recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Aliabad-e Katul** (perz. علی‌آباد کتول) je grad u pokrajini Golestan na sjeveru Irana. Geografski je smješten podno sjevernih obronaka planine Kuh-e Harun (1780 m) koja je dijelom Alborza, oko 35 km istočno od pokrajinskog sjedišta Gorgana, 10 km od Fazelabada, te 45 km jugozapadno od Gonbad-e Kabusa odnosno 35 km od Azadšahera. U centru grada nalazi se gradski park s mauzolejom neznanom mučeniku, na zapadu bolnica i dječji park, na sjeveru visoke škole Šahed i DŽaber ibn Hajan, na jugu bazeni Algadir, a na istoku kampus Islamskog slobodnog univerziteta. Južno od grada prostire se planinska park-šuma Kabudval s vodopadom i umjetnim jezerom koji su turistička atrakcija. Aliabad-e Katul je državnom cestom 22 povezan s Fazelabadom i Gorganom na zapadu odnosno Azadšaherom na istoku, odakle ga cestom 83 spaja i s Gonbad-e Kabusom. Lokalne ceste povezuju grad i s ruralnim naseljima na sjeveru odnosno planinskim područjem na jugu. Prema popisu stanovništva iz 2006. godine u Aliabad-e Katulu je živjelo 46.183 ljudi.

Veze
----

* Golestan

Vanjske veze
------------

* (`fa`) Službene stranice grada Aliabad-e Katula[*mrtav link*]

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Aliabad-e Katul** |
Koordinate: 36°37′00″N 29°51′00″E﻿ / ﻿36.616667°N 29.85°E﻿ / 36.616667; 29.85

Satelitska slika poluotoka Teke
**Poluotok Teke** (tur. *Teke Yarımadası*), ili Regija Teke (tur. *Teke Yöresi*), je smješten na jugozapadu Turske između zaljeva Antalije i Fethiye koji se protežu u Sredozemno more. Na sjeveru poluotok graniči sa regijom Turskih jezera.

U antičko doba bila je poznata kao Likija. Ime mu potječe od plemena *Teke*, turkmenskog plemena koje se naselilo u toj regiji za vrijeme Rumskog sultanata.

Glavni tokovi regije su potok Alakır na istoku i potok Eşen na zapadu.

Ostaci drevnih gradova u regiji uključuju Phaselis, Olympos, Arycanda, Myra, Xanthos, Letoon, Patara, Limyra. 

Naselja Kemer, Elmalı, Kumluca, Finike, Demre (ranije: Kale), Kaş, Kalkan, Kınık također su važna za turizam. 

Nacionalni park Güllük (tur. *Güllük Dağı-Termessos Milli Parkı*) i nacionalni park Beydağları (tur. *Beydağları Sahil Milli Parkı*) nalaze se na poluotoku.

Povezano
--------

* Antalija i Antalya (provincija)
* Fetihiye
* Finike
* Likija

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* NKC: ge1130477

 |
*Za ostale upotrebe, v. Stvor (film).*
**Stvor**, **stvorenje** ili, rjeđe, **kreatura** (engl. ), je izraz koji u najširem smislu predstavlja svaki predmet ili pojavu koja je rezultat nečijeg stvaranja ili kreativnog procesa. U svom užem, odnosno uobičajenom smislu, se pod time, pogotovo od 19. vijeka, podrazumijevaju biološki organizmi. U svom još užem smislu, pogotovo kada se koristi riječ *kreatura*, pod time se podrazumijevaju organizmi koji su umjetni, "neprirodni" ili "čudovišni". U mitološkom kontekstu se za fiktivne biološke organizme koristi izraz ***legendarno stvorenje***.

Izraz ***stvor***, stoga, često služi kao naslov ili dio naslova književnih djela, stripova ili filmova horor ili SF žanra. Najpoznatiji primjeri su:

* *The Thing from Another World*, film iz 1951, poznatiji po skraćenom naslovom *The Thing*
	+ *The Thing* (film, 1982), remake iz 1982, rež. John Carpenter
	+ *The Thing* (film, 2011), prequel Carpenterove verzije

V. također
----------

* The Thing
* Creature
* kriptozoologija
* creature feature

Izvori
------

Višeznačna odrednicaVišeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*
Koordinate: 44° 54′ 57" SGŠ, 16° 17′ 44" IGD

**Osredak** su naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Krupa na Uni koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 267 stanovnika.

Geografija
----------

Selo se nalazi u Bosanskoj krajini. Granicu prema selu Donji Dubovik predstavlja rijeka Vojskova.

Istorija
--------

Osredak su se prije rata u Bosni i Hercegovini nalazili u sastavu opštine Bosanska Krupa.

Stanovništvo
------------

|  |  |
| --- | --- |
| **Nacionalnost** | **1991.** |
| Muslimani | 0 |
| Srbi | 267 |
| Hrvati | 0 |
| Jugosloveni | 0 |
| ostali | 0 |
| Ukupno | 267 |

Privreda
--------

Na području ovoga naselja stanovništvo se bavi uzgojem stoke i poljoprivredom dok se manji broj bavi trgovinom i ugostiteljstvom. Selo je bogato šumom, prije svega bukvom i grabom. Na ovom području postoje mnoga vrela pitke vode koja se ne koriste u privrednom smislu.

Vanjske veze
------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |

* Sajt opštine Krupa na Uni Arhivirano 2010-09-08 na Wayback Machine-u

Šablon:Krupa na Uni
**Rusmir Mesihović** rođen je u Sarajevu 25. januara 1964. gdje je završio osnovnu školu, Prvu gimnaziju i 1988. godine Medicinski fakultet. Specijalizaciju iz interne medicine završio je u Ljubljani, educirao se iz gastroenterohepatologije u Engleskoj, Njemačkoj, Italiji, Hrvatskoj, Sloveniji i drugim evropskim zemljama.

Doktorirao je 2002. godine. U periodu od 2002. godine do 2016. bio je između ostalog zamjenik šefa Klinike i šef Klinike za gastroenterohepatologiju Kliničkog centra Univerziteta u Sarajevu,šef Instituta za gastroenterologiju i hepatologiju UKCS, predsjednik Asocijacije gastroenterologa i hepatologa Bosne i Hercegovine, član mnogobrojnih međunarodnih strukovnih udruženja (ESGE, EASL, AGA, ASGE, FASGE, HGD, SZG, itd.). Autor je preko 200 stručnih i naučnih radova, i drugih saopštenja. Autor je pet recenziranih knjiga, od toga dva Univerzitetska udžbenika. Redovni je profesor Medicinskog fakulteta Univerziteta u Sarajevu, vršio funkciju šefa katedre za internu medicinu na matičnom fakultetu.

Predsjednik Savjeta za zdravstvo od 2009. do 2014, predsjednik aktuelnog odbora za zdravstvo SDP BiH, potpredsjednika SDP BiH. U periodu od 2006. do 2014. godine izabran u Zastupnički dom Parlamenta Federacije Bosne i Hercegovine, od 2006. do 2010. bio je predsjednik Odbora za obrazovanje ZD PFBiH.

