu Barbara, sa kojom se kasnije razveo; imali su dvoje djece - sina po imenu Charlie koji studira na Univerzitetu Las Vegasa, te kćer Mayu koja mu rodila dvoje unučadi.

Russell je bio direktor Kriminalističke laboratorije u Seattleu, odakle je u Las Vegas došao na poziv svog kolege Conrada Ecklieja kako bi preuzeo noćnu smjenu od Catherine Willows, degradirane nakon kontroverzi vezanih uz odlazak Raymonda Langstona, a istovremeno preuzima mjesto direktora laboratorije. Russell u Las Vegas dovlači i svoju bivšu štićenicu Julie Finlay. Za Russella se tokom serije ispostavi da je dobar prijatelj sa kolegom Macom Taylorom (protagonistom *CSI: NY*. 2015. godine daje ostavku na mjesto direktora i odlazi u Washington, D.C. gdje se priključuje FBI i njegovom odjelu za Forenziku nove generacije. Sa tog mjesta daje ostavku i na kraju serije *CSI: Cyber* odlazi živjeti u Pariz sa Greer Latimore, privatnom detektivkom i bivšom federalnom agenticom.

Lik Russella je, prema riječima producenata, u *CSI* uveden kao zamjena za lik Raymonda Langstona.

Vanjske veze
------------

* D.B. Russell na IMDB Arhivirano 2017-01-18 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
*CSI: Crime Scene Investigation* |
| --- |
| 
* Franšiza *CSI*

 |
| Sezone | 
* 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* 10
* 11
* 12
* 13
* 14
* 15
* Završetak

 |
| Epizode | 
* "Početak"
* "Van Nadležnosti"
* "Ko i Šta"
* "Izgubljene Devojke"
* "U Vinu Je Istina"
* "Kiti"
* "Blizanački Paradoks"

 |
| Glavni ikovi | 
* Gil Grissom
* Catherine Willows
* Sara Sidle
* Warrick Brown
* Nick Stokes
* Jim Brass
* Greg Sanders
* Al Robbins
* Sofia Curtis
* David Hodges
* Riley Adams
* Raymond Langston
* Wendy Simms
* David Phillips
* D.B. Russell
* Morgan Brody
* Julie Finlay
* Henry Andrews

 |
| Povremeni likovi | 
* Conrad Ecklie
* Archie Johnson
* Lady Heather

 |
| Crossoveri | 
* "Van Nadležnosti"
* "Ko i Šta"
* "Izgubljene Devojke"
* "U Vinu Je Istina"
* "Kiti"
* "Blizanački Paradoks"
* *CSI Triologija*

 |
| Video-igre | 
* *CSI: Crime Scene Investigation (video igra)*
* *CSI: Dark Motives*
* *CSI: 3 Dimensions of Murder*
* *CSI: Hard Evidence*
* *CSI: Deadly Intent*
* *CSI: Fatal Conspiracy*
* *CSI: Unsolved*

 |
**Jezero Folsom** (engleski: **Folsom Lake**), je veliko akumulaciono jezero na rijeci American u američkoj saveznoj državi Kaliforniji.

Geografske karakteristike
-------------------------

*Akumulaciono jezero Folsom*, stvoreno je izgradnjom 14 km duge brane na rijeci American 1955.  kod grada Folsom, 37 km sjeverno od grada Sacramenta. Na taj način htjelo se spriječiti poplave, i osigurati dovoljno pitke vode za veliku aglomeraciju grada Sacramenta i čitave doline. *Jezero Folsom* pune rijeke South Fork American i North Fork American, koje izviru na obroncima Masiva Sierra Nevada na istoku Kalifornije. 

Jezero ima površinu od 40.469 km², dugo je 24 km prema North Forku i 16 km prema South Forku, ukupna dužina njegovih obala iznosi 120 km. 

*Jezero Folsom* je i veliki rekreacioni park grada Sacramenta.

Izvori
------

1. 1 2 3   „*Folsom Dam*" (engleski). State of California. Pristupljeno 29. 01. 2013.

Vanjske veze
------------

***Folsom (jezero)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Folsom Dam* na portalu State of California (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **jezeru** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
***The Death Wish*** (sh. *Želja za smrću*) je kriminalistički roman američkog književnika Briana Garfielda objavljen 1972. godine, najpoznatiji kao predložak za istoimeni film, odnosno začetak istoimene filmske serije.

