recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***The Heiress*** (sh. *Nasljednica*) je kazališni komad Ruth i Augustusa Goetza premijerno prikazan na Broadwayu 1947. godine. Predstavlja adaptaciju romana *Washington Square* Henryja Jamesa. Naslovna protagonistica je Catherine Sloper, mlada i neugledna kćer uglednog ljekara dr. Austina Slopera koja živi 1850-ih u New Yorku. Radnja prikazuje kako joj se udvara mladi i šarmantni Morris Townsend, ali kako njene planove za brak spriječava tiranski otac, uvjeren da mladića zanima jedino njeno nasljedstvo. *The Heiress* je doživjela uspjeh prilikom premijere, te bila nominirana za nekoliko nagrada Tony. Kasnije postave su nagrađene sa Tonyjima i Drama Deskom.

Originalnu verziju je 1947. pogledala hollywoodska glumica Olivia de Havilland, te je na njen poticaj 1949. snimljena i daleko poznatija istoimena filmska verzija.

Izvori
------

Literatura
----------

* Gaye, Freda (ed.) (1967). *Who's Who in the Theatre* (fourteenth izd.). London: Sir Isaac Pitman and Sons. OCLC 5997224.
* Goetz, Ruth Goodman; Goetz, Augustus; James, Henry (1948). *The Heiress: Play in Two Acts* (Acting edition izd.). New York: Dramatists Play Service. OCLC 36322599.

Vanjske veze
------------

* *The Heiress (drama, 1947)* na Internet Broadway Database
**Sanica** je rijeka u Bosanskoj Krajini, pritoka Sane, Bosna i Hercegovina. Izvire na sjeveroistočnom podnožju Grmeč, ipod vrha Lisine (913 m), kod mjesta Sanica Gornja. Njena dolina, kao mikroregija takođe nosi ime Sanica. 

Jedan od izvora je pećinskog tipa, a drugi nastaje iz saničkog jezera. Udaljeni su na oko kilometar jedan od drugoga. Voda u pećinsko vrelo podzemnim putem dolazi sa Petrovačkog polja, a onda se vodovodom ponovo vraća i napaja Bosanski Petrovac. Rijeka svojim tokom prikuplja nekoliko rječica i potoka (Korčanicu, Trebunj, Biljansku riječicu …) i prerasta u pravu planiansku rijeku sa svim svojim ljepotama i čarima koje krase čitavu saničku dolinu. Široka je od 10-25 m i dubine 0.50–4 m. Od izvora pa do ušća u Sanu kod Vrpolja obiluje mnogobrojnim slapovima. 

Vrlo je pristupačna za mušičarenje i bogata lipljenom koji čini 70% ukupnog broja riba, uglavnom dužih od 45 cm, a ne rijetko 60 cm. Osim lipljena može se loviti i potočna pastrmka. Ribu je moguće uloviti suvom mušom i nimfama, a vrlo je aktivna cijeli dan, posebno na suhoj mušici.

Sanica je duga 22 km, a porječje joj iznosi 211 km2.

Izvori
------

1. ↑  „Rijeka Sanica". *www.bistrobih.ba, 2008*. Pristupljeno 12. 02. 2024.

***Sanica (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi
Blidinje jezero na karti BiH  
Blidinje jezeroBlidinje jezeroBlidinje jezero na karti BiH
**Blidinje jezero** je jezero na području opština Posušje i Tomislavgradu, Federacija BiH, u Bosni i Hercegovini. Nalazi se u dnu Dugog polja, na nadmorskoj visini od 1.184 metara. Ovo je najveće planinsko jezero u Bosni i Hercegovini. Nalazi se na 1.185 metara nadmorske visine. Nastalo je začepljivanjem ponora i poplavljivanjem polja krajem 19. stoljeća. Dužina jezera iznosi oko 2,5 kilometara, širina oko 2,1 kilometar, a maksimalna dubina jezera je oko 3 metra. Prosječna dubina jezera je oko pola metra. Površina jezera je oko 6 km². Jezero se prvenstveno napaja vodom topljenjem snijega sa okolnih planina, Vrana i Čvrsnice. Prilaz jezeru je preko gradova Jablanice, ili preko Posušja.

Zaštićeno područje
------------------

Zbog svojih geomorfoloških osobina, bogatstva biljnog i životinjskog svijeta odručje oko jezera i jezero je 30. marta 1995. godine proglašeno parkom prirode. Na ovom jedinstvenom području do sada je evidentirano oko 1 500 različitih biljnih vrsta, od čega su više od 200 endemske, reliktne i subendemske. Park prirode Blidinje je poznat i kao najveće stanište endemskog bjelokorog bora munike.

Park prirode Blidinje nalazi se u Herecgovini, u sjevernoj zoni [Dinaridi|[Dinarida]], sjeverozapadno do Mostara, na desnoj obali Neretve. Sa istočne strane graniči se sa kanjonom Neretve, sa sjeverne strane kanjonom rijeke Doljanke, a sa južne kanjonom rijeke Drežanke. Park se prostire na površini od 358 km2, i obuhvata područje planinskih masiva Čvrsnice, Čabulje i Vrana. Središnjim dijelom Parka dominira Dugo polje, tipična kraška uvala. Ima oblik korita, dugo je oko 12km, široko od 2 do 3 km, a nalazi se na visini od 1250 m.
Administrativno je u sastavu tri hercegovačke županije i pet različitih općina.

Pero Zelenika je z Blidinja
---------------------------

Vanjske veze
------------

* Članak o jezeru na  Arhivirano 2008-12-29 na Wayback Machine-u
**Univerzitet u Coimbri** (portugalski: *Universidade de Coimbra*) je jedan od najstarijih univerziteta na svijetu, osnovan 1290.

Historija
---------

Univerzitet je osnovao portugalski kralj Dinis u Lisabonu, iste godine priznao ga je papa Nikola IV.
Od 1308. djeluje i u Coimbri, takvo stanje potrajalo je do 1537. kad je definitivno preseljen u Coimbru.

U početku je bio smješten u kraljevskoj palači, vremenom se proširilo po cijelom gradu, nakon zgradnje drugog kampusa za Inženjerstvo i tehnologiju, i trećeg za medicinu.

Univerzitetska kapela ima veličanstveno izrezbarena vrata (1517.-22) i bogato dekoriranu baroknu biblioteku (1716.-23), koja ima 1,000,000 knjiga i 3,000 manuskripta, među njima i prvo izdanje Camõesova epa *Os Lusíadas* iz 1572.

Univerzitet je 2013. uvršten na UNESCO-vu Listu svjetske baštine.

Izvori
------

1. 1 2  „*University of Coimbra*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 20.02.2024.
2. 1 2 3 4  „*University History*" (engleski). Universidade de Coimbra. Pristupljeno 20.02.2024.

Vanjske veze
------------

***Univerzitet u Coimbri*** na Wikimedijinoj ostavi

* Universidade de Coimbra ()

***Univerzitet u Coimbri*** na Wikimedijinoj ostavi
*Iure uxoris **ili*** **Jure uxoris** što prevedeno sa latinskog znači *Po pravu žene*, je termin srednjovijekovnog feudalnog prava, po kom je suprug imao pravo da vlada domenom koju je naslijedila njegova supruga i da nosi plemićku titulu koju je naslijedila njegova supruga. Drugim riječima, stekao je titulu jednostavno time što je bio njezin muž.