0d marta 2011. do januara 2015. vršio je funkciju Ministra zdravlja u Vladi Federacije Bosne i Hercegovine. Od januara do decembra 2015. vršio je funkciju Generalnog direktora UKCS.

Od 2018 savjetnik u Kabinetu člana Predsjedništva BiH iz reda hrvatskog naroda Željka Komšića

Publikacije
-----------

* Prognostic Significance of Ascites and Serum Sodium in Patients with Low Meld Scores.
* Use of serum levels of proinflammatory cytokine IL-1α in chronic hepatitis C.
* Protein C Deficiency in Chronic Hepatitis C: Correlation With Histological Extent of Liver Fibrosis.
* Gastric cancer staging: EUS and CT.
* PubMed online baza sa svim publikacijama

Vanjske veze
------------

* Rusmir Mesihović, bivši direktor KCUS-a: Bježi se od pacijenta, u tri godine obavljeno samo 16 transplantacija
* Mesihović: Funkcioniramo u jednom zdravstvenom nakaradnom sistemu
* Saopćenje za javnost - Prof. dr. Rusmir Mesihović novi generalni direktor UKCS Arhivirano 2015-02-07 na Wayback Machine-u
*Za ostale upotrebe, v. Agenor (razvrstavanje).*
**Agenor** (starogrčki: ), sin Antenora i Teane, bio je jedan od trojanskih ratnika u Homerovoj *Ilijadi*. Bio je jedan od predvodnika trojanskog napada na grčka utvrđenja i prvi Trojanac koji je usmrtio nekog grčkog borca, jer je ubio Elefenora, jednog od vođa Eubejaca. Kasnije, kad su Trojanci napali ahejske brodove, Agenor je pomogao da Helenu da izleči jednu ozledu iz bitke.

Kad je Ahilej gonio u bekstvo celu trojansku vojsku, Agenor se prvi od Trojanaca pribrao i prestao da beži od razgnevljenog Ahileja. Agenor je osećao stid zbog toga što je bežao od čoveka koji je navodno jednako smrtan kao i drugi, te se okrenuo da se suoči s Ahilejem. Dok se grčki junak približavao, Agenor je u njegovom pravcu bacio koplje, ali je ono pogodilo tek Ahilejeve nazuvke. Ahilej se odmah zaleteo na Agenora, ali u tom je trenutku Apolon obavio Trojanca oblakom magle i odneo ga s poprišta sukoba, a sam je Apolon na sebe uzeo lik Agenora i tako odveo Ahileja podalje od Trojanaca. To je svim Trojancima (osim Hektora) dalo dovoljno vremena da se sklone iza zidina Troja.

Agenor je u trojanskom ratu ubio dvoje ljudi.

Prema Pausaniji, Agenora je ubio Ahilejev sin Neoptolem kad su Ahejci napali Troju uz pomoć trojanskog konja.

Agenorov lik nalazio se na Polignotovoj slici u riznici Kniđana u Delfima.
**Brzac** je selo na otoku Krku.

Pogled sa Cresa na zapadni dio otoka Krka, Šotovento. Na moru je Glavotok, desno od Glavotoka je Brzac, a odmah do Brzaca,desno, su Milohnići

Smještaj
--------

Brzac se nalazi na krajnjem zapadu otoka Krka, u kraju koji se naziva Šotovento. Administrativno se nalazi na području Grada Krka.

U unutrašnjosti je otoka, ali udaljeno od mora samo 1 kilometar zračne linije. Do mora u uvali *Marnja* vodi šumski put. Uvalu zatvara rt *Manganel* na kojem je svjetionik koji pomaže pri plovidbi kanalom između Krka i Cresa, Srednja vrata.

Samo nekoliko stotina metara je udaljeno susjedno selo Milohnići.

Najbliža veća mjesta su Malinska, udaljena oko 10 km, i Krk udaljen 12-etak km.

Povijest
--------

Iako je selo postojalo i prije, sve do sredine 15. st. ovaj je kraj bio slabo naseljen. Kako bi povećao svoje prihode od poreza, krčki knez Ivan VII. Frankapan je u 15. st. na ovaj dio otoka naselio Vlahe s Velebita. Nekoliko stoljeća oni su govorili posebnim narječjem tzv. krčkorumunjskim, a čiji je posljednji govornik, Mate Bajčić Gašpović, umro 1875. g.

Stanovništvo
------------

Prema posljednjem popisu stanovnika iz 2001. g. u selu je živjelo *137 stanovnika*.

Za razliku od većine krčkih naselja čiji je broj stanovnika kroz povijest znatno varirao, broj stanovnika Brzaca nema većih oscilacija. Prvi službeni podaci iz 1857. g. ukazuju na 147 stanovnika. Od tada je broj stanovika postepeno rastao sve do 1948. g. kada je popisano 237 žitelja. Nakon toga slijedi period postepenog demografskog pada (1981. g. 108 stanovnika) te, posljednjih 30-etak godina, ponovni demografski oporavak.

Gospodarstvo
------------

Mještani Brzaca oduvijek su se bavi poljoprivredom, stočarstvom i ratarstvom. Iako selo nije daleko od mora nikada djelatnosti u vezi s morem nisu imali značajniju ulogu. U novije vrijeme znatno je obnovljeno maslinarstvo. Turizam nije razvijen iako postoje preduvijeti.

Znamenitosti
------------

Franjevački samostan na Glavotoku
Dva kilometra sjeverno od Brzaca je zaseok Glavotok. Tu još od 1507. g. postoji franjevački samostan. U blizini Glavotoka su i auto–kamp te zaštićeni rezervat šumske vegetacije hrasta crnike.

Šport
-----

* Sportsko ribolovno društvo *Poteljan*
* Boćarski klub *Brzac*

Izvori
------

* Državni zavod za statistiku
* Službene stranice Grada Krka Arhivirano 2007-10-19 na Wayback Machine-u

Literatura
----------

* *Otok Krk zapadni dio*, Povijesno društvo otoka Krka, Krk, 1986.
* Bolonić, Mihovil, Žic-Rokov,Ivan: *Otok Krk kroz vijekove*, Kršćanska sadašnjost, Zagreb, 2002.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službene stranice grada Krka
* Službene stranice Turističke zajednice Grada Krka
**Brzaci** ili **Katarakti** (latinski: *cataractes*, grčki jezik: ϰαταρράϰτης=koji se ruši, pada) je ime za plića mjesta u potoku ili rijeci gdje je protok vode naročito brz, zbog nagnutosti, suženja ili pragova u koritu.

Karakteristike
--------------

Brzaci se obično stvaraju u mlađim vodotocima, koji imaju brži protok vode od starijih. Mekše stijene u koritu erodiraju (ili se troše brže) od tvrđih, taj se proces zove - *diferencijalna erozija*. Rezultat diferencijalne erozije je da se korito vodotoka troši, pa jače stijene ostaju kao barijere i pragovi u koritu i na kraju počinju razbijati protok vode. 
Brojni sićušni slapovi koje stvaraju čine pad vodotoka strmijim.

Brzaci su važni za biološko zdravlje vodotoka. Voda koja prska preko stijena hvata zrak u mjehurićima. To prskanje (zapjenjena voda), daje više otopljenog kisika vodi, koji je potreban ribama, insektima i bakterijama koji žive u vodi. To je važno i za čitav ekosistem oko vodotoka.