Protagonist filma je Paul Benjamin, miroljubivi njujorški računovođa liberalnih shvaćanja kome se život preokrene nakon što mu porodica postane žrtvom napada uličnih razbojnika u kome će mu suprugu biti ubijena, a traumatizirana kćer završiti u vegetativnom stanju. Radnja prikazuje kako nakon kraćeg boravka u Arizoni nabavlja revolver i počinje noćima lutati njujorškim ulicama glumeći potencijalnu žrtvu kako bi na sebe privukao razbojnike i druge kriminalce, prije nego što ih likvidira kao vigilante; paralelno sa tim zapletom pratimo nastojanja policijskog inspektora Franka Ochoe da otkrije tajanstvenog počinitelja ubistava kriminalaca na njujorškim ulicama.

Roman, koji je velikim dijelom bio inspiriran naglom eksplozijom kriminala u velikim američkim gradovima, odnosno nesposobnošću vlasti da im stane na kraj, ali i autorovim vlastitim iskustvima sa krađom suprugine torbe, odnosno vandaliziranjem vlastitog automobila. U oba slučaja počinitelji nisu bili uhvaćeni,a Garfield je, prema vlastitom priznanju, bio "toliko bijesan da je bio u stanju ubiti". To ga je, međutim, brzo prošlo, ali mu također dalo ideju da osmisli lik koji bi svoje nasilne fantazije sproveo u djelo.

Garfield je u svom romanu nastojao osuditi nasilje i vigilantizam, ali je filmska verzija, snimljena dvije godine kasnije sa Charlesom Bronsonom u glavnoj ulozi, imala drukčiji karakter. Garfield time nije bio zadovoljan, te je 1975. napisao nastavak pod naslovom *Death Sentence* koji je trebao eksplicitnije iskazazi njegove anti-vigilantističke stavove.

| * p
* r
* u
*Death Wish* Briana Garfielda |
| --- |
| Romani | 
* *Death Wish*
* *Death Sentence*

 |
| Filmovi sa Charlesom Bronsonomu glavnoj ulozi | 
* *Death Wish* (soundtrack)
* *Death Wish II* (soundtrack)
* *Death Wish 3*
* *Death Wish 4: The Crackdown*
* *Death Wish V: The Face of Death*

 |
| Ostalo | 
* *Death Sentence* (film, 2007)
* *Death Wish* (predstojeći film)

 |
Plemenska zastava rezervata Fond du Lac
**Fond du Lac Chippewa** (Nagaajiwanaang, ili Fond du Lac Band of Lake Superior Chippewa; na svome jeziku sebe nazivaju Wayekwaa-gichigamiing Gichigamiwininiwag "Lake Superior Men at the far end of the Great Lake") jedna od bandi Chippewa Indijanaca danas nastanjeni na rezervatu Fond du Lac ili Nah-Gah-Chi-Wa-Nong (Nagaajiwanaang, =*where the river stops* ) u Minnesoti u okruzima Carleton i St. Louis. 

Hodge ih locira na rijeci St. Louis kod jeuera Fond du Lac u istočnoj Minnesoti. Danas su jedna od 6 bandi plemena Minnesota Chippewa Tribe. Rezervat je utemeljen ugovorom LaPointe Treaty (1854). Federalno su priznati pod imenom Fond du Lac Band of Lake Superior Chippewa. Plemensko središte nalazi se u Cloquetu (Mookamiing, Mookamaaninigamiing) ,drugo naselje je Nagaajiwanaang ili Fond du Lac.

Ime Fond du Lac došlo je po indijanskom selu na ušću rijeke St. Louis River kojeg su tako prozvali Francuzi.. 

Populacija 107 (1905). Druga Nagaajiwanaang banda poznata kao Naicatchewenin First Nation živi u Ontariju.

Izvori
------

1. ↑  „Key to Ojibwe Place Names". Arhivirano iz originala na datum 2012-07-28. Pristupljeno 2014-08-06.
2. ↑  Fond du Lac Band of Lake Superior Chippewa Reservation
3. ↑  „Tribes: Fond du Lac". Arhivirano iz originala na datum 2009-03-06. Pristupljeno 2014-08-06.

