recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Klaudije Gotski na novcu
**Klaudije Gotski** ili **Klaudije II.** ili **Marko Aurelije Klaudije Gotski** (rođen 10. maja 213. ili 214. godine - umro januara 270. godine), poznat pod imenom **Klaudije II**, vladao je rimskim carstvom manje od dve godine (od 268. do 270.), ali je tokom ovog kratkog perioda bio uspešan i voljan vladar. 

Njegovo poreklo nije poznato, ali se ubraja u Ilirske careve. Klaudije je verovatno bio iz okoline Sirmijuma ili iz Dardanije. Klaudije je bio komandant rimske vojske koja je pobedila Gote u bici kod Niša septembra 268. godine. Odmah zatim Klaudije je zadobio rimski presto. Optužbe da je tada ubio svog prethodnika Galijena nisu nikada bile dokazane. Posle dolaska na vlast, Klaudije je zatražio od senata da poštedi život Galijenovim rođacima i pristalicama. 
Klaudije, kao i Maksimin Tračanin bio je varvarskog porekla.

Klaudije kao car
----------------

U vreme njegovog dolaska na vlast najveću opasnost po Rim predstavljali su Goti koji su napadali Ilirik i, naročito, Panoniju. 

U bici kod Niša Klaudije i njegove legije su zaokružile Gote. Zajedno sa svojim komandantom konjice, budućim carem, Aurelijanom, Klaudije je zadobio hiljade zarobljenika, uništio gotsku konjicu. Ostatak Gota je pobegao preko Dunava, i nije se desetinama godina usuđivao da uzmemirava Rim. 

Dok se ovo dešavala, drugo germansko pleme, Alemani, prešli su Alpe i napali Italiju. Klaudije je promptno napao varvare i porazio ih u bici kod jezera Benakus, u kasnu jesen 268. godine, nekoliko meseci posle bitke kod Niša. Tada se okrenuo Galskom Carstvu i u nekoliko bitaka ponovo stekao kontrolu nad dolinom Rone i Španijom. Kasnije je Galsko Carstvo bilo potpuno uništeno u doba Aurelijana. Tako je Klaudije II dao veliki doprinos da se okonča kriza III veka, koja umalo nije dovela do kraja Rimskog carstva

Ipak, Klaudiju nije bilo suđeno da dugo vlada. Kasno 269. godine, kada je pripremao rat protiv Vandala, koji su pljačkali Panoniju, pao je kao žrtva kuge i umro je početkom 270. godine. Pre nego što je umro, imenovao je Aurelijana za svog naslednika, iako je njegov brat Kvintil zakratko vladao. 

  

Rimski senat je deifikovao Klaudija pod imenom "Božanski Klaudije Gotski".

Smrt sv. Valentina
------------------

Klaudije II Gotski je takođe poznat po tome što je naredio ubistvo jednog hrišćanskog monaha, kasnije poznatog pod imenom sveti Valentin. To ubistvo se navodno dogodilo 14. februara, 269. godine. 

Historia Augusta navodi da su Klaudije i Kvintil imali još jednog brata pod imenom Krisp.

***Klaudije Gotski*** na Wikimedijinoj ostavi
**Peta konferencija o svjetskom stanovništu** (službeno *Konferencija Ujedinjenih naroda o stanovništvu i razvoju*, engl. , akr. ICPD) održana je u Kairu od 5. do 13. septembra 1994. pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda.

Na njoj su sudjelovali predstavnici 180 država, koji su usvojili novi akcijski program, kao vodič za nacionalno i međunarodno djelovanje na planu kotrole rasta svijetskog stanovništva i razvoja za sljedećih 20 godina. Taj novi akcijski plan stavio je akcent na neraskidivi odnos stanovništva i razvoja te se koncentrira na ispunjavanje potreba pojedinaca u okviru opće priznatih standarda ljudskih prava, a ne više kao dotad samo na ispunjavanje demografskih ciljeva.

Usvajanje ovog programa označio je novu fazu rješenosti i odlučnosti da se efikasno integriraju problemi stanovništva u prijedloge društveno-ekonomskog razvoja i postigne bolja kvaliteta života svih pojedinaca, uključujući i buduće generacije.

Konferencija je tužno zaključila da je i pored nekih poboljšanja i produženja životnog vijeka, bolesti koje se mogu spriječiti i izliječiti još uvijek vodeće ubojice male djece i žena u zemljama u razvoju, kao i to da još uvijek najmanje pola milijuna žena umre godišnje od komplikacija tokom trudnoće i 
porođaja a od tog čak 99,5% u zemljama u razvoju.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Outcomes on Population*" (engleski). United Nations. Pristupljeno 26. 9. 2019.
2. ↑  „*Cairo Declaration on Population & Development*" (engleski). United Nations Population Fund. Pristupljeno 27. 9. 2019.

Vanjske veze
------------

* *United Nations International Conference on Population and Development (ICPD)* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 305957658

 |
Offshore tvrtka je poduzeće osnovano u inozemstvu koje pruža poslovne i ekonomske prednosti u odnosu na lokalno poduzeće. Offshore tvrtka je za nekoga u Hrvatskoj jedno posebno poduzeće osnovano u recimo u Panami, Belize ili čak i Velikoj Britaniji koje ne plaća poreze na dobit izvan svoje matične države.

Offshore tvrtke imaju karakteristike da zavisno od njihove jurisdikcije, ne moraju da plate poreze na ostvarenu dobit, niti je potrebno predavati financijska izvješća. Ujedno se vlasnicima i direktorima takvih tvrtki nudi maksimalna privatnost jer njihova imena ne moraju biti javno upisana u sudski registar.

Offshore tvrtka se naziva i offshore kompanija. Svako može da registruje offshore kompanije. Za održavanje offshore tvrtke obično nije potrebno voditi knjigovodstvo, zapošljavati osobe ili predavati porezna izvješća jer su offshore tvrtke obično izuzete od poreza na dobit u njihovoj matičnoj državi.

Za razliku od mišljenja vlada raznih država, pa tako i Hrvatske i za razliku od mišljenja nekih medija, offshore tvrtke se većinom koriste za zakonite svrhe.

Jedna offshore tvrtka treba biti zakonita. To znači da se njeno korištenje ne smije zloupotrijebiti. Samo naivne osobe će da koriste offshore tvrtku za direktno smanjenje dobiti u svojoj zemlji tako što će putem offshore tvrtke da ispostavljaju sami sebi fakture. To nije u redu i nije smisao jedne offshore tvrtke.

Smisao offshore tvrtke je zaštita privatnosti i poslovanja, omogućavanje globalnog poslovanja koje ne bi bilo moguće sa domaćim poduzećem i određene porezne prednosti koje se moraju dobiti u skladu sa domaćim zakonom.