Brzaci su popularni za rafting, pa ih kajakaši koriste za svoj sport, ali ih i klasificiraju po težini na 6 kategorija, od onih koji su lako savladivi, do onih koji su smrtonosni.

Izvori
------

1. 1 2  „*Katarakt*" (hrvatski). Hrvatska enciklopedija LZMK. Pristupljeno 14.9. 2020.
2. 1 2 3 4  „*Rapids*" (engleski). National Geographic Society. Pristupljeno 14.9. 2020.

Vanjske veze
------------

***Brzaci*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Rapids* (`en`)
**Operand** je argument operatora.

Operatori, kao specijalni slučajevi funkcija, imaju svoje argumente i ti argumenti se nazivaju njegovim operandima. Izuzetak su nularni operatori, koji nemaju operande.

Primjeri
--------

Imajući u vidu operaciju sabiranja (npr. cijelih brojeva), binarni operator {\displaystyle +} ima dva operanda; npr. u izrazu {\displaystyle a+b}, {\displaystyle a} i {\displaystyle b} su operandi operatora {\displaystyle +}.

Unarni logički operator negacije u matematičkoj logici ima uvijek samo jedan operand, i to je iskaz koji se negira; npr. pri negaciji {\displaystyle \lnot p}, {\displaystyle p} je operand operatora {\displaystyle \lnot }.

Porijeklo riječi
----------------

Riječ „operand", kao i riječ „operacija", ima korijen u latinskoj riječi „*-{opus, operis, n.}-*", što znači „rad", odnosno u odgovarajućem glagolu „*operare*". „Onaj koji radi" bi na latinskom glasilo „operator", a pasivni oblik glagola, koji se u latinskom jeziku gradi dodavanjem sufiksa „nd" na osnovu prezenta, bi glasio „operand" i značio „rađen", „obrađen" isl.

Vidi još
--------

* Operator
* Arnost
**Sistem zvijezda** (engl. ) ili, jednostavno **star sistem**, je izraz koji opisuje poslovanje neke kinematografije ili filmske kompanije koja se temelji na proizvodnji filmova čiju glavnu atrakciju čini nastup jedne ili više filmskih zvijezda, i to u pravilu onih za studije vezanih dugoročnim ugovorima. Najčešće se koristi za američku kinematografiju, odnosno Hollywood u njegovom klasičnom periodu sredinom 20. vijeka, kada je njime dominiralo nekoliko velikih studija koji su tvorili tzv. studijski sistem. Za hollywoodski sistem zvijezda je bilo karakteristično da se za glavne ili najprestižnije uloge izvođači biraju na temelju fizičke privlačnosti i/li popularnosti umjesto glumačkog talenta, ali i kako su studiji to nastojali kompenzirati diskretnim plaćanjem lekcija iz glume, plesa, pravilnog izgovora i sl.; izvođači uključeni u sistem zvijezda su, pak, također morali kroz tzv. klauzule o moralu predati studijima dio kontrole nad vlastitim privatnim životima, odnosno studiji su običavali kroz podmićivanje svjedoka ili državnih službenika čuvati reputaciju svojih najvrijednijih zvijezda od "skandala". Sistem zvijezda je počeo nestajati zajedno sa klasičnim Hollywoodom 1950-ih, iako se dijelom očuvao i do današnjih dana. U svom "čistom" obliku se danas obično vezuje uz Bollywood.

Vidi još
--------

* Typecasting
**Studio centar** je centar za edukaciju. 
Do sada Studio centar je imao 19 premijera.

Predstave Studio centra
-----------------------

### Mi deca sa stanice Zoo

Glumačka ekipa predstave *Mi deca sa stanice Zoo*
Predstava je rađena po istoimenoj knjizi koju je napisala Kristijana F. Predstava "Mi deca sa stanice Zoo", realizovana je 2010. godine pod pokroviteljstvom Sekretarijata za kulturu grada Beograda u saradnji sa Centrom za prevenciju narkomanije Opštine Zvezdara. U okviru Svetskog dana borbe protiv narkomanije u junu 2011. godine, igrana je u organizaciji Ministarstva zdravlja Republike Srbije i Kancelarije Evropske komisije u Beogradu. Ova predstava upozorava na sve opasnosti koje dolaze usled eksperimentisanja mladih ljudi sa narkoticima. Stoga se smatra veoma važnom u pogledu pravilne edukacije tinejdžera.

### Sve je to Rock'N'Roll

Grupa mladih ljudi, smeštena u tri međusobno povezane priče, traga za rešenjima svojih problema. Slušajući priče svojih roditelja kako su oni provodili mladost 80-tih godina, maštaju za tim, za njih, nestvarnim vremenima. Obzirom da vreme ne mogu da promene, ali sebe mogu, sticajem okolnosti zatiču se na koncertu klasičnih osamdesetih, gde kroz vanvremenske hitove Azre, EKV-a, Šarlo Akrobate, Električnog orgazma, Riblje Čorbe, Bajage i instruktora, Idola, Lačnog Franza, Aerodroma, Buldožera i ostalih velikana Ex Yu rock scene shvataju koliko mogu sami za sebe da urade donoseći velike i važne odluke koje će uticati na njihov bolji život, kako i na živote onih koji ih okružuju.
**Studio B** je naziv za radio i televizijsku kuću u Beogradu. 

Radio Studio B je 1. aprila 1970. osnovala grupa novinara dnevnog lista "Borba", kao prvu stanicu izvan sistema državnih elektronskih medija. Uređivačka politika je bila potpuno revolucionarna za to vreme - gradski radio sa mnogo muzike i maksimalno tri minuta govora između dve muzičke numere. Već 1971. pokrenut je i Drugi program na srednjim talasima i to prevashodno muzički, sa vestima na svaki sat. Kasnije je pokrenut i Treći program, sa isključivo ozbiljnom muzikom, a osnovani su i produkcija gramofonskih ploča i produkcija TV reklama.

U osamdesetim godinama 20. veka zaštitni znak Studija B bio je pesnik i pisac "za malu i veliku decu" Duško Radović. Njegovi aforizmi i humorističko-satirični komentari u čuvenoj emisiji "Beograde, dobro jutro" bili su iskren i topao pogled sa 21. sprata "Beograđanke" na Beograd i Beograđane. Drugi znak prepoznavanja Studija B je takođe iz Jutarnjeg programa - Đoko Vještica, novinar, urednik i voditelj koji je uspostavio nove standarde komunikacije sa komunalnim preduzećima direktnim uključenjima njihovim rukovodilaca u program i nimalo nežnim propitivanjem o stanju komunalnih sistema.

Nezavisna televizija "Studio B" prvi put je pokrenuta 28. marta 1990. godine, ali su joj tadašnje vlasti ubrzo zabranile rad. NTV Studio B ponovo kreće 19. novembra 1990. kao jedina stanica sa uređivačkom politikom potpuno drugačijom od tadašnjih državnih medija. U to vreme je Studio B postao privatno akcionarsko društvo. Sledeći pokušaj gašenja Studija B bio je 9. marta 1991. kada su režimu smetale slike sa ulica Beograda na kojima se dešavao prvi veliki opozicioni protest. Studio B ipak nije bio ugašen, ali su kasnije vršeni veliki pritisci na njegove poslovne partnere i oglašavače.

