Obraćenje Sv. Pavla (ulje na platnu, 205 X 265 cm), Venecija (Fondazione Querini Stampalia)
**Andrea Schiavone** (često samo **lo Schiavone**, pravo ime **Andrea Meldolla**, serbokroat. **Andrija Medulić**) (Zadar o. 1510. – Mleci, 1563.), mletački maniristički slikar i grafičar.

Biografija
----------

Andrea je bio dijete venecijanskog komandanta garnizona u Zadru, inače Talijana iz mjesta Meldola pored grada Forlija u regiji Emilia-Romagna. **Schiavone** je bio uobičajeni pridjev koji su Venecijanci dodavali za geografsku oznaku svih onih koji bi došli s istočne obale Jadrana (to se najčešće to odnosilo na Slavene) u Andrejinom slučaju to je bila oznaka za njegovo mjesto rođenja.

O njegovu životu i školovanju i danas se malo zna, danas se drži da je Andrea Schiavone bio samouki slikar, koji se školovao kopirajući grafičke listove Parmigianina, Tintoretta i Francesca Salviatija u Zadru i Veneciji. Talijanski slikar i kroničar *Giovanni Paolo Lomazzo* je u svojoj knjizi iz 1584 - *Trattato dell'arte della pittura, scoltura et architettura*, napisao da je Schiavone, bio Parmigianinov učenik, ali se danas sumnja u to, isto tako postojale su neke tvrdnje da je bio učenik Bonifazia de Pitatia, ali i na to se danas gleda sa rezervama. U svakom slučaju Schiavone je već oko 1540. bio je vrlo ugledno ime u Veneciji, tako da ga je Giorgio Vasari angažirao da naslika veliku sliku sa prizorom bitke (Vasari je to naveo u svom djelu *Vite de' più eccellenti architetti, pittori, et scultori Italiani 1550 - 1568*).

Schiavone je uticao na svoje suvremenike Tiziana i Tintoretta pogotovo kod kadriranja velikih kompozicija, on se služio gotovo ekspresionističkim rješenjima - velikim skraćenjima i dramatičnim pokretima i tako izvršio uticaj na kasnije slikare; Jacopa Bassana i Rembrandta.

Sveta obitelj sa sv. Katarinom i malim Ivanom Krstiteljem (95 x 118 cm, oko 1552.), Beč
Schiavone je svojim dramatično ekspresionističkim stilom "šokirao svoje suvremenike, tako da ga naručioci baš nisu voljeli - ali su ga kolege slikari poštovali i usvajali njegova kompoziciona rješenja". Oko 1550, on je došao do svog stila koji je bio na neki način sinteza Rafaela i Tiziana u kompozicionim rješenjima, sa vlastitim kolorističkim rješenjima koja su davala njegovim djelima posebnu atmosferu. Okušao se u svim slikarskim tehnikama, od crteža, bakropisa, fresaka do ulja na platnu. Napravio je puno bakropisa, tu je bio inovator nove grafičke tehnike - suhe igle. Naglašenom dinamikom likova i neobičnim svjetlosnim efektima, nametnuo se kao važniji slikar talijanskog **cinquecenta**.

Djetinstvo Jupitera oko 1560.
Schiavoneova djela se danas čuvaju u najpoznatijim evropskim muzejima i galerijama: u bečkom Kunsthistoriches Musemu, firentinskim Uffizi i Galeriji Pitti, te po venecijanskim crkvama i ustanovama. Zagrebačka Grafička zbirka Nacionalne i sveučilišne biblioteke (NSB) posjeduje dosta njegovih grafičkih listova. Jedne od njegovih najpoznatijih slika su *Filozofi 4 i 5* u Biblioteci Marciana u Veneciji.

### Zbrka oko njegova imena i porijekla

Nedostatak orginalnih podataka o njemu (točna godina i mjesto rođenja), kao i to da on većinu svojih slika nije potpisao, potpisivao je tek neke grafike ili stavio svoj monogram - stvorila je pravu zbrku oko njega u 19. vijeku. Kako je bio poznat kao Andrea Schiavone, a manje kao Meldolla, hrvatski samouki historičar i književnik Ivan Kukuljević Sakcinski je brzopleto preveo njegovo prezime Meldolla u Medulić i uvrstio ga u hrvatske slikare u svom djelu »Slovnik umjetnikah jugoslavenskih« iz sredine 19. vijeka.
Otada je Andrea Medulić - Schiavone bio zvijezda hrvatskih slikara na početku 20. vijeka - po njemu su nazvali i slikarstvo »Društvo Medulić« koje je izvršilo velik uticaj na jugoslavensko slikarstvo između dva rata.

Tek se u novije vrijeme istraživanjem zadarske arhivske građe od 1459 do 1505, utvrdilo da je Anrea Schiavone bio iz obitelji "de Meldula" ("da Medola", "de Medolla", "de Meldola" ili "Meldola") dakle iz gradića Meldola u Romagni, odakle su preselili u Zadar zbog službe u mletačkoj vojsci. Nakon tog otkrića Andrija Medulić - Schiavone, više nije takva zvijezda u hrvatskoj historiji umjetnosti.

Izvori
------

1. 1 2  „Andrija Medulić, Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu 2005. (pristupljeno 29. 03. 2011.) - Andrea pittor fiol del condam miser Simon Meldola i ser Andreas Meldola de Hiadra Pictor". Arhivirano iz originala na datum 2011-12-24. Pristupljeno 2011-03-29.
2. ↑  „Étymologie du nom Schiavon, Article (en slovene) envoyé par Jože Katern, Slovenia (A Slovenka (Schiavona)". Arhivirano iz originala na datum 2011-02-25. Pristupljeno 2011-03-29.
3. ↑  Ivana Mance: Kukuljevićev Slovnik umjetnikah jugoslavenskih:povijest umjetnosti kao bibliografski univerzum (PDF)
4. ↑  Sandi Bulimbašić: Prilog poznavanju povijesti Društva hrvatskih umjetnika »Medulić« 1908.-1919. (PDF)
5. ↑  „Andrija Medulić, Nacionalna i sveučilišna knjižnica u Zagrebu 2005. (pristupljeno 29. 03. 2011.)". Arhivirano iz originala na datum 2011-12-24. Pristupljeno 2011-03-29.

Vanjske veze
------------

***Andrea Schiavone*** na Wikimedijinoj ostavi

* 15 bakropisa Andrije Medulića - Krist i apostoli iz zbirke Nacionalne i sveučilišne knjižnice u Zagrebu Arhivirano 2007-08-18 na Wayback Machine-u
* *Andrea Schiavone (1500 - 1563) Artwork Images, Exhibitions, Reviews* na stranicama World Wide Art Resources Arhivirano 2011-12-06 na Wayback Machine-u
* Andrea Schiavone na stranicama Web Gallery of Art