Offshore države
---------------

Offshore države obično nude nerezidentima poslovne pogodnosti koje ne mogu naći u svojoj matičnoj državi. Tako poslovanje sa američkim društvom sa ograničenom odgovornošću može biti pod određenim okolnostima kompletno oslobođeno oporezivanja. Tako se i S.A.D. mogu nazivati "offshore državom" u tom smislu. U određenim vremenskim periodima Hrvatska je isto tako bila offshore država jer je nudila maksimalne porezne povlastice i domaćim i stranim investitorima.

Najpoznatije offshore države su: Panama, Sejšeli, Mauricijus, Belize, Kostarika, Bahami, Britanski djevičanski otoci, Angvila, Sveti Kristofor i Nevis, Hong Kong, Lihtenštajn i mnoge druge. Tvrtke osnovane u nekim državama koje se ne smatraju offshore mogu se koristiti na isti način kao i offshore tvrtke, kao na primjer u slijedećim državama: S.A.D. Velika Britanija, Novi Zeland, Luksemburg, Švicarska.

Offshore poslovanje
-------------------

Globalizacija je dala dodatni podstrek *offshore* poslovanju i razvoju poreskih rajeva, omogućavajući brz rast multinacionalnih kompanija koje posluju u velikom broju država što je istovremeno stvorilo poresku konkurenciju između država.

Izvor
-----

1. ↑  Ivkovic, V. (2016), Poreski rajevi i offshore biznis: Poslovanje preko poreskih rajeva*,* str. 62

Razmatranje korištenja offshore tvrtke

Popis offshore zona i zemalja za praćenje u Hrvatskoj Arhivirano 2012-04-24 na Wayback Machine-u
**Konformaciona promena proteina** je promena oblika molekula. Proteini su fleksibilni makromolekuli. Prostorni oblici molekula se nazivaju konformacije, a prelaz između njih je **konformaciona promena**. Makromolekulska konformaciona promena može biti uzrokovana mnogim faktorima kao što su promena temperature, pH, napona, jonske koncentracije, ili vezivanjem liganda.

Eksperimentalne tehnike
-----------------------

Mnoge biofizičke tehnike kao što su kristalografija, NMR, i FRET se mogu koristiti da se studiraju makromolekularne konformacione promene. Dualna polarizaciona interferometrija je ekperimentalna tehnika koja omogućava merenje konformacionih promena molekula u stvarnom vremenu u veoma visokoj rezoluciji.

Specifična nelinearna optička tehnika koja se naziva sekundarno-harmoničko generisanje (SHG) je nedavno bila primenjena na studiranje konformacionih promena proteina. U ovom metodu, sekundarni-harmonik-aktivna sonda je stavljena na mesto u kome dolazi do kretanja u proteinu mutagenezom, ili vezivanjem koje nije specifično za lokaciju. Protein je apsorbovan ili specifično imobilisan na površini. Promena u proteinskoj konformaciji proizvodi promenu u neto orijentaciji relativno na površinsku ravan, i stoga promenu intenziteta drugog harmonika. U proteinskom uzorku sa dobro definisanom orijentacijom, ugao nagiba sonde se može kvantitativno odrediti, u realnom prostoru i vremenu. Drugi-harmonik-aktivne neprirodne aminokiseline se takođe mogu koristiti kao sonde.

Vidi još
--------

* Baza podataka makromolekulskog kretanja (molmovdb)
* Proteinska dinamika

Literatura
----------

* Daisuke Kajihara, Ryoji Abe, Issei Iijima, Chie Komiyama, Masahiko Sisido, Takahiro Hohsaka (2006). *FRET analysis of protein conformational change through position-specific incorporation of fluorescent amino acids*. **3**. Nature. str. 923-929. DOI:10.1038/nmeth945.

Spoljašnje veze
---------------

* Biodesy
Reka **Odra** (češ. *Odra*, polj. *Odra*, nem. *Oder*, lat. *Viadrus, Viadua*) je reka u Centralnoj Evropi. Izvire u Moravskoj (Češka Republika) i teče kroz zapadnu Poljsku gde formira 187 km dugu granicu između Poljske i Nemačke (deo tzv. linije Odra-Nisa). Reka se uliva u Szczecinski zaljev severno od Szczecina i onda putem tri rukavca (Dziwna, Świna i Peenestrom) ističe u Baltičko more.

Geografija
----------

Reka Odra je duga 854 kilometra: 112 u Češkoj, 742 u Poljskoj (uključujući 187 na granici sa Nemačkom) i druga je po dužini u Poljskoj, posle Visle. Sliv joj ima površinu od 118.861 , 106.056 u Poljskoj (89%), 7.217 u Češkoj (6%), i 5.587 u Nemačkoj (5%). Kanalima je povezana sa rekama Havel, Spree i Visla. 

Protiče preko slijedećih Poljskih vojvodstava; Šlesko, Opolsko, Donjošlesko, Lublinsko i Zapadnopomeransko i preko Njemačkih pokrajina; Brandenburg i Mecklenburg-Zapadno Pomorje.

Odra je glavni vodotok koji se uliva u Szczecinski zaljev, u kom su dva otoka; Usedom (na zapadu) i Wolin (na istoku).

Najveće leve pritoke su Opava, Lužička Nisa i Bobr, a desna Warta.

Najveći grad na reci Odra je Wrocław. Drugi važniji gradovi su Ostrava, Opole, Głogów, Frankfurt na Odri, Szczecin, Świnoujście.

Istorija
--------

Reku Odru su stari Rimljani nazivali  ili , i to je bila jedna od komunikacija na „putu jantara" od Baltika prema Rimu. Tokom srednjeg veka, reku su zvali  ili. Prvi put se pominje u dokumentu „", gde se opisuju granice rane Poljske države pod vojvodom Mješkom I oko godine 990.

Rani srednjovekovni dokumenti nabrajaju mnoge narode koji su živeli u dolini Odre: Šlezane, Opoljane, Volinijane, Piržice i druge.

Spoljašnje veze
---------------

***Odra*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.odra.org
Koordinate: 34°05′10.37″N 118°15′34.80″W﻿ / ﻿34.0862139°N 118.2596667°W﻿ / 34.0862139; -118.2596667

Keystone Studios, o. 1917
**Keystone Studios** je naziv za kompleks filmskih studija, odnosno filmsko poduzeće koji je od 1912. do 1935. poslovalo u distriktu Edendale u Los Angelesu. Osnovao ga je filmski pionir Mack Sennett uz podršku Adama Kessela i Charlesa O. Baumana, vlasnika New York Motion Picture Company. Najpoznatija je po nijemog filmskim komedijama u kojima je 1910-ih razvio novi stil humora poznat kao slapstick, ali i prvima koje su koristili stalne likove, omogućivši stvaranje prvih komičarskih filmskih zvijezda, Među njima su se najviše isticala grupa šašavih i nesposobnih policajaca poznatih kao Keystone Cops, ali i niz kasnije uglednih imena kao što su Roscoe Arbuckle, Harold Lloyd, Mabel Normand, ali najviše od svih Charles Chaplin koji je godine 1914. upravo tamo započeo svoju glumačku, a potom i režisersku karijeru. Sennett je 1917. napustio kompaniju, nakon čega su njeni poslovni rezultati počeli slabiti, sve dok konačno nije bankrotirala 1935.
**Kokemäenjoki** (švedski: *Kumo*) je rijeka na jugozapadu Finske, svojom dužinom od 121 km ona je 4 (5) u zemlji.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kokemäenjoki izvire iz Jezera Liekovesi kod grada Sastamale, na nadmorskoj visini 
od 57,5metra. Od tamo teče prema jugozapadu, zatim skreće prema sjeverozapadu do ušća u Botnijski zaljev kod grada Pori, gdje ima veliki estuarij.