Od 1996. osnivačka prava nad Studijom B preuzima Skupština grada Beograda (tada pod kontrolom socijalista), a time i pravo da imenuje rukovodstvo, što je dovelo do odlaska jednog broja poznatih novinara. Deo njih se vraća 1997. posle promene gradske vlasti, ali potom opet dolazi do velikog političkog upliva u novinarski posao, što je kulminiralo 17. maja 2000. Tada je oružanom policijskom akcijom Studio B zauzet, raspuštena dotašnja uređivačka ekipa i dovedeni novinari prorežimskih medija, koji su od RTV Studio B napravili "4. kanal državne televizije". Što je trajalo do petooktobarskih promena 2000 promena, kada Studio B ponovo postaje gradska televizija.

Danas Studio B u svom sistemu ima:

* TV Studio B - 24 sata programa, sa vestima, kontakt i talk show programima, muzikom, filmovima, serijama i dokumentarnim programima, sa oko 3 miliona gledalaca u krugu od 100 km oko Beograda Zvanični sajt Studija B
* Radio Studio B - 24 sata programa, sa vestima, kontakt i talk show programima i alternativnom muzikom Zvanični sajt Radio stanice Studio B
Can Masdeu ima jednu od najvećih zajedničkih bašti u Barceloni.
**Kan Masdeu** (katal. *Can Masdeu*) je socijalni centar u dolini San Genisa, na obodu Barselone. Nastao je decembra 2001. kada je međunarodna grupa aktivista skvotirala napušteni prostor i zemlju oko njega, koju obrađuju zajedno sa komšijama. Zgrada je veoma stara, neki delovi su izgrađeni u 17. veku, a u 20. veku je bila bolnica za obolele od lepre, što je glavni razlog da je stajala napuštena 53 godine. 

Prostor je vremenom zaživeo i 2006. godine, preko 25 ljudi živi u kući. Učestvovanje u zajednici podrazumeva dvonedeljne sastanke, obrađivanje organske bašte, kućne poslove, zajedničko spremanje obroka i svaki član daje 25 eura mesečno za troškove. 

Često organizuju javne manifestacije protiv rata, genetski modifikovane hrane, špekulacije nekretninama i protiv G8. Zalažu se za korišćenje prirodnih izvora energije, i neki njihovi projekti su solarno kuvalo, solarni kolektor, pravljenje komposta i radionica za bicikle.

Vanjske veze
------------

***Can Masdeu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Can Masdeu

| * p
* r
* u
Skvotovi |
| --- |
| 
ABC No Rio • 
AKC Akcija • 
ASCII • 
Anatopija • 
Blauwe Aanslag • 
Bussana Vecchia • 
Can Masdeu • 
Can Pasqual • 
Centro Popolare Autogestito • 
Cine Princesa • 
DžKC • 
Ernst-Kirchweger-Haus • 
ELF eksperiment • 
Ex-Steffi • 
Elektromadonna • 
EuroDusnie • 
Grande Hotel Beira • 
Hafenstrasse • 
Köpi • 
KTS (Freiburg) • 
KUDRUC • 
Karlo Rojc • 
Kristijanija • 
Kulturzentrum Reithalle • 
Kunsthaus Tacheles • 
Leonkavalo • 
Londonski socijalni centar • 
Metelkova mesto • 
Molino • 
NDSM • 
Navalkejigo • 
Prestes Maia • 
Rampart socijalni centar • 
Rebel House • 
Rote Fabrik • 
Rote Flora • 
Slaakhuys • 
St. Agnes Place • 
Ungdomshuset • 
Univerzalna ambasada • 
Užupis • 
Villa Amalia • 
Vila Kiseljak • 
Villaggio Globale
 |  |
Postoje razni tipovi izrade tekstila. Na slici je prikazan tepih u Indijskom stilu.
**Tekstil** je elastični materijal sastavljen od sitnih vlakana koja čine predivo. Tekstilna industrija upotrijebljava prirodna i sintetička vlakna kako bi tkanjem ili pletenjem proizvela tkanine za odeću, namještaj ili industriju.

Proizvodnja tekstila
--------------------

Vlakno se čisti, sortiraa, izbjeljuje, ponekad boji, a zatim se šalje u predionice gdje se pretvara u čvrst neprekidan konac. Bojenje se bira prema kemijskim karakteristikama tekstilnog vlakna. Danas su gotovo sve boje sintetičke. Tkanina može da bude bojena i pojedinačno nakon tkanja. Vlakno se potom plete ili tka. Tkanje se odvija na razboju koji je danas automatiziran. 

Leteći čunak Johna Kaya i mehanički razboj bili su dva ključna izuma za napredak tekstilne industrije. Nakon tkanja, komad tkanine se pere a ponekad se priprema za štampanje(crtež) ili za postupke koji će uticati na njegov izgled ili kvalitet. U industrijskim zemljama, fabrike tekstila se suočavaju sa konkurencijom zemalja Srednjeg istoka i ostalih područja Azije.

Vanjske veze
------------

***Tekstil*** na Wikimedijinoj ostavi

* Textilna industrija u Indiji Arhivirano 2012-11-26 na Wayback Machine-u
* Tekstilna industrija u Salemu Arhivirano 2014-01-04 na Wayback Machine-u
Robert Fludd
**Robert Fludd** (lat. *Robertus de Fluctibus*) (Bearsted, Kent, 1574. - London, 8. rujna 1637.), engleski liječnik, astrolog i mistički filozof.

Liječnik u Londonu, pristaša Paracelsusa i Nikole Kuzanskog. Neki ga smatraju osnivačem slobodnog zidarstva.

Životopis
---------

Bio je sin viteza koji je uživao patronat kraljice Elizabete I. služeći kao vojni blagajnik u Flandriji. Budući da nije želio slijediti vojnu karijeru svoga oca, studirao je medicinu u Oxfordu.

U razdoblju 1598.-1604. godine putovao je po Francuskoj, Španjolskoj i Italiji, a neko vrijeme je proveo u Njemačkoj služeći kao tutor u različitim plemićkim obiteljima.

Godine 1605. vratio se u Englesku, a slijedeće godine započeo je liječničku praksu. Također, bavio se proizvodnjom lijekova i alkemijom. U svojim djelima doticao se hermetičke filozofije, a svoju raspravu *Apologia compendiaria* iz 1616. godine posvetio je obrani rozenkrojcera, zbog čega i danas prevladava nedokazano uvjerenje da je bio njihov član.

Bibliografija
-------------

* *Apologia compendiaria*, 1616.
* "Teološko-filozofski traktat" I-III, 1617.
* "Svjetovna glazba" (*De musica mundana*), 1618.
* "Katolička medicina" I-II, 1629.-1631.
* "Mojsijeva filozofija", 1638.

Bilješke
--------

1. ↑  Eliksir i kamen, str. 169.
2. ↑  Eliksir i kamen, str. 170.

