recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nekropole sa stećcima u Varešu**, opština Vareš, sadrže nadgrobnike iz dužeg perioda historije Bosne i Hercegovine. Na području Vareša u 16 naseljenih mjesta evidentirane su 22 nekropole sa ukupno 314 stećaka (17 ploča, 191 sanduk, 100 sljemenjaka i 6 amorfnih stećaka).

**Nekropole sa stećcima i starim nišanima u naselju Budoželje**, na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj od 20. do 26. januara 2009. godine, proglašene su za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Marti Cheery, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući) i Ljiljana Ševo. Naselje Budoželje je udaljeno oko 10 km zračne linije od Vareša u pravcu jugoistoka. Stećci i nišani su okrnjeni, oštećeni, prevrnuti, dijelom ili u potpunosti utonuli u zemlju i izloženi ubrzanom propadanju usljed nedostatka redovnog održavanja.

Nacionalni spomenik čine: 

Nekropola sa 36 stećaka na lokalitetu Glavica (Hrid), od kojih su 34 u formi sanduka i 2 u formi sljemenjaka. Sadrže ukrasne motive, predstava konja i čovjeka te konja i polumjeseca. Stećci su klesani u obližnjem kamenolomu Krešnica, gdje se još mogu vidjeti nedovršene gromade kamenja.

Tri nišana na lokalitetu Gromile, na udaljenosti oko 60 m od nekropole stećaka. Nišani su sa turbanom u gužve, bez natpisa, od kojih jedan sadrži ukrasne motive (sablja i sunce).

Nekropola na lokalitetu Višgreblje (Jabuka), sa 30 stećaka (25 sanduka i 5 sljemenjaka), i 20-ak starih nišana koji su jednostavne obrade, vidno oštećeni zbog starosti, bez natpisa i većina ih je utonula u zemlju ili oborena.

Nekropola sa 12 stećaka (8 sanduka i 4 sljemenjaka), na lokalitetu Solila (Trzan).

Nekropola sa 2 stećka na lokalitetu Vrh.

**Nekropola sa stećcima na lokalitetu Lipa, Stupni Do**, udaljena od Vareša oko 5 km zračne linije u pravcu juga, sadrži 68 stećaka. Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Preovladava forma sanduka, a evidentirano je i pet sljemenjaka.

Literatura
----------

* Šefik Bešlagić, Sarajevo: "Veselin Masleša", 1982. STEĆCI – KULTURA I UMJETNOST
* Marian Wenzel, Ukrasni motivi na stećcima, Sarajevo, 1965.

Vanjski linkovi
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |

* Zvanični sajt komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine
Arhimedov puž
**Arhimedov puž**, takođe poznat kao **pužna turbina**, je turbina za vodu, koja se koristi za prenos potencijalne energiju od gornjeg nivoa vode u realnu energiju. Može se uporediti sa vodeničarskim točkom odnosno točakom na vodu. Međutim, u odnosu na točak za vodu, pužna turbina ima mnogo veću efikasnost. Turbina se sastoji od rotora u obliku Arhimedovog puža, koji rotira u polukružnom koritu. Voda teče kroz turbinu i njena težina pritiska na dole lopatice turbine, koja zauzvrat primorava turbinu da se okreće. Voda teče slobodno kroz turbinu nazad u reku. Gornji kraj pužne turbine je povezan sa generatorom preko menjača.

Istorija
--------

Varžtas turbina hidroelektrine Gorin, Lenkija
Arhimedova pužna turbina je drevni izum, koji se veruje da je jednostavna mašina. Veruje se da je puž izmislio Arhimed ze Sirakus ( 287-212 pne ). U 1819-oj god. francuski inženjer Klod Luj Mari Anri Navije ( 1785-1836 ) je predložio korišćenje Arhimedovog puža kao vida vodeničnog točka. U 1922-oj Vilijam Moerscher je u Americi patentirao hidrodinamičku pužnu turbinu. U 1990- Karl-Avgust Radlik (1912-2001) i profesor Karel Brada su razvili misao da se pomoću Arhimedovog puža razvije vodena turbina. Prvi model turbine je testiran u Pragu 1995. i 1996. Godine 1997. Češka kompanija Sigma Hranice, pod rukovodstvom Karel-Avgust Radlika i profesora Karel Brada, predstavila je prvi prototip Arhimedove pužne turbine, koja je kasnije instalirana u Obere Schlagveidmuhle. Postoje brojne sadašnje instalacije na malim hidroelektranama u Evropi. Prvi Arhimedova pužna turbina u Poljskoj je instalirana od strane češke kompanije GESS - CZ , sro iz Hranice u junu 2011 na reci Radomka u Jastrzebia oblast pod Radomilemi.

Dodatci
-------

Arhimedova pužna turbina se primenjuje na rekama sa relativno niskim padom (od 1 m do 10 m ) i sa malim proticajima ( do oko 10 m3 /s sa jednom turbinom ). Zahvaljujući konstrukciji i sporom kretanju lopatica turbine, turbina se smatra da je prijateljska po životnu sredinu i životinski svet. Često je označena kao "fishfriendli ". Arhimedska turbina se može koristi u bilo kojoj situaciji gde postoji stroga obaveza da se pazi na okolinu i životinjski svet.

Literatura
----------

* William Moerscher - Patent US1434138
* K. Brada, K.-A. Radlik - Water Screw Motor to Micro Power Plant - First Experiences of Construction and Operation (1998)
* K. Brada - Micro Power Plant with Water Screw Motor (1995)
* K. Brada, K.-A. Radlik - Water Power Screw - Characteristic and Use (1996)
* K. Brada, K.-A. Radlik, (1996). Water screw motor for micropower plant. 6th Intl. Symp. Heat exchange and renewable energy sources, 43–52, W. Nowak, ed. Wydaw Politechniki Szczecińskiej, Szczecin, Poland.

Vidi još
--------

* Vandens turbina
* Archimedo sraigtas

Spoljašnje veze
---------------

* Mažos hidroelektrinės
* Archimedo sraigtas
* Nuotraukų galerija
* Informacija apie vieną iš gamintojų
* (`pl`) Pirmasis kirminas Trubín Lenkijoje
**Roger od Salerna** (italijanski: ; ? - 28. jun 1119) bio je normanski velmoža i regent križarske Kneževine Antiohije od 1112. do smrti. 