To se pravo primjenjivalo različito, od zemlje do zemlje. Tako je Kraljevini Portugal vrijedilo pravilo da se Jure uxoris, može koristiti tek kad bi se rodilo prvo zajedničko dijete.

Zbog tog je Ferdinand August Franz Anton (drugi suprug portugalske kraljice Marije II, postao kralj Fernando II, tek kad im se rodio sin Pedro - 1837.

Njena predhodnica Marija I, već je bila u braku sa Pedrom i rodila, tako da kad je stupila na tron 1777. i njen suprug je postao kralj Pedro III. Portugalski kraljevi bili su suvladari, samo dok su im živjele supruge, nakon tog više ne.

Za razliku od njih Veliki knez Litve Vładislav II Jagelo muž poljske kraljice Jadwige, nastavio je vladati Poljskom i kad je ona umrla 1399. sve do 1434. a nakon njega njegovi sinovi Vladislav I i Kazimir 

IV, iako nisu rođeni u braku sa Jadwigom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Jure Uxoris*" (engleski). Scribd. Pristupljeno 25.05.2021.

Vanjske veze
------------

* *Jure-Uxoris* ()
| Serra da Estrela |
| --- |
| Dio Kastiljskog gorja |
| Skijalište na vrhuSkijalište na vrhuSkijalište na vrhu |
| Dužina masiva: | 100 km |
| Širina masiva: | 30 km |
| Površina masiva: | km² |
| Najviši vrh: | Torre (1,993 m) |
| Zaštićene oblasti: | Serra da Estrela na mapi PortugalSerra da EstrelaSerra da EstrelaPozicija masiva u Portugalu |
| Država: |  Portugal |

**Serra da Estrela** je planinski masiv na sjeveroistoku Portugala, produžetak Kastiljskog gorja iz Španjolske.

Karakteristike
--------------

Masiv je dug nekih 100 kmširok do 30 km, udaljen je 300 km od Lisabona i oko 200 od Porta. U masivu izviru rijeke Mondego i Zêzere (pritoka rijeke Tajo).

U masivu se nalazi najviši vrh kontinentalnog Portugala - Torre visok 1,997 metara, mjesto gdje se nalazi jedino portugalsko skijalište. 
Ostale veće planine u masivu su; Cantaro Magro.(1928 m), Cantaro Raso (1916 m), Alto da Pedrice (1759 m) i Navo de Sanio (1541 m).

Serra da Estrela je dio istoimenog parka prirode površine 891 km² sa centrom u gradu Covilhã.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Serra da Estrela*" (engleski). SummitPost. Pristupljeno 20.02.2024.

Vanjske veze
------------

***Serra da Estrela*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Serra da Estrela* ()
**Preduzeće** ili **poduzeće**, osnovni privredni subjekt (organizacija), koji se osniva radi sticanja dobiti. Ciljna funkcija preduzeća je dobit (profit). Ovo karakteriše sve pravne forme preduzeća. Preduzećima koja obavljaju delatnost od opšteg interesa svojstveno je da, pored ove ciljne funkcije, mogu imati i sekundarnu ciljnu funkciju. Ona se sastoji u zadovoljavanju potreba korisnika usluga iz obavljanja ove djelatnosti.

Preduzeća organizuju proizvodnju, nude na tržištima određene količine roba (gotovih proizvoda), nastojeći da maksimiziraju svoje dobiti. Kada odlučuju o proizvodnji ponudi, preduzeća nastoje da svoje prozvode (usluge) prodaju po takvim cenama, kako bi pokrili cene koštanja (odnos ukupnih trpškova proizvodnje i prometa po jedinici proizvoda) i ostvarili određeni iznos dobiti (na primer, u vrednosti 10% cene koštanja). 
Preduzeća se uzdržavaju od smanjivanja cijena, jer to mogu uraditi i konkurenti. Time mogu više izgubiti nego dobiti. Ovakvo ponašanje preduzeća svojstveno je privredama sa izraženom konkurencijom i bez značajnih inflatornih i monoplističkih tendencija.

Osnovna obeležja preduzeća su:

* preduzeće ima svoju ekonomiju;
* ekonomiju ostvaruje u okruženju sa kojim je u permanentnoj komunikaciji;
* preduzeće je složen, dinamički, ekonomski sistem;
* preduzeće je poslovno-finansijski entitet, te se kao takav rukovodi, pre svega, poslovno-finansijskim ciljevima;
* procesima i pojavama u preduzeću upravlja kompetentan menadžment.

Oblici i vrste preduzeća u savremenim uslovima
----------------------------------------------

*Glavni članak: Vrste preduzeća*
* Privredna ili trgovačka društva:
	+ društva lica:
	+ ortačko
	+ komanditno
* društva kapitala:
	+ akcionarska društva
	+ društva sa ograničenom odgovornošću
* javna preduzeća
* inokosna preduzeća (radnje)
* zadruge
* korporacije
* holdinzi
* poslovna udruženja

Vidi još
--------

* trgovačko društvo

Eksterni linkovi
----------------

***Preduzeće*** na Wikimedijinoj ostavi
Max Koch, *Freilicht*, 1897.
**Naturizam** (lat. *natura* - priroda) ili **nudizam** (lat. *nudus* – nag) je kulturni i politički pokret zasnovan na ideji promoviranja i podržavanju društvenog nudizma u privatnosti i javnosti. Naturizam može biti i *"način života"* (tj. životni stil) zasnovan na privatnom, obiteljskom i/ili društvenom nudizmu.

Naturistička plaža pored Düsseldorfa, Njemačka
Filozofija naturizma ima nekoliko izvora, od kojih mnogi potječu iz zdravstvene i rekreacijske filozofije u Njemačkoj iz ranog dvadesetog stoljeća, iako se koncept vraćanja prirodi i stvaranja jednakosti spominje i kao nadahnuće -inspiracija. Ideja se iz Njemačke proširila u Englesku, Kanadu, SAD i dalje, gdje su onda i nastali prvi klubovi. Model Njemačkog (*Deutscher Verband für Freikörperkultur* - DFK) naturizma promiče obiteljski i sportsko rekreacijski naturizam, DFK je član Njemačkog olimpijskog saveza. S druge strance francuski naturizam se razvio na osnovi velikih turističkih kompleksa, što je utjecalo na ideju naturizma u SAD-u i Quebecu. Naknadni razvoj naturizma obuhvaća turistički naturizam, gdje su kao poznatije odredište poznati Karibi, ovo podrazumijeva gradnju nudističkih centara tj. boravišta, koji su samostalniji.

U novije vrijeme, nudističke plaže i druge vrste anonimnih nudističkih aktivnosti služe onima koji žele sudjelovati u naturizmu bez nužnog sudjelovanja u određenom klubu.

Naturizam ne uključuje erotiku ili vulgarnu seksualnost, iako je ovo neki puta povezano s naturizmom u medijima i javnom mišljenju.