Kokemäenjoki ima prosječni protok od 240 m³/s, i visinski pad od 57,5 metar. 
Na svom toku rijeka jako meandrira, pa je nekad često plavilaa.

Zbog zaštite od poplava i iskorištavanja njenog hidroenergetskog potencijala izgrađene su brojne hidroelektrane; Äetsän i Tyrvään na slapovima Hartolan kod Sastamale, Kolsin kod Kokemäkija i Harjavallan na slapovima Pirilän.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Yleistä*" (finski). Kokemäenjoen käyttötieto. Arhivirano iz originala na datum 2016-04-02. Pristupljeno 20. 09. 2015.
2. ↑  „*Kokemäen River*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 20. 09. 2015.

Vanjske veze
------------

***Kokemäenjoki*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Kartta* na portalu Kokemäenjoen käyttötieto Arhivirano 2016-03-05 na Wayback Machine-u (`fi`)
Koordinate: 52°20′38″N 3°02′56″W﻿ / ﻿52.344°N 3.049°W﻿ / 52.344; -3.049

Offin zid kraj Cluna
**Offin zid** (engleski: , velški: ; doslovno: Offin nasip) je naziv za liniju zemljanih grudobrana koja otprilike slijedi današnju granicu između Engleske i Walesa. Na nekim mjestima je širok 19 m i visok 2,4 m. Prvi put se spominje u 8. vijeku kao fortifikacijska linija koju je dao podignuti kralj Offa kako bi svoju državu Merciju obranio od upada iz velškog kraljevstva Powys na zapadu. Neka od suvremenih istraživanja sugeriraju da je Offa, u stvari dogradio, raniji zid iz rimskog ili poslijerimskog doba; u svakom slučaju ta je linija grudobrana imala značajnu ulogu u političkom i kulturnom razdvajanju Engleske od Walesa kao što je Hadrijanov zid na sjeveru razdvojio Englesku od Škotske.

Vanjske poveznice
-----------------

***Offin zid*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`en`) Mrežna stranica udruženja Offa's Dyke Arhivirano 2006-04-07 na Wayback Machine-u
* (`en`) Ramblers' Association: Offa's Dyke Path National Trail Arhivirano 2008-09-22 na Wayback Machine-u
* (`en`) Clwyd-Powys Archaeological Trust: Introducing Offa's Dyke
* (`en`) How Offa's Dyke created a genetic barrier between the English and the Welsh
* (`en`) Walking Offa's Dyke Path
* (`en`) Off On An Offa's Dyke Hike - A Tale of Two Brothers Arhivirano 2011-11-20 na Wayback Machine-u
* (`en`) English Heritage - History and research - Offa's Dyke
*Ovo je japansko ime; porodično ime je*  Takeshita*.*

**Noboru Takeshita** (竹下 登, *Takeshita Noboru*?, 26. februar 1924 – 19. jun 2000) bio je japanski političar koji je služio kao premijer Japana od 1987. do 1989. godine.

Takeshita se politikom počeo baviti nekoliko godina nakon Drugog svjetskog rata, u kome je bio služio u carskoj vojsci. Godine 1951. je izabran za lokalnog vijećnika u prefekturi Shimene, a godine 1958. za zastupnika u Dijeti gdje će ostati do smrti. Tamo se priključio Liberalnoj demokratskoj partiji i postao član moćne frakcije koju je vodio budući premijer Kakuei Tanaka. Njih dvojica su postali bliski prijatelji i suradnici, razvivši izuzetno efikasan sistem "podmazivanja" birača koji je njima i LDP-u donosio veliku količinu glasova, ali također stekli reputaciju sklonosti korupciji. Takeshita je godine 1985. nakon Tanakinog moždanog udara preuzeo vodtsvo frakcije. Takeshita je u dva navrata - od 1979. do 1980. te od 1982. do 1986. godine - služio kao ministar financija, te je igrao važnu ulogu u nametanju Japana kao industrijske velesile, ali i politici snažnog jena, koja se odrazila kroz znameniti sporazum iz Plaze 1985. godine, u čijem je donošenju igrao važnu ulogu. 

Premijerom je postao nakon što je njegov prethodnik Yasuhiro Nakasone podnio ostavku poslije neuspjelog pokušaja da uvede porez na dodanu vrijednost. Takeshitin mandat, tokom koga je postao posljednji premijer za vrijeme dugogogodišnje vladavine cara Hirohita, je obilježilo priznanje da je Japan vodio agresivni rat, ali i uvođenje prvog poreza na potrošnju. Takeshita je na kraju morao podnijeti ostavku zbog umiješanost u tzv. Recruitov skandal, koji je također bio dotakao njegovog prethodnika Nakasonea. Usprkos svega, Takeshita je zadržao vodstvo nad frakcijom, kao i reputaciju "šoguna iz sjene" koji će biti mentorom brojnim budućim premijerima. 

| * p
* r
* u
Premijeri Japana |
| --- |
| Emblem of the Prime Minister of Japan | H. Itō · Kuroda · *Sanjō* · Yamagata · Matsukata · H. Itō · *Kuroda* · Matsukata · H. Itō · Ōkuma · Yamagata · H. Itō · *Saionji* · Katsura · Saionji · Katsura · Saionji · Katsura · Yamamoto · Ōkuma · Terauchi · Hara · *Uchida* · Takahashi · To. Katō · *Uchida* · Yamamoto · Kiyoura · Ta. Katō · Wakatsuki · G. Tanaka · Hamaguchi · *Shidehara* · Hamaguchi · Wakatsuki · Inukai · *Takahashi* · Saitō · Okada · *Gotō* · Okada · Hirota · Hayashi · Konoe · Hiranuma · N. Abe · Yonai · Konoe · Tōjō · Koiso · K. Suzuki · Higashikuni · Shidehara · Yoshida · Katayama · Ashida · Yoshida · I. Hatoyama · Ishibashi · Kishi · Ikeda · Satō · K. Tanaka · Miki · T. Fukuda · Ōhira · *M. Itō* · Z. Suzuki · Nakasone · Takeshita · Uno · Kaifu · Miyazawa · Hosokawa · Hata · Murayama · Hashimoto · Obuchi · *Aoki* · Mori · Koizumi · S. Abe · Y. Fukuda · Asō · Y. Hatoyama · Kan · Noda · S. Abe · Suga · Kishida | Standard of the Prime Minister of Japan |
| *Italik* označava vršitelje dužnosti premijera |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 110247534
* LCCN: n84068481
* ISNI: 0000 0000 8298 6408
* GND: 170573761
* SUDOC: 133565262
* NDL: 00123248

 |
Odenat
**Lucije Septimije Odenat** (latinski: , grčki: Οδαίναθος (Hodainathos), (arapski: أذينة *Othayna*‎, ? - 267) bio je vladar grada Palmira u Siriji i osnivač kratkotrajnog Palmirskog Carstva. 