Bio je sin Rogera od Salerna i rođak princa Tankreda Galilejskog, poznatih po učešću u Prvom križarskom ratu. Mjesto regenta je 1112. preuzeo nakon Tankredove smrti, s obzirom da je legitmni nasljednik Bohemond II bio još dijete. Na samom početku vladavine se iskazao kao savjestan vladar i sposoban vojskovođa. Nakon zemljotresa 1114. je obnovio utvrde na istočnoj granici, a čuvši za predstojeći pohod velike seldžučke vojske pod Bursuqom, uspio sklopiti savez ne samo s drugim križarskim vladarima nego i sa susjednim seldžučkim emirima. Iako se savez raspao neposredno prije, i iako mu je vojska bila slabija, uspio je razbiti Bursuqovu vojsku u bitci kod Sarmina 1115. Kada je nekoliko godina kasnije emir Ilghazi od Alepa napao Antiohiju, Roger se pokazao daleko lakomislenijim i, usprkos upozorenja antiohijskog patrijarha da čeka pojačanja, odlučio odmah napasti Turke. Rezultat je bila bitka na Ager Sanguinisu na kojoj je antiohijska vojska uništena gotovo od posljednjeg čovjeka, a među žrtvama je bio i sam Roger.

Njegov kancelar je bio Walter, koji je preživio bitku i poslije postao jedan od kroničara križarskih ratova.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Tankred**  |  **regent Antiohije** 1112–1119 | Slijedi: **Balduin II od Jeruzalema**  |
***Riders to the Sea*** (sh. *Jahači prema moru*) je tragedija irskog pisca Johna Millingtona Syngea premijerno izvedena u Dublinu 1904. godine. Radnja se događa na Inishmaanu, jednom od Aranskih Otoka na zapadnoj obali Irske, a nominalna protagonistica je Mauriya, žena čiji su muž i pet sinova stradali na moru; nakon što čuje da je more na obali Donegala izbacilo truplo koje bi mogao biti njeni šesti sin Michael, pokušava bez uspjeha spriječiti sedmog i posljednjeg sina Bartleya da tamo putuje. *Riders to the Sea* je Synge napisao inspiriran vlastitim boravkom na Aranskim Otocima, te je u njemu nastojao što vjernije predočiti tamošnje običaje, ali i vlastito shvaćanje ruralne Irske kao mjesta gdje usprkos nominalnog rimokatoličanstva još uvijek žive keltska poganska vjerovanja. U nastojanju za što većom autentičnošću, Synge je u tekstu koristio lokalni irsko-engleski govor.

*Riders to the Sea* je postala jedna od najpoznatijih i najuspješnijih Syngeovih drama, te je u 20. vijeku postala predmetom niza adaptacija, koje su uključivale kako Brechtovu dramu *Puške gospođe Carrar* radnjom prebačenu u Španiju za vrijeme građanskog rata, niz opera, dva igrana filma, te istoimenu TV-dramu u produkciji TV Beograd iz 1969. godine.

Vanjske veze
------------

* Riders to the Sea Full text of the play.
* Official legacy website of the director with filmography including Riders to the Sea
**Arhimandrit** (*grč.*: vođa /duhovnog/ tora, tj. manastira), u pravoslavnoj crkvi, starješina (nastojatelj) važnijeg manastira ili većeg broja manastira; počasna titula za igumane ili starješine manastira; najviši kaluđerski čin. 

U grčkoj crkvi ta je titula prvobitno (od V. vijeka) dodjeljivana igumanima koji su nadzirali manastire, a kasnije nastojnicima važnijih manastira. U staroruskoj crkvi tu je titulu nosilo veoma malo igumana-nastojnika manastira, pri čemu je jedno te isto lice nosilo dvije titule, na primjer, pečerski iguman-arhimandrit. Sada je čin arhimandrita u ruskoj crkvi strogo odvojen od čina igumana i ne daje se samo nastojnicima manastira, već i drugim monasima na višim administrativnim dužnostima (na primjer rektor bogoslovije). Taj čin se dodjeljuje i kao nagrada sveštenoslužiteljima iz redova monaštva. Rukoproizvođenje u čin arhimandrita obavlja episkop - na liturgiji po posebnom obredu.

Izvori
------

* *"Opća enciklopedija" (2 C-Fob)*, Zagreb, 1977.
* *"Mala enciklopedija Prosveta" (1 A-J)*, Beograd, 1978.
* *"Veliki pravoslavni bogoslovski enciklopedijski rečnik*" (tom I), Novi Sad, 2000.
Arhitektura
**Arhitektura** (lat. *architektura*, od starogrčke reči *arkitekton, ὰρχιτεκτονική*, od *ὰρχι* — *glavni* i *Τεκτονική* — *graditelj*) u užem smislu je nauka i umetnost projektovanja i oblikovanja zgrada, odnosno unutrašnjeg i spoljašnjeg arhitektonskog prostora: enterijera i eksterijera.

Povijest arhitekture
--------------------

Najstariji tekst o toj grani ljudske djelatnosti jest *De Architectura* latinskog autora Vitruvija, koji kaže 
da se arhitektura zasniva na skladu i ravnoteži tri načela: Ljepote (*Venustas*), Čvrstoće (*Firmitas*) i Korisnosti (*Utilitas*).

Područija koje arhitektura dodiruje
-----------------------------------

Arhitektura dodiruje mnoga područja - matematiku, razne umjetnosti, tehnologiju, zanate, društvene znanosti, politiku itd.   

Filozofija je posebno popularna - dapače, često se spominje "filozofija" arhitekta kad se govori o njegovim metodama. 
Racionalizam, empirizam, strukturalizam, poststrukturalizam i fenomenologija neke su filozofske škole koje su utjecale na arhitekturu.

Razlika između arhitekture i građevinarstva
-------------------------------------------

Razlika između arhitekture i građevinarstva često je bila predmet kontroverze. 
Nikolaus Pevsner, europski povjesničar iz prve polovice 20. stoljeća, rekao je: "Garaža za bicikle je građevina, katedrala u Lincolnu je arhitektonsko djelo". Danas je razlika prilično nejasna. Bernard Rudofsky je u slavnom djelu "Arhitektura bez arhitekata" svrstao u arhitekturu čitav niz građevina koje dizajniraju amateri. Što se više vraćamo u prošlost, to je veće slaganje oko onoga što spada u arhitekturu, s obzirom da vrijeme izoštri razlike. 
Ako poput Vitruvija smatramo da je arhitektura sva dobra izgradnja, znači li to da loša arhitektura ne postoji? Kako bi se problem riješio, pogotovo s obzirom na golem broj građevina u današnjem svijetu, možemo definirati arhitekturu kao ono što rade arhitekti. Tako bi se naglasak stavio na razvitak arhitekture i arhitekata.