Vidi još
--------

* Golotinja

Izvori
------

1. ↑  See 2002–2003 World Naturist Handbook, pub International Naturist Federation INF-FNI, Sint Hubertusstraat, B-2600 Berchem(Antwerpen) ISBN 90-5583-833-0 The Agde definition. The INF is made up of representative of the Naturist Organisations in 32 countries, with 7 more having correspondent status. The current edition is \* *Naturisme, The INF World Handbook* (2006)  Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u ISBN 90-5062-080-9
2. ↑   INF web page

Eksterni linkovi
----------------

***Naturizam*** na Wikimedijinoj ostavi

* Društvo Naturista Hrvatske Arhivirano 2013-09-02 na Wayback Machine-u
* Međunarodna naturistička federacija
* I Nudisti - Social Network Community
* internationalyn.org - Međunarodna zajednica (Forum) mladih naturista
**Nazirit** ili **nazarit**, (na hebrejskom: נזיר, **nazir**), je izraz koji se koristi za Židova koji je dao asketski zavjet opisan u Brojevima 6:1-21. Izraz "nazirit" dolazi od hebrejske riječi *nazir* što znači "posvećen" ili "odvojkeni". Ovaj zavjet zahtijeva od muškarca i žene da:

* asptinira od vina, vinskog octa, grožda, grožđica, a prema nekima i od - alkohola i alkoholnog octa
* ne reže dlake (kosu, brkove, bradu) na glavi
* izbjegava trupla i grobove, čak i kada su u pitanju članovi porodice, te bilo kakvu građevinu koja ih sadrži

Nakon što se svega gore navedenog držao u određenom periodu (specificiranom u pojedinačnom zavjetu, i nikad kraćem od 30 dana), osoba bi se posvetila Mikvahu i napravila tri žrtve - janje kao žrtvu paljenicu(*olah*), kozu kao žrtvu okajnica (*hatat*), i ovna kao zaklanu žrtvu (*shelamim*), a uz to i košaru kruha bez kvasca, žito i piće, koja idu uz zaklanu žrtvu.

Nazirit se opisuje kao "svet u Gospodu" (Brojevi 6:8), ali u isto vrijeme mora prinijeti žrtvu okajnicu. Ova kontradikcija je dovela da se naziriti drukčije tretiraju u Talmudu i kasnijim spisima.

Vanjske veze
------------

* Nazarite in the 1906 Jewish Encyclopedia
* Nazarite in the 1913 Catholic Encyclopedia
* Nazarite in the 1911 Encyclopædia Britannica
* Full text of the Mishna *nazir* Arhivirano 2016-01-06 na Wayback Machine-u and Mishneh Torah *nazir* Arhivirano 2020-07-22 na Wayback Machine-u at Machon Mamre.

Izvori
------

1. ↑  Alternativni prijevod je "okrunjen", v. biblijski komentar Abrahama ibn Ezre
**Guarda** je grad i općina od 42,541 stanovnika na istoku Portugala u Distriktu Guarda u kom je administrativni centar .

Geografske karakteristike
-------------------------

Guarda se prostire na sjeveroistočnom rubu Masiva Serra da Estrela na nadmorskoj visini 1,056 metara, pa je najviši grad u Portugalu i jedan od najviših u Evropi. Od Porta je udaljena 219 km, a od Lisabona 356 km.

Historija
---------

Guarda se nalazi gotovo na istom mjestu gdje je nekad bila rimska *Lancia Oppidiana*, koju su razorili Vandali.
Današnji grad je osnovan 1197. da bude garda (guarda) prema nadirućim Maurima, pa je od kralja Sancha I dobila i povelju o gradskim pravima.

Za srednjeg vijeka je bila značajan grad-fortifikacija koju je bilo teško osvojiti, tad je izgrađena većina današnjih znamenitosti; toranj kovača i dvoja gradska vrata (12.-13. vijek), kapela Mileu (11.-12. vijek) i zamak (12. vijek).

Impresivna gotička katedrala podignuta je između 1390. - 1540. ona svojim monumentalnim dimenzijama odskače od skromnih kamenih kuća oko nje.

Privreda i transport
--------------------

Planinski kraj nije naročito plodan, pa je gomila zemlje neobrađena, ipak se uzgaja nešto krumpira, žitarica, voća, maslina i grožđa. Zato je stočarstvo dobro razvijeno, pa je ono baza za gradsku industriju koja prerađuje vunu, meso, kožu i mlijeko.

Najveći poslodavac u gradu je tvornica *Aptiv*, koji montira automobile američke Kompanije General Motors
U okolici se iskapa kositar i volfram.

Guarda se nalazi na trasi magistralne željezničke pruge i autoputa A25 koji povezuje Portugal sa Španjolskom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „Guarda" (portugalski). Infopedia. Pristupljeno 20.02.2024.
2. 1 2 3 4 5 6  „Guarda Municipality in Guarda District" (engleski). City Population. Pristupljeno 20.02.2024.
3. 1 2 3  „*Guarda, Portugal*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 20.02.2024.

Vanjske veze
------------

***Guarda (Portugal)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipio da Guarda* (službene stranice) ()
Spomen-ploča u Banjaluci Mirku Kovačeviću i njegovoj sestri Zori autorima teksta pesme „Po šumama i gorama"
**Po šumama i gorama** je partizanska pesma nastala tokom Narodnooslobodilačkog rata. Melodija potiče od Crvene armije u Sibiru iz razdoblja Ruskog građanskog rata.

Ruska verzija, poznata pod nazivom *Po dolinama i gorama* (rus. *По долинам и по взгорьям*) je 1929. proglašena za *Partizansku himnu*. Popularnost ove pesme se vremenom proširila izvan granica Sovjetskog Saveza. Tokom Španskog građanskog rata nastala je verzija na španskom jeziku. Tokom Drugog svjetskog rata pesma je doživela novu popularnost kako među pripadnicima Crvene armije, tako i među pripadnicima oslobodilačkih pokreta širom Evrope, pa tako nastaju verzije na francuskom, nemačkom, grčkom i drugim jezicima.

Posebnu popularnost je stekla verzija na srpskohrvatskom jeziku koja je postala nezvanična himna jugoslovenskih partizana.

Tekst pesme
-----------

**Po šumama i gorama**

Po šumama i gorama  

naše zemlje ponosne  

idu čete partizana,  

Slavu borbe pronose!  

  

Neka čuje dušman kleti  

Krvavi se vodi rat,  

Prije ćemo mi umrijeti  

Nego svoje zemlje dat'!  

  

Kaznićemo izdajice,  

Oslobodit narod svoj,  

Kazaćemo cijelom sv'jetu  

Da se bije ljuti boj!  

  

Crne horde nas ne plaše,  

Krv herojska u nas vri,  

Mi ne damo zemlje naše  

Da je gaze fašisti!

Alternativna verzija
--------------------

Basil Davidson navodi tekst pesme koju je čuo od jugoslovenskih partizana:

Partizan sam tim se dičim:  

To ne može biti svak  

Umrijeti za slobodu,  

Može samo div junak.  

  

Puška mi je drugarica,  

Mitraljez mi moji brat:  

Svakog časa odjim na straži,  

Da tiranu skršim vrat.  

  

Narodu sam zavjet dao,  

Ja, narodni partizan:  

Da ću čuvat' stijeg slobode,  

Boriti se noć i dan.

Ruska verzija
-------------

| original na ruskom | prevod |
| --- | --- |
| По долинам и по взгорьям
Шла дивизия вперед,
Чтобы с боя взять Приморье —
Белой армии оплот

Наливалися знамена
Кумачом последних ран,
Шли лихие эскадроны
Приамурских партизан.

