recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Epidemiologija** je nauka koja proučava širenje i faktore bolesti u ljudskom stanovništvu (*Rothman i Greenland*) te primjena te znanosti na rješavanje zdravstvenih problema (*Last, 2001.*). 

Epidemiologija se smatra temeljnim skupom metoda u svim istraživanjima javnog zdravstva, te ima veliku primjenu u kliničkoj medicini kod utvrđivanja čimbenika rizika bolesti i određivanja najboljeg zdravstvenog djelovanja u kliničkoj praksi. Epidemiologija se kao znanost bavi čimbenicima koji utječu na zdravlje i bolest pojedinaca i društava, pa u tom smislu služi kao osnova i logički temelj za intervencije u interesu javnog zdravstva i za preventivnu medicinu. 

Epidemiolog se bavi pitanjima od onih praktičnih, kao što je istraživanje epidemija, utjecaj okoliša i promicanje zdravlja, do onih teoretskih, kao što je razrada statističkih, matematičkih, filozofskih i bioloških teorija. U tu svrhu epidemiolozi koriste niz studija, od promatranja do ekperimenata, da prepoznaju kako utjecaji okoliša kao što su prehrana, HIV, stres i kemikalije objektivno dovode do posljedica kao što su bolest, zdravlje i zdravstveni pokazatelji. 

Epidemiološke se studije obično dijelena opisne, analitičke (koje proučavaju asocijacije, tj. uzročne odnose koji se obično podrazumijevaju) i eksperimentalne (taj se izraz obično odnosi na kliničko ili društveno liječenje i druge intervencije).

Epidemiolozi rade u raznim okolišima. Neki rade "na terenu", tj. u zajednici, obično u ustanovi javnog zdravstva, kao glavni stručnjaci za istraživanje i borbu protiv epidemija.

***Epidemiologija*** na Wikimedijinoj ostavi
**Tom Joad** je izmišljeni lik, odnosno jedan od protagonista romana *The Grapes of Wrath* američkog književnika Johna Steinbecka, objavljenog 1939. godine. U njemu je prikazan mladić iz Oklahome koji je za vrijeme Velike depresije uvjetno pušten iz zatvora, gdje je služio kaznu zbog ubistva. Iako mu prijeti povratak u zatvor, odlučuje napustiti državnu teritoriju kako bi pomogao svojoj porodici koja je izgubila svu imovinu u katastrofalnoj suši te nastoji pronaći novi život u Kaliforniji. Tamo svjedoči kako bogati zemljoposjednici brutalno eksploatiraju očajne doseljenike, a na njihove pokušaje da izbore bolje plaće i pošteni tretman odgovaraju nasiljem. U jednom takvom incidentu Joad, braneći prijatelja, slučajno izvrši ubistvo te je, bježeći pred vlastima, prisiljen napustiti porodicu, ali ne prije nego što izgovori poznate riječi u kojima obećaje kako će se boriti za socijalnu pravdu.

Roman je postigao veliki uspjeh, a zahvaljujući istoimenom filmu, gdje je njegov lik tumačio Henry Fonda, postao je jedna od ikona američke popularne kulture, a često su mu počast odavali brojni umjetnici, pogotovo oni ljevičarske orijentacije. Tako mu je folk muzičar Woody Guthrie posvetio pjesmu na svom albumu *Dust Bowl Ballads*, a godine 1995. mu je Bruce Springsteen posvetio album *The Ghost of Tom Joad*.

Vanjske veze
------------

* Tom's Place
**Curacautín** što na jeziku Mapuche indijanaca - Mapudungun znači *Kup kamenja* je grad od 12,838 i općina od 16.417 stanovnika u Čileanskoj regiji Araucanía u Provinciji Malleco.

Geografske karakteristike
-------------------------

Curacautín se nalazi na sjeveru Regije Araucanía, udaljen 90 km sjeveroistočno od svog administrativnog centra Temuca. 
Grad se prostire u kotlini iz koje se vide vulkani Llaima, Tolhuaca i Lonquimay, nedaleko od Nacionalnog parka Conguillío.

Historija
---------

Curacautín je osnovan kao utvrda - pod imenom - Fuerte Curacautín 12. marta 1882.

Između 1913. - 1915. izgrađene su dvije važne građevine (željeznička pruga i gradska vijećnica. 
Nakon tog je 1938. podignuta tvornica šperploča Mosso, koja je dugi niz godina bila najveći poslodavac u gradu, ona je nažalost 2000. bankrotirala.

Privreda
--------

Ekonomija današnjeg Curacautína bazira se na turizmu i poljoprivredi.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Chile: La Araucania*" (engleski). City population. Pristupljeno 26. 11. 2020.
2. 1 2 3 4 5 6  „*La Comuna*" (španjolski). Ilustre Municipalidad de Curacautín. Arhivirano iz originala na datum 2020-12-05. Pristupljeno 26. 11. 2020.

Vanjske veze
------------

***Curacautín*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ilustre Municipalidad de Curacautín* (službene stranice) (`es`)
Ovo je članak o vrsti čamca karakterističnog za Sjevernu Bosnu.  Za narod na Borneu, v. Dajaci.  
**Dajak** je vrsta čamca koja se koristi na rijeci Vrbas na području Banje Luke.

Istorija
--------

Čamac je ranije korišten u trgovačke svrhe, za prevoz robe sa obale na obalu, i uzvodno ili nizvodno. Vrijednost ove trgovine veže se uglavnom za lokalno stanovništvo.

Pretpostavlja se da je specifičan način vožnje čamca na Vrbasu proistekao zbog konfiguracije korita rijeke, koja je u Banjoj Luci još uvijek planinska, brza i najvećim dijelom plitka sa kamenim i stjenovitim (sedra) dnom. Iz toga je upravo proistekla konstrukcija čamca, dugog, uskog i plitkog gaza, kako bi u praksi savladali brzake Vrbasa. Plićaci ne dozvoljavaju uptrebe motornih čamaca, a brzina rijeke onemogućava korištenje običnih čamaca.

Sam čamac, još od svog postanka imao je specifičan izgled i oblik trupa prilagođen brzom Vrbasu. Dužine su varirale od šest do devet metara, a širine od 70 centimetara do metra u zavisnosti od namjene i majstora koji ga je pravio. Težina je varirala od 120 do 180 kilograma zbog katrana kojim je čamac premazivan radi zaštite.

Osobine čamca
-------------

Dajak naziv obrađenog komada drveta kojim se gura čamac. Upravo taj komad drveta po kojoj se naziva čamac služi za odgurivanje, daje čamcu potrebno ubrzanje za rijeku, a koristi se zbog relativno male dubine gdje veslo ne bi bilo od pomoći. Drvo ima poseban špic ili šticu iz dva spojena dijela. Prvi dio je komad metalne cijevi u koji ulazi kraj drveta, odnosno dajak, a na koju se nastavlja oštri čelični špic velike tvrdoće, posebno obrađen u kovačnicama.