Polja arhitekture
-----------------

Arhitektura obuhvaća golemo područje, od planiranja i izrade dijelova do izgradnje kuća, luka, gradova, pa i čitavih regija. 
Zato bismo je mogli podijeliti u ove segmente:

* urbanizam
* vrste arhitekture
* arhitektonski stilovi
* povijest arhitekture
* arhitektonske škole
* slavni arhitekti
* arhitekte u srbiji

Povezano
--------

* Sedam svjetskih čuda

Vanjske veze
------------

***Arhitektura*** na Wikimedijinoj ostavi

* Tolomeus - art around you - VR pano
* Blog o arhitekturi
* Studio Alfirevic Architects
* Famous architects - Biographies of well-known architects, almost all of the Modern Movement.
**James Richard "Rick" Perry** (4. mart 1950 -) je američki republikanski političar koji od 2000. do danas vrši dužnost 47. guvernera Teksasa. Široj javnosti je poznat po tome što je na tom mjestu naslijedio Georgea W. Busha, i to kao viceguverner, a na koje mjesto je izabran 1998. godine.

Perry se ističe konzervativnim stavovima u nizu društvenih pitanja - zalaganje za smrtnu kaznu i kreacionizam u školama, protivljenje abortusu i istospolnom braku - te uživa reputaciju krščanskog fundamentalista. Zbog svega toga je omiljena meta kritičara iz progresivnog dijela američke javnosti, a tim kritikama su odnedavno pridonijele i izjave koje se tumače kao teksaški secesionizam. Usprkos svega toga, dobra ekonomska situacija u Teksasu i relativno uspješno nošenje s globalnom ekonomskom krizom u usporedbi s drugim državama, Perryja je učinilo popularnim među tamošnjim biračima. Za guvernera je izabran 2002. i 2006. godine, a u novembru 2010. će se natjecati za treći mandat.

Vanjske veze
------------

* Governor Rick Perry *official state site*
* Texas Governor Rick Perry Arhivirano 2012-01-17 na Wayback Machine-u *official campaign site*
* GovernorPerry on Twitter
* Šablon:GovLinks
* Heir to the Throne Jenny Staff, *The Austin Chronicle* May 28, 1999
* Continued absence of Dems grinds House to a halt Arhivirano 2009-10-31 na Wayback Machine-u Shelley Kofler, *WFAA-TV*, May 14, 2003
* The Class of 1985 *The Austin Chronicle*, February 27, 2004
* Trial by Fire, Did Texas execute an innocent man, David Grann, *The New Yorker*, September 7, 2009

| Texas House of Representatives
Šablon:TXHouseSuccession box |
| --- |
| Političke funkcije
 |
| Prethodi: **Jim Hightower**  |  **Poljoprivredni komesar Teksasa** 1991–1999 | Slijedi: **Susan Combs**  |
| Prethodi:**Bob Bullock** | **Viceguverner Teksasa**19. januar 1999 – 21. decembar 2000 | Slijedi:**Bill Ratliff** |
| Prethodi:**George W. Bush** | **Guverner Teksasa**21. decembar 2000 - | **Trenutno na položaju** |

  


***Rick Perry*** na Wikimedijinoj ostavi
**Puerto Saavedra** je lučki grad od 2,729 i općina od 11,400 stanovnika u Čileanskoj regiji Araucanía u 
Provinciji Cautín.

Geografske karakteristike
-------------------------

Puerto Saavedra leži u zaljevu rijeke Imperial (Bajo Imperial), koja nešto sjevernije ima ušće u Pacifik. 
Grad je udaljen 79 km zapadno od svog administrativnog centra Temuca.

Historija
---------

Lokalitet na kom se danas nalazi grad, indijanci Mapuche zvali su *Konün Traytrayko leufu* što na mapudungunu znači *Rijeka koja teče pjevajući*.

Prve kuće u tom zaljevu, podiglo je nekoliko kolonista, koji su trgovali sa Mapuchama polovicom 19. vijeka.
Pretpostavlja se da su negdje oko 1852. iz Italije stigli prvi kapucinski misionari, koji su podigli samostan sa školom radi evangelizacije Mapucha.

Samostan je opožaren za pobune Mapucha 1867. pa su se prvi kolonisti i fratri razbježali.

Drugi val kolonizacije uslijedio je nakon obnove samostana 1873. 
Grad je službeno osnovan 1885. pod imenom **Bajo Imperial**, kao luka tadašnjeg Imperiala (današnji Carahue).

Druga grupa kapucinski misionara stigla je u grad - 1896. ovaj put iz Bavarske.
Nakon tog je 1906. grad promjenio ime u današnje *Puerto Saavedra*, u čast generala Cornelia Saavedre koji je bio zaslužan za pacifikaciju Mapucha i dovođenje novih kolonista.

Grad je teško stradao u Potresu 1960. i tsunamiju nakon njega.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Chile: La Araucania*" (engleski). City population. Pristupljeno 1. 12. 2020.
2. 1 2 3 4 5 6 7   „Temuco (Chile)" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 1. 12. 2020.
3. 1 2 3 4 5 6  „*Historia*" (španjolski). Municipalidad de Puerto Saavedra. Pristupljeno 1. 12. 2020. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Saavedra (Čile)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de Puerto Saavedra* (službene stranice) (`es`)
**Arhija** je bio korintski aristokrat, poznat po tome što je osnovao koloniju Sirakuza na Siciliji.

Arhijin život
-------------

Prema legendi, Arhija se zaljubio u Akteona, Melisovog sina, dječaka koji je bio najljepši u Korintu. Kada pokušaji da ga zavede nisu uspjeli, odlučio ga je oteti i to pod krinkom posjeta Melisovoj kući. Arhija i njegovi suučesnici su zgrabili dječaka i pokušali ga izvesti iz kuće. Međutim, Melis i njegova porodica je također zgrabila Akteona i nesretni dječak je u metežu doslovno raskomadan. Melis je od vlasti u Korintu tražio pravdu, ali su Korinćani to odbili. U očaju se popeo na vrh Posejdonovog hrama, zatražio od boga da se gradu osveti za smrt njegovog sina te se bacio na stijene. Ubrzo nakon toga su Korint pogodili suša i glad, a proročanstvo je zabrinutim Korinćanima reklo da se smrt Akteona mora osvetiti. Čuvši za to, Arhija je zajedno s još nekoliko Korinćana otišao na Siciliju gdje je, prema nekim izvorima, godine 734. pne. osnovana Sirakuza. Nakon osnivanja grada, Arhija je dobio dvije kćeri. Međutim, tada ga je na prijevaru ubio Telef, njegov stari, a sada odrasli eromen koji se tako osvetio za to što ga je Arhija silovao kao dječaka.
**Matlatzinca** (Pirinda), pleme američkih Indijanaca porodice Otomian, uže grupe Ocuiltecan, naseljeno u dolini Toluca u Meksiku. Matlatzince su najsrodniji s grupama Atzinca, Matlame, Ocuilteco ili Ocuiltec i Quata koji govore srodnim dijalektima. Populacija Matlatzinca iznosi oko 1.000 (1990.) naseljenih poglavito u selu San Francisco de los Ranchos u državi México.