Literatura
----------

* *Baigent, Michael i Leigh, Richard, Eliksir i kamen, nasljeđe magije i alkemije, Zagreb, 2000.* ISBN 953-6716-11-9
**Burbonska palača** (francuski: *Palais Bourbon*) je palača u Parizu koja se nalazi na lijevoj obali Seine, nastuprot Trga Concorde. Palača je građena od 1722. do 1728. kao rezidencija vojvotkinje Louise Françoise od Bourbona prema nacrtu talijanskog arhitekta Lorenza Giardinija. 

Od 1790. godine, palača je u vlasništvu države, a od 1795. je sjedište različitih legislativnih organa. Tokom Napoleonove vladavine, palači je dodano neoklasicističko pročelje s kolonadom sastavljenom od korintskih stupova, a koje podsjeća na ono crkve La Madeleine. Od 1879. Burbonska palača je sjedište Narodne skupštine te se njezino ime danas često koristi kao sinonim za cjelokupnu Narodnu skupštinu.

Burbonska palača ima i bogatu biblioteku koja, između ostalog, sadrži i dokumente koji sadrže detalje suđenja Jeanne d'Arc, rukopise Jean-Jacquesa Rousseaua i *Codex Borbonicus*.

***Palais Bourbon*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 295245481
* LCCN: n83013099
* GND: 4342820-4

 |
**Temara** (arapski: سوق الاربعاء) je grad u Maroku od 313,510 stanovnika.

Ona je i administrativni centar prefekture Skhirat-Témara.

Geografija
----------

Temara leži duž atlanske obale udaljena 6 km od centra Rabata, prema jugu.

Historija
---------

Temara je niknula u 12. vijeku za vladavine Almohada, pet vijekova kasnije za Mule Ismaila opasana je bedemima i postala je ribat. Eksplozivan rast 70-ih prošlog vijeka pretvorio je Témaru od sela u industrijsko-stambeno predgrađe Rabata. Nakon formiranja prefekture Skhirat-Témara, čiji je administrativni centar postala Témara 1983. dobila je i status grada. Sve to dogodilo se kao dio politike decentralizacije i reforme državne administracije. Kako Témara leži na glavnoj marokanskoj ekonomskoj transvezali Rabata – Casablanca svoju novu poziciju odlično je iskoristila privukavši brojne investitore. Temara je 1982. imala 48.644 stanovnika, 1994. 130.793, a 2004. 225.497, taj snažan razvoj rezultat je naglog rasta industrije 1990-ih.

Privreda
--------

Danas je za privredu najznačajniji sektor uluga uz još uvijek jaku tešku industriju koja proizvodi; cement, mramor, pluto i koks. Pored tog industrija Témare proizvodi dijelove za automobile i avione i brojne druge proizvode visoke tehnologije.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Saint-Germain-en-Laye, Francuska

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Morocco*" (engleski). City population. Pristupljeno 19. 11. 2018.
2. 1 2 3 4  „*Temara ou l'autre soeur de Rabat*" (francuski). Rabat. Arhivirano iz originala na datum 2018-11-28. Pristupljeno 19. 11. 2018.

Vanjske veze
------------

***Temara*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Temara* Arhivirano 2018-11-28 na Wayback Machine-u (`fr`)
**Sveti Anastasije od Persije** (? - 22. januar 628), rođen pod imenom **Magundat**, je bio kršćanski svetac i mučenik. Rodio se u Perziji u kasti maga i pripadao zoroastričkoj religiji. Za vrijeme velikog bizantsko-perzijskog rata je služio u perzijskoj vojsci koja je godine 614. zauzela Jeruzalem i tada zaplijenila brojne kršćanske relikvije uključujući Istinski križ. Dodir sa kršćanskim relikvijama je natjerao da preispita svoju vjeru; sa zoroastrizma se preobratio na kršćanstvo, napustio vojsku i postao redovnik u Jeruzalemu, promijenivši ime u Anastasije. Nakon sedam godina monaštva je odlučio svoje zemljake preobratiti sa zoroastrizma na kršćanstvo. Zbog toga je uhapšen, mučen i konačno doveden u dolinu Eufrata, gdje mu je kralj Hozroje obećao najveća blaga i počasti ako se odrekne kršćanstva i vrati zoroastričkoj vjeri. Kada je to odbio, zajedno sa sedamdeset sljedbenika je zadavljen i odrezana mu je glava. Njegovo truplo je bačeno psima, ali ga oni nisu dirali. Umjesto toga je postalo relikvija koja je vraćena u Palestinu, potom Konstantinopol i, na kraju, Rim.

Vanjske veze
------------

* Saint Anastasius Arhivirano 2009-03-18 na Wayback Machine-u in the Catholic Forum
* Saint Anastasiοs (Perses) from an Orthodox website Arhivirano 2012-02-10 na Wayback Machine-u
Međunarodni olimpijski komitet je odredio da se Olimpijske igre 1916. godine imaju održati u Berlinu. Njemačka prijestolnica je određena za domaćina, pobijedivši kandidature Aleksandrije i Budimpešte.

Za igre je planiran tjedan zimskih sportova, koji je trebao sadržavati brzo klizanje, umjetničko klizanje, hokej na ledu i nordijsko skijanje.

Berlinski organizatori su ozbiljno shvatili kandidaturu te je 1912. i 1913. sagrađen velebni olimpijski stadion. 

Pripreme za održavanje igara nije omelo ni izbijanje prvog svjetskog rata godine 1914. Mnogi su tada držali da će do 1916, kada su se Igre trebale održati, rat biti završen. Kada se ispostavilo da to nije slučaj, bilo je kasno da se Igre organiziraju na neutralnom terenu ili pokuša ishoditi olimpijsko primirje.

Neodržavanje Olimpijskih igara je teško pogodilo olimpijski pokret, koji je odlučio da se u spomen na taj događaj slijedeće Olimpijske igre službeno zovu VII. Olimpijskim igrama, te tako ustanove presedan koji će biti korišten za Olimpijade 1940. i 1944. godine.

Godine 1931. MOK je odlučio da Berlin dobije domaćinstvo Olimpijade koja je konačno održana 1936. godine.

***Olimpijada 1916*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
 Olimpijske igre  |
| --- |
| 
* *Sportovi*
* *Domaćini*
* *Ceremonije*
* *Medalje*
* *Osvajači*
* *Osvajači medalja*
* *Kandidature*
* *IOC*
* *NOC*
* *Simboli*

 |
| Ljetne olimpijske igre | 
* 1896
* 1900
* 1904
* 19061
* 1908
* 1912
* *1916*2
* 1920
* 1924
* 1928
* 1932
* 1936
* *1940*3
* *1944*3
* 1948
* 1952
* 1956
* 1960
* 1964
* 1968
* 1972
* 1976
* 1980
* 1984
* 1988
* 1992
* 1996
* 2000
* 2004
* 2008
* 2012
* 2016
* *2020*
* *2024*
* *2028*

 |
| Zimske olimpijske igre | 
* 1924
* 1928
* 1932
* 1936
* *1940*3
* *1944*3
* 1948
* 1952
* 1956
* 1960
* 1964
* 1968
* 1972
* 1976
* 1980
* 1984
* 1988
* 1992
* 1994
* 1998
* 2002
* 2006
* 2010
* 2014
* 2018
* *2022*

 |
| 1 IOC ih ne priznaje *ex post facto*. 2 Otkazane zbog Prvog svjetskog rata. 3 Otkazane zbog Drugog svjetskog rata. |
| * p
* r
* u
Stogodišnji rat |
| --- |
| Sli – Kresi – Kale – Poatje – Orej – Azenkur – Ruan – Bože – Mo – Kravan – Vernuj – Orlean – Pataj – Kompienj – Gerbevoj – Forminji – Kastijon |

**Opsada Kalea** se odigrala u periodu od 4. septembra 1346. - 3. avgusta 1347. godine. Nakon pobede u Bici kod Slija engleska vojska pod komandom Edvarda Crnog Princa se iskrcala u Normandiji i pobedila francusku vojsku u bici kod Kresija. Edvardu su trebala pojačanja te se on povlači na sever Francuske, pošto je engleska flota već krenula iz Engleske, Edvardu je bila potrebna luka gde bi se njegova vojska regrupisala i dobila potrebne zalihe.