Štica je dugačka do 25 centimetara, a pored visoke tvrdoće treba da posjeduje optimalnu težinu zbog balansa dajaka. Sam dajak je dugačak četiri metra i poželjno je da je što lakši. Izrađuje se od jelove građe vrhunskog kvaliteta i pravilnih godova. Valjkastog je oblika, a treba da je dovoljno gladak da ne stvara povrede na rukama vozača, a u isto vrijeme dovoljno hrapav da ne klizi iz ruku. 

Čamci sa dajakom koji uz izvjesne prepravke i dorade u kasnijim šezdesetim godinama dobijaju savremen izgled. Najupečatljiviji detalji su krma i špic koji se izrađuju od jednog komada drveta - bagrema, jasena, hrasta, rjeđe trešnje, pa čak i mahagonija.

Status
------

Prije i poslije Drugog svjetskog rata čamac je bio statusni simbol porodice koja ga je posjedovala i pokazatelj imućnosti vlasnika. Baš zbog te stvari vrbaski čamac je duboko usađen u kulturno naslijeđe Banje Luke, što je ukupno donosilo posebnu popularnost dajakašima, a samim tim i njihovu porodicu činilio poznatom.

Novija istorija vrbaskog čamca, zadnjih četrdeset godina, veže za braću iz stare banjalučke porodice italijanskog porijekla Mariju i Antoniju Zamolo. Tonči (Antonije) Zamolo je napravio malu revoluciju u izradi trupa, jer izbacuje katran iz upotrebe i time značajno smanjuje težinu, tako da ni najteži čamac ne prelazi 120 kilograma. Uveo je bezbojni lak i unutrašnje spajanje dasaka čime dobija na čvrstoći.

***Dajak*** na Wikimedijinoj ostavi
Tim Thrust SSC-a
**Thrust SSC** (SSC je engleska skraćenica za *SuperSonic Car*, Nadzvučni automobil) je britanski automobil s mlaznim pogonom koga su razvili Richard Noble, Glynne Bowsher, Ron Ayers i Jeremy Bliss, koji jopš uvijek drži kopneni rekord u brzini, postignut 15.10. 1997, kada je dosegao brzinu od 1.228 km/h (763 mph) te postao prvo kopneno vozilo koje je službeno razbilo zvučni zid, ako se zanemare ranije i nedokazane tvrdnje Budweiser Rocketa.

Automobil je vozio komandant vinga Andy Green u Black Rock Desertu u Nevadi (SAD). Pogon su mu davali dva forsaža Rolls-Royce Spey koja se koriste u britanski mlaznim lovcima F-4 Phantom II. Dug je 16,5 m (54 ft), širok 3,7 m (12 ft) i teži 10,5 tona (10.7 t). Dvostruki motori imaju potisak od 223 kN (50,000 lbf) te troše oko 4 imperijalnih galona u sekundi (18,2 l/s ili 4,8 američkih galona/s). Ako se koriste uobičajeni kriteriji za potrošnju goriva temeljeni na maskismalnoj brzini, potrošnja goriva je iznosila 5.500 l/100 km ili 0,04 mpg U.S.

Nakon što je rekord postavljen, Svjetski savjet za moto sportove je izdao sljedeće saopćenje: 

*Svjetski savjet za moto sportove je homologirao novi kopneni rekord u brzini, postavljen od tima ThrustSSC na čelu s Richardom Nobleom i vozača Andyja Greena, dana 15.10. 1997. u Black Rock Desertu, Nevada (SAD). To je prvi put u historiji da je kopneno vozilo prešlo brzinu zvuka. Novi rekordi su:*
* *Leteća milja           1227,985 km/h (763,035 mph)*
* *Leteći kilometar   1223,657 km/h (760,343 mph)*

*U postavljanju rekorda, zvučni zid je bio razbijen i na sjevernoj i na južnoj pisti.*
*Pariz, 11.11. 12.12,3789*
Godine 1983. Richard Noble je razbio kopneni rekord u brzini sa svojim ranijim vozilom Thrust2, koje je postiglo brzinu 1.018 km/h (633 mph). I ThrustSSC i Thrust2 se nalaze u Coventryjskom transportnom muzeju u Coventryju u Engleskoj.

Datum rekorda Andyja Greena je došao skoro pola vijeka i jedan dan nakon što je Chuck Yeager razbio zvučni zid u Zemljinoj atmosferi sa svojim eksperimentalnim raketnim avionom Bell X-1 14.10. 1947.

Nekoliko timova dan-danas nastoji razbiti taj rekord, na primjer North American Eagle project.

ThrustSSC.

Bilješke
--------

1. ↑  ThrustSCC team

Literatura
----------

* Richard Noble: *Thrust: The Remarkable Story of One Man's Quest for Speed*, Hardcover: Partridge, 1998, ISBN 1-85225-268-5; Paperback: Bantam, 1999, ISBN 0-553-81208-4

Vanjske veze
------------

***ThrustSSC*** na Wikimedijinoj ostavi

* Official Thrust SSC website (no longer being updated)
* Photo-Diary by John Coppinger - including an aerial photo by Richard Meredith-Hardy showing the shockwave as ThrustSSC exceeds the speed of sound.
* ThrustSSC the car and the run
* Thrust SSC Photos Pictures from Blackrock, Nevada - 15th Oct 1997
Cvjetovi
**Cvijet** (ijek.) ili **cvet** (ek.) (latinski: *flos*), biljni izdanak ili dio izdanka s metamorfoznim listovima koji služe spolnom rasplodu. Cvjetovi su prema vegetativnim dijelovima biljaka redovno jasno omeđeni kao zasebne morfološke cjeline. Ima organe za primamljivanje kukaca, npr. pčela ili muha. 

Buket-izrezane ili ubrane Cvjetnice, lijepo odabrane zajedno, obično za poklon ili za stavljanje u vazu u svrhu ukrašavanja prostora. Ponekad se buketi sastoje od slatkiša, tkanine, perja i drugih ukrasnih materijala.

Osnovni dijelovi
----------------

* Cvjetište - (lat. *receptaculum*), nosi na sebi ostale dijelove cvijeta, može biti čunjasto prošireno, pločasto prošireno ili vrčasto udubljeno
* Ocvijeće - (lat. *perianthium*), sastoji se od čaške s lapovima i vjenčića s laticama
* Prašnici - (lat. *andreceum*), preobraženi su mikrosporofili, sastoje se od prašničke niti (filamenta), koji na svom vrhu nosi dvije antere ili polenovnice, antere su na filament pričvršćene pomoću veze ili konektiva
* Tučak - (lat. *gyneceum*), može biti samo jedan ili ih ima više, sastavni dijelovi su: plodnica, vrat i njuška tučka

Spol
----

Kineski buket cvijeća, djelo kineskog umjetnika Li Songa
Cvijet koji sadrži sve navedene dijelove je dvospolan i ima jasno istaknut vjenčić za primamljivanje kukaca pa se oprašivanje dvospolnih cvjetova vrši pomoću kukaca.

Mnogi cvjetovi kritosjemjenjača, koje su bile u nepovoljnim uvjetima za oprašivanje kukcima, izgubili su vjenčić i postali su jednospolni cvjetovi, što spriječava samooplodnju. Svi cvjetovi golosjemenjača su jednospolni.