Matlatzince su bili stari kulturan narod, a njihov teritorij prostirao se od Michoacána do Guerrera. U dolinu Toluce povukli su se nakon pada Tenochtitlána. Jedan od njihovih najstarijih gradova bio je Teotenango, kojega su naseljavali od 900. pa do 1450. ili najkasnije 1474. prodorom Asteka, Nahua naroda iz doline Meksika.

Ime Matlatzinca dolazi od astečkog "Matlat", što znači 'mreža', a značenje imena ovog naroda je "*los señores de la red*" ili "*los que hacen redes*", odnosno "one koji pletu mreže." Ovo pleme i danas je poznato po tkalačkom umijeću, kako za domaću upotrebu, tako i za trgovinu. Danas žive od agrikulture, a uz poznate indijanske kulture gaje i grašak, pšenicu i šećernu trsku zbog prodaje. Uzgajaju i magvej za proizvodnju pulquea. Kuće su im slične mestičkim, građene od drveta iz šume, ćerpiča ili opeke, s krovom na dvije vode i pokrivene šindrom, ili pak s limenim krovom. Ne razlikuju se mnogo od okviltečkih (Ocuiltec). Po vjeri su Matlatzince uglavnom katolici, ali su očuvali i tradicionalne rituale koje još prakticiraju. Mnogi danas odlaze na rad u gradove Toluca, Cuernavaca i México.

Vanjske poveznice
-----------------

* (`es`) Matlatzincas y Ocuiltecos Arhivirano 2007-10-16 na Wayback Machine-u
* (`en`) Matlatzincas
| Osobni podaci |
| --- |
| IME | Apries |
| ALTERNATIVNA IMENA | Wahibre |
| KRATAK OPIS |  |
| DATUM ROĐENJA | {{{Datum rođenja}}} |
| MJESTO ROĐENJA | Drevni Egipat |
| VRIJEME SMRTI |  |
| MJESTO SMRTI | Drevni Egipat |

**Apries** (Απριης) je ime koje su Herodot (ii. 161) i Diodor (i. 68) koristili za staroegipatskog vladara po imenu **Wahibre Haibre**, Ουαφρης (Faraon-Hophra), koji je vladao od 589. pne. - 570. pne. odnosno u doba XXVI dinastije. Također je poznat kao **Waphres** u Manethoovim zapisima,

Apries je prijestolje naslijedio od svog oca Psametiha II, a zajedno s njim i nastojanje da se Egipat nametne kao dominatna sila na Levantu. U tu je svrhu sklopio savez s judejskim kraljem Zedekijom te mu pokušao pomoći u ustanku protiv babilonskog kralja Nabukodonosora. Kada je Nabukodonosor opsjeo Jeruzalem, Apries je poslao vojsku u Palestinu, ali su nju Palestinci razbili, te je Jeruzalem osvojen, a s njim nestala i judejska država,

Apries se nakon toga morao suočiti s pobunom vojnika u Aswanu. Pred kraj vladavine je došlo do sukoba s grčkim kolonijama u Libiji. Pohod na njih nije uspio, a domaće stanovništvo, ali i dio vojske je to protumačio faraonovom prevelikom naklonošću prema grčkim najamnicima. Na kraju je faraonov vojskovođa Amazis digao pobunu i svrgnuo Apriesa. Nakon što je Amazias oženio faraonovu kći Chedebnitjerbone II, Apries je pogubljen 568. pne.

Apriesova kći Neithiti (grčki *Neitetis*) se dva puta udala za perzijske careve - Kira Velikog i njegovog posinka Kambiza II.

V također
---------

* Amazis

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Psametih II** | **Faraon Egipta**589 – 570. pne.XXVI dinastija Egipta | Slijedi:**Amazis II** |
Primjer rimskog naumahijuma
**Aqua Alsietina** (ponekad zvan i **Aqua Augusta**) je naziv za jedan od dva tzv. zapadna akvadukta kojim se u Antika|antici vodom snabdijevao Rim, odnosno njegova područja na desnoj (zapadnoj) obali rijeke Tiber. Sagrađen je oko 2. pne. u doba cara Augusta.

Izvor mu je bio Lacus Alsietinus (malo jezero u južnoj Etruriji, današnji Lago di Martignano) te u manjoj mjeri lacus Sabatinus (Lago di Bracciano). Imao je dužinu od 32,8 km i 358 lukova.

Ubrzo se uspostavilo da voda iz tih jezera nije za piće, pa ju je August počeo koristiti za punjenje naumahija, posebnih bazena u Trastevereu gdje su se održavale lažne pomorske bitke. Osim toga je služio i za navodnjavanje vrtova. 

Prvi tragovi akvedukta su iskopani 1720. godine. Fontana Acqua Paola u Rimu, koju je sagradio papa Pavao V navodi kako je "Pavao V obnovio drevni akvedukt Aqua Alsietina", iako je zapravo obnovljen akvedukt po imenu Aqua Traiana, koji je išao kraj Aqua Alsietine.

Vanjske veze
------------

***Aqua Alsietina*** na Wikimedijinoj ostavi

* Aqua Alsietina
* Photo of the ruins

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 103144647637995429027

 |
*Za ostala značenja, v. SMS (razvrstavanje).*
SMS poruke na kineskom
**SMS** (od engleski ***Short Message Service***) je usluga slanja kratkih tekstualnih poruka unutar GSM standarda mobilne telefonije. SMS poruka koja se šalje i prima sastoji se od najviše 160 alfanumeričkih znakova. Netekstualni oblik SMS-a također je podržan, a služi za prijenos jednostavne grafike i melodija (u binarnom formatu).