Этих лет не смолкнет слава,
Не померкнет никогда —
Партизанские отряды
Занимали города.

И останутся, как в сказках,
Как манящие огни
Штурмовые ночи Спасска,
Волочаевские дни.

Разгромили атаманов,
Разогнали воевод
И на Тихом океане
Свой закончили поход. | Po dolinama i po gorama
Divizija je išla napred
Da u boju uzme Primorje
Poslednji bastion Bele armije.

Znamenja su nalivana
Crveno od poslednjih rana.
Napred su išli brzi eskadroni
Amurskih partizana.

Slava tih godina neće nestati
Neće potamneti
Partizanski odredi
Zauzimali su gradove.

I ostali su, kao u bajci,
Kao jarki plamen
Olujne noći Spaska,
Voločajevski dani.

Razbili (smo) atamane
Rasterali vojvode
I na obali Tihog okeana
Okončali svoj pohod. |

Izvori
------

1. ↑  „Po šumama i gorama". Zagreb: Antifašistički vjesnik. 22. decembra 2022. Pristupljeno 16. januara 2023.
2. ↑  Davidson, Basil (1946). „3.2. Spring 1944 Beyond the Danube: Srem Our Oyster". *Partisan Picture*. Bedford Books. OCLC 2019137.
**Srećko Kilić** (Ričice, 2. siječnja 1940.), hrvatski znanstvenik, profesor doktor nauka, pisac i pjesnik i nekadačnji Hajdukov junior iz 1950-tih godina. Bio je talentirani centarfor koji je zbog teškog loma noge morao odustati od daljnje nogometne karijere.

Diplomirao je teorijsku fiziku na Prirodoslovno-matematičkom fakultetu u Zagrebu u Zagrebu a na polju atomske fizike doktorirao i magistrirao u Sarajevskom Prirodoslovno-matematičkom fakultetu. Danas je profesor na PMF u Splitu.

Kao pjesnik objavio je zbirke stihova Tisuće lica (Split, 1992.) i Kameni Orfej (Imotski, 1995.). 

Srećko Kilić autor je i Splitskih priča, po kojima je ekraniziran Marušićev film i TV-serija u šest nastavaka Bella Biondina, istinita priča o Spličanki Vinki koja se zaljubila u talijanskog vojnika Albina, a događalo se pred kraj talijanske okupacije Splita.

Izvori
------

1. ↑  „Računarska fizika". Arhivirano iz originala na datum 2013-11-03. Pristupljeno 2014-07-26.
2. ↑  Slobodna Dalmacija Tako ti je mala moja kad ljubi Talijanac
**Stari Aerodrom** je naselje u gradu Podgorici. Nalazi se uz stari vojni aerodrom (otuda i ime "Stari Aerodrom"). To je jedna od rijetkih četvrti koja je doživjela veliko građevinsko širenje. 

Na Starom se nalaze OŠ "Pavle Rovinski", državni vrtić i nekoliko privatnih vrtića. U ovom naselju se nalazi i sjedište Univerziteta "Mediteran"sa nekoliko fakultetskih jedinica.

U ovom naselju nalazi se glavna Vatrogasna stanica Podgorica, Dom zdravlja Stari Aerodrom, više velikih poslovnih jedinica poput kompanija Okov, Yisk, Voli, Voli Motors BMW, Subaru, Toyota i druge.

Ovđe je smješten i Fudbalski savez Crne Gore i nekoliko fudbalskih terena za fudbalski klub Titograd, Mladost i Stari Aerodrom kao i pomoćni tereni reprezentacije.

Stari Aerodrom ima i nekoliko hotela i to Aurel, Kostas, Bristol i Septembar. 

Ovđe je smješten i Dom starih Podgorica. 

Na Starom u dijelu Ćemovskog polja planirana je izgradnja Centralnog parka koji bi ujedno bio najveći uređeni park u Crnoj Gori.

Pozicija
--------

Stari Aerodrom se nalazi u istočnom dijelu Podgorice. 
Predstavlja najveće naseljeno mjesto u Podgorici koje se graniči na zapadu sa i/ili jugozapadu sa naseljima Cvijetin Brijeg, Tuški put, željenička pruga ga dijelu od Bastona, Drpa Mandića.
Na śeveru i śeveroistoku se graniči sa Konikom i Vrelima ribničkim dok se na istoku graniči sa teritorijom opštine Tuzi.
Kroz ovo naselje prolazi jedna od glavnih podgoričkih saobraćajnica bulevar Josipa Broza Tita, koji se dalje nadovezuje na druge bulevare koji predstavljaju ulaznu i izlaznu rutu iz Podgorice.
Kroz Stari Aerodrom prolazi i glavna saobraćajnica za opštinu Tuzi.
Kroz Stari Aerodrom prolazi nekoliko bulevara: Pera Ćetkovića, dr Ibrahima Koristovića, Veljka Vlahovića, Radomira Ivanovića, Iva Andrića, Josipa Broza Tita do bulevara Peka Dapčevića.

Kultura
-------

Na Starom Aerodromu se nalazi OŠ "Pavle Rovinski" koja je poznata po rusu Pavelu i koja je jedna od glavnih uporišta kulture u Podgorici. Ova skola je iznjedrila brojne doktore i legende poput Dr Šekija Aligrudića.

| * p
* r
* u
Podgorička naselja |
| --- |
| Centar • Preko Morače • Blok 5 • Blok 6 • Tološi • Momišići • Gornja Gorica • Donja Gorica • Pod Goricom • Zagorič • Zlatica • Masline • Konik • Vrela Ribnička • Stari Aerodrom • Drač • Dahna • Stara Varoš • Zabjelo • Tuški put |
**Duarte I** (Viseu, 30. oktobar, 1391.- Tomar, 9. septembar 1438.) bio je Portugalski kralj koji je vladao kratko od 1433.do 1438.

Kako je bio vrlo načitan, postao je poznat po nadimku **Kralj filozof**, jer je napisao knjigu *O Leal Conselheiro* (Odani savjetnik).
Za svoje kratke vladavine ojačao je poziciju dvora, prema vazalnom plemstvu - reformom zakona o dodjeljivanju feuda, nastavio je ulagati u portugalsku mornaricu vjerujući da će pronaći nove puteve i zemlje. Pred kraj je doživio katastrofalan poraz za kampanje na Tanger.

Biografija
----------

Duarte je nasljedio portugalski tron nakon smrti svog oca Joãa I. kako je dobro poznavao pravne principe, odmah po preuzimanju proglasio je 8. aprila 1434. novi zakon - *Lei mental*. Tim zakonom je bitno olakšana procedura vraćanja (oduzimanja) prethodno darovanih feuda u vlasništvo krune, od neposlušnih vazala. Postrožio je pravila ostalim feudalcima, jer su morali dobiti povelju o darovanju od novog monarha.

Duarte je pomagao svom bratu Henriku Moreplovcu da istraži nove plovne rute oko Zapadne Afrike i prihvatio njegovu ideju da se zbog tog zauzme obala Maroka.
Invazija koja je počela 1437. napadom na Tanger, ubrzo se pretvorila u katastrofu, u kojoj je puno ljudi iginulo a Duarteov najmlađi brat *Fernando* zarobljen. 

Ožalošćeni kralj je ubrzo nakon toga umro od kuge.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Edward king of Portugal'"* (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 19.02.2024.