Cvijet kritosjemenjača
----------------------

Svojim organima za primamljivanje oprašivača aktivno pridonosi uspjehu oplodnje i ne prepušta mikrospore slučaju u procesu oprašivanja. Što više pojedini su se cvjetovi, prilagodili točno određenim vrstama oprašivača i privlače ih bojom, mirisom ili oblikom.

### Cvijet golosjemenjača

Uvijek su jednospolni, pretežno sitni, jednostavno građeni bez ocvijeća. Ženski cvjetovi mnogih četinjača smješteni su u gornjem dijelu krošnje, a muški više u donjem dijelu. Muški cvjetovi su u obliku resa i češera, dok ženski imaju oblik češera.

Rasplodni organi golosjemenjača još ne sudjeluju aktivno u procesu oprašivanja, već mikrospore oslobađaju u slobodnu prirodu pa je pronalaženje i sastajanje mikrospora sa ženskim rasplodnim organima rijetko. Da se taj nedostatak nadoknadi, proizvode se mikrospore u vrlo velikim količinama, što je znatno rasipanje vrlo kvalitetnoga materijala. Zbog toga, rasplodni organi golosjemenjača nisu dostigli organizaciju, koju ima cvijet.
**Tema** je grad na atlantskoj obali Gane. Tema se nalazi 25km istočno od glavnog grada Accre te je sjedište istoimenog distrikta. Od 2013. godine, Tema je jedanaesto najnaseljenije mjesto u Gani s cca. 161,612 stanovnika, što je znakovit pad u odnosu na 209,000 iz 2005. godine. Grinički meridijan prolazi direktno kroz grad. Tema je lokalno poznata i kao "Grad-Luka" zbog činjenice da je najveća morska luka u Gani. 

Tema je izgrađena na mjestu malenog ribarskog naselja. Gradnju je naručio prvi predsjednik Gane, Kwame Nkrumah, a nagli rast, grad je doživio nakon izgradnje luke 1961. godine. Danas je Tema značajno trgovačko središte, u njoj se nalaze naftna rafinerija i brojne tvornice, a s Accrom je povezana autoputom i željeznicom. Uz Sekondi-Takoradi, Tema je jedini grad koji ima luku opremljenu za velike brodove. 

Gradovi pobratimi
* Ujedinjeno Kraljevstvo Greenwich, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo
* Sjedinjene Američke Države San Diego, CA, Sjedinjene Države
* Sjedinjene Američke Države Roanoke, VA, Sjedinjene Države
*Ne poistovećivati sa **Savetom Evrope** i **Savetom Evropske unije**.*

**Europsko vijeće** (engleski *The European Council*) sastanak je predsjednika država ili predsjednika vlada država članica Europske unije. 

Europsko vijeće razvilo se iz povremenih sastanaka na vrhu (*summita*) predsjednika država i vlada država članica Europske ekonomske zajednice 1960-tih godina. Ovakvi sastanci postali su od 1975. godine redovita praksa dva puta godišnje na inicijativu tadašnje francuskog predsjednika Valéry Giscard d'Estainga (prvi se održao u Dublinu za vrijeme irskog predsjedanja Vijećem EU). Formalno je priznat 1986. godine Jedinstvenim europskim aktom (*Single European Act*). 

Čelnici država ili vlada zemalja Europske unije sastaju se najmanje dva puta u godini (lipanj, prosinac, a po potrebi još najviše dva puta kako bi raspravljali na neformalnim sastancima o pojedinim temama) zajedno s predsjednikom Europske komisije kako bi raspravljali o pitanjima bitnim za Uniju, te dali političke poticaje za daljnje aktivnosti. To političko tijelo ima ključnu ulogu u usuglašavanju interesa i stajališta država članica. 

Unutar Vijeća osobito je istaknuta uloga predsjednika Vijeća. Tu funkciju svakih šest mjeseci obnaša predsjednik one države koja predsjedava Europskom unijom.

Vijeće može donositi pravno obvezujuće akte, a tada se smatra da ih je donijelo Vijeće EU u sastavu predsjednika država ili vlada budući da samo Europsko vijeće nije formalo tijelo koje može samo donosit odluke. Ono to rijetko čini.

Kada Ustav Europske unije stupi na snagu, Europsko vijeće će konačno biti pravno priznato kao jedno od tijela u institucionanoj strukturi Europske unije. Također rotirajuće predsjedništvo biti će zamjenjeno funkcijom Predsjednika EU s mandatom od dvije i pol godine.

Europsko vijeće ne treba miješati s Vijećem Europske unije (koje se naziva još i Vijećem ministara EU) koje je zasebno tijelo Europske unije, niti s Vijećem Europe, koje je zasebna međunarodna organizacija sa sjedištem u Strasbourgu, odvojena od EU.

***Evropsko vijeće*** na Wikimedijinoj ostavi
Dvoglavo tele
**Teratologija** je istraživanje abnormalnosti fiziološkog razvoja. Ova nauka obuhvata istraživanje ljudskih malformacija. Teratologija isto tako obuhvata razvojne stadijume koji nisu vezani za porođaj, poput puberteta. Ona se osim ljudi bavi i drugim životnim formama, uključujući biljke. Noviji termin *razvojna toksičnost* obuhvata sve manifestacije abnormalnog razvoja, kao što su retardacija rasta ili zaostali mentalni razvoj bez strukturnih malformacija.

Teratogeni agensi
-----------------

Teratogeni agensi se mogu podeliti u dve kategorije po njihovoj etiologiji, na genetičke i agense iz životne sredine. Svaka od ovih kategorija koristi različite patološke procese koji mogu da proizvedu embriopatologiju.

### Genetički teratogeni agensi

Oko 20-25% ljudskih malformacija koje se jave u prvoj godini života su uzrokovane genetičkim agensima. Urođeni defekti uzrokovani ovim teratogenim agensima obuhvataju opseg patoloških procesa koji su određeni pre začetka, prisustvom nasleđenih ili novo stečenih genetičkih abnormalnosti. Neki od uzročnih mehanizama tih porcesa su: deficijencija gena, abnormalnost gena, hromozomsko preuređivanje, hromozomsko brisanje i višak hromozoma. Mada faktori životne sredine mogu da doprinesu razvoju genetički abnormalnog embriona, genetičke abnormalnosti su glavni činioci patoloških procesa.

### Teratogeni agensi iz životne sredine

Aproksimativno 10% ljudskih malformacija koje se jave tokom prve godine života su uzrokovane agensima životne sredine, koji imaju nekoliko zajediničkih karakteristika.

* *Sensitivnost etape* - Postoje tri etape ljudskog embrionskog razvoja: oplođavanje & implantacija, organogeneza i fetalni period. Podložnost embriona, kao i stupanj nepoželjnog dejstva uzrokovanog agensom, zavise od etape u kojoj je došlo do izlaganja.
* *Odnosi doze i odgovora* - Postoji kvantitativna korelacija između magnitude embriopatskih dejstava i doze teratogenog agensa. Što je viša doza, to su ozbiljnije posledice.
* *Efekti praga osetljivosti* - Odnosi se na nivo izlaganja ispod kog pojava malformacija ili smrtnost nisu statistički veći od kontrolnog uzorka.
* *Genetička varijabilnost* - Razlike u materičnom transportu, metabolizmu, apsorpciji i distribuciji agensa u slučaju sisara se moraju uzeti u obzir pri vršenju ekstrapolacija između vrsta.
* *Infekcije* – Doza i vreme izlaganja se ne mogu demonstrirati za replikacine teratogene agense.