Bio je sin Lucija Septimija Heroda, lokalnog plemića za koga historičari vjeruju da je stekao rimsko državljanstvo u doba dinastije Severa krajem 190-ih. Kada je došao na vlast, nije poznato; prvi zapisi koji o njemu govore kao kralju datiraju iz 258. U to je vrijeme, pak, Rimsko Carstvo bilo pogođeno teškom krizom koja se još više produbila kada je 259/260. car Valerijan zarobljen u sukobu sa perzijskim kraljem Šapurom I. Odenat se ispočetka mislio pokoriti Šapuru, ali je njegova ponuda odbijena; nakon toga je stupio u sukob sa Perzijancima, kojima je, za razliku od Valerijana, nanosio velike poraze. Odenat se također uspješno borio i sa rimski uzurpatorom Kvijetom. Sa vremenom je stekao veliku moć i teritoriju, te se proglasio kraljem. Historičari se spore oko toga da li je Odenat priznavao Galijena za cara; u svakom slučaju, Galijen nije imao nikakve kontrole nad Palmirom i okolnim teritorijama, te se one funkcionirale kao *de facto* nezavisna država. Kada se spremao za pohod na Gote u Kapadokiji ubio ga je nećak Meonije u zavjeri koja se pripisuje njegovoj supruzi i nasljednici Zenobiji.

Izvori
------

* Long, Jacqueline, "Vaballathus and Zenobia", *De Imperatoribus Romanis* site
**Obilje** može označavati:

* Obilje (sura), 108. sura u Kuranu;
* Plenty, britanski igrani film iz 1985. godine, preveden kao *Obilje*.

V. također
----------

* PlentyObilje je stanje svesti svakog coveka. Pre svega to je osecanje potpunosti na mapi ljudskog razmisljanja.

Licni je izbort svakog coveka da li ce izabrati da zivi obilje ili siromastvo. Obilje je bogatstvo kulture vrednosti, pre svega. Priroda je prvi i pravi primer obilja. Covek bira obilje kada voli i prihvata sebe, kada se raduje malim i velikim stvarima podjednako, kada osluskuje sebe iznutra , jer obilje stanuje u svakom coveku u njegovom Bicu. Obilje je kada imate jaku VERU da vec posedujete sve sto vam je potrebno.Stvar je licnog odnosa prema obilju i stava koji odredjuje nivo i vrstu obilja. U svakom slucaju obilje je duhovna kategorija koja se reflektuje i na materijalni svet u smislu posedovanja i koriscenja materijalnih dobara u svrsi dobrog zivota za sve. Seme obilja zacinje se u mislima, a onda preko duha osecanja 

biva negovano i na kraju uzrasta u stablo bogato plodovima ljubavi , mira i razumevanje. Obilje je zahvalnost, i sluzenje, znanje i odnosi, duhovno i materijalno bogatstvo koje sluzi dobru za sve. Obilje je dragocenost koja stanuje u ljudskoj nutrini, Dusi ili Duhu, svejedno i tu ga treba potraziti, otkriti i slobodno ziveti.

Višeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*
**Ћирилична верзија**

---

**Keni Makaskil**
**Keni Makaskil** (gel. *Coinneach MacAsgaill*, eng. *Kenny MacAskill*; rođen 28. 4. 1958. u Edinburgu, Škotska) je škotski odvetnik i političar Škotske nacionalne stranke (*Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba*), a posle 2007. ministar pravde u škotskoj manjinskoj vladi Aleksa Salmonda.

Život
-----

Studirao je na edinburškom univerzitetu.

Politika
--------

20. 8. 2009. Keni Makaskil je pustio Abdela Baseta al-Megrahija, koji je bio osuđen za atentat u Lokrbi, ali Libija ga je smatrala političkom zatvorenikom. Razlog za oproštaj je bila činjenica da al-Megrahi boluje od smrtonosnog raka i da lekari veruju da će živeti još samo nekoliko meseci. Hilari Klinton je o tome razgovarala sa ministrom, i Sjedinjene Države su vršile pritisak da on ne bude pušten.

Ministar kaže da *su škoti definisani čovečnošću* i da *al-Megrahija očekuje viša pravda - on umire*.

Knjige
------

* *Building a Nation - Post Devolution Nationalism in Scotland* (2004)
* *Agenda for a New Scotland - Visions of Scotland 2020*
* *Global Scots - Voices From Afar* (sa Henri Makleiš)

Vanjske veze
------------

***Kenny MacAskill*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.kennymacaskill.co.uk/ Arhivirano 2009-08-26 na Wayback Machine-u (`en`)
* Život na veb strani stranke *Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba* Arhivirano 2009-06-12 na Wayback Machine-u (`en`)
* Makaskil na strani škotstog parlamenta (`en`)

Izvori
------

1. ↑  Ливия считает освобожденного из тюрьмы аль-Меграхи политзаключенным, RIA Novosti
2. ↑  , Sinhua
3. ↑  Terminally ill Lockerbie bomber on his way home Arhivirano 2009-08-27 na Wayback Machine-u, Pres TV
4. ↑  Дело Локерби: освобожденного террориста ожидает высшая справедливость, Vesti.ru
*Za ostala značenja, v. Obična lijeska (razvrstavanje).*

Muški cvijet obične lijeske
**Obična lijeska** (lat. *Corylus avellana*) je vrsta lijeske koja raste na područjima Europe i Azije. Obično je to grmolika biljka koja doseže 3 − 8 m visine, ali može narasti do čak 15 m. Biljka je listopadna, a njeni su listovi zaobljeni, dugi 6 − 12 cm i prekriveni malim dlačicama sa svake strane. 

Cvijet se stvara vrlo rano u proljeće, prije lišća. Svaki cvijet može biti muški ili ženski. Muški je cvijet žut i dugačak 5 − 12 cm, a ženski vrlo mali, velikim dijelom skriven u pupoljku, samo s kratkim svijetlo-crvenim laticama (1 − 3 mm) koje izlaze van.

Plod je orašasto voće koje sazrijeva u malim grozdovima, oko 1 − 5 komada u svakom. Svaki od njih se nalazi u svojoj "ljusci" sličnoj smotanom listu. Ona pokriva tri četvrtine ploda. Plod je sa svih strana zaobljen, 15 − 25 mm dugačak i 12 − 20 mm širok, žuto-smeđe boje s malo blijeđim urezom na sredini. Kada sazrije, plod ispada iz ljuske, a to je oko 7 − 8 mjeseci poslije oprašivanja. Taj se orašasti plod često koristi u prehrani i proizvodnji različitih kolača i slatkiša.

