Ovo je članak o jezeru u Farsu.  Za istoimeni grad u Huzestanu, v. Bahtegan (grad).  

**Bahtegan** (perz. بختگان) je slano jezero u pokrajini Fars na jugu Irana, oko 80 km istočno od Širaza. Jezero je smješteno u aluvijalnoj kotlini podno Zagrosa i ima površinu do 1500 km², dubinu do 1,1 m i volumen do 1,65 milijardi m³, no navedene vrijednosti mogu bitno oscilirati ovisno o godišnjem dobu ili sušama zbog kojih ponekad potpuno presuši. Bahtegan je u uskoj hidrološkoj interakciji sa susjednim Taškom na sjeveru i za vrijeme visokog vodostaja povremeno čine homogenu vodenu masu. Nadmorska visina jezera iznosi 1525 m, a vodom se napaja prvenstveno pomoću rijeke Kor i izvora Sahlabad. Bahtegan i Tašk staništem su brojnim biljnim i životinjskim vrstama zbog čega su 23. 6. 1975. godine proglašeni ramsarskim područjem odnosno utočištem za divljač.

Geografija
----------

*Glavni članak: Geografija Irana*
Bahtegan se nalazi u jugoistočnom dijelu Zagrosa odnosno u tektonskoj kotlini koja se usporedno s planinskim lancem pruža u smjeru sjeverozapad-jugoistok i tektonski je oblikovana tokom mezozoika. Geološka podloga aluvijalne kotline koja obuhvaća Bahtegan i Tašk jedinstvena je u odnosu na okolicu s obzirom da je sastavljena je od ofiolitnog melanža. Omeđena je planinama Kuh-e Han (3190 m) i Kuh-e Šir-Hvan (m) na sjeveru, Kuh-e Hane-Ket (2972 m), Kuh-e Meli-Bahar (2507 m) i Kuh-e Hani (2527 m) na zapadu, Kuh-e Pandž-Angošt (2810 m) i Kuh-e Galu-Bakal (3408 m) na jugu, te Kuh-e Horasani (2592 m), Kuh-e Sar-Sefid (2970 m), Kuh-e Čekav (2322 m) i Rovšan-Kuh (3248 m) na istoku. Nadmorska visina Bahtegana istovjetna je Tašku i iznosi 1525 m.

Oblik jezera je izdužen i proteže se paralelno s okolnim planinama duljinom od 80 km, a širina mu oscilira od 12 km na sjevernom preko 3,5 km na središnjem do 21 km na južnom dijelu. Površina Bahtegana kao samostalnog jezera kreće se do 1500 km², no za vrijeme kišnih zima ponekad se preko delte Kora na sjeverozapadu ili istočnih ravnica spaja s Taškom i zajedno čine tzv. *Nejriško jezero* površine do 1810 km². Ovaj se fenomen spominje u djelima ranoislamskih geografa poput Istahrija, Ibn Havkala i Mukadasija što svjedoči da je kroz historiju bio znatno izraženiji jer je regija bila slabije naseljena i voda nije korištena za navodnjavanje u današnjoj mjeri. Krajnji istočni i zapadni litoralni pojas jezera proteže se preko aluvija i vrlo je blagog nagiba, dok se ostatak obale nalazi uz planine i strmijeg je nagiba.

Između Bahtegana i Taška nalazi se planina Pičakun (2447 m) koja za vrijeme visokog vodostaja odnosno njihovog dvostrukog spajanja postaje otokom približne površine od 400 km², dok današnji stalni otoci u Bahteganu uključuju Ali-Jusef (1,9 km²), Čah-Biše (0,1 km²), Hane-je Sijae (0,3 km²) i Manak-e Abi (9,4 km²). Ravnice oko dvaju jezera predstavljaju neka od najstarijih poljoprivrednih područja svijeta, a između 1960. i 2008. godine zabilježen je porast stanovništva sa 44.000 u četiri grada na 200.000 u 16 gradova. Najstarije i najveće naselje uz Bahtegan je grad Nejriz koji je stalno naseljen od bujidskog perioda (10. − 11. v.). Ostala obalna naselja uključuju Kale-Bahman, Tang-e Hana, Bastarm, Hane-Ket, Kašm-Kavi, Sahlabad, Dastdžerd, Banavan, Dehuije, Mobarakabad, Muhamedabad, Hadžiabad, Naserabad i Aliabad.