Vanjske poveznice
-----------------

* Fond du Lac Band of Lake Superior Chippewa
Za druga značenja vidi fon.
Fonska grupa
**Fon** predstavljaju jednu od glavnih zapadnoafričkih i etničkih i lingvističkih skupina. Oni žive u Beninu ili Dahomeju te jugozapadnoj Nigeriji. Ima ih više od 2 miliona. Fon jezik je glavni jezik kojim se govori u južnom Beninu, te pripada gbe jezičkoj skupini. Kulture srodne Fonima jesu Ewe, Aja i Guin narodi. Za Fone se tvrdi da su nastali u Tadou, selu u jugoistočnom Togou, blizu granice s Beninom.

Kultura je patrilinealna i dozvoljava poligamiju i razvod. Pogrebi (i obljetnice smrti) su najvažniji kulturni događaji, a žalovanje uključuje bubnjanje i plesanje koje traje danima. Foni vjeruju da dio osobe umire a dio se reinkarnira.

Većina Fona danas živi u selima i malim gradovima gdje su kuće od blata. Gradovi koje su sagradili Foni uključuju Abomey, historijsku prijestolnicu Dahomeya i Ouidah. Ovi gradovi su bili središta trgovine robljem.

Fonska vjera
------------

*Glavni članci: Dahomejska mitologija i Vudu*
Dok mnogi Foni za sebe tvrde da su kršćani, većina ispovjeda beninsku nacionalnu religiju Vodun. Fon naziv za boga ili duha je "Vodu". Rituali mogu uključivati bubnjanje kako bi se izazvala posjednutost jednim od tih bogova ili duhova. Fon religija je politeistička, s vrhovnim (ali ne i svemoćnim) božanstvom poznatim kao Nana Buluku.

Fonski utjecaj na Novi Svijet
-----------------------------

Mnogi potomci Fona danas žive na američkom kontinentu zbog atlantske trgovine robljem. Zajedno s mnogim drugim kulturnim grupama iz Fon regije kao što su Yoruba i Bantu, Fon kultura se stopila s francuskom, portugalskom i špnaskom kako bi stvorila specifične religije (Vudu, Candomblé i Santería) te plesne i muzičke stilove (Arará, Yan Valu).

***Fon (narod)*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85050170
* SUDOC: 027884066
* BNF: cb11983014x (podaci)
* MusicBrainz: 147e5097-cf69-40d9-965e-90d36255a293
* NKC: ph742336

 |
**Crvenooka patka** (lat. *Netta erythrophthalma*) je patka iz potporodice ronilica koja živi u slatkim vodama bogatim vegetacijom. Dijeli se na dvije podvrste: 

* južnoamerička crvenooka patka (lat. *Netta erythrophthalma erythrophthalma*)
* afrička crvenooka patka (lat. *Netta erythrophthalma brunnea*).

Podvrste
--------

**Južnoamerička crvenooka patka** nalazi se u Kolumbiji, Venecueli, Brazilu, Ekvadoru, Peruu, Boliviji, Argentini i Čileu. Živi u plitkim slatkim vodama na nadmorskoj visini do 3.700 metara.

**Afrička crvenooka patka** prostire se do Etiopske visoravni.

Opis
----

Crvenooka patka dosegne dužinu tijela od 48 do 51 cm. Zapanjujuće je da su joj u letu krila postavljena relativno daleko iza tijela. 

Ima jako izražen spolni dimorfizam. Uzgojno perje kod mužjaka je crno s ljubičastom. Glava i vrat kod mužjaka su ljubičastocrni. Prsa su sjajno crna, a ostatak tijela je tamnosmeđe ili mahagoni boje. Leđno perje je maslinastosmeđe, dok je stražnja strana trbuha riđa. 

Ženke su pretežito crvenkastosmeđe boje. Leđno perje joj je puno tamnije nego kod mužjaka, a bokovi su crvenkasti. Lice je u osnovi kljuna bijelo. Od kraja kljuna do vrha perjanice proteže se velika smeđa pruga. Šarenica je smeđa, a kljun je siv.

Pačići nalikuju odraslim ženkama. Kod njih su, međutim, bijele pjege na licu manje izražene. Glava i leđa su maslinastosmeđe boje. Čelo, vrat i lice su slamastožute boje. Lice je usko, a na uhu nalazi se maslinastosmeđa pruga.