Vanjske veze
------------

* Svojstva lješnjaka

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Obična lijeska** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Obična lijeska** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Obična lijeska** |
**Koalicija narodnog sporazuma** je bila koalicija, uglavnom umjerenih, nacionalističkih političkih stranaka u Hrvatskoj oformljena pred prve višestranačke izbore 1990. godine.

Na njenom čelu su bili nekadašnji vođe Hrvatskog proljeća Miko Tripalo i Savka Dabčević-Kučar koji, za razliku od drugih bivših maspokovskih vođa, nisu htjeli formirati vlastite stranke. Umjesto toga su se, suočeni s velikim brojem novoosnovanih stranaka, zalagali za stvaranje široke koalicije koja bi spriječila da se antikomunistički i nacionalistički glasovi rasipaju i tako omoguće komunistima ostanak na vlasti. Tripalo je također nastojao da u novi Sabor uđe što više stranaka koje bi stvorile koaliciju te tako spriječile da se jedna jednostranačka vlast zamijeni s drugom.

U KNS je ušao veliki broj prilično različitih stranaka - desno orijentirani HDS i HKDS, liberalno orijentirani HSLS i nominalno lijeva SDSH - kao i manje regionalne organizacije i nezavisni kandidati.

Međutim, izborni zakon usvojen od strane vladajućih komunista je sadržavao dvokružni većinski sistem koji je preferirao dvije najjače stranke. U proljeće 1990. dvije najjače stranke su bili SKH i Hrvatska demokratska zajednica koja je pod vodstvom Franje Tuđmana na kraju i preuzela većinu. KNS je završio na trećem mjestu, osvojivši mali broj mjesta u Saboru.

KNS se nakon toga brzo raspala. U jesen 1990. Tripalo i Kučar su osnovali novu stranku pod nazivom Hrvatska narodna stranka.
**Katedrala sv. Gilesa** (engleski: *St Giles' Cathedral* koju zovu i *High Kirk of Edinburgh*) je katedrala u Edinburghu na sredini Royal Mile. Katedrala sv. Gilesa posvećena je Svetom Egidiju (sv. Giles), danas pripada Škotskoj Crkvi, a zovu 
je i matičnom crkvom škotskih prezbiterijanaca.

Karakteristike i historija gradnje
----------------------------------

Svoj današnji izgled katedrala je dobila od 1872. do 1883. kad je gradski arhitekt Robert Morham zaposlio kolege Williama Haya i Georga Hendersona da je potpuno preurede. Oni su porušili sve stare kapele i pretvorili je u centralnu jednobrodnu baziliku u duhu neogotike. Jedini stari dio je centralno postavljeni zvonik iz 15. vijeka, na vrhu kojeg je otvorena kupola u obliku krune koju nosi osam kontrafora.

Prva, tada još malena romanička crkva sv. Gilesa, podignuta je početkom 12. vijeka, njenu izgradnju pomagali su kraljevi Malcolm III (1058. - 1093.) i David I (1124–1153), koji su željeli na taj način proširiti katoličanstvo po škotskom Lowlandsu. Zna se da je tadašnja puno veća gotička crkva 1385. djelomično izgorila, kao i to da je brzo obnovljena. Tokom slijedećih 150 godina, podignuto je puno kapela (između ostalog i jedna za relikvije sv. Gilesa), koje su svojim novcem dograđivali bogatiji trgovci i razne gradske gilde.

Sv. Giles bio je samo parohijalna crkva sve do 1635. kad je tadašnji škotski i engleski kralj Charles I. postavio Williama Forbesa za prvog biskupa nove edinbuške dijeceze, pa je tad postala katedralna. U toj novoj katedrali izbili su 1637. neredi u znak protesta protiv nove liturgije, koji su doveli do škotske bune protiv Charlesa I. kao uvod u Ratove tri kraljevstva i Engleski građanski rat, koji je zahvatio cijelu Britaniju, i završio Charlesovim pogubljenjem. Do sredine 17. vijeka, područje oko katedrale postalo je centar prijestolnice. Viteški red čička (*Knights of the Thistle*), podigao je u katedrali 1911. kapelu Thistle, koja im služi za ceremonijalne svrhe.

Izvori
------

1. 1 2 3   „*Edinburgh*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 12. 2014.
2. 1 2 3  „*St Giles’ in the Middle Ages*" (engleski). St Giles cathedral Edinburgh. Arhivirano iz originala na datum 2015-01-13. Pristupljeno 25. 12. 2014.
3. ↑  „*St Giles Church becomes Saint Giles Cathedral*" (engleski). St Giles cathedral Edinburgh. Arhivirano iz originala na datum 2016-03-07. Pristupljeno 25. 12. 2014.
4. ↑   „*Cathedral of Saint Giles*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

***Katedrala sv. Gilesa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Edinburške katedrale* na portalu St Giles cathedral Edinburgh (`en`)
* *Cathedral of Saint Giles* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 142245415
* LCCN: no2004063526
* GND: 4549623-7

 |
"Sagorevanje leda". Klatrat hidrat metana na prvi pogled izgleda kao led. Metan oslobođen zagrevanjem, gori dok voda kaplje dole. Umetak: struktura klatrata: molekuli vode (crvene loptice - kiseonik, bele loptice - vodonik, narandžaste linije - vodonične veze) obrazuju kristalnu rešetku sa sistemom kaveza u kojima su zarobljeni neki drugi molekuli, u ovom slučaju metan (siva loptica - ugljenik, zelene loptice - vodonik).   
Source: USGS
**Klatrati** su čvrste supstance koje se obično sastoje od dve komponente (hemijska elementa ili jedinjenja) od kojih jedna gradi mrežu kaveza u kojima su zarobljeni molekuli drugog. Pošto je mreža pravilna, odnos komponenata može biti precizno definisan, dakle, stehiometrijski gledano, klatrati bi se mogli smatrati hemijskim jedinjenjima. S druge strane, među komponentama se interakcija ostvaruje pomoću međumolekulskih sila, znatno slabijih od hemijske veze. Osobine klatrata zavise kako od hemijskog sastava tako i od fizičkih uslova pod kojima se obrazuju tako pa se za njihovo ispitivanje koriste brojne metode fizičke hemije.

Klatrati u kojima mrežu kaveza sačinjavaju molekuli vode (H2O) nazivaju se klatratni hidrati a ako su u mrežu zahvaćeni molekuli nekog gasa onda gasni hidrati. Poznati su gasni hidrati vodonika, argona, ugljovodonika (metan) … Recimo, idealni sastav hidrata metana je CH4·5,75H2O a elemntarni strukturni motiv sastoji se od 46 molekula vode koji obrazjuju 8 šupljina u koje mogu da se smeste molekuli metana (CH4). Nekada se smatralo da se hidrati metana u prirodi mogu naći samo na ledenim satelitima udaljenih planeta (Saturn) no otkriveno je da se ogromne količine klatrata metana nalaze na Zemlji u dubinama ledenih mora tamo gde su u kontaktu voda i metan na niskoj temperaturi i visokom pritisku. Pretpostavlja se da klatrati metana predstavljaju najveći, još neiskorišćen, rezervoar prirodnog gasa.