Vanjske veze
------------

***Duarte I od Portugala*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Edward king of Portugal* ()
**Portfelj** (*portfolio*) predstavlja skup financijske imovine pojedinca, sastavljen od različitih financijskih instrumenata (vrijednosnih papira). Glavni je razlog sastavljanju portfelja postizanje željenih financijskih rezultata, uz definiranje razine rizika koju je pojedinac spreman prihvatiti. Portfelj svakog pojedinca trebao bi ocrtavati financijske potrebe i biti usklađen s trenutnim, kao i sa ciljanim budućim financijskim položajem pojedinca. Preporučuje se kontaktiranje s ovlaštenim investicijskim savjetnikom kako bi isti na profesionalan način asistirali u definiranju pravca kreiranja portfelja financijske imovine.

Portfelj je skup financijskih sredstava koje neki pojedinac ili poduzeće posjeduje. Može se sastojati od novca (gotovina, depoziti...) i od vrijednosnih papira (dionice, obveznice...).

Poslovni portfelj je ukupnost poslova i proizvoda jedne kompanije.

Povezano
--------

* burza
* broker
* dionica
* obveznica
* amortizacija diskonta
* agresivni portfelj

Eksterni linkovi
----------------

* Zagrebačka burza
* Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga Arhivirano 2009-03-18 na Wayback Machine-u
* Agram Brokeri d.d. - Rječnik ekonomskih pojmova Arhivirano 2009-05-27 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **ekonomiji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
Portik Palladijeve *Ville Rotonda* kod Vicenze, 16. vijek
**Portik** (latinski: *porticus*) je ulazni trijem koji vodi do vrata u zgradu, ili natkriveni prolaz sa stupovima - arkada. Portik se prvi put pojavio u antičkoj Grčkoj kao **pronaos** na ulazu u hram. Riječ *pronaos* na grčkom znači *prije hrama*. 

Neki od najpoznatijih portika su portik rimskog Pantheona, portik londonskog Univerziteta i portik washingtonskog Capitola.

Tlocrt antičkog hrama sa osvjetljenim **pronaosom**
Bologna u Italiji je poznata po svojim elegantnim i brojnim porticima (arkadama), ukupne dužine od 38 km u gradskoj jezgri(preko 45 km u cijelom gradu), koje omogućuju šetaču zaklon od kiše, snijega, ili vrućeg ljetnog sunca. Portiko San Luka, jedan je od najdužih na svijetu (3,5 km, 666 arkada)  povezuje Porta Saragozza (jedna od 12 gradskih vrata) sa Svetištem San Luca, na Colle della Guardia (brežuljak iznad grada na 289 m.)

I Torino (Italija), ima portike po gradu u dužini 18 kilometara.

Izvori
------

1. ↑  UNESCO World Heritage Submission on the porticoes of Bologna
2. ↑  „Emila-Romanga Tourism Agency, Demo.istat.it (pristupljeno 13. 11. 2010.)". Arhivirano iz originala na datum 2009-11-12. Pristupljeno 2011-02-21.

Literatura
----------

* *Greek architecture* Encyclopaedia Britannica, 1968 ()

***Portik*** na Wikimedijinoj ostavi
**Premijer Kanade** (francuski: *Premier ministre du Canada*) je prvi ministar Krune, predsjedatelj Kabineta, odnosno šef vlade Kanade. Funkcija nije izričito navedebna ni u jednom od dokumenata koji čine pisani dio ustava Kanade; izvršne ovlasti su formalno u rukama kanadskog suverena i vršene u njeno ime od strane generalnog guvernera. Funkcija premijera je dio tradicije ustavnih konvencija. Ispočetka je modelirana prema funkcija koja je postojala u Britaniji za vrijeme stvaranja Konfederacije godine 1867. Britansko premijerstvo, iako je već bilo potpuno razvijeno godine 1867, nije formalno integriranio ubritanski ustav do 1905 - pa zato nije spomenuto u Ustavnom zakonu.

Premijer je gotovo uvijek vođa političke stranke koja ima najviše mjesta u Domu komuna. Prema protokolu, svi premijeri se do kraja života oslovljavaju s izrazom *Right Honourable* (francuski: *Très Honorable*).

Stephen Harper je trenutni premijer, a koga je imenovala generalna guvernerka Michaëlle Jean kao 22. premijera Kanade dana 6.2. 2006. On je vođa Konzervativne stranke, koja je osvojila 124 do 308 mjesta na posljednjim federalnim izborima. Od 308 mjesta, 124 čini relativnu većinu (za apsolutnu je potrebno 155 mjesta) pa premijer Harper vodi manjinsku vladu - to jest, ukupan broj mjesta koje drže opozicijske stranke je veći od broja mjesta koje drže konzervativci.

Vanjske veze
------------

***Premijer Kanade*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official government Web site of the Office of the Prime Minister Arhivirano 2015-10-22 na Wayback Machine-u
* primeministers.ca, Prime Ministers Online
* Library of Parliament of Canada Arhivirano 2005-09-01 na Wayback Machine-u
* Historians rank the Best and Worst Canadian Prime Ministers Arhivirano 2001-07-19 na Wayback Machine-u - 1997 *Maclean's* article
* Maple Leaf Web: The Prime Minister & Cabinet Arhivirano 2011-06-11 na Wayback Machine-u
* „CBC News In Depth: Canadian Government". CBC. 28. 09. 2004.. Pristupljeno 17. 03. 2007.
**Drudge Report** je američki novinski portal, odnosno website za agregaciju vijesti, koji vodi Matt Drudge uz pomoć Andrewa Breitbarta. Iako se sadržaj uglavnom sastoji od linkova za *on-line* vijesti američkih i svjetskih medijskih kuća, na njemu se povremeno objavljuju i originalni sadržaji. Najpoznatiji takav slučaj se zbio 21. januara 1998. kada je upravo *Drudge Report* objavio prve detalje o vanbračnoj vezi tadašnjeg predsjednika Billa Clintona s pomoćnicom Monicom Lewinsky, pokrenuvši skandal poznat kao Monicagate. Taj je događaj *Drudgeu* donio svjetsku slavu, a sam *Drudge Report* učinio jednim od najcitiranijih i najuticajnijih medija u SAD i svijetu.

*Drudge Report* je, poput njegovog autora, konzervativne, odnosno desne orijentacije, koja se očituje u izboru i opremi članaka. Usprkos jednostavnog i neatraktivnog dizajna koji se malo promijenio od sredine 1990-ih, *Drudge Report* je potakao niz imitacija. *Huffington Post* je tako na svom početku zamišljen kao svojevrsna ljevičarska alternativa za *Drudge Report*.