**SMS** poruka na putu od pošiljatelja do primatelja prolazi kroz SMS centar. Zbog takvog načina prijenosa poslana poruka na privremeno nedostupan ili isključen mobilni telefon pohranjuje se u SMS centru i prosljeđuje dalje kada mobilni telefon postane dostupan ili se uključi (prosjek čuvanja SMS-a je 7 dana). SMS centar također osigurava potvrdu o dostavi poruke pošiljatelju. SMS poruka može biti primljena (i poslana) i u tijeku razgovora preko mobilnog telefona. To je moguće zato što SMS koristi signalizacijski kanal, dok se razgovor prenosi preko podatkovnog kanala (GSM standard).

#### Povijest SMS-a

1990. u nekim GSM mrežama prvi put se pojavila nova usluga namijenjena vrlo uskim potrebama mrežne signalizacije i kontrole, te u nekim strogo poslovnim domenama. Kada se pojavila nova usluga, nije se smatralo da će se početi masovnije upotrebljavati, najviše zbog kompliciranog načina upotrebe i nepripremljenosti većine uređaja za tu uslugu. Na početku SMS je bio besplatan.

SMS je u svojim počecima bio baziran na 7-bitnom protokolu, koji je mogao slati samo tekstualne poruke. 2000. godine Nokia je standardizirala 8-bitni protokol, koji je trebao koristiti za informacijske servise, no taj protokol se danas najviše koristi, uz standardne poruke, za slanje i razmjenu pozivnih tonova i jednostavnih grafika.

***SMS*** na Wikimedijinoj ostavi
Opatija Cîteaux
**Opatija Cîteaux** (francuski: ) je rimokatolička opatija u Francuskoj, smještena u mjestu Saint-Nicolas-lès-Cîteaux, južno od Dijona. Danas pripada trapistima, ogranku cistercitskog reda, koji je nastao upravo u Cîteaux (nekadašnje Cisteaux) te po njemu dobio ime. U njemu danas živi 35 redovnika.

Osnovao ga je 1098. benediktinski redovnik Robert od Molesmea, koji je postao njegov prvi opat. Jedan od ranih redovnika je bio i znameniti Bernard od Clairvauxa, koji je 1115. osnovao Opatija Clairvaux. S vremenom je Citeaux stekao ugled i postao mjesto sahrane vojvoda Burgundije. Tokom stogodišnjeg rata je nekoliko puta pljačkan i razaran, kao i za vrijeme hugenotskih ratova. 1791. je ukinut za vrijeme francuske revolucije. Obnovljen je 1898.

Vanjske veze
------------

***Opatija Cîteaux*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službenma stranica (`fr`)
* Historija Opatije Cîteaux (`fr`)

### Slike

* Photo
* Abbey Stamp Arhivirano 2008-03-07 na Archive-It-u
* Illumination of an Abbey Manuscript

Koordinate: 47°07′41″N 5°05′36″E﻿ / ﻿47.12806°N 5.09333°E﻿ / 47.12806; 5.09333
Atomsko jezgro je kompaktan svežanj dva tipa nukleona: Protona (crveno) i neutrona (plavo). U ovoj slici, protoni i neutroni izgledaju kao male kugle, dok u stvarnom jezgru, po razumevanju moderne nuklearne fizike, slika nije takva. Stvarno jezgro se može samo opisati kvantnom mehanikom. Na primer, u njemu svaki nukleon je istovremeno prisutan na više lokacija širom nukleusa.
**Nukleon** je zajedničko ime za protone i neutrone (čestice jezgra). Sve do 1960-ih, smatralo se da su nukleoni elementarne čestice. U današnje vreme je poznato da se svaki nukleon sastoji od tri kvarka vezana takozvanim jakim interakcijama.

Interakcije između dva ili više nukleona se nazivaju internukleonskim silama ili nuklearnim silama, koje su takođe uzročnici jakih interakcija. (Pre otkrića kvarkova, termin „jaka interacija" se odnosio samo na internukleonske interakcije.)

Nukleoni se nalaze na granici gde se fizika elementarnih čestica i nuklearna fizika preklapaju. Fizika elementarnih čestica, posebno kvantna hromodinamika, pruža fundamentalne jednačine koje objašnjavaju svojstva kvarkova i jakih interakcija. Te jednačine kvantitativno objašnjavaju kako se kvarkovi mogu međusobno vezati u protone i neutrone (kao i u druge hadrone). Međutim, kad je više nukleona grupisano u atomskom jezgru te fundamentalne jednačine postaju suviše složene da bi se direktno rešile. Umesto toga, nukleoni se studiraju u sklopu nuklearne fizike, koja izučava nukleone i njihove interakcije putem aproksimativnih modela, kao što je model nuklearne ljuske. Ti modeli mogu uspešno da objasne osobine nukleona. Na primer, da li će ili ne određeni nukleoni podleći radioaktivnom raspadu.

Literatura
----------

* Wolfram Weise; Thomas, Anthony Paul (2001). *The Structure of the Nucleon*. Weinheim: Wiley-VCH. ISBN 3-527-40297-7.
* Jackson, Andrew; Brown, Gerald Edward (1976). *The nucleon-nucleon interaction*. Amsterdam: North-Holland Publishing Co. [etc.]. ISBN 0-7204-0335-9.
* Linas Vepstas, A.D. Jackson, A.S. Goldhaber, *Two-phase models of baryons and the chiral Casimir effect*, Physics Letters **B140** (1984) p. 280-284.
* Linas Vepstas, A.D. Jackson, *Justifying the Chiral Bag*, Physics Reports, **187** (1990) p. 109-143.
* „Particle data group listing on the proton".
* „Particle data group listing on the neutron".
**Arkadijski savez** je bio federacija grčkih gradova-država (polisa) u drevnoj Arkadiji. Osnovan je godine 370. pne. u nastojanju da arkadijski polisi očuvaju slobodu stečenu nakon što je njihov dotadašnji hegemon Sparta oslabio nakon poraza u odlučujućoj bitci kod Leuktre. Glavni poticatelj stvaranja saveza je bio grad Mantineja, koji je najviše stradao pod spartanskom vlašću. Za sjedište Saveza je odabran Megalopolis, grad osnovan godinu dana ranije. Tamo se sastajala zajednička skupština koju je činilo 10.000 članova.

Slabljenje spartanske moći je, s druge strane, dovelo do slabljenja saveza, s obzirom da su polisi, lišeni spartanske opasnosti, počeli gledati vlastite interese, odnosno priklanjati novim suparničkim silama Grčke - Tebi i Ateni. Tako su se već godine 362. pne. za vrijeme bitke kod Mantineje člamice Saveza borile jedna protiv druge - Mantineja na strani Sparte i Atene, a Tegeja na strani Tebe.