Prehrana
--------

Crvenooka patka u potrazi za hranom najaktivnija je ujutro i navečer. Između jutra i večeri odmara se na obali ili na vodi. Hranu traži ronjenjem. Prehrana je najčešće biljna. Hrani se uglavnom sjemenkama vodenih biljaka, i u manjoj mjeri, njihovim zelenim dijelovima. Čak i riža čini dio prehrane.

Razmnožavanje
-------------

Ova patka gnijezdi se tijekom cijele godine. Tijekom kiše broj jaja povećava se. Gnijezdo ima promjer od 17.5 do 28 centimetara, i dubinu 10 do 23 centimetra. Napravljeno je od biljnih materijala i obično se nalazi na obalnom području. 

Jaja su kremastobijele do svjetlosmeđe boje. U gnijezdu ih se nalazi 6-15. Inkubiraju ih samo ženke, a inkubacija traje 23-26 dana. Pačići dobivaju sposobnost leta za oko sedam tjedana, a spono sazrijevaju za godinu dana. 

***Crvenooka patka*** na Wikimedijinoj ostavi
**Crveno jezero** je krška jama ispunjena vodom u blizini Imotskog. Hrvatski speleološki savez je 1998. organizirao međunarodnu speleoronilačku ekspediciju, prilikom koje je precizno izmjerena visinska razlika od 528 metara, a dubina jezera od čak 287 metar te bi to, prema nekim podacima, bilo najdublje jezero u Europi.

Jezero je nastalo urušavanjem svoda iznad jame. Postoji legenda o Gavanovim dvorima prema kojoj su u davnoj prošlosti iznad jezera postojali dvori koji su propali u zemlju te je na tom mjestu nastalo jezero. Ime mu dolazi od crvenih stijena na rubu jezera.

28. rujna 2013. napravljena su nova mjerenja podmornicom u kojima je utvrđena dubina od 255 metara. Napravljena su snimanja podmornicom, pri čemu je presjek rađen svakih 10 metara s njom ucrtali dubinu. Snimanja se omogućiti izradu potpune 3D represija ove jame.

Crveno jezero

Izvori
------

1. ↑  Crveno jezero
2. ↑  Informativna ploča na rubu ponor
3. ↑  Darko Lončar: Veliki misterij, riješen! Crveno jezero duboko je 255 metara  Arhivirano 2014-03-15 na Wayback Machine-u, Portal Podbablje, 29. rujna 2013.

Vanjske poveznice
-----------------

***Crveno jezero*** na Wikimedijinoj ostavi

* Grad Imotski
Koordinate: 41° 06′ 59" SGŠ, 21° 29′ 03" IGD

**Dedebalci** (mak. *Дедебалци*) su naselje u Republici Makedoniji, u južnom delu države. Dedebalci pripadaju opštini Mogila.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Dedebalci je smešteno u južnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Bitolja, naselje je udaljeno 20 km severoistočno.

Dedebalci se nalaze u središnjem delu Pelagonije, najveće visoravni Republike Makedonije. Naseljski atar je mahom ravničarski, dok se dalje, na istoku, izdiže Selečka planina. Zapadno od naselja protiče Crna reka. Nadmorska visina naselja je približno 590 metara.

Klima u naselju je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Dedebalci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 288 stanovnika.

Pretežno stanovništvo po poslednjem popisu su etnički Makedonci (100%). 

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Mogila

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.mogila.gov.mk Zvanična stranica opštine Mogila

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Mogila |
| --- |
| **Mogila** • 
Alinci • 
Beranci • 
Budakovo •
Vašarejca • 
Gornja Čarlija • 
Donja Čarlija • 
Dedebalci • 
Dobruševo •
Donji Srpci • 
Ivanjevci • 
Loznani • 
Mojno • 
Musinci •
Novoseljani • 
Nošpal • 
Podino • 
Puturus • 
Radobor •
Sveti Todori • 
Trap • 
Trnovci • 
Crničani |  |
**Danilo Srdić** (rus. *Данило Сердич* 10. VIII 1896 - 28. VII 1937), poznat pod nadimkom Crveni komandant, je bio lički revolucionar i sovjetski vojskovođa, poznat po učešću u Oktobarskoj revoluciji, ali i kao jedna od najistaknutijih žrtava Velike čistke.

Nosilac je najvišeg sovjetskog odlikovanja Ordena Crvene zastave.