Hidrologija
-----------

Satelitski prikaz Bahtegana (*S*),  
Taška (*N*) i Maharlua (*W*)
Kotlina Bahtegana i Taška predstavlja žarište tzv. Nejriškog sliva, jednog od osam unutrašnjih slivova Iranske visoravni koji obuhvaća porječje rijeke Kor (280 km) na sjeverozapadu i površina mu iznosi od 26.440 do 28.234 km². Njegove razvodnice određene su planinama Zagrosa i dijele ga od sliva Zajande-Ruda na sjeveroistoku, Maharlua na zapadu, te Perzijskog zaljeva na jugu. Osim južnih rukavaca Kora, Bahtegan napaja i bogati izvor Sahlabad odnosno niz manjih izvora čiji se salinitet kreće od oligohalinskog do mezohalinskog stupnja. Za vrijeme srednjeg vodostaja prosječna dubina jezera iznosi 0,5 m, a najveća svega 1,1 m. Podloga Bahtegana sastoji se od aluvijalnog mulja, sapropela i pijeska koje nanosi Kor.

Izgradnjom brana na Koru i njegovom glavnom pritoku Sivandu tokom 2000-ih godina došlo je do bitnog smanjenja istjeka odnosno opadanja razine dvaju jezera. Rast broja stanovnika i gospodarski razvoj tokom posljednjih pola vijeka doprinjeli su i drugim pogubnim trendovima po jezero − broj bunara povećao se sa 5000 na 20.000, površina poljoprivrednih zemljišta sa 223.000 na 580.000 ha, te potrošnja vode sa 1,59 na 4,0 milijarde m³.

Kotlinom prevladava vruća pustinjska klima (BWh) sa suhim ljetima i blagim zimama. Količina padalina iznosi 100 − 250 mm u nizinama odnosno 250 − 400 mm u višim planinskim predjelima. Najučestalije su od decembra do februara, a mraz i snijeg vrlo su rijetki. Bahtegan se vodom napaja isključivo tokom zime i ranog proljeća jer za vrijeme ljeta donji tok Kora u potpunosti presuši zbog aktivnog navodnjavanja. Dvije velike suše iz 1934. i 1971. godine dovele su do potpunog pražnjenja jezera, osim manjih izoliranih zona uz riječnu deltu Kora odnosno uz izvor Sahlabad. Salinitet Bahtegana podložan je velikim oscilacijama i kreće se od oligohalinskog uz navedene pritoke do hiperslanog stupnja na središnjim i krajnjim istočnim dijelovima.

Flora i fauna
-------------

*Glavni članci: Flora i fauna Irana*
Bahtegan je oligotrofsko jezero i staništem je gustoj podvodnoj vegetaciji uključujući alge, mriješnjake (*Ruppia maritima*, *Althenia filiformis*) i parožine (*Chara canescens*, *Lamprothamnium aragonensis*), osobito u područjima relativno niskog saliniteta. Među fitoplanktonima prevladavaju dijatomeje (*Nitzschia*), a kod obalne vegetacije tamarisi, jurčice i sukulente (*Cressa cretica*, *Salicornia*). Uz riječnu deltu Kora s pripadajućim močvarama na sjevernoj obali odnosno kod južnog izvora Sahlabad prisutne su šiljovke, trske, lobodnjače i razne trave. Stepskim područjem između dvaju jezera i na njihovim otocima dominiraju rodovi *Artemisia* i *Astragalus*, te badem i pistacija.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Eja močvarica(Circus aeruginosus) |  | Eja močvarica(Circus aeruginosus) |
| Eja močvarica(*Circus aeruginosus*) |  | Prugasta hijena(*Hyaena hyaena*) |

Zooplanktoni jezera uključuju trepetljikaše (*Fabrea salina*) i krednjake (*Streblus beccarii*), a najzastupljeniji nanoplankton je parazitna protozoa. Kolnjaci prvenstveno uključuju *Brachionus plicatilis* i *Hexartha fennica*, iako postoji i više drugih vrsta. Rakovi i veslonošci također su rasprostranjeni i njihova je koncentracija bitno određena stupnjem saliniteta, dok ljuskari i oblići predstavljaju faunu jezerskog dna. Ostale zastupljene vrste su *Artemia salina*, *Apocyclops dengizicus*, *Diaptomus salinus* i *Eucypris inflata*.