Dakle, ispitivanje klatrata ima mnogo širi interes od čiste naučne radoznalosti. Pored potencijalne ekspolatacije metana iz klatrata sa dna polarnih mora, postoji i drugi niz vrlo praktičnih, i važnih razloga za njihovo izučavanje. Na primer, postoji opasnost da u slučaju zemljotresa dođe do velikih odrona klatrata metana i naglog oslobađanja gasovitog metana što bi moglo da izazove katastrofalni cunami talas. Pored toga, metan je poznati izazivač efekta staklene bašte te bi njegovo oslobađanje u velikim količinama imalo poguban efekat po klimu. 

Poznato je da u polarnim predelima u gasovodima dolazi do obrazovanja klatrata koji dovode do zapušavanja cevi. To je podstaklo razmišljanja o transportu prirodnog gasa u obliku klatratnih hidrata itd…

Klatrati se još nazivaju i inkluziona jedinjenja jer su u šupljinama koje obrazuje jedna molekulska vrsta zarobljeni (inkludovani) molekuli druge vrste.

Spoljašnje veze
---------------

***Klatrat*** na Wikimedijinoj ostavi
Fotografska razglednica iz 1963. na kojoj su Oliver O. Oliver (Ray Rayner), **Bozo klaun** (Bob Bell), Sandy kaun (Don Sandburg) i Cirkusmajstor Ned (Ned Locke) u TV-emisiji *Bozo's Circus* na programu WGN-TV (Chicago).
***Bozo the Clown*** (sh. *Klaun Bozo*) je lik klauna koji uživa popularnost u SAD, s time da je ona bila na vrhuncu 1960-ih zahvaljujući intenzivnom stvaranju franšize putem rane televizije.

Originalno ga je stvorio Alan W. Livingston za potrebe gramofonskog albuma s pričama za djecu, kao i za dodatnu slikovnicu. Tada je njegov lik tumačio Pinto Colvig, te je 1940-ih postao popularan i maskota za diskografsku kuću Capitol Records.

U tumačenju Colviga se 1949. prvi put pojavio na televiziji. Nakon što je 1956. godine kreativna prava na lik Boza preuzeo Larry Harmon, od njega je načinio franšizu, s time da su lokalne televizijske stanice širom SAD stvarale vlastite TV-emisije sa likom Boza. Harmon je 1965. otkupio udjele svih svojih partnera i producirao TV-emisiju *Bozo's Big Top* za distribuciju van mreže 1966. godine. Prije toga se u Chicagu 1960. počeo emitirati *Bozo's Circus*, a koji je od 1978. postao dostupan široj publici putme kablovske i satelitske televizije.

Među poznatim glumcima koji su tumačili lik Boza se, uz Colviga i Harmona, nalaze Willard Scott (1959-1962), Frank Avruch (1959–1970), Bob Bell (1960–1984) i Joey D'Auria (1984–2001). TV-emisije sa likom Boza su producirane još u Meksiku, Tajlandu, Australiji, Grčkoj i Brazilu. Larry Harmon je tvrdilo da je lik klauna tumačilo preko 200 različitih glumaca.

Vanjske veze
------------

***Klaun Bozo*** na Wikimedijinoj ostavi

* ABC News Investigates Bozo's Origin (2001)
* ABC News: Bozo Finally Unmasked (2004)
* Associated Press: Who's the First Bozo? (2004)
* Bozo the Clown — History of Bozo Arhivirano 2014-09-09 na Wayback Machine-u
* Urban Legends Reference Pages discussion of the "Cram it, Clownie!" tale
* NPR Program about 40 years of Bozo
* Keith Andrews — WQAD-TV Moline, Illinois' Bozo Arhivirano 2007-09-28 na Wayback Machine-u
* The Bozo Chronicles: The Origin and History of "The Capitol Clown" 1946 to 1956 Arhivirano 2014-01-04 na Wayback Machine-u
* The Man Behind The Nose: Assassins, Astronauts, Cannibals, and Other Stupendous Tales Arhivirano 2011-01-28 na Wayback Machine-u
* Fan page on the history of WGN-TV Chicago's Bozo show
* A virtual museum (fan website) of Chicago's Bozo/Ray/Gar/etc...
* *Bozo's Circus (1961–1980)* na IMDb-u (`en`)
* *The Bozo Show (1980–1994)* na IMDb-u (`en`)
* *The Bozo Super Sunday Show (1994–2001)* na IMDb-u (`en`)
* *Bozo: 40 Years of Fun! (TV special)* na IMDb-u (`en`)
**Obični dupin** (lat. *Delphinus delphis*), kao što mu i ime upućuje, široko je rasprostranjen u morima i oceanima tropskog, suptropskog i umjerenog pojasa.

Naseljava oceane i otvorena mora, a zalazi i u priobalne i pliće vode. U Mediteranu su češće prisutni u priobalnim područjima, iako obitavaju i u otvorenim vodama. 

Hrane se raznolikim plijenom koji uglavnom uključuje manje vrste plave ribe, te neke vrste pridnenih riba, glavonošce i rakove. Obični dupini često love, putuju i borave u velikim skupinama. Nekada su bili rasprostranjeni u cijelom Mediteranu, te su se smatrali i najbrojnijom vrstom dupina u Mediteranu, no brojnost im je u značajnom opadanju, a veća populacija danas postoji još samo u Alboranskom moru. Razlozi tako značajnom smanjenju broja nisu u potpunosti poznati no mogu se naslutiti. Prema povijesnim podacima za Jadransko more, poznato je da je obični dupin bio najbrojnija vrsta dupina u Jadranu. Krajem 19. i tijekom 20. stoljeća državna uprava i udruge ribara poduzimaju brojne akcije za uništavanje dupina u Jadranu. No sve kampanje provođene do 50tih godina prošlog stoljeća po svom opsegu i značenju nisu imale većeg utjecaja na stanje populacije. Nažalost, sredinom 1950-ih Ministarstvo ribarstva Narodne Republike Hrvatske, te nakon toga Udruženje morskog ribarstva Jugoslavije započinju do tada najopsežniju kampanju uništavanja dupina, a za svakog ubijenog dupina isplaćivana je nagrada. Rijetki dostupni podaci upućuju da su uglavnom lovljene manje vrste, odnosno baš obični dupini. Tako je tijekom 1950.-ih u svega nekoliko godina u hrvatskom dijelu Jadrana ubijeno preko 800 dupina! Naravno, potpuno je nemoguće procijeniti koji je još broj smrtno ranjenih životinja pobjegao te poslije uginuo. Uzmemo li u obzir činjenicu da dupini imaju mladunce svakih nekoliko godina, te da svaki mladunac ne doživljava spolnu zrelost, postaje jasno da se od takvog desetkovanja dupini nisu nikada oporavili.