Vidi još
--------

* *Breitbart News*

Vanjske veze
------------

* Drudge Report The Official Drudge Report Website
* Drudge Report Archives (since Nov. 2001)
* Drudge Tracker Arhivirano 2010-08-19 na Wayback Machine-u - The top Drudge Report headlines of the past 2 weeks
* Archives of the Drudge Report at The Internet Archive (less comprehensive than DrudgeReportArchives.com, but dates back to Dec. 1998)
* Drudge Radio Archives & Podcast Arhivirano 2020-12-11 na Wayback Machine-u - MP3 archive and podcast of Matt Drudge's Sunday evening radio show
* Early history of the Drudge Report
* Drudge Report RSS Feed
* Matt Drudge articles at Media Matters for America Arhivirano 2008-07-24 na Wayback Machine-u
* Linking news sites, Matt Drudge creates an Internet success, by Richard Pachter, *The Miami Herald*, September 1, 2003
* The Secrets of Drudge Inc By Geoff Keighley
* *Blumenthal v. Drudge* Opinion by Judge Paul Friedman
Vrste erozije
-------------

Po svojoj suštini erozija može biti mehanička ili hemijska. Najrasprostranjeniji vid je mehanička erozija, kada sila deluje na stensku masu svojom kinetičkom energijom, dok se hemijska erozija odnosi na dejstvo vode na rastvorljive stenske mase (uglavnom karbonatne stene). 

Erozija pod dejstvom jednog agensa skoro po pravilu izaziva aktiviranje drugog agensa i nove pojave erozije. Takva erozija se označava terminom izazvana erozija, a nastale pojave nazivaju se izazvane i prateće pojave.

Uzroci i mere protiv erozije
----------------------------

Erozija je rasprostranjena pojava izazvana prirodnim procesima, ali na koju i čovek može uticati načinom korišćenja prostora (seča šuma, neadekvatna gradnja). Poljoprivredno zemljište je generalno podložnije eroziji od zemljišta pod prirodnom vegetacijom, što se može objasniti upotrebom poljoprivredne mehanizacije (oranje, tanjiranje) koja narušava strukturne veze u tlu i kida korenje biljaka koje očvršćavaju tlo.

Kao oblik zaštite od erozije, nakon gradnje, koriste se razne metode, kao što je na primer pošumljavanje prostora.

Literatura
----------

***Erozija*** na Wikimedijinoj ostavi

* Gavrilović S. 1972.*Inženjering o bujičnim tokovima i eroziji*. Beograd: časopis *Izgradnja*, Specijalno izdanje
* Marković M. Pavlović R. Čupković T. 2003. *Geomorfologija*. Beograd: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva
Andrew Schlafly, osnivač Conservapedije
**Conservapedia** (engl. izg. [ˌkɑnsərvəˈpiːdiə], sh. izg. [konzervapěːdija]) (engl. *conserva[tive]*: konzerva[tivna] + *[encyclo]pedia*: [enciklo]pedija), wiki enciklopedija na engleskom jeziku napisana iz američke konzervativne, kreacionističke i kršćanskofundamentalističke točke gledišta. Website je 2006. pokrenuo američki domaći učitelj i odvjetnik Andrew Schlafly, sin konzervativne aktivistkinje Phyllisa Schlaflyja, da se suprotstavi onomu što je percipirao kao liberalnu pristranost prisutnu u Wikipediji. Za stvaranje sadržaja Conservapedia upotrebljava editoriale i sistem zasnovan na wikiju.

Primjeri Conservapedijine ideologije uključuju njezine optužbe i snažnu kritiku predsjednika SAD-a Baracka Obame, Demokratske stranke, evolucije i široka spektra navodno liberalnih ideologija, zatim Wikipedijinu navodno liberalnu pristranost, gledišta o teoriji relativnosti kao one koja promovira moralni relativizam, tvrdnje o dokazanoj vezi abortusa i raka dojke, pohvale mnogih republikanskih političara, pohvale poznatih ličnosti i umjetničkih djela koje smatra »konzervativnima« i/ili koja promoviraju moralne standarde na tragu kršćanski obiteljskih vrijednosti te prihvaćanje fundamentalističkih kršćanskih doktrina poput mladozemaljskog kreacionizma. Conservapedijin *Conservative Bible Project* (engl.: projekt konzervativne Biblije) kraudsorsana je verzija *Biblije* za koju Conservapedia tvrdi da će biti »slobodna od korupcije liberalnim neistinama«.

Site je negativne reakcije dobio od mainstream medija, ali i od znamenitih političkih figura, uključujući komentatore i novinare, i kritiziran je zbog pristranosti i netočnostî.

Vidi još
--------

* lista internetskih enciklopedija
* RationalWiki
* Citizendium

Eksterni linkovi
----------------

***Conservapedia*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službeni veb-sajt
**Henrique** (Henrik; francuski: ; 1066–1112) bio je grof Portugala od 1093. do smrti. Bio je sin vojvode Henrija od Burgundije, te daleki rođak pape Kalista II. S obzirom da kao mlađi sin nije mogao realno očekivati da će dobiti značajnije nasljedstvo od svog djeda Roberta I (koje su preuzeli starija braća Hugues i Eudes, zajedno sa rođakom Raymondom se zaputio na Iberijski poluotok kako bi sudjelovao u Reconquisti. Ušao je u službu kralja kastiljskog kralja Alfonsa VI, vjenčanog za njegovu tetku Constance od Burgundije. Istakao se u osvajanju područja Galicije i današnjeg sjevernog Portugala. Zahvalni Alfonso mu je dao ruku svoje kćeri Therese i Grofoviju Portugal. Na kraju je bio upetljan u sukob aragonskog kralja Alfonsa I sa njegovom suprugom Urakom, te joj došao u pomoć kada je bila pod opsadom 1112. Tada je ranjen i od rana je poginuo. Imao je dvije kćeri i sina Alfonsa koji će postati prvi kralj Portugala.

Vanjske veze
------------

***Henrique od Burgundije (grof Portugala)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Portugal, Kings na *Medieval Lands Project*

|  |
| --- |
| Henrique od Burgundije (grof Portugala) **Kuća Burgundija**bočni ogranak od **Dinastija Capet****Rođen/a:** 1066  **Umro/la:** 1112 |
| Kraljevske titule |
| **Nova titula** | **grof Portugala**1096–1112*Theresa*  *(1096–1112)* | Slijedi:**Theresa zajedno sa Afonsom** |
**Žutika** ili **šimširika** (lat. *Berberis vulgaris*) je grm podrijetlom iz središnje i južne Europe, sjeverozapadne Afrike i zapadne Azije. Rasprostranjena je sve do 1200 m nadmorske visine, pretežno po staništima gdje ima puno vapnenca, na osunčanim i stjenovitim prostorima, kao i u sloju grmlja.

Opis
----

Raste kao listopadni razgranati grm čije stablo može dosegnuti visinu od 3 m, pokriveno je trnovima i ispod kore je žuto. Trnovi mogu biti trokraki ili petokraki i nastali su preobražajem listova. Kad je drvo mlado, grane žutike su crvenkaste i nalik na šibe. Poslije odrvene i dobiju prljavosivu boju. 

Listovi su elipsasti, kožasti, sakupljeni u svežnjeve, a po rubu nazubljeni. Dugi su 2-5 cm, a široki 1-2 cm. Mogu biti zelene ili crvene boje.

Žutika cvijeta u obliku visećih grozdova sastavljenih od šestočlanih, dvospolnih cvijetova čiji su čašični i krunični listići žuti. 
Plod je duguljasta, crvena bobica kiselkastog ukusa u čijoj unutrašnjosti su smještene 2-3 sjemenke. Duga je 7-10 mm, a široka 3-5 mm. 

Ova biljka je jedna od domaćina gljivice crne rđe (Puccinia graminis) koja je ozbiljna gljivična bolest pšenice i srodnih žitarica. Iz tog razloga, gajenje šimširike je zabranjeno u mnogim područjima, a uvoz u SAD zabranjen. Ratari su optuživali šimširiku za širenje žitne rđe još od 1660. ali je to smatrano praznoverjem. Međutim naučno je dokazano 1865. godine. 