Biografija
----------

Rođen je u ličkom selu Vrhovine 1896. godine. Po narodnosti Srbin. Godine 1912. se školovao u Beogradu prije nego što je otišao u Rusiju gdje ga je zatekao Prvi svjetski rat i gdje je pohađao vojnu školu. Godine 1916. je upućen u 1. srpsku dobrovoljačku diviziju. Već za vrijeme Februarske revolucije se priključio revolucionarnim gibanjima i postao član Revolucionarnog vojničkog komiteta. Odatle je poslan u Petrograd gdje je uhapšen od strane Privremen vlade. Međutim, drugovi su ga uspjeli osloboditi iz zatvore te je u novembru 1917. sudjelovao u znamenitom jurišu na Zimski dvorac.

Srdić je potom osnovao 1. sovjetsko-srpski revolucionarni odred, od koga je nastao bataljon. Iste je godine postao članom RKP (b). Član Jugoslovenske komunističke grupe pri RKP(b) po­stao je decembra 1918. U borbama ispoljio vojne sposobnosti i postao istaknuti sovjetski komandant. Odlikovan je najvišim sovjetskim odlikovanjem Ordenom Crvene zastave, jer je "iako opkoljen sa svojom brigadom od znatno nadmoćnijih snaga neprijatelja, borbom izveo svoju brigadu iz opasnosti, nanijevši neprijatelju ozbiljan poraz."

Po završetku građan­skog rata ostao u Sovjetskom Savezu, školovao se i dostigao visoke činove u Sovjetskoj armiji. Živeo je u Minsku.

15. juna 1937. godine Danilo Srdić, komandant trećeg konjičkog korpusa, iznenada je uhapšen kao "neprijatelj naroda" i optužen za učešće u "vojno-fašističkoj zaveri". Streljan je 28. jula 1938.

Nasleđe
-------

Posthumno je rehabilitovan jula 1957. godine. Danas jedna ulica u Minsku nosi njegovo ime.

Povezano
--------

* Jugosloveni u Oktobarskoj revoluciji
* Jugosloveni žrtve Velike čistke

Izvori
------

1. ↑  Срдич (Срдић), Данило Федорович
2. 1 2
3. 1 2 3  Podaci o pogubljenju Danila Srdića
4. ↑

Literatura
----------

* *Vojna enciklopedija*, 2. izd. 1978, Svezak 9, str. 94.

Vanjske veze
------------

* Слово о Даниле Сердиче
* Срдич (Срдић), Данило Федорович (Советская историческая энциклопедия)
* Сердич Данило Федорович
* Ivan Očak, O sudbini obitelji jugoslovenskih emigranata "narodnih neprijatelja" u Sovjetskom Savezu Arhivirano 2014-08-09 na Wayback Machine-u
**Danilo Tirk** (slovenački:Danilo Türk), rođen u Mariboru, Slovenija 19. februara 1952. Po zanimanju advokat i diplomata, izabran je za trećeg po redu predsednika Slovenije u novembru 2007. godine.

Diplomatska i akademska karijera
--------------------------------

Bio je prvi slovenački ambasador pri Ujedinjenim nacijama od 1992. do 2000, i takođe asistent sekretara UN za političke odnose od 2000. do 2005. Između ostalog, govorio je u Savetu bezbednosti Ujedinjenih nacija o Izraelsko-Palestinskom sukobu. Profesor je međunarodnog prava na pravnom fakultetu Univerziteta u Ljubljani kao i dekan za studentska pitanja.

Predsednik Slovenije
--------------------

Kandidovao se na izborima za predsednika Slovenije 2007. U prvom krugu predsedičkih izbora 21. oktobra osvojio je 24,54% glasova, dok je njegov protivnik Lojze Peterle osvojio 28,50% glasova. Obojica su prošla u drugi krug predsedničkih izbora 11. novembra, gde je odneo ubedljivu pobedu sa ukupno 70.8% glasova. Time je postao treći predsednik Slovenije zamenivši Janeza Drnovšeka.

Vanjske veze
------------

* Prezentacija predsedničke kampanje Arhivirano 2007-12-01 na Wayback Machine-u
* Biografija na sajtu UN - na engleskom Arhivirano 2009-10-15 na Wayback Machine-u

  



| Predsednici Slovenije |
| --- |
| Milan Kučan | Janez Drnovšek | Danilo Tirk | Zastava predsednika Slovenije |


***Danilo Türk*** na Wikimedijinoj ostavi