Daljnje smanjenje brojnosti uzrokovano je pogoršanjem uvjeta okoliša prije svega pod utjecajem ljudske djelatnosti, zagađenja, uznemiravanja i smanjenja količine raspoloživog plijena. Na to upućuje i činjenica, da podataka o opažanjima običnih dupina u hrvatskom dijelu Jadrana tijekom posljednjih 25 godina gotovo da i nema. Isti uzroci doveli su i do značajnog pada njihove brojnosti u cijelom Mediteranu.
Gemälde von Evelyn de Morgan: Kasandra
**Kasandra** (grč. **Κασσάνδρα**, *Kassándra*) bila je kći trojanskog kralja Prijama i kraljice Hekabe u koju se zaljubio zaljubio Feb Apolon, grčki bog proroštva i liječenja.

Mitologija
----------

### Apolon i Kasandra

Apolon je, zaljubivši se, dao Kasandri dar proricanja budućnosti, a ona je na njegovu ljubav uzvratila hladnoćom zbog čega ju je prokleo tako da se na njezina proročanstva nitko ne obazire i da im nitko ne vjeruje. Njezina su proročanstva postala izvor velike boli i frustracija. Ponekad je to prikazano simboličnim Apolonovim pljuvanjem u njezina usta. U Eshilovoj drami *Agamemnon* Kasandrin lik govori da je prekršila obećanje da će mu postati družica.

U drugoj inačici mita, provela je noć u Apolonovu hramu sa svojim bratom blizancem, a hramske su joj zmije polizale uši tako da je mogla osluškivati budućnost. Ovo je česta tematika u grčkoj mitologiji, premda češće donosi dar razumijevanja životinjskog govora, a ne budućnosti.

### Uništenje Troje

  

Kasandra je predvidjela uništenje Troje, ali nije ih mogla spriječiti. Upozorila je Trojance o trojanskome konju i Agamemnonovoj smrti, ali je njezina obitelj mislila da je poludjela. U nekim se inačicama donosi da su je zbog toga i držali zatvorenom. Koreb i Otron pomogli su Trojancima jer su voljeli Kasandru. Ona je ujedno bila i prva koja je vidjela mrtvo tijelo svoga brata Hektora nakon što je doneseno u grad. 

Nakon razrušenja Troje, potražila je utočište u Ateninu hramu gdje ju je silovao Ajant mlađi.

Kasandru je potom kao konkubinu uzeo kralj Agamemnon. Kao što donosi i Eshil u *Agamemnonu*, Klitemnestra, Agamemnonova žena bila je ljubomorna na nju. Dok je još Agamemnon bio u ratu, Klitemnestra je ljubovala s Egistom i odlučila ubiti svoga muža, ponajprije zato što je žrtvovao njihovu kći Ifigeniju. Kasandra je upozorila Agamemnona na njegovu smrt. Kad su se oboje vratili u Mikenu, Klitemnestra ih je ubila. Neki izvori govore da je Egist ubio i Agamemnonove i Kasandrine blizance - Teledama i Pelopsa.

Literatura
----------

* Eshil: *Agamemnon*
* Euripid: *Trojanke*
* Homer: *Ilijada*

Eksterni linkovi
----------------

***Kasandra*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kasandra u grčkoj mitologiji
**John Allen Stagliano** (Chicago, 29. novembar 1951 -), također poznat pod nadimkom **Buttman**, je američki pornografski producent i režiser, te bivši pornografski glumac, poznat kao osnivač studija Evil Angel. Stagliano je karijeru porno-glumca započeo 1974. a režiserski debi imao 1983. godine. Njegovi filmovi su bili poznati po fetišističkom odnosu prema ženskim stražnjicama, te su pridonijeli trendu gonzo stila u pornografiji. Godine 1997. se Stagliano zarazio HIV-om i prestao glumiti, ali je nastavio režirati.

Godine 1995. je bio u vezi s porno-glumicom Kristy Lynn koja je nedugo potom poginula. Od 2008. je u braku sa Triciom Deveraux, bivšom porno-glumicom koja je, kao i on, zaražena HIV-om. S njom je u vezi od 1999. godine, a ima i kćerku Isabellu Joi, rođenu 2001.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* John Stagliano na IMDb-u (`en`)
* John Stagliano na Internet Adult Film Database
* John Stagliano na Adult Film Database
* evilangel.com
* Buttman.com
* Buttman interview from Las Vegas Arhivirano 2012-06-30 na Wayback Machine-u
**Kizil-Bare-Goli** (perz. قزل بره گلی) je jezero u Ardabilskoj pokrajini na sjeverozapadu Irana, oko 20 km sjeverozapadno od Sareina odnosno 35 km zapadno od Ardabila. Smješteno je na istočnim obroncima Sabalana na nadmorskoj visini od 3514 m i jedno je od osam prirodnih jezera na vulkanskoj planini, dok ostala uključuju Atgoli, ardabilski Kara-Gol, sarapski Kara-Gol, Kizil-Gol, Kuri-Gol, Sari-Gol i kratersko Sabalansko jezero. Kizil-Bare-Goli ima površinu od 4,0 ha, dubinu do 8,0 m i volumen od 160.000 m³. Elipsastog je oblika i proteže se duljinom od 300 m u smjeru istok−zapad odnosno širinom od 180 m. Jezero se vodom opskrbljuje prvenstveno pomoću planinskih pritoka sa Sabalana na zapadu i sjeveru odnosno Kuh-e Kizil-Bare na istoku i jugu, a najveći vodostaj mu je tokom proljeća kada nastupa otapanje snijega. U hidrogeološkom smislu jezero je povezano s pritokom Baleklu-Čaja koji pripada kaspijskom slivu. Najbliže naselje koje gravitira jezeru je Sain, selo udaljeno 13 km prema zapadu.

Veze
----

* Geografija Irana
* Popis iranskih jezera
Ovo je članak o iranskom jezeru podno Sabalana.  Za druga značenja, v. Kizil-Gol (razvrstavanje).  

**Kizil-Gol** (perz. قزل گل) je jezero u Ardabilskoj pokrajini na sjeverozapadu Irana, oko 17 km zapadno od Sareina odnosno 35 km od Ardabila. Smješteno je na jugoistočnim obroncima Sabalana na nadmorskoj visini od 2958 m i jedno je od osam prirodnih jezera na vulkanskoj planini, dok ostala uključuju Atgoli, ardabilski Kara-Gol, sarapski Kara-Gol, Kizil-Bare-Goli, Kuri-Gol, Sari-Gol i kratersko Sabalansko jezero. Kizil-Gol ima površinu do 0,95 ha, dubinu do 4,0 m i volumen do 19.000 m³. Elipsastog je oblika i proteže se duljinom od 130 m u smjeru sjever−jug odnosno širinom od 100 m. Jezero se vodom opskrbljuje prvenstveno pomoću sjevernih i istočnih planinskih pritoka koji nastaju proljetnim otapanjem snijega, a prilikom maksimalnog vodostaja otječe prema jugoistoku pritokom Baleklu-Čaja koji pripada kaspijskom slivu. Najbliže naselje koje gravitira jezeru je Alvars, selo udaljeno 7,0 km prema jugozapadu. Oko 750 m sjeveroistočno od jezera prolazi lokalna cesta koja povezuje sabalanska skijališta s navedenim naseljem, Sareinom, te državnom cestom 16.