Širok opseg različitih hemikalija i faktora životne sredine su bilo mogući ili poznati teratogeni kod ljudi i životinja.

Vidite još
----------

* Karcinogen
* Mutagen

Literatura
----------

* R. O'Rahilly, F. Müller (1999). *Embryologie und Teratologie des Menschen* (1. izd.). Bern: Hans Huber Verlag. ISBN 3456828217.

Vanjske veze
------------

* Teratološko udruženje
* Evropsko teratološko udruženje Arhivirano 2010-04-05 na Wayback Machine-u
**Crivac** je naselje u općini Muć, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis
---------

Naselje se nalazi sjevero-zapadno od Bračevića i jugozapadno od mjesta Pribude.

Zaseoci su Dolac Crivački i Vrba.

Ime
---

Ime Crivac dolazi od ikavskog oblika imenice crijevac, roda biljaka iz porodice karanfila (klinčića), latinskog naziva Stellaria. Moguće je i da se u crijevastu izgledu zaravni na kojoj je ovo naselje krije odgovor o porijeklu imena naselja. Naziv Crivac javlja se u austrijskom zemljišniku iz 1835. godine.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Izvori
------

1. ↑  Hrvatski poštanski brojevi
2. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

* Crivac

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Crivac** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Muć |
| --- |
| Bračević • Crivac • Donje Ogorje • Donje Postinje • Donji Muć • Gizdavac • Gornje Ogorje • Gornje Postinje • Gornji Muć • Mala Milešina • Neorić • Pribude • Radunić • Ramljane • Sutina • Velika Milešina • Zelovo |
Jan van Eyck, **Gospa s biskupom Rolinom**, oko 1434. ulje na dasci, Louvre, Pariz. Jedna od najranijih slika naslikanih uljenim bojama pokazuje sve osobine i mogućnosti uljenih boja.
Materijali koji se koriste pri stvaranju dvodimenzionalnog likovnog djela (*slike*) neodvojivi su od samog stvaralačkog procesa. Odabirajući određeni materijal, umjetnik čini prvi korak prema ostvarenju svoje unutarnje slikarske vizije. Izražavajući se u njemu, pokazuje svoju osjetljivost prema svojstvima tog materijala. Vrste materijala direktno utječu na formalne karakteristike djela, ali ipak, neovisno o svojstvima materijala, postoji umjetnikovo htijenje koje ih može preinačiti u čak posve suprotne. 

Pod tehnikama podrazumijevamo materijal i način uporabe materijala. Razlikujemo *slikarske* tehnike u užem smislu riječi, kod kojih je boja u prahu (pigment) vezana različitim vezivnim sredstvima, i druge slikarske tehnike kod kojih su nosioci boje *različiti materijali* (kamen, staklo itd.)

Za sve slikarske tehnike osim grafičkih kažemo da su direktne jer slika nastaje tako da se boja ili crtež neposredno nanosi na dvodimenzionalnu podlogu.
Pod pojmom slikarskih tehnika općenito se smatraju i crtačke, kao i grafičke tehnike, obzirom na dvodimenzionalni karakter crteža, slike i grafike, mada kod nekih tehnika poput asamblaža i kolaža, slika,poprima i treću dimenziju.
Ipak sve umjetničke škole i Akademije likovnih umjetnosti razdvajaju odsjeke slikarstva i grafike, obzirom na likovne tehnike i vrste materijala (medije) u kojima nastaju likovni radovi.

Slikarske tehnike
-----------------

**Portret ratnika**, Fayum, donji Egipat, 2. st. enkaustika na dasci, 39 x 19 cm, Metropolitan muzej, New York.
Michelangelo, **David** (detalj freske iz Sikstinske kapele), 1508.-12, Vatikan.
* Pastel
* Akvarel
* Gvaš
* Tempera
* Akril
* Ulje
* Enkaustika
* Kazein
* Batik
* Freska
* Kolaž
* Mozaik
* Vitraj ili Vitraž
* Tapiserija

Crtačke tehnike
---------------

* Olovka
* Srebrenka
* Ugljen
* Kreda
* Tuš

Literatura
----------

Prof. Emil Robert Tanay, *Valovi boja*, priručnik za likovnu kulturu, 2003.

Dr. Jadranka Damjanov, *Likovna umjetnost, I. dio*, Školska knjiga, Zagreb, 1975.

| * p
* r
* u
Slikarske tehnike |
| --- |
| Osnovne tehnike | Akvarel • Gvaš • Tempera • Pastel • Uljene boje • Akrilne boje • Freska • Enkaustika • Batik • Kolaž • Mozaik • Vitraj • Tapiserija |
| Tehnike slikanja | Plošno slikarstvo • Iluzionističko slikarstvo • Lazurno slikanje • Pastozno slikanje • Kjaroskuro • Zgrafito • Frottage • Sfumato |
| Crtačke tehnike | Srebrenka • Olovka • Ugljen • Tuš • Sepija • Kreda • Flomaster • Kemijska olovka |
| Povezano | Grafičke tehnike • Slikarstvo |

Vanjske poveznice
-----------------

* Likovni portal Učiteljskog fakulteta u Zagrebu
**Ahmedije Džebrajilov** (azer. ; Ohud, 1918. – Šeki, 11. 10. 1994) je bio sovjetski i azerbejdžanski vojnik u Crvenoj armiji, kojem službena sovjetska i azerbajdžanska dokumentacija pripisuju goleme zasluge u Francuskom pokretu otpora. U suvremenom Azerbejdžanu slavi se kao nacionalni heroj i u gradu Šekiju posvećena mu je spomen-kuća s muzejom.

Službena biografija
-------------------

Prema sovjetskoj i azerbejdžanskoj dokumentaciji, Džebrajilov je prvo služio u Crvenoj armiji, potom se priključio Francuskom pokretu otpora i ratovao protiv nacista u Drugom svjetskom ratu gdje se istaknuo po hrabrosti. Ranjen je tokom operacije spašavanja 500 djece deportirane u radne logore, nakon čega je obukao njemačku vojnu uniformu i bio odveden u njemačku bolnicu na liječenje. Poslije ozdravljenja bio je imenovan zamjenikom njemačkog komandanta u gradu Albiju, a tu poziciju iskoristio je za oslobađanje stotina zarobljenika iz njemačkih logora. Nakon razotkrivanja i bijega Nijemci su ponudili 10.000 reichsmaraka za njegovu glavu, no uspješno se skrivao i nastavio ratovati sve do svršetka rata. Poslijeratna francuska vlada nagradila ga je državljanstvom i poslom u državnoj službi, te s ukupno osam odlikovanja među kojima su i *Médaille militaire*, *Croix de Guerre* i *Croix du combattant*. Džebrajilov je ipak 1948. napustio Francusku i vratio se u rodno azerbejdžansko selo gdje je živio do kraja života. Među Džebrajilovim bliskim prijateljima navodno je bio i Charles de Gaulle koji je 1966. prilikom posjeta SSSR-u zatražio od vlasti sastanak sa starim ratnim drugom.