Opsada
------

Opsada je počela 4. septembra 1346, Englezi nisu bili u stanju da zauzmu grad iako su bili daleko brojniji. U novembru stigla im je pomoć u vidu katapultova, topova i dugih merdevina, ali ni tada nisu uspeli da zauzmu grad. Jedan francuski konvoj sa zalihama je uspeo da se probije do grada, iako će Francuzi još nekoliko puta pokušati da urade isto sve naredne pokušaje osujetila je engleska mornarica. Do juna grad je spao na male zalihe hrane i vode pa su sva deca i starci izbačeni iz grada. Englezi im nisu dozvolili da prođu tako da su oni ostali između engleskih i francuskih položaja i pomrli od gladi i žeđi.

Kraj opsade
-----------

Nakon dugotrajne opsade građani Kalea morali su da popuste. Edvard im je obećao slobodu pod uslovom da mu šest najuglednijih građana donesu ključeve grada, a u znak pokornosti tražio je da oko vrata nose konopac kojim će ih kralj obesiti za odmazdu. Građani Kale našli su šestoricu dobrovoljaca koji su u znak poniznosti prišli Edvardu odevenu i grube košulje, gologlavi i bosi. Kralj ih ipak nije pogubio. Mirovni pregovori započeti su 1. avgusta, a 3. avgusta Francuzi su mirno napustili grad.

Posledice
---------

Grad Kale je jedina teritorija koju su osvojili Englezi u Stogodišnjem ratu. Pod francusku vlast, ovaj grad je pao tek 7. januara 1558. godine. To je bila poslednja teritorija Engleske na kontinentalnom delu Evrope. Spomenik rodoljubima Kalea izgradio je u 19. veku francuski vajar Ogist Roden i on predstavlja jedno od remekdela vajarstva.

Literatura
----------

* Istorija Engleske - dr Ivanka Đuković KOVAČEVIĆ (76. str.)
**Bitka za Hel**, **opsada Hela** ili **obrana Hela** (poljski:  se odigrala u jesen 1939. godine između poljskih snaga na jednoj, i njemačkih snaga na drugoj strani, te je predstavljala jednu od najdugotrajnijih, odnosno posljednjih operacija njemačke invazije Poljske kojom je započet Drugi svjetski rat.

Poluotok Hel, koji sa sjevera zatvara Gdanjski zaliv, prije rata je pripadao Poljskoj, odnosno predstavljao dio tzv. Poljskog koridora kojim je tadašnja poljska država dobila izlaz na Baltičko more. Svjesne njegove strateške važnosti, poljske vlasti su još od 1920-ih otpočele pripreme za obranu, te je do 1939. godine izgrađen sistem fortifikacija poznat kao Helski utvrđeni rajon te postavljen niz obalnih i protivavionskih baterija. Na samom početku njemačke invazije Hel je branio garnizon koji je brojao oko 2800 ljudi. 

Iako je Luftwaffe Hel bombardirati već na prvi dan kampanje 1. septembra, kopnene akcije su započete nešto kasnije, odnosno 9. septembra, nakon što je u bitci u Tucholskoj šumi razbijena poljska Pomeranska armija i odbačena sa područja Koridora. Do 20. septembra su Nijemci u nekoliko operacija - (bitka za Westerplatte, bitka za Gdinju i Bitka kod Kępe Oksywske - likvidirali druga poljska obalna uporište, te je tada Hel preostao kao jedino poljsko uporište na Baltiku.

Poljska obrana se pokazala prilično efikasnom, a čemu je pripomoglo i korištenje mornaričkih efektiva, bilo da je riječ o brodovima poljske mornarice koji su namjerno nasukani da bi poslužili kao improvizirana fortifikacija, bilo njihove posade koje su se pridružile braniteljima. Iako su Nijemci Hel bombardirali sa zraka i iz mora, a sa kopna uz pomoć željezničke artiljerije, napredovanja Nijemaca prema poluotoku Hel je bilo prilično sporo. Nakon što su Nijemci 25. septembra zauzeli selo Chalupa (današnji grad Władysławowo) na krajnjem zapadu poluotoka, poljski inženjerci su detonirali eksploziv te tako Hel privremeno odvojili od ostatka kopna.

Branitelji, međutim, nisu bili u stanju riješiti logističke probleme, odnosno nedostatak municije i drugih zaliha. 1. oktobra je admiral Józef Unrug, zapovjednik poljske mornarice, donio odluku o predaji, te je sljedeći dan zajedno sa svojim ljudima otišao u zarobljeništvu. U tom trenutku je posada Hela bila posljednja organizirana formacija oružanih snaga u samoj Poljskoj, sa izuzetkom Samostalne operativne grupe Polesie koja je 6. oktobra uništena u bitci kod Kocka kojom je okončana njemačka kampanja.

Napomene
--------

1. ↑  Ovo uključuje vojnike koji su prije toga sudjelovali u bitci kod Kepe Oksywske.

* **↑**  Izvori se razlikuju o preciznom datumu kapitulacije Hela, odnosno navode se i 1. i 2. oktobra. Commager piše da su brobene aktivnosti obustavljene u 14:00 1. oktobra, a Kaufmann i Jurga tvrde da se Hel predao 2. oktobra.

Izvori
------

1. ↑  Williamson, D. G. Poland Betrayed: The Nazi-Soviet Invasions of 1939 p. 68

Vanjske veze
------------

* Strona o obronie Helu w serwisie *„Helska Tawerna"* Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u
**Opsada Heidelberga** se odigrala od 11. jula do 19. septembra 1622. godine za vrijeme Tridesetogodišnjeg rata kada je njemački grad Heidelberg nastojala zauzeti carska i katolička vojska pod grofom Tillyjem. Do nje je došlo pred kraj Falačkog pohoda tokom kojeg su carske katoličke snage zauzele teritoriju Elektorata Falačke, čiji je vladar Friedrich V bio vođa pobunjenih protestanata u Carstvu. Na početku opsade je samo nekoliko utvrđenih gradova carskim snagama pružalo otpor, i to najviše zahvaljujući garnizonima sastavljenih od engleskih vojnika koje je protestantski kralj James I bio poslao njemačkim protestantima u pomoć. Nakon nepunih mjesec dana opsadu su napustile španske snage, povučene u Špansku Nizozemsku (današnja Belgija) kako bi zaustavile pustošenje od tamo pristiglih protestantskih najamničkih snaga. Usprkos toga, Tilly je zadržao dovoljnu nadmoć u ljudstvu da grad zauzme na juriš, a tri dana kasnije se predao Heidelberški zamak. Time su carske i katoličke snage stekle značajnu simboličku pobjedu, kojom je ne samo de facto okončan rat u Falačkoj, nego i njemačkim protestantima kojima je Heidelberg stotinu godina bio jedno od glavnih uporišta, nanesen težak moralni udarac.