Veze
----

* Geografija Irana
* Popis iranskih jezera

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Kizil-Gol (Sabalan)** |
**Koncil u Viennu** bio je petnaesti ekumenski koncil Katoličke crkve održan od 1311. do 1312. za pontifikata pape Klementa V..

Karakteristike i historija
--------------------------

Koncil je organiziran na inzistiranje francuskog kralja Philippa IV, koji je tražio da se posthumno osudi papa Bonifacije VIII i ukinu Templari viteški vojnički red osnovan 1118. nakon Prvog križarskog rata.

Kao mjesto gdje će se održati koncil odabran je Vienne pored Lyona, jer je bio lako dostupan i zato što je u to vrijeme taj kraj uživao status nezavisne kneževine - Kraljevina Francuska je tek 1349. anektirala taj kraj.

Philipp IV je sa svog dvora poslao oko 230 poziva, i apelirao na sve biskupe Zapadnih zemalja da dođu na koncil; ali se pozivu odazvalo tek njih oko 120. 
I sam papa Klement je 12. augusta, 1308. poslao bulu - "Regnans in coelis", sa pozivom na Ekumenski sabor koji se sastao 1. oktobra 1310. da donese odluke o Templarima, i njihovim pojedinim članovima i zemljama, i nekim drugim stvarima koje se tiču katoličke vjere, Svete zemlje i unapređenja crkve i njenih svećenika. Pored toga papa Klement je još 8. augusta, 1308. poslao specijalnu bulu - Templarima, kojom ih poziva da na koncil upute svoje branioce, ali su oni otezali sa tim branivši se da to nemogu učiniti.

Nije održano nikakvo suđenje papi Bonifaciju, ali su Templari ukinuti dekretom samog pape Klementa V. izdanim nezavisno od koncila. Kako je koncilska komisija otezala sa donošenjom odluke u vezi Templara jer nije prikupila dovoljno dokaza, papa Klement V. je zbog upornog inzistiranja Philippa IV - 22. marta 1312. izdao bulu - "Vox clamantis", kojom je raspustio Templare.

Pored izglasavanja za novi križarski rat i paketa reformskih dekreta, koncil se bavio međusobnim optužbama suprotstavljenih franjevačkih frakcija ; Spiritualaca i Konventualaca, oko prakticiranja siromaštva, Klement je salomonski odbacio sve njihove odluke, i raspravu proglasio besmislenom.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Council of Vienne*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 23.3. 2018.
2. 1 2  „*Council of Vienne (1311-12)*" (engleski). New Advent. Pristupljeno 23.3. 2018.

Vanjske veze
------------

***Koncil u Vienni*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Council of Vienne (1311-12)* (`en`)
* *Council of Vienne* (`en`)

| **Ekumenski sabori** |
| --- |
| Pravoslavni i katolici | Prvi nicejski sabor | Prvi carigradski sabor | Efeški sabor | Kalcedonski sabor | Drugi carigradski sabor | Treći carigradski sabor | Sabor »Quinisextum« | Drugi nicejski sabor |
| Dio pravoslavnih | Četvrti carigradski sabor | Peti carigradski sabor |
| Katolička Crkva | Četvrti carigradski sabor | Prvi lateranski koncil | Drugi lateranski koncil | Treći lateranski koncil | Četvrti lateranski koncil | Prvi lionski koncil | Drugi lionski koncil | Koncil u Vienni | Koncil u Pisi | Koncil u Konstanzu | Firentinski koncil | Peti lateranski koncil | Tridentski koncil | Prvi vatikanski koncil | Drugi vatikanski koncil |
**Koncil u Pisi** održan 1409. bio je još jedan u nizu očajničkih pokušaja katoličke crkve da se nekako razriješi Velika zapadna šizma, za vrijeme koje su stolovala dvojica rivalskih papa, jedan u Rimu, a drugi u Avignonu, svaki sa svojom kurijom i birokracijom.

Historija
---------

Koncil je bio rezultat zajedničkog napora svih kardinala da nekako rješe krizu, pa je bio dobro posjećen. Zaključak koncila bio je da oboje papa trebaju abdicirati, ali su oni to odbili pa su okupljeni kardinali izabrali trećeg Aleksandra V.. Nakon tog su katoličke crkve ispale još više razjedinjene, sve do Koncila u Konstanzu (1414-18), koji je nekako uspio natjerao svu trojicu rivalskih papa da podnesu ostavke, a za novog papu izabrao pisanskog kardinala Oddone Colonnu, kao papu Martina V..

Koncil u Pisi Italijani zovu *conciliabolo* (ilegalan) jer je po mnogočemu ispao kontraverzan, pa su ga i brojni teolozi smatrali ilegalnim.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Council of Pisa*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 16. 3. 2018.

Vanjske veze
------------

* *Council of Pisa* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 146685036
* LCCN: n86003233
* BNF: cb144300063 (podaci)
* NKC: kn20100727002

 |
**Julia Channel**, također poznata i kao **Julia Chanel**, **Lydia Chanel** ili **Julia Sow** (Saint-Denis, 3. novembar 1973 - ) je francuska pjevačica i bivša pornografska glumica malijskog porijekla. Karijeru je počela 1991. godine za vrijeme studija; nakon angažmana u Njemačkoj kod Nilsa Molitora, slijedili su nastupi u Francuskoj (kod Marca Dorcela i Alaina Payeta, Italiji (kod Marija Salierija i Joea d'Amatoa, uključujući *Marco Polo: La storia mai raccontata*). Zahvaljujući svom egzotičnom izgledu je postala jednom od najpopularnijih zapadnoevropskih porno-glumica 1990-ih. Otišla je u SAD gdje je nastupala u filmovima Andrewa Blakea i potpisala ugovor sa studijom Vivid Entertainment. Godine 1997. je odlučila prekinuti snimanje porno-filmovima, izrazivši zabrinutost zbog moguće zaraze HIV-om. Poslije toga je radila kao radio i TV-voditeljica. Godine 2008. je objavila autobiografiju, a 2010. snimila prvu singlicu.

Vanjske veze
------------

* Službena stranica Arhivirano 2019-07-02 na Wayback Machine-u
* Julia Chanel na IMDb-u (`en`)
* www.MecACroquer.com Site de rencontres lancé par Julia Channel en 2010