Razotkrivanje obmane
--------------------

Priopćenje arhiva ministarstva obrane Republike Francuske kojim je negirano sudjelovanje Džebrajilova u francuskim snagama
Sredinom 2010-ih godina članak o "proslavljenom azerbejdžanskom heroju" s opisom njegovih podviga i odlikovanja postavljen je na francusku, rusku i njemačku Wikipediju, gdje je ubrzo izražena sumnja u točnost podataka s obzirom da o dotičnoj ličnosti nisu postojali nikakvi vjerodostojni izvori, osim tvrdnji iz stare sovjetske i službene azerbejdžanske dokumentacije. Korisnici su potom kontaktirali državni arhiv francuskog ministarstva obrane iz kojeg je priopćeno da nemaju evidenciju o ikakvom Ahmediji Džebrajilovu. Službena biografija proglašena je obmanom i članci su u konačnici pobrisani s francuske i ruske Wikipedije.
**Stockport** je metropolitanski borough od 283,275 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Greater Manchester.

Geografske karakteristike
-------------------------

Najveći dio borougha, među njima i administrativni centar Stockport leži po teritoriju historijske Grofovije Cheshire, dok se manji dio proteže po teriroriju Grofovije Lancashire - kraj zapadno od Rijeke Tame i sjeverno od Rijeke Mersey.

Ime je dobio po najvećem gradu i administrativnom centru Stockportuu, ostala veća naselja su Bramhall i Marple.

Historija
---------

Predionice pamuka bile su vodeća industrija borougha tokom 19. vijeka, a od 18. vijeka je poznat i po izradi šešira.

Danas se u Stockportu proizvodi široka paleta proizvoda, od plastike, prehrambenih proizvoda do elektroničkih komponenti. Dobar dio borougha se sve više pretvara u stambeno predgrađe Manchestera.

Metropolitanski borough Stockport formiran je nakon administrativne reforme zemlje 1. aprila 1974. ujedinjenjem Borougha Stockport sa urbanim distriktima; Bredbury and Romiley, Cheadle and Gatley, Hazel Grove and Bramhall i Marple.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Béziers, Francuska
* Njemačka Heilbronn, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Stockport*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17. 04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Stockport (borough)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Stockport Borough Council (`en`)

| * p
* r
* u
Metropolitanski borouzi Grofovije Greater Manchester |
| --- |
| Metropolitanski borouzi | Bolton · Bury · Manchester · Oldham · Salford · Rochdale · Stockport · Tameside · Trafford · Wigan |  |
***Skyscraper*** (sh. *Neboder*) je američki akcijski film snimljen 1996. godine u režiji Raymonda Martina. Protagonistica, čiji lik tumači Anna Nicole Smith je žena-pilot zaposlena u kompaniji koja pruža helikopterski prijevoz bogatim klijentima, te koja prilikom jednog takvog leta otkrije da su njeni klijenti u stvari krvoločni kriminalci koji nastoje ukrasti vrijedne elektroničke uređaje u jednom losanđeleskom neboderu. Radnja prikazuje kako im se suprotstavlja i pokušava stupiti u kontakt s mužem (čiji lik tumači Richard Steinmetz) koji je policajac.

Film, čiji je zaplet velikim dijelom "posuđen" od znamenitog akcijskog hita *Die Hard*, predstavljao je jedan od ambicioznijih pokušaja Anne Nicole Smith da ostvari ozbiljnu glumačku karijeru, odnosno jedan od dva filma u kome tumači glavnu ulogu. Slično je predstavljao i za hrvatskog majstora borilačkih vještina Branka Cikatića koji nastupa u ulozi jednog od kriminalaca. Film je, međutim, bio opterećen brojnim problemima, dijelom vezanim uz nizak budžet, a dijelom konceptualne prirode, pa tako relativno veliki dio zauzimaju scene koje u flahsbacku prikazuju protagonističin bračni život, odnosno služe kao izgovor da se Anna Nicole Smith pred kamerama pojavi gola. I samim producentima je bilo jasno da je *Skyscraper* niske kvalitete, te je umjesto redovne kino-distribucije bio premijerno prikazan kao direct-to-video film.

Uloge
-----

* Anna Nicole Smith: Carrie Wink
* Richard Steinmetz: Gordon Wink
* Branko Cikatić: Zarkov
* Calvin Levels: Hakim
* Jonathan Fuller: Jacques
* Lee de Broux: Captain Wood
* Deirdre Imershein: Natasha
* Charles M. Huber: Fairfax
* Deron McBee: Leidermeier
* Vincent DePalma: Johnny Hill
* Alan Brooks: Booker
* Gary Imhoff: Dudley
* Bob McCracken: Williams
* Eugene Robert Glazer: Cranston
* Seth Isler: Clancy

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Skyscraper* na IMDb-u (`en`)
* *Skyscraper* na AllMovie-u (`en`)
**Video nasty** (sh. *video opačina*, *video zločestoća* ili *video odvratnost*; mn. **video nasties**) je kolokvijalni izraz za filmove i, u manjoj mjeri, video igre koje se ističu eksplicitnim, uznemirujućim odnosno na neki drugi način "problematičnim" sadržajem, a koje su dostupne pojedinačnim gledateljima, najčešće kroz distribuciju video-kazeta ili diskova. Izraz se prije svega koristi u historijskom kontekstu, odnosno kako bi se opisali niskobudžetni eksploatacijski filmovi koji su zahvaljujući nastanku suvremenog video izdavaštva postali odstupni publici krajem 1970-ih i početkom 1980-ih, a zbog neusklađenosti zakonskih propisa još uvijek nisu bili predmetom redovne cenzure. Tako stvorena sloboda je producentima i autorima omogućila da ih napune "pomaknutim" ili uznemirujućim sadržajem, a što je u javnosti nekoliko država, prije svega UK, stvorilo moralnu paniku i zahtjeve za uvođenjem stroge regulacije. U UK su ta nastojanja 1984. godine rezultirala Zakonom o video snimkama kojim je uveden jedan od najstrožih režima filmske cenzure u svijetu.

Vanjske veze
------------

* Overview of all video nasties
* History of video nasties
* UK Pre Certification video database with additional information
**Cattle Decapitation** je američki deathgrind bend iz San Diega. U njihovim pjesmama snažno je izražen protest protiv zlostavljanja životinja te uništavanja okoliša. Originalno su svi članovi bili vegetarijanci, no trenutačno su to samo dva člana, gitarist Josh Elmore i pjevač Travis Ryan koji je i autor većine tekstova pjesama.