Usprkos tome, Arkadijski savez je nastavio u određenim oblicima postojati sve do 230-ih godina pne. kada je uključen u Ahajski savez.

Izvori
------

* Fine, John V.A. *The Ancient Greeks: A critical history* (Harvard University Press, 1983) ISBN 0-674-03314-0
* Hornblower, Simon, and Anthony Spawforth ed. *The Oxford Classical Dictionary* (Oxford University Press, 2003) ISBN 0-19-866172-X
**Nukleinske kiseline** su krupni i složeni organski molekuli značajni za biologiju. Postoje dva tipa nukleinskih kiselina: dezoksiribonukleinska kiselina (DNK) i ribonukleinska kiselina (RNK). DNK je nosilac naslednih informacija u ćeliji, dok RNK učestvuju u prenošenju tih informacija i njihovom prevođenju u proteine. 

Nukleinske kiseline su makromolekuli čiju jedinicu građe predstavljaju nukleotidi. Njih obrazuje:

* jedan pentozni šećer za koji je vezana
* fosfatna grupa i
* jedna azotna koja može biti:
	+ purinska : adenin ili guanin i
	+ primidinska baza : citozin, timin ili uracil.

Nukleotidi se međusobno povezuju u i na taj način, zahvaljujući fosfodiestarskoj vezi koja se uspostavlja između fosfata i šećera, formiraju lanac. 

Osim u virusima, koji sadrže jednu ili drugu nukleinsku kiselinu (nikada obe), DNK i RNK se nalaze u svim vrstama organizama.

Nukleinske kiseline se najviše nalaze u jedru (lat. nucleus) pa su po tome i dobile naziv. Prvi ih je izolovao Fridrih Mišer 1872. godine. Nešto kasnije ustanovljeno je da se, osim u jedru, nalaze i u citoplazmi. Prema današnjim podacima poznato je da zasebne nukleinske kiseline sadrže i neke od ćelijskih organela, kakve su npr. mitohondrije i hloroplasti.

Prema građi su polimeri izgrađeni od monomera - nukleotida.

U izgradnji nukleotida koji formiraju DNK učesvuje pentozni šećer dezoksiriboza, purinske (izgrađene od jednog petočlanog prstena i jednog sestoclanog prstena) baze adenin i guanin ili pririmidinske(izgrađene iz jednog šestočlanog prstena) baze citozin i timini kiselinski ostatak
fosforne kiseline.

U izgradnji nukleotida koji formiraju RNK učesvuje pentozni šećer riboza, purinske (izgrađene od jednog petočlanog prstena i jednog sestoclanog prstena) baze adenin i guanin ili pririmidinske(izgrađene jednog šestočlanog prstena) baze uracil i citozini kiselinski ostatak fosforne kiseline.

***Nukleinska kiselina*** na Wikimedijinoj ostavi
Klaustar
**Opatija Thoronet** (francuski: ) je bivši cistercitska opatija sagrađena krajem 12. i početkom 13. vijaka, danas obnovljena kao muzej. Smještena je između gradova Draguignan i Brignoles u departmanu Var u Provansi na jugoistoku Francuske. Predstavlja jednu od tri cistercitske opatije - druge dvije su Senanque i Silvacane - s kojima čini "tri sestre Provanse."

Opatija Thoronet se navodi kao jedan od najboljih primjera cistercitskog duha. Čak i akustika crkve nameće disciplinu redovnicima; s obzirom na kamene zidove, koji su stvorili snažnu jeku, redovnici su bili prisiljeni pjevati sporo i u savršenoj harmoniji.

Eksterni linkovi
----------------

***Opatija Thoronet*** na Wikimedijinoj ostavi

* L'Abbaye du Thoronet sur Abbayes en Provence
* L'architecture du Thoronet
* Visitez l'abbaye du Thoronet en quelques photos Arhivirano 2009-10-20 na Wayback Machine-u
* (`fr`) Romanes.com: Le Thoronet Abbey, photos and plan
* (`it`) Lucabardello.it: Le Thoronet Abbey, photos and plan

Koordinate: 43°27′37″N 6°15′50″E﻿ / ﻿43.46028°N 6.26389°E﻿ / 43.46028; 6.26389
**Arčinci** su etnička grupa koja živi na jugu Dagestana, u Ruskoj Federaciji. Selo Arčib u Dagestanu predstavlja svojevrsni geografski i kulturni centar ove etničke grupe. Ostala naselja u kojima Arčinci čine većinu raspoređena su oko sela Arčib te se njihovi stanovnici svake godine okupljaju u Arčibu. Govornika Arčinskog jezika danas ima 1200. Ova mala regija južnog Dagestana koja predstavlja domovinu Arčinaca i u kojoj i danas živi velika većina pripadnika ovoga naroda, nalazi se na prosječno 2000 m nadmorske visine na Kavkazu. Etničke grupe srodne arčincima su Aguli, Buduhi, Krizi, Lezgini, Rutulci, Tabasarani, Udini i Cahuri.

Istorija
--------

Prve sačuvane spomene o Arčincima može se pronaći u hronikama Muhameda Rafi iz Širvana, istorijske regije istočnog Kavkaza koja je pod tim imenom bila poznata i uprošlosti i danas. Rafine kronike moguće je smjestiti u period između XIII-XVI vijeka. Arčinci su bili dioavarskog plemena Dusrah (ili Rissib) te su s vremena na vrijeme plaćali danak Kazikumuhskom kaganatu (postojao između 1642-1860). Dolaskom Dagestana pod Rusku kontrolu 1813. ubrzan je razvoj robno-novčarskih odnosa te se povećao obim sezonskih poslova. Prema Enciklopediji Britannica, 1886. u Kazikumuhskom okrugu živjelo je 802 Arčinca. Od 1921. područja na kojima živi ova grupa ulaze u sastavDagestanskog ASSR-a koji je osnovan iste godine. Po popisu stanovništva iz 1926. na prostoruSovjetskog saveza živjelo je ukupno 863 Arčinaca. U naknadnim ih se popisima nije vodilo kao posebnu grupu već su uključivani u Avare.
**Ruggieri degli Ubaldini** (fl. 1271 – Viterbo, 15. septembar 1295) bio je italijanski katolički svećenik koji je od 1278. do smrti služio kao nadbiskup Pise i imao značajnu ulogu u burnim političkim zbivanjima u tom gradu, gdje se, kao i ostatak Italije, odvijao sukob gvelfa i gibelina. Ruggieri je bio blizak prijatelj tamošnjeg podeste (gradonačelnika), grofa Ugolino della Gherardsece, koga je na prevaru zarobio, svrgnuo i sa sinovima zazidao u toranj Torre dela Muda gdje su umrli od izgladnjivanja. Ruggierov lik je ovjekovječio Dante u svom znamenitom epu *Pakao*, gdje su i Ruggieri i Ugolino završili u krugu Pakla predviđenog za izdajnike, a gdje mu Ruggiero stalno proždire lubanju.