Izvori
------

1. ↑  Polišenský/Snider p.90

Literatura
----------

* Josef V. Polišenský/Frederick Snider: *War and society in Europe (1618-1648)*. Bristol: Cambridge University Press, 1978. ISBN 978-0-521-21659-3
Jacques\_Louis David: *"Antioh I i Stratonika", (1774).*
**Stratonika** (na grčkom **Στρατoνικη**, kraj 4. i početak 3. vijeka pne.) od Sirije je bila makedonska princeza, kći Demetrija Poliorketa i File, kćeri Antipaterove. 

Oko godine 300. pne. je Stratoniku njen otac, nastojeći novim savezom osigurati opstanak nakon bitke kod Ipsa, dao vjenčati za svog nekadašnjeg neprijatelja, Seleuka. Stratonika, koja u tom trenutku nije mogla imati više od 17 godina, vjenčana je u raskošnoj ceremoniji na pijerijskoj obali. Brak sa daleko starijim Seleukom je bio sretan te mu je rodila kći po imenu Fila. Stari kralj je, međutim, ubrzo otkrio da je prijestonasljednik Antioh smrtno zaljubljen u svoju mladu pomajku. Nastojeći spriječiti da Antiohova strast postane povodom za spletke ili građanski rat, Seleuk se razveo od Stratonike te je odmah dao vjenčati za Antioha, istovremeno ga imenovavši guvernerom istočnog dijela carstva. Novi brak je proizveo dvoje djece: Seleuka, Laodiku, budućeg kralja Antioha II, Apamu koja će postati suprugom Magasa od Kirene, te Stratoniku od Makedonije. 

  



***Stratonika od Sirije*** na Wikimedijinoj ostavi
**Suchitoto** je općina od 23,331 u sredini Salvadora u Departmanu Cuscatlán.

Geografske karakteristike
-------------------------

Suchitoto se prostire pored akumulacionog jezera Cerron Grande na rijeci Lempa, udaljen 48 km sjeverno od 
glavnog grada San Salvadora.

Historija
---------

Suchitoto je nastao za pretkolumbovskih vremena kao naselje indijanaca Pipila. Njegovo ime na nahuatlanskom znači *Mjesto ptica i cvijeća*.

Nakon dolaska prvih španjolskih kolonista u taj kraj oko 1524. oni su desetak km južnije osnovali svoje naselje, nukleus današnjeg San Salvadora, koje je 1545. preseljeno na današnju lokaciju.

U 17. vijeku počeo je procvat indiga, pa su i Suchitotu podignute brojne plantaže duž Lempe. Parohija je imala 2149 stanovnika, a sam Suchitoto 201.

Kad je u maju 1835. osnovan Departman Cuscatlán - Suchitoto je proglašen administrativnim centrom, pa je u martu 1836. dobio status ville.
Nakon raspada Savezne Republike Centralne Amerike honduraški general Francisco Ferrera je sa 1300 vojnika u septembru 1839. zauzeo Suchitoto.

Do 1858. je narastao je do naselja od 5,455 stanovnika, sa vrlo popularnim nedjeljnim sajmom, pa je julu 1858. dobio i status grada.

Suchitoto je ostao administrativni centar Departmana Cuscatlán sve do 1861. kad je premješten u Cojutepeque.

Danas je zbog jezera i pitoresknih kuća iz kolonijalnog perioda popularna turistička destinacija.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Historia de Suchitoto*" (španjolski). Suchitoto. Pristupljeno 29.3.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Suchitoto Municipality in El Salvador*" (engleski). City population. Pristupljeno 29.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Suchitoto*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldia Municipal de Suchitoto* (službene stranice) (`es`)
**Apolonije iz Tijane** (grč. Ἀπολλώνιος ὁ Τυανεύς) († 96.-98.), grčki novopitagorejski filozof, putujući učitelj i asket iz 1. stoljeća, podrijetlom iz Kapadocije. Još u antici pročuo se kao prorok i čudotvorac, a legende o njemu proširila se na Zapadu do srednjeg vijeka.

Njegovu je biografiju u obliku fantastičnog romana napisao oko 220. godine Flavije Filostrat Atenski (175.-249. pne.) u djelu *Život Apolonija iz Tijane*.

Životopis
---------

Rodio se u gradu Tijani u Kapadociji (današnja Turska). Sa šesnaest godina postao je sljedbenik pitagorejske filozofije i odrekao se svjetovnih užitaka. Navodi se da je liječio bolesne, izvodio čudesa, a kada je ubijen rimski car Domicijan, koji se nalazio kilometrima daleko u Rimu, Apolonije, koji je bio u Efezu, navodno je to predosjetio i u trenutku kada je car umro, uzviknuo je: "Udari! Udari! Tiranin je mrtav!"

Tijekom života putovao je u Italiju, Grčku, Siriju i Babilon, a između 41. i 54. godine boravio je u Indiji, gdje je proučavao hinduizam i ono što se zadržalo od budizma.

Poslije njegove smrti, žitelji njegova rodnog grada podignuli su mu hram u čast.

Djela
-----

* *Svetkovine ili O žrtvovanju*
* *Pitagorin život*

Zanimljivosti
-------------

* Francuski okultist Eliphas Levi proveo je 1854. godine nekromancijski ritual u želji da prizove duh Apolonija iz Tijane.

Bilješke
--------

1. ↑  Eliksir i kamen, str. 25.
2. ↑  Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, str. 268.
3. 1 2  The Magus, Book II: Biographia Antiqua: Appollonius Of Tyana
4. ↑  Eliksir i kamen, str. 26.
5. ↑  Levi, Eliphas, str. 125.-129.

Literatura
----------

* *Baigent, Michael i Leigh, Richard, Eliksir i kamen: nasljeđe magije i alkemije, Zagreb, 2000.* ISBN 953-6716-11-9
* *Levi, Eliphas, Transcendentalna magija, Beograd 1990.* YU ISBN 86-81585-06-1
* *Opća i nacionalna enciklopedija u 20 svezaka, sv. I, Zagreb, 2005.* ISBN 953-7224-01-5

Vanjske veze
------------
**Sukob niskog intenziteta** (engleski: ) je izraz kojim se u zapadnoj vojnoj literaturi opisuju oružani sukobi, odnosno situacije u kojoj neka država ili entitet koristi svoje oružane snage, odnosno vojsku kako bi preuzela ili zadržala kontrolu nad nekom teritorijom, ali se pri tome suzdržava od korištenja svih oružja, sredstava i metoda koje joj stoje na raspolaganju, a koje bi bile karakteristične za tzv. konvencionalni rat. Izraz je u obliku *operacije niskog intenziteta* (low intensity operations) prvi koristio britanski general Frank Kitson kako bi opisao metode kojima je ugušena komunistička pobuna u Malaji 1948-60.