O grupi
-------

Grupa je osnovana 1996. te su prvu postavu činili Scott Miller, Gabe Serbian i Dave Astor. Ubrzo Millera mijenja Travis Ryan, te u toj postavi snimaju EP *Human Jerky* i prvi studijski album *Homovore*. Na idućem albumu *To Serve Man*, koji su objavili za izdavačku kuću Metal Blade pridružuju im se basist Troy Oftedal te drugi gitarist Josh Elmore. Godine 2006. objavljuju album *Humanure* koji su zbog omota (na kojem je prikazana krava kako izbacuje ljudske ostatke) mnoga prodajna mjesta odbila prodavati. Na albumu su gostovali članovi grupe The Locust te bivši član Scott Miller. Iduća dva albuma, *Karma.Bloody.Karma* i *The Harvest Floor* objavljuju 2006. i 2009. Na svojem šestom studijskom albumu *The Monolith of Inhumanity* iz 2012. uz deathgrind pridodali su i elemente progresivnog death metala, te je dobio mnoge pozitivne recenzije od glazbenih kritičara i obožavatelja. Na svojem najnovijem albumu *The Antropocene Extinction* objavljenog u kolovozu 2015. tematski se bave budućnošću Zemlje, odnosno pogubnim čovjekovim utjecajem na okoliš.

Članovi
-------

Sadašnja postava
* Travis Ryan – vokal (1997.–)
* Josh Elmore – gitara (2001.–)
* Dave McGraw – bubnjevi (2007.–)
* Derek Engemann – bas gitara (2010.–)

Bivši članovi
* Scott Miller – gitara, vokal (1996.)
* Gabe Serbian – gitara (1996.–2000.)
* Dave Astor - bubnjevi (1996.–2002.)
* Michael Laughlin - bubnjevi (2004.–2007.)
* Troy Oftedal – bas gitara (2001.–2009.)

Diskografija
------------

Studijski albumi
* *Homovore* (2000.)
* *To Serve Man* (2002.)
* *Humanure* (2004.)
* *Karma.Bloody.Karma* (2006.)
* *The Harvest Floor* (2009.)
* *Monolith of Inhumanity* (2012.)
* *The Anthropocene Extinction* (2015.)
* *Death Atlas* (2019.)

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena stranica
**Saola**, **Vu Quang govedo** ili **Azijski jednorog** (*Pseudoryx nghetinhensis*) je jedan od najrjeđih sisavaca na svijetu; naime, ova vrsta šumskog goveda se može pronaći samo na gorju Annamite na granici Vijetnama i Laosa koje se odlikuje dubokim klancima (visina od 300-1.800 m) obraslim gustim monsunskim šumama (npr. Nacionalni park Phong Nha Ke Bang). Vrsta je definirana nakon otkrića ostataka tri jedinke 1992. godine u rezervatu prirode Vu Quang (Vijetnam), u zajedničkoj promatračkoj misiji ministarstva šumarstva Vijetnama i WWF-a. 

Slijedećih 18 godina ova životinja nije uočena, sve dok koncem kolovoza 2010. godine jedan seljak u Laosu nije ulovio jedan primjerak koji je uginuo prije no što su državni čuvari prirode uredili njegovo puštanje na slobodu. Tijelo ove životinje proučavaju znanstvenici ne bi li se ova vrsta bolje spoznala.

Imena
-----

*Saola* je naziv koji dolazi od tajske riječi, koja je identična i u laoskom jeziku, a znači "vretenasti rog". Njezin latinski naziv dolazi od *pseudoryx*, čime se ističe njezina sličnost s antilopom oryxom, dok je *nghetinhensis* složenica od naziva dvije vijetnamske pokrajine, Nghe An i Ha Tinh. Lokalni narod Hmong ju zove *saht-supahp* ("pristojna životinja"), jer se kreće nečujno kroz šumu. Zbog njezine rijetkosti i očite nježne prirode mediji su je nazvali "Azijskim jednorogom", iako nema nikakve veze s mitskom životinjom, niti kineskom inačicom, Qilinom.

Odlike
------

Prema dosadašnjim nalazima saola pripada u podporodicu Bovini i najbliži srodnici su joj domaće govedo i bizoni. No, po svojim jednostavnim zubima i drugim morfološkim odlikama pripada tzv. "primitivnim govedima".
Prema proučenim saolama, one su visoke oko 85 cm, u razini ramena, i teške oko 90 kg. Krzno im je tamno smeđe s bijelom prugom duž leđa. Noge su tamnije s tri bijele mrlje kod stopala i bijelim vertikalnim prugama preko obraza, obrva, nosa i brade. Rogovi su im blago zakrivljeni unatrag i mogu narasti do pola metra u duljinu. 

Prema lokalnom stanovništvu, saole žive u skupinama rijetko većima od dvije-tri jedinke. Označavaju teritorij mošusnim žlijezdama za koje se vjeruje kako su najveće u životinjskom svijetu.

Izvori
------

1. ↑  Vu Van Dung i dr. *A new species of living bovid from Vietnam*, Nature, 6. ožujka 1993.
2. ↑  Rare antelope-like mammal caught in Asia, BBC News, 16. srpnja 2010.
3. ↑  Rare Asian 'Unicorn' Sighted, Dies in Captivity na livescience.com (`en`) Preuzeto 6. veljače 2012.
4. ↑  F. Bibii e.S. Vrba, Unraveling bovin phylogeny: accomplishments and challenges, Biomed Central Biology, 2010. (`en`) Preuzeto 6. veljače 2012.

### Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Pseudoryx nghetinhensis** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Pseudoryx nghetinhensis** |
Japanski car Tajšo
**Tajšo period** (大正時代 - *Tajšo džidaj*), je period istorije Japana koji je započeo 30. jula 1912. godine, dolaskom cara Tajšo na presto i trajao je do 25. decembra 1926. godine. Zbog lošeg zdravlja cara Tajšo, vlast praktično prelazi u ruke oligarhijske grupe starijih državnika *Genro* (元老), koji su takođe predstavljali članove japanskog parlamenta *Kokaj* (国会) i pripadali demokratski orijentisanim strankama. Tajšo period, stoga karakteriše liberalni pokret poznat i kao *Tajšo demokratija*.

Istorijske i političe osnove
----------------------------

Na dan 30. jula 1912. godine, umire car Meidži i nasleđuje ga njegov sin princ Jošihito, koji postaje novi vladar Japana kao car Tajšo. Uticaji zapadnjačke kulture, nastavljaju se i u ovom periodu. Umetnici poput Kobajaši Kijočika, usvajaju zapadnjaču tehniku slikanja, međutim nastavljaju da stvaraju i u tehnici Ukijo-e. Mori Ogaj i Nacume Soseki studiraju u insostranstvu i bivaju upoznati sa modernim tokovima zapada.

Posledice Meidži obnove iz 1868. godine, nisu samo uticale na ispunjavanje lokalnih i inostranih političkih i ekonomskih zahteva, več su uticale i na uspešnu samoodbranu Japana od nadolazećih kolonijalih sila. Usled ovakvih okolnosti, u Japanu se razvija i interesovanje ka socijalizmu i urbanom vidu proleterijata. Biračka prava, socijalna i radna zaštita, kao i nenasilni protesti postaju ideali ranih levičarskih pokreta. Porast i jačanje opozicije će naposletku dovesti do odluke vlade da se ukine *Japanska Socijalistička partija* (日本社会党 - *Nihon Šakajto*), samo godinu dana nakon njenog osnivanja 1906. godine. Ovo će rezultovati potpunom uništenju socijalističkog pokreta u Japanu.