Živica od žutike u rano proljeće

Upotreba
--------

Bobice su jestive i bogate vitaminom C, ali su jako kisele i zbog trnja se teško mogu ubrati, pa se ne jedu previše. Hrana su mnogim manjim pticama koje svojim izmetom rasprostranjuju sjemenke.

Zerešk (perz. زرشک) je perzijski naziv za sušene plodove žutike, koji se proizvode u Iranu. Zerešk se dosta koristi u kuhinji i najčešće se priprema s piletinom i rižom. To jelo se naziva *zerešk-polo*

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2009-09-01. Pristupljeno 2014-08-31.
2. ↑
3. ↑
**Hidroelektrana Trebinje II** nalazi se na rijeci Trebišnjici, u opštini Trebinje, Bosna i Hercegovina. Puštena je u rad 1981. godine.  Nalazi se na oko 4 km uzvodno od Trebinja.

Akumulacija
-----------

Hidroelektrana Trebišnjica II je locirana neposredno ispod Brane Gorica koja je čvorište raspodjele voda u sistemu, tj. Na ovom mjestu je predviđena optimizacija iskorišćenja raspoloživih voda. Ovdje dolaze vode iz Bilećkog jezera udaljenog uzvodno 13,5 km.
Kompezacioni bazen Gorica ukupne zapremine 15.74 x 106m3, omogućuje dnevno izravnanje vode HE Trebinje I i pritoke Sušice. Betonska brana Gorica je visine 33.5 м i dužine 185 м. Objektu organizaciono pripada kanal, tj regulisano betonsko korito dužine 67.8 км, које је betonirano na 61 км dužine. Ovim kanalom se odvodi dio vode prema prema pumpnoj HE Čapljina, kapaciteta 45 m3 /s. Ove vode koriste se i za navodnjavanje Trebinjskog i Popovog Polja. Drugi tunel služi za odvod vode prema HE Dubrovnik i jedan je od najimpozantnijih objekata u sistemu HET-a. Sastoji se od

* zahvatne građevine sa kotom praga 275,82 m.n.m.;
* jedan tunel prečnika 6 metara, dužine 15,4 kilometara, debljine obloge 0,50 m;
* betonski cjevovod (Mokro Polje) prečnika 5,40 m, dužine 1,20 km i debljine oblogeo 0,40 m;
* vodostan zapremine gornje komore 10.000 m3 ;
* cjevovod (vertikalni čelični ubetoniran u stijeni) prečnika od 3,90 m do 3,30 m.

Na brani Gorica postoje dva temeljna ispusta na lijevoj strani brane i dva prelivna polja u sredini brane kojima se omogućuje evakuacija velikih voda.

Karakteristike
--------------

Elektrana je priključena na naponsku mrežu 35 kV i ima lokalni karakter jer je prosječna godišnja proizvodnja manja od potreba grada Trebinja. 

* broj agregata: 1
* instalirana snaga: 8 MW
* tip turbine: Kaplan
* srednja godišnja proizvodnja: 14,5 GWh

Vidi još
--------

Gornji horizonti
**Distrikti Portugala** (portugalski: *Distritos de Portugal*) kojih ima 18, su administrativne jedinice prvog nivoa lokalne samouprave na koje je Portugal administrativno podjeljen.

Uz njih i dvije otočke autonomne regije imaju isti status, jer imaju administrativnu funkciju kao i distrikti.

Karakteristike i historija
--------------------------

Distrikti (okruzi) Portugala postoje od 1835. godine, i kao takvi uz manje izmjene postoje do danas, iako su u određenim periodima bili gotovo bez funkcija. 
Distrikti se nadalje dijele na općine (*concelhos*, *municípios*), a one se dijele na freguesie (civilne parohije).

Svojevremeno je bilo ideja da se uvedu provincije (*províncias*), koje bi bile iznad distrikta; jedna takva podjela provedena je između 1933.-1959. ali nije zaživjela. 

Ustav iz 1976. predvidio je stvaranje upravnih regija (*regiões administrativas*), ali se u Portugalu još uvijek raspravlja o tome kako to provesti. 
Postojećih 7 regija, osim Azora i Madeire, su regije za planiranje i statistiku i ne smatraju se da ispunjavaju uvjete za administrativne jedinice.

Lista distrikta
---------------

| Ime | Stanovnika | Površina (km²) | Administrativni centar |
| --- | --- | --- | --- |
| Aveiro | 714,200 | 2,800 | Aveiro |
| Beja | 152,758 | 4,110 | Beja |
| Braga | 848,185 | 2,706 | Braga |
| Bragança | 136,252 | 6,599 | Bragança |
| Castelo Branco | 196,264 | 6,627 | Castelo Branco |
| Coimbra | 430,104 | 3,974 | Coimbra |
| Évora | 166,726 | 7,392 | Évora |
| Faro | 451,006 | 4,995 | Faro |
| Guarda | 160,939 | 5,536 | Guarda |
| Leiria | 470,930 | 3,509 | Leiria |
| Lisabon | 2,250,533 | 2,801 | Lisabon |
| Portalegre | 118,506 | 6,084 | Portalegre |
| Porto | 1,817,172 | 2,332 | Porto |
| Santarém | 453,638 | 6,723 | Santarém |
| Setúbal | 851,258 | 5,163 | Setúbal |
| Viana do Castelo | 244,836 | 2,219 | Viana do Castelo |
| Vila Real | 206,661 | 4,309 | Vila Real |
| Viseu | 377,653 | 5,011 | Viseu |

Lista Autonomnih regija
-----------------------

| Ime | Stanovnika | Površina (km²) | Administrativni centar |
| --- | --- | --- | --- |
| Azori | 246,772 | 2,322 | Ponta Delgada |
| Madeira | 267,785 | 785 | Funchal |

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Districts of Portugale*" (engleski). Statoids. Pristupljeno 12.02. 2024.

Vanjske veze
------------

***Distrikti Portugala*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Districts of Portugale* ()
**Marija Bursać** (Kamenica, 2. avgust 1920 - Prkosi 23. septembra 1943) je bila partizanska bolničarka, bombaš Desete krajiške brigade i prva žena narodni heroj Jugoslavije.

Biografija
----------

Rođena je 2. avgusta 1920. godine u selu Kamenica, kod Drvara. Bila je najstarije od petoro dece u porodici Nikole Bursaća. Detinjstvo je provela u rodnom selu. Nije išla u školu već je kao mala obavljala poljske poslove i pomagala u kući. Kao polaznica domaćinskog kursa 1939. u organizaciji učiteljskog pripravnika i komunista Velimira Stojnića, ona se uključila revolucionarnom omladinskom pokretu.

Od početka ustanka okupljala je omladinu u svom selu i okolini te radila za Narodnooslobodilački pokret. Godine 1941. među prvima primljena je u SKOJ-evsku organizaciju koju je u nenom selu osnovao Kosta Bosnić, da bi februara 1942. godine bila primljena u članstvo Komunističke partije Jugoslavije.

