**Pomjan** - **Paugnano** (tal.) - **Pomian** (istrovenetski) je naselje na brdu iznad doline Dragonje u sjeverozapadnoj Istri pod općinom Kopar.

Geografija
----------

Pomjan je smješten između Šmarja (Monte di Capodistria) i Mareziga (Maresego), na prostranom proplanku imeđu dva vrha Poljane (monte Romano) 405 m n/v i brda Guardia-*Straža* 377 m. 

Latinski naziv mjesta je ***Pomilianum***, a poneko pretpostavlja i *Pagus Jani*, povjesničar Pietro Kandler spominje rimski naziv ***Pomianum***. Istrijani su mjesto uvijek zvali ***Pomian*** i po pučkoj etimologiji ime dolazi od riječi 'pomi' (stabla jabuke).

Staro mjesto se skoro u potpunosti stere na mramornnom pješćenjaku iz srednjeg eocena. Područje Pomjana prostire se od potoka Cornalunga na sjeveru i rijeke Dragonje na jugu. Brežuljci i udoline su obrađeni ili obrasli hrastovom šumom dajući mjestu pitoresknu sliku, a iz mjesta se pruža panoramski pogled na Kopar (prema zapadu), dolinu Dragonje i potoka Kornalunga prema jugu i sjeveru

Povijest
--------

Ovuda je prolazila važna rimska cesta Via Flavia koja je spajala Trst sa Pulom spuštajući se po Čenturu (Centora) i preko sedla Babiči se spuštala prema dolini Drnice (Dernige). druga cesta se iz Pomijana spuštala prema dolini Dragonje do luke Kaštel (Castelvenere). 

Na brdu Polana (M.te Romano) okrugli vrh nazivaju Colombèra gdje se nalaze sačuvani temelji histarsko-keltskog kašteljera promjera oko 450 m. Tu je nađen brončani prsten ukrašen sa 6 pločica. 

U Pomjanu i okolici nađeni su ostaci rimskog vodovoda i tragovi rimskih nastambi pa otud i toponim M,te Romano - Rimski vrh. Na brdu Guardia-Straža postoji rimski zid podruma (vjerojatno ostaci castruma) u neposrednoj blizini glavne crkve; brdo je bilo prethodnica brežuljku Čentur-Centòra nasuprot. Rimski vrh i područje južno od Pomiana su bili centar arheoloških istraživanja. Ovdje je nađena romanička crkva te rimski novčići iz razdoblja Marka Antonija i Maksimijana.

U srednjem vijeku Pomjan je bio utvrđeni gradić Među mještanima Muggia, koji su se 1202. zakleli na vjernost duždu Enricu Dandolu, uključenom u 4. križarski rat, pojavljuje se neki Antonio de Paugnan. 1211. koparski biskup Assalone, koji je dobio Pomjan u feud od pulske biskupije (koja ga je dobila 1028. kao poklon od cara Konrada II), daje porodici Verzi iz Kopra desetinu od naselja. 1559. obnovljene su zidine za obranu od turskih i uskočkih horda. Pomjanski plovan (parohija) koja postoji od 1121,, bila je pod koparskom dijecezom koja je 1460. smanjena gubitkom nekih parohija.

Slavene kao kmetove ovdje naseljavaju feudalci, a večinu je činilo romansko stanovništvo koje je uslijed kuge desetkovano pa Venecija u XVI. i XVII. st. kolonizira ovo područje s izbjeglicama iz sjeverne Dalmacije.

Mjesto je još uvijek sačuvalo seoski ambijent. Pomjan je bio poznat po vinima iz vinograda na južnoj padini prema vali Dragonje zaštičenoj od snažnih udara bure.

Spomenici i zanimljivosti
-------------------------

Nestali motivi: Frane Benčić s volovskom zapregom (1950.)
Glavna je crkva posvećena sv. Juri, a manje crkve su Djevice Marije i sv. Stefana koja se nalazi na poče5ku naselja obojana u oker žutu. 

Crkva sv. Jurte (San Giorgio) je konstrukcija na dvije vode, s poligonalnim apsidama. Toliko je masivna da izgleda kao utvrda (poput one u Koštaboni). Izgrađena je 1796. iznad starije crkve. Na južnoj fasadi su sačuvani njeni prozori s vitražima. Ulazni portal se sastoji od 4 kolone sa pseudodorskim kapitelima, a uklesana je 1915. godina restauracije, Unutra se mogu vidjeti freske iz XVIII. st. Zanimljiv je zvonik koji je izgradio "Carnielli" 1866. kako podsjeća natpis na pročelju skupa s imenim namjesnika Pasquale Bemcica, vijećnika Perossa i paroha Marca Andolseka. Ovaj toranj ima gore jedan dentalni vijenac i drugi vijenac iznad 4 bifore od bijelog vapnenca; vijenac ima četiri voltice i 4 malena vrška tornja.

Crkvica Marijinog rođenja je zanimljiva zbog sačuvanih fresaka iz XV. st. te po glagoljskim natpisima, od kojih je najstariji iz 1439.

Izvor
-----

Alberi, Dario, *Istria, storia, arte, cultura*, Lint Editoriale, Trtieste