Uvideći jačinu rastućih konflikata između Nemačke i Evrope (od koga će naposletu započeti Prvi svetski rat), Japan odlučuje da napadne okupirane nemačke zone u Kini i Pacifiku, 23. avgusta 1914. godine. Ubrzo nakon toga uspeva da zauzme kinesku provinciju Šandung, Marijanska ostrva, Karolinska ostrva i Maršalska ostrva u Tihi okeanu. 

Sa podrškom zapadnjačke alijanse, upletene u rat u Evropi, Japan uspeva da proširi još više svoj uticaj u Kini objavljivanjem *Dvadesetjednog zahteva* (対華二十一ヵ条要求 - *Tajka Nidžuikajjo Jokju*), tokom januara, 1915. godine. Pored zauzimanja većine nemačih teritorija Mandžurije i unutrašnje Mongolije, Japan zahteva i posedovanje velikih rudnika i metalurških kompleksa u centralnoj Kini. 

Tokom 1920-ih, Japan se okreće ka demokratskom tipu vladavine, međutim parlamentarna vladavina nije bila dovoljno duboko ukorenjena kako bi se održala pod pritiskom sve većih ekonomskih i političkih pritisaka tokom 1930-ih.

Literatura
----------

* Nussbaum, Louis-Frédéric; Roth, Käthe (2002). *Japan Encyclopedia*. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-01753-5. OCLC 58053128.

Spoljašnje veze
---------------

***Taishō period*** na Wikimedijinoj ostavi
Republika Albanija je po svom položaju balkanska i sredozemna zemlja. Međutim, zbog brojnim prirodnim preprekama (guste močvare u primorju, visoki planinski venci u zaleđu) i dugom izolacionizmu u međunarodnim odnosima zemlja je dugo bila saobraćajno odvojena od susednih zemalja. Prestonica zemlje Tirana središnji je saobraćajni čvor u zemlji.

Železnički saobraćaj
--------------------

Voz u Albaniji
Ukupna dužina železničke mreže u Albaniji je svega 447 km (2006. godine) i celokupna je stanadarne širine koloseka. U zemlji postoji svega tri železničke linije i to su Tirana - Drač, Valona - Rogozina - Drač - Skadar - granica sa Crnom Gorom i Rogozina - Elbasan - Podgradec. U zemlji ne postoji bilo koji vid gradske železnice.

**Železnička veza sa susednim zemljama**:

* Srbija / Kosovo Srbija/Kosovo - ne
* Severna Makedonija Makedonija - ne
* Grčka Grčka - ne
* Crna Gora Crna Gora - da, ali samo teretni saobraćaj

Drumski saobraćaj
-----------------

Ukupna dužina puteva u Albaniji je 18.000 km (2002. godine), od toga 7.020 km u tvrdoj podlozi (beton, asfalt). Autoputevi u pravom smislu ne postoje, a putevi sa četiri trake postoje samo na prilazu Tirani. U budućnosti se predviđa izgradnja savremenih autoputeva na postojećim evropskim koridorima:

* Granica sa Crnom Gorom - Skadar - Tirana - Valona - granica sa Grčkom
* Drač - Tirana - Elbasan - granica sa Makedonijom
* Skadar - granica sa Srbijom

Vodeni saobraćaj
----------------

Razvijen je samo pomorski i jezerski saobraćaj. Glavne morske luke su Drač, Valona i Saranda. Najpoznatija jezerska luka je Podgradec na Ohridskom jezeru.

Gasovodi i naftovodi
--------------------

Gasovod: Dužina tokova je 119 km (1996. godine).

Naftovod: Dužina tokova je 196 km (1996. godine).

Aerodrom u Tirani

Vazdušni transport
------------------

U Albaniji zvanično postoji 12 aerodroma (2002. godine), od toga četiri sa čvrstom podlogom. Među njima samo je jedan aerodrom međunarodnog karaktera, sa IATA kodom (IATA Airport Code). To je Međunarodni aerodrom "Majka Tereza" u Tirani. U budućnosti se očekuje otvaranje novih aerodroma.

***Saobraćaj u Albaniji*** na Wikimedijinoj ostavi

Saobraćaj Evropskih zemalja

 **Saobraćaj:** Azerbejdžan • Albanija • Andora • Austrija • Belgija • Belorusija • Bosna i Hercegovina • Bugarska • Vatikan • Gruzija • Grčka • Danska • Estonija • Irska • Island • Italija • Jermenija • Kazahstan • Kipar • Letonija • Litvanija • Lihtenštajn • Luksemburg • Mađarska • Malta • Moldavija • Monako • Nemačka • Norveška • Poljska • Portugalija • Makedonija • Rumunija • Rusija • San Marino • Slovačka • Slovenija • Srbija • Turska • Ujedinjeno Kraljevstvo • Ukrajina • Finska • Francuska • Holandija • Hrvatska • Crna Gora • Češka • Švajcarska • Švedska • Španija - Evropska unija

**Teritorije:** Akrotiri i Dekelija • Grenland • Gernzi • Gibraltar • Jan Majen • Džersi • Olandska Ostrva • Ostrvo Man • Svalbard • Farska Ostrva
**Tocobaga**, Pleme američkih Indijanaca porodice Timuquanan naseljeno u prvoj polovici 16. stoljeća sjeverno od zaljeva Tampa na Floridi, gdje ih 1528. nalazi španjolski ustraživač Pánfilo de Narváez. Jedanaest godina kasnije (1539) južno od Tampa Baya stiže ekspedicija Hernando de Sotoa ali nisu imali puno kontakata sa njima. Pedro Menéndez de Avilés, španjolski istraživač, posjetio ih je 1567. i utemelji garnizon i ostavio u njemu 30 vojnika. Kada se tamo vratio Juan Rogel, u siječnju 1568, naselje je bilo napušteno, a svi Španjolci mrtvi. Tocobage su izgleda napadali na pokrštene Indijance, jer Španjolci šalju kaznenu ekspediciju na plemena Pohoy i Tocobaga, ali su ovdje nisu dugo zadržali. U velikom Timucua ustanku (1656) nisu učestvovali. 

Swanton drži da su se kasnije možda pridružili drugim Timucua skupinama i zajedno sa njima nestali, ili su se priključili Calusama. Za vjerojatne mogućnosti drži da su Tocobage možda kasniji Tompacuas Indijanci koji su se pojavili u zemlji Apalachee Indijanaca, ili pleme poznato kao "Macapiras" ili "Amacapiras" koje je 1726. smješteno na misiju San Buenaventura blizu St. Augustine.

Život i običaji Tocobaga
------------------------

Naselja Tocobaga su malena sa kolibama kružnog oblika prekrivenim palminim lišćem i postavljene oko središnjeg trga na kojima su održavali sastanke. Kuće poglavica i svetišta gradili su na zemljanim moundima, a mrtve sahranjivali u grobnim moundima koje su podizali van sela. Kuća poglavice Tocobaga u Safety Harboru nalazila se na moundu visokom 20 stopa (6 metara) sa pogledom na Old Tampa Bay. 