Literatura
----------

* Giovan Battista Ubaldini, *Istoria della casa degli Ubaldini e de' fatti d'alcuni di quella famiglia*, Firenze, Sermartelli, 1588.
* Antonio Munoz, *Roma di Dante*, Milano-Roma, Bestetti e Tumminelli, 1921.
* Vittorio Sermonti, *Inferno*, Rizzoli 2001.
* Umberto Bosco and Giovanni Reggio, *La Divina Commedia - Inferno*, Le Monnier 1988.
**Svaštojed**, **svežder** ili **omnivor** (od lat. *omne* = "sve" i *vorare* = "proždirati") je svaka životinjska vrsta koja se hrani i biljnom i životinjskom hranom, dakle čija je ishrana mešovita.

Primeri
-------

Svinje su primer svaštojeda.
Kod omnivornih sisara zubi su prilagođeni kako za kidanje mesa, tako i za žvakanje i mlevenje biljnih delova. Medvedi su poznati po tome što vole pčelinji med, ali se hrane i manjim životinjama, kao što su ribe i larve insekata. Svoju ishranu dopunjuju biljkama. Zanimljivo je da veverica, koja se inače hrani orasima, žirevima, lešnicima i semenjem četinarskog drveća, takođe napada i ptice i njihova jaja. Čovek je takođe svaštojed.

Među pticama, vrana i gavran su omnivori. Posebno je poznat gavran po tome što jede veoma raznovrsnu hranu, zapravo sve što je hranljivo, a može da bude i strvinar.

Popis sveždera
--------------

* Sisavci
	+ Medvjedi
	+ Koatii
	+ Neki psi
	+ Dingosi
	+ Ježevi
	+ Oposumi
	+ Svinje
	+ Neki čovjekoliki majmuni (npr. čimpanze i ljudi)
	+ Rakuni
	+ Glodavci, kao što su miševi, štakori i vjeverice
	+ Tvorovi
	+ Ljenivci
* Ptice (koje se hrane glodavcima, crvima, nektarom, zmijama itd.)
	+ Kokoške
	+ Vrane
	+ Kee
* Neke ribe kao što je pirana
* Neki gušteri i kornjače

Izvori
------

1. 1 2 3  Čineri, M. 2001. Velika enciklopedija životinja. ITP „Zmaj": Novi Sad. ISBN 86-489-0303-3
2. ↑  Simonović, D. i saradnici. 1953. Prirodopisni atlas: Sisari. Znanje: Beograd.
3. ↑  Ljudi su omnivori, Pristupljeno 24. 4. 2013.

Spoljašnje veze
---------------

* Šta je omnivor?
* Nature Works: „Omnivores"
Izraz **amfiktionija** (starogrčki: ), *"liga susjeda"* ili **Amfiktionski savez** je u arhajskom periodu drevne Grčke označavao savez drevnih grčkih plemena  sklopljen u mračnoj prošlosti, prije nego što su se razvili grčki *polisi*. 

Od svih amfiktionija je najpoznatija **Delfski** ili **Veliki amfiktionski savez**, čija je svrha bila briga o hramovima Apolona i Demetre. On je, po predaji, osnovan oko 1100. pne. a mitski osnivač mu je bio Amfiktion, brat Helena, praoca svih Grka. Predstavnici su se sastajali dva puta godišnje - na proljeće kod Termopila i u jesen u Delfima.

Delfski savez je u 5. vijeku pne. stekao političku važnost, odnosno postao oruđe za širenje hegemonije pojedinih grčkih država. Najpoznatiji primjer se zbio 356. pne. kada su Fokiđani napali Delfe, što je ostale članove Saveza natjeralo da proglase Treći sveti rat. Po njegovom završetku je članom Saveza postala Makedonija na čelu s Filipom II, koji je to iskoristio kako bi nametnuo makedonsku hegemoniju Grčkoj. Liga se, u određenim oblicima, održala sve do rimskog vremena, kada je nestala u 2. vijeku n.e.
**Maja Strozzi-Pečić** (Zagreb, 19. prosinca 1882. - Rijeka, 26. veljače 1962.), hrvatska operna pjevačica. Sestra je Tita Strozzija i kćer Marije Ružička Strozzi.

Životopis
---------

Rođena je u Zagrebu 19. prosinca 1882. školovala se u Zagrebu kod Karoline Norweg-Freundreich i na Bečkom konzervatoriju, a debitirala je 1901. u operi u Wiesbadenu kao Kerlina (Auber, Fra Diavolo). Godine 1903. postaje članica opere u Grazu, a 1910. prvakinja Zagrebačke opere, u kojoj je oduševila debijem u ulozi Rosine u Rossinijevoj operi Seviljski brijač i dugo nakon toga svojim muzikalnim i duboko proživljenim interpretacijama glavni je nosilac sopranskog repertoara. Bila je cijenjena kao operna pjevačica u europskim razmjerima. Godine 1917. u Švicarskoj svojim glasom opčinjava Igora Stravinskog, a nedugo zatim i Thomasa Manna. Nedostižna je bila u ulozi Violette u Verdijevoj Traviati, koju je otpjevala čak i za svoj sedamdeseti rođendan u koncertnoj dvorani Istra 1952. (kada je s Nonijem Žunecom otpjevala i Puccinijevu Mimi). Osim opernih nastupa, vrsno je interpretirala i solo-pjesme, koje je izvodila u Hrvatskoj i na brojnim turnejama u inozemstvu, promovirajući pritom i hrvatske skladatelje. Umrla je u Rijeci 26. veljače 1962.