U užoj okolici Bahtegana i Taška zabilježeno je najmanje 220 vrsta ptica. Među njima prevladavaju vodarice, osobito patke i karipski plamenci koje se tokom zime nakupljaju u desetinama hiljada. Ostale zastupljenije vrste ptica uključuju bijele rode, crne ibise, sive guske, utve i sive ždralove. Dalmatinski pelikan i pjegava patka također su redoviti gosti na Bahteganu, osobito za vrijeme visokih vodostaja. Veliki broj vodarica posjećuje jezero za vrijeme migracija, a među selice spadaju mala štijoka, vlastelica, modronoga sabljarka i bjelorepi vivak. Tokom ljetnih mjeseci povremeno se pojavljuju i crna roda odnosno pustinjski sokol, a kroz zimu orao štekavac, eja močvarica, kraljevski orao i orao klokotaš.

Na obalama Bahtegana redovito obitava i više vrsta sisavaca − sivi vuk, zlatni čagalj, crvena lisica, mrki medvjed, prugasta hijena, karakal, prašumska mačka, leopard, vepar, perzijska gazela, divlja koza i divlja ovca. U jezeru je zabilježena samo jedna vrsta ribe − *Aphanias sophiae* iz porodice *Cyprinodontidae*. Staništa ove slatkovodne vrste su područja nižeg saliniteta kao što su ušća jezerskih pritoka.

Povezano
--------

* Geografija Irana
* Popis iranskih jezera

Literatura
----------

* () Abbasian, Hassan; Hosseini, Seyyed Hedayat (27. 6. 2012.). *Environmental Flow Allocation of Bakhtegan Wetland Regarding Water Use Pattern in Basin*. 7th Asian Regional Conference Program. **XLIII**. Sydney: Irrigation Association of Australia. OCLC 37165973. [*mrtav link*]
* () Ehlers, Eckart (15. 12. 1988.). *Baḵtagān Lake*. Encyclopædia Iranica. New York: Columbia University.
* ()() Hojati, Mohammad Hossein; Boustani, F.; Abou Alverdi, J. (2009.). *Investigation on Correlation Between Stream Flow Discharge and Electrical Conductivity in Bakhtegan Lake Rivers Basin Using Pearson and Kendall Methods*. Journal of Water Engineering. **II. 4**. Shushtar: Islamic Azad University. str. 83.-94. ISSN 2228-5784.
* () Javidnia, Javid; Hamedi, Mohammad Ali; Zarakani, Mehdi; Shadman, Majid (29. 9. 2010.). *The Increase in Water Exploitation in Upper Lands and Acceleration of Desertification Process in Lower Regions in Bakhtegan Watershed - Iran*. Conference on Advanced Scientific Tools for Desertification Policy. **IV**. Rome: DeSurvey. [*mrtav link*]
* () Kiyāni Haftlang, Kiyānoosh (2003.). Rajabi, Azitā. ur. *A Survey of the Geography of Iran*. Tehran: Center for International Cultural Studies. str. 35. ISBN 9789649449135. OCLC 254565470.
* () Leturmy, Pascale; Robin, Cécile (2010.). *Tectonic and stratigraphic evolution of Zagros and Makran during the Mesozoic-Cenozoic*. Special Publications. **CCCXXX**. London: Geological Society. str. 180.-187. 198.-204. i 215. DOI:10.1144/SP330.1. ISBN 9781862392939. OCLC 709551929.
* () Scott, Derek A. (1995.). *A directory of wetlands in the Middle East*. Gland, Switzerland: International Union for Conservation of Nature. str. 134.-137. ISBN 9782831702704. OCLC 34504360.
* () Wetlands (13. 3. 1997.). *Neiriz Lakes and Kamjan Marshes*. Wageningen: Wetlands International. ISBN 9781900442206. OCLC 42307764. [*mrtav link*]

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Bahtegan** |