Tocobaga Indijanci, slično kao njihovi južni susjedi Caluse imali su razvijenu kulturu školjaka iz kojih su izrađivali razni alat, služile su im kao žlice i utezi na mrežama, za izradu ukrasa, hranili su se i trgovali njima, i na koncu su završavale i u gradnji samih mounda. Materijalna kultura poznaje i kopačicu (adz) sa školjkom ili kamenim iverom uglavljenim na drvenu dršku. Atlatl (vidi Arhivirano 2007-09-29 na Wayback Machine-u), napravu za izbacivanje koplja koja se koristi u lovu također su poznavali. Koplje izbačeno atlatlom daleko je probojnije, nego koplje bačeno rukom.
Tocobage su bili šamanisti, a poznavali su i šamana-berdaša (berdache), koje nalazimo kod Yokuta, Sijuksa (winktes), Illinoisa ili Navaho Indijanaca koji su ga nazivali *Nadle*. Berdaš, naziv koji dolazi iz perzijskog "bardaj" (pasivni homoseksualni partner), može biti hermafrodit kod nekih Indijanaca, kao što su Tocobage, ili homoseksualac sa kojima su sjevernoamerički Indijanci voljeli da se sprdaju, ali su prema njima osjećali istovremeno i veliko strahopoštovanje, bojeći se njihovih moći.

Izvori
------

1. ↑  Swanton, Florida

Vanjske poveznice
-----------------

* Tocobaga
Koordinate: 41° 10′ 27" SGŠ, 22° 43′ 46" IGD

**Sretenovo** (mak. *Sretenovo*) je naselje u Republici Makedoniji, u krajnje jugoistočnom delu države. Sretenovo je naselje u okviru opštine Dojran.

Sretenovo ima veliki značaj za srpsku zajednicu u Republici Makedoniji, pošto Srbi čine značajnu manjinu u naselju.

Prirodni uslovi
---------------

Sretenovo je smešteno u krajnje jugoistočnom delu Republike Makedonije, nedaleko od granice sa Grčkom, koja se pruža 1,5 kilometra istočno od naselja. Od najbližeg grada, Đevđelije, naselje je udaljeno 45 kilometara istočno.

Naselje Sretenovo se nalazi u istorijskoj oblasti Dojransko. Selo je smešteno na južnoj obali Dojranskog jezera, koje Republika Makedonija deli sa Grčkom. Naselje je položeno na približno 150 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Sretenovo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 315 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (58%), a manjina su Srbi (22%) i Romi (11%). Današnje naselje je relativno mlado, pošto je osnovano posle Prvog svetskog rata na mestu dotadašnjeg grada Dojrana, potpuno uništenog u datom ratu.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* dojran-info.com Zvanična stranica opštine Dojran

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Dojran |
| --- |
| **Stari Dojran** • 
Durutlija • 
Đopčelija • 
Kurtamzalija • 
Nikolić • 
Novi Dojran • 
Organdžalija • 
Sevendeklija • 
Sretenovo • 
Furka • 
Crničani • 
Čaušlija • 
Džumabos |
**Cinaloa** (Sinaloa) /dolazi od *sina*, vrsta pitahaje, kaktusovog voća, i *lobala*, okrugli predmet; =okrugla pitahaja/, pleme Cahita Indijanaca, šire grupe Taracahitian nastanjeno nekada na gornjim tokovima Río Fuerte u meksičkim državama Sinaloa (na sjeveru) i Sonori (na jugoistoku). 

Hervas (Cat. Leng. i, 322, 1800) ih identificira sa plemenom Yaqui, dok ih Ribas jasno razlikuje kao posebno pleme sa izvora Rio del Fuerte. Njihovo ime koristi se i kao sinonim za Cahita Indijance.

Cinaloe su 1645. opisani kao pleme sa 1.000 ratnika. Njihov govor je bio veoma blizaj jeziku tehueco.

Cinaloe ili Sinaloe po kojima je imenovana istoimena država srodni su plemenima Zuaque, Ahome, Tehueco i drugima protiv kojih kapetan Diego de Hurdaide (baskijskog porijekla), nakon što je utemeljio San Felipe y Santiago (današnji Sinaloa) pokreće vojni pohod, nakon čega će uslijediti ustanak Acaxeeja 1601. Godine 1616 u Meksiko dolazi talijanski svećenik Pedro Juan Castini, koji će od 1617. pa do 1641. raditi na pokrštavanju plemena Sinaloa, Zoe, Huite i Chinipa. Brojno stanje iznosilo je oko 20,000 zajedno sa ostalim Cahita-plemenima. Apsorbirala su ih druga jaća plemena.

Izvori
------

1. ↑  Hodge
2. ↑  „*John P. Schmal*. The History Of Indigenous Sinaloa". Arhivirano iz originala na datum 2012-02-10. Pristupljeno 2014-08-06.
3. ↑  The Bernardo Mendel Collection

Vanjske poveznice
-----------------

* Growth and flourishing of jesuit missions and military garrisons in Sonora Arhivirano 2007-06-24 na Wayback Machine-u
**Zacatecoluca** je općina od 71,587 i grad od 42,127 stanovnika na jugu Salvadora u Departmanu La Paz u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Zacatecoluca se nalazi u dolini Rijeke Lempa, u podnožju Vulkana San Vicente.
Od glavnog grada San Salvadora udaljena je 62 km istočno.

Historija
---------

Zacatecoluca je nastala kao naselje Pipila, čak i za španjolske kolonizacije imala je vrlo malo španjolskih stanovnika, 1740. samo dvadestak.
Krajem tog vijeka zahvaljujući plantažama kakovca izrasla je u naselje koje je 1786. postalo lokalni administrativni centar, pa je 1823. dobila status ville.

Od juna 1824. je dio Departmana San Vicente. Jedan kratki period bila je dio federalanog distrikta
Savezne Republike Centralne Amerike, ali je nakon tog ponovno dio Departmana San Vicente.

Kad je 1839. osnovan Departman La Paz, Zacatecoluca je postala njegov administrativni centar, ali kad je ukinut 1842. administracija se vratila u San Vicente. 
Pod imenom *Santa Lucía Zacatecoluca* - 1844 dobila je status grada 1844. a od 1852. je ponovno administrativni centar obnovljenog Departmana La Paz.

Današnja Zacatecoluca je administrativno-trgovački centar poljoprivrednog kraja, poznat po velikoj cementari  *Grupo Atlas*.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Zacatecoluca*" (španjolski). Municipios de El Salvador. Pristupljeno 26.3.2023.
2. 1 2 3 4 5  „*Zacatecoluca Municipality in El Salvador*" (engleski). City population. Pristupljeno 26.3.2023.
3. 1 2  „*Zacatecoluca in La Paz*" (engleski). City population. Pristupljeno 26.3.2023.
4. 1 2   „*Zacatecoluca*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 26.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Zacatecoluca*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldía Municipal de Zacatecoluca* (`es`)