Posle oslobađanja Drvara od italijanske okupacije jula meseca 1942. godine, u Kamenici je organizovana omladinska radna četa, koja je ušla u sastav omladinskog radnog bataljona, a kasnije u sastav Prve krajiške omladinske radne brigade. Marija je postala komesar III čete omladinske radne brigade u okviru tog bataljona, koja je radila na prikupljanju useva u saničkoj dolini. Marija Bursać bila je neustrašivi borac i neumorni pozadinski radnik. Izabrana je za predsednika seoskog odbora USAOJ-a i u Opštinsko i Sresko rukovodstvo AFŽ-a.

U februaru 1943. prilikom formiranja Desete krajiške brigade, u toku Četvrte neprijateljske ofanzive, Marija je stupila u brigadu kao borac. Kao bolničarka i borac bombaš u borbama se isticala požrvtovanjem i hrabrošću. Prilikom okršaja u selu Golubiću, kod Knina, bila je prvi put lakše ranjena. Sredinom 1943. se razbolela od tifusa, ali se odmah po ozdravljenju vratila u jedinicu.

Septembra 1943. godine u napadu na jako neprijateljsko uporište u selu Prkosima, koje je branilo nekoliko stotina nemačkih vojnika, Marija se kao bombaš našla u prvim redovima. U jednom od juriša smrtno je ranjena. Drugovi su je poneli do partizanske bolnice koja je bila udaljena 40 km. Marija je na nosilima pevala i umrla pre dolaska u bolnicu. Sahranjena je 23. septembra 1943. godine na brežuljku Spasovine u podnožju svoga rodnog sela.

Na predlog Štaba Petog korpusa, Vrhovni štab NOV i POJ je 15. oktobra 1943. godine doneo odluku o proglašenju Marije Bursać za narodnog heroja. To je bilo prvo proglašenje žene za narodnog heroja.

Godine 1945. pesnik Branko Ćopić joj je posvetio pesmu "*Marija na Prkosima*".

Marijin brat - Duško Bursać, poginuo je 25. maja 1944. godine za vreme nemačkog desanta na Drvar, kao politički sekretar Okružnog komiteta SKOJ-a za Drvar.

Literatura
----------

* *Narodni heroji Jugoslavije*, "Mladost", Beograd 1975. godina
* Tekst Fatke Zukić, Istorijsko odelenje CK SK Bosne i Hercegovine u Enciklopediji Jugoslavije JLZ Zagreb 1982 tom 1 str 590.

***Marija Bursać*** na Wikimedijinoj ostavi
**Abu Muslim Abd Rahman ibn Muslim Khorasani** ili **al-Khurasani** (perzijski: ابومسلم خراسانى‎, arapski: أبو مسلم عبد الرحمن بن مسلم الخراساني‎, cca. 700 – 755) bio je šijitski vojskovođa perzijskog porijekla,, poznat po tome što je u ime klana Abasida vodio veliki ustanak protiv vladajuće dinastije Omejada. U mladosti je otišao u Meku gdje je upoznao Imama Ibrahima, tadašnjeg abasidskog vođu, kao i Al-Saffaha, koji mu je postao dobar prijatelj. Iskoristivši metež u koji su Omejadi zapali nakon smrti kalifa Hišama priključio se ustanicima koji su se 747. u Horasanu pobunili protiv omejadskog kalifa Marvana II. Iako je Imam Ibrahim zarobljen, ustanici su pod Abu Muslimom nastavili pružati otpor, a njihovi redovi su narasli i zbog Abu Muslimove politike, odnosno nastojanja da pod abasidski stijeg privuče dotada suprotstavljene muslimanske frakcije kao što su haridžiti, suniti, šijiti, ali i nearape i nemuslimane kao što su perzijski zoroastrijanci i kršćani. Tako stvorena vojska je pobijedila Omejade u odlučujućoj bitci na Zabu 750. nakon koje je Marvan II zbačen i ubijen, a Al-Saffah postao novi kalif. Kada je Al-Saffaha naslijedio njegov brat Al-Mansur, između sunitskog kalifa i šijitskog vojskovođe je došlo do raskola; Al-Mansur je Abu Muslima namamio u svoju palaču te ga tamo dao mučki ubiti.

Abu Muslim se danas među Irancima slavi kao nacionalni heroj. Po njemu je nazvan iranski mogometni klub Abu-Muslim iz Mašhada.

Vanjske veze
------------

* A short biography on a Tripod site about Khorasan
* Ibn Kathir biography of Abu Muslim *(in Arabic)*

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 67277812
* ISNI: 0000 0000 9857 7107
* GND: 11951625X
* SELIBR: 251886
* BNF: cb167649795 (podaci)

 |
**Chur** je šesnaesti grad po veličini u Švicarskoj od 33 984 stanovnika, i glavni grad kantona Graubünden na istoku zemlje.

Geografija
----------

Chur leži na obalama rijeke Rajne, udaljen 74 km jugoistočno od Züricha. Grad je okružen planinama visokim i do 2000 m. Po podatcima iz 1997. 30,4 % površine općine Chur je bilo pod šumama, naselja i komunikacije pokrivale su 25,1% površine, a 52% površine je bilo pogodno za poljoprivredno zemljište.

Historija
---------

Chur je jedan od najstarijih švicarskih gradova, koji kontinuirano traje preko 5 000 godina, kao i ostalim švicarskim gradovim i Churom je vladao Antički Rim od 1. vijeka pne. sve do 5. vijeka. Za reformacije, i Chur se pridružio tom pokretu i postao jedan od protestantskih gradova Švicarske.

Od 1803. Kanton Graubünden je postao član Švicarske konfederacije, a 1820. grad Chur je postao glavni grad kantona.

Stanovništvo
------------

Prema podacima iz [[2006 godine, Chur je imao 35 161 stanovnika a od toga je bilo 17.6% stranaca.

Kronologija:
1500. - oko 1500 stanovnika
1860. - 3990
1900. - 11.532
1950. - 19.382
1970. - 31.193
2000. - 32.989
2005. - 32.409
2006. - 35.161

2000. godine, 81,0% stanovništva Chura je govorilo njemački, 5.4% romanš a 5.1% talijanski.

Promet
------

Chur je važno željezničko čvorište, u kom se granaju pruge za Austriju i Italiju. Pored grada prolazi autoput A13.

Vanjske veze
------------

***Chur*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice grada Arhivirano 2012-07-16 na Wayback Machine-u ()
* Chur tourism homepage
* Principality of Liechtenstein homepage on religion Arhivirano 2008-01-01 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Glavni gradovi švicarskih kantona |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|     | 
Aarau (Aargau) Herisau (Appenzell Ausserrhoden) Appenzell (Appenzell Innerrhoden) Basel (Basel-Stadt)
 | 
Liestal (Basel-Landschaft) Bern (Bern) Fribourg (Fribourg)Geneva (Geneva)
 | 
Glarus (Glarus) Chur (Graubünden) Delémont (Jura) Luzern (Luzern)
 | 
Neuchâtel (Neuchâtel) Stans (Nidwalden) Sarnen (Obwalden) Schaffhausen (Schaffhausen)
 | 
Schwyz (Schwyz) Solothurn (Solothurn) St. Gallen (St. Gallen) Frauenfeld (Thurgau)
 | 
Bellinzona (Ticino) Altdorf (Uri) Sion (Valais) Lausanne (Vaud)
 | 
Zug (Zug) Zürich (Zürich)
 |

 |