Sukobi niskog intenziteta su karakteristični za situacije kada postoji značajan nesrazmjer u brojnosti i tehničkoj opremljenosti između dviju sukobljenih strana, pri čemu ona slabija nastoji koristiti metode asimetričnog ratovanja kao što su teroristički napadi i gerilska strategija. Jača strana se tome nastoji suprotstaviti tako što protivnike nastoji ne vojnički poraziti u uređenoj bitci, nego postepeno iscrpiti, najčešće kroz uklanjanje podrške koju uživa kod civilnog stanovništva - bilo propagandom, bilo kroz tjeranje u nepristupačna i udaljena područja odakle teško mogu nanositi štetu.

Neke države imaju posebno obučene vojne i paravojne formacije za vođenje sukoba niskog intenziteta, kao što je žandarmerija.
Koordinate: 42° 00′ 19" SGŠ, 21° 36′ 38" IGD

**Ajvatovci** (mak. *Ajvatovci*) su naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Ajvatovci pripadaju opštini Ilinden, koja okuplja istočna predgrađa Grada Skoplja.

Prirodni uslovi
---------------

Ajvatovci su smešteni u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Skoplja, naselje je udaljeno 16 km istočno. Autoput Skoplje - Kumanovo prolazi kilometar južno od naselja.

Naselje Ajvatovci je u okviru istorijske oblasti Skopsko polje, u njegovom severoistočnom delu. Par kilometara južnije protiče Vardar. Istočno od naselja izdiže se brežuljkast kraj Kotorci. Nadmorska visina naselja je približno 300 metara.

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa manjim uticajem Egeja (žarka leta).

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Ajvatovci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 232 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (99%). 

Većinska veroispovest je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Ilinden

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Ajvatovci*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.ilinden.gov.mk Zvanična stranica opštine Ilinden Arhivirano 2013-03-30 na Wayback Machine-u
* Mape, aerodromi i vremenska situacija lokacija (Fallingrain) Arhivirano 2009-03-23 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Ilinden |
| --- |
| **Ilinden** •
Ajvatovci •
Bujkovci •
Bunardžik •
Bučinci •
Deljadrovci •
Kadino •
Marino •
Miladinovci •
Mralino •
Mrševci •
Tekija |  |
Glavni kolodvor Stuttgarta. Plakati protiv "Stuttgarta 21" polijepljeni su diljem zida
Otvorena bina na kojoj se prosvjedovalo protiv projekta
**Stuttgart 21** je najavljeni i planirani projekt izgradnje novog podzemnog kolodvora i tunela kraj glavnog željezničkog kolodvora Stuttgarta, radi prestrukturiranja željezničkog čvora tog grada koji će metropolu njemačkog jugozapada bolje željeznički povezati s trasom Pariz - Strasbourg - Karlsruhe - Stuttgart - München - Beč - Budimpešta. Glavni naručitelj i graditelj projekta su Njemačke željeznice. Baden-Württemberg, Udruga regije Stuttgart, zrakoplovna luka Stuttgart GmbH, Transeuropska mreža i EU su se uključile u financiranje ovog građevinskog pothvata.

Prometni stručnjak Gerhard Heimerl je još 1988. predložio projekt, no tek je 1994. službeno predstavljen javnosti. Građevinski radovi počeli su 2. veljače 2010. dok je otvaranje zakazano za prosinac 2019. Troškovi projekta procjenjuju se na preko 4 milijarde eura, što ga čini najskupljim građevinskim pothvatom u Njemačkoj.

Međutim, usprkos snažnoj promociji vlasti i medija, građani Stuttgarta su velikom većinom protiv "Stuttgarta 21" i bune se izgradnji novog podzemnog kolodvora. Glavne zamjerke su da bi projekt mogao uništiti podzemne vode i minerale regije. Također, s obzirom da Stuttgart već ima željeznički kolodvor, mnogima je gradnja novog nepotrebna i skupa novotarija. Deseci tisuća građana prosvjedovalo je protiv izgradnje te plakatima obljepilo zidove diljem grada, optužujući da su se mjesni političari i građevinski lobisti udružili kako bi sami sebi stvorili unosan posao te tako rade što žele od središta grada. Bunt građana pokrenuo je jednu od većih većih policijskih racija u novijoj povijesti grada.

Stuttgart, 13. August 2010
Uz brojne probleme, otezanje i pucanje rokova, kontroverze su se pojačale neumoljivom kampanjom vlasti CDU-a koja je bezrezervno podržavala projekt i nastavila s njim usprkos protivljenju javnosti. Zbog toga je CDU po prvi put nakon tri desetljeća izgubila vlast na mjesnim izborima 2010. dok je većinu osvojila stranka Zelenih.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Panorama - I Njemačka ima svoju Varšavsku*". Deutsche Welle. 21. kolovoza 2010. Pristupljeno 22. rujna 2011.
2. ↑  „*The Project Stuttgart 21*". Stuttgart.com. Pristupljeno 22. rujna 2011.
3. ↑  Josh Ward (13. kolovoza 2010). „*A Four Billion Euro Makeover*". Spiegel Online. Pristupljeno 22. rujna 2011.
4. ↑  „*Germans mobilise against Stuttgart rail project*". BBC News. 4. listopada 2010. Pristupljeno 22. rujna 2011.
5. ↑  Andrea Römmele (24. listopada 2010). „*Stuttgart 21 is a failure of deliberative democracy*". Guardian. Pristupljeno 22. rujna 2011.
6. ↑  „*Projekt Stuttgart 21 se nastavlja*". Savez za Željeznicu. Pristupljeno 22. rujna 2011.

Vanjske veze
------------

* Službene stranice projekta Arhivirano 2010-09-01 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Stuttgart 21** |
**Stykkishólmur** je grad i općina na zapadu Islanda od 1 095 stanovnika

Geografske karakteristike
-------------------------

*Stykkishólmur* leži na sjeveru poluotoka Snæfellsnes. Udaljen je oko 134 km od administrativnog centra Regije Vesturland - Akranes i oko 170 km sjeverno od Rejkjavika. 
Stykkishólmur je poznat i kao trajektna luka za regiju Vestfirðir (**Zapadni fjordovi**).

Historija
---------

Stykkishólmur je osnovan 1550. kao naselje njemačkih trgovaca iz Bremena i Oldenburga. Nakon 1602. danski kralj uveo je monopol na trgovinu, i istisnuo sve druge osim danskih trgovaca. Grad je počeo značajnije rasti od 19. vijeka, kad se počelo razvijati ribarstvo.

Privreda
--------

Većina stanovnika se bavi ribarstvom i turizmom.

Gradovi prijatelji
------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Danska, Kolding
* Finska, Lappeenranta
 | * Norveška, Drammen
* Švedska, Örebro
 |

Izvori
------

1. 1 2  „Iceland: Municipalites and Urban Settlements" (engleski). City population. Pristupljeno 23. 03. 2014.

Vanjske veze
------------

***Stykkishólmur*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice grada Arhivirano 2014-01-07 na Wayback Machine-u (`is`)