Izvori
------

* Vijenac br.228/2002. Zlatko Vidačković: Stoljeće jedne dinastije

 **Napomena:** Ovaj tekst ili jedan njegov dio preuzet je s internetskih stranica Matice hrvatske. Vidi dopusnicu Matice hrvatske.
Način rada rezanja vodenim mlazom: 1. ulaz vode pod visokim tlakom (od 280 MPa do 690 MPa), 2. dragi kamen (rubin ili dijamant), 3. abrazivi, 4. cijev za mješanje, 5: vodilica, 6. vodeni mlaz koji reže, 7: obradak ili radni komad.
Primjer rezanja vodenim mlazom.
Primjer rezanja vodenim mlazom.
Problemi vezani uz korištenje tehnologije rezanja mlazom vode su pogreške na površini reza u obliku ogrebotina (brazdi) i hrapavosti površine. Uzroci tih površinskih pogrešaka ograničavaju širu primjenu tehnologije rezanja mlazom vode.
**Rezanje vodenim mlazom** spada među nestandardne postupke obrade metala, koje se temelje na postupku mehaničkog odnošenja materijala. Abrazivni vodeni mlaz je tanak mlaz mješavine vode i kremenog pijeska pod visokim tlakom, koji djeluje na radni komad koji se obrađuje i erozijom odnosi osnovni materijal, te tako radi rez. 

Rezanje vodenim mlazom omogućuje rezanje metala (nehrđajući čelik, aluminijske legure, kaljeni čelik, bakar i mjed (sve do 150 mm debljine)), tvrdi metal, staklo, kamen (npr. granit), plastiku, gumu, drvo, polistiren itd. Vodeno rezanje ne zagrijava materijal, što je naročito korisno za čelike koji su namjenjeni za toplinsku obradu. Rezanje vodom je povoljno kod alatnog čelika i drugih metala, kod kojih izlaganje visokim temperaturama može promijeniti svojstva materijala. Mala širina zareza omogućuje bolju iskoristivost sirovine. Izrada prototipnih dijelova je puno jednostavnija korištenjem alatnog stroja za vodeno rezanje. Dimenzije obratka se mogu unijeti u upravljačku jedinicu, a stroj će precizno izrezati tako programirani oblik. Takav način izrade prototipnih dijelova je puno brži i jefitniji od uobičajenog načina, kod kojeg se prvo moraju izraditi detaljni nacrti, koji se onda moraju predati strojaru, koji će izraditi dio. Rad stroja za vodeno rezanje se jednostavno automatizira što olakšava serijsku proizvodnju. Vodeno rezanje ne ostavlja nazubljene ni oštre rubove, što uklanja potrebu za dodatnom ručnom ili strojnom obradom. 

Nedostatak rezanja vodenim mlazom je visoka cijena i mala produktivnost.

Povijest
--------

1950-tih je šumarski inženjer Norman Franz radio pokuse s rezanjem vodenim mlazom na drvnoj građi (daske, grede). Ipak, ti prvi pokušaji nisu našli širu tržišnu primjenu, sve do 1970-tih i kasnije, kada je Mohamed Hashish (Egipat) dodao abrazivne čestice (granati, aluminijev oksid) u vodeni mlaz. Ta ispitivanja su dovela do prve tržišne primjene, kada je Yih-Ho Michael Pao (SAD) izradio prve strojeve za rezanje vodenim mlazom, koje je iskoristio u industrijskom rezanju, bušenju i glodanju. Danas postupak rezanja vodenim mlazom nalazi sve veću primjenu.

Izvori
------

1. ↑  [*mrtav link*] "Obrada materijala II", dipl. ing. strojarstva Ivo Slade, www.cnt.tesla.hr, 2012.
2. ↑  [*mrtav link*] "Rezanje mlazom vode", Hloch, Sergej; Valíček, Jan; Stoić, Antun; Kozak, Dražan; Samardžić, Ivan; Novak – Marcinčin, Jozef; Modrak, Vladimir, Strojarski fakultet u Slavonskom Brodu Sveučilišta J.J. Strossmayera u Osijeku, bib.irb.hr, 2011.
**Mato Mlađenović** (Sisak, Hrvatska, 8. siječnja 1978.) hrvatski je profesionalni hokejaš na ledu. Igra na poziciji desnog krila, a trenutačno je član KHL Medveščak II koji se natječe u Slohokej ligi.

Karijera
--------

### KHL Medveščak (1995.-danas)

Mlađenović je karijeru započeo 1995. godine u KHL Medveščak. Prve službene minute upisao je u Interligi u sezoni 2000./01. Do sezone 2009./10. za klub je odigrao preko 200 utakmica te ujedno postao najveći miljenik navijača. U sezoni 2009./10. odigrao je tek dvije utakmice u EBEL-u nakon čega ga ozljeda ramena odvaja od momčadi. S obzirom na činjenicu da se neće oporaviti do kraja sezone 23. studenog 2009. godine vodstvo kluba prebacuje ga u KHL Medveščak II zajedno sa također ozlijeđenim Lukom Žagarom kako bi se oslobodilo mjesto za pridošlog kanadskog napadača Jeffa Heeremu.

Statistika karijere
-------------------

*Bilješka: OU = odigrane utakmice, G = gol, A = asistencija, Bod = bodovi, +/- = plus/minus, KM = kaznene minute, GV = gol s igračem više, GM = gol s igračem manje, GO = gol odluke*

| Sezona | Klub | Liga |   | Regularna sezona |   | Doigravanje |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO | OU | G | A | Bod | +/- | KM | GV | GM | GO |
| 2009./10. | KHL Medveščak | EBEL | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0
 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Izvori
------

1. ↑  Medveščak se morao odreći dvojice (Sportnet)

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil na Eurohockey.net

| * p
* r
* u
Trenutačni sastav Medveščak Zagreba |
| --- |
| 
Robert Kristan |
Michael Ouzas |
Andrej Vasiljević |
Vjačeslav Truhno |
David Brine |
Alan Letang |
Kenneth MacAulay |
Andy Sertich |
Dario Kostović |
Ivan Šijan |
Saša Martinović |
Frank Banham |
Sasha Pokulok |
Joel Prpic |
Mislav Blagus |
Ryan Kinasewich |
Geoff Waugh |
Greg Day |
Dominik Kanaet |
Donald MacLean |
Matt Siddall |
Tom Zanoški |
Mario Sertić |
Pascal Morency |
Sašo Rajsar |
Gal Koren |
trener: Marty Raymond
 |
***Rolling Stone*** je američki časopis posvećen u prvom redu glazbi, politici, i fenomenima popularne kulture.

Časpis je počeo izlaziti 1967. u San Franciscu, isprva kao dvotjednik, u doba kad je San Francisco bio sjedište kontrakulture (hippie kulture). Vrlo brzo postao je najutjecajniji američki glazbeni časopis. Kritike i osvrti, koje je objavljivao *Rolling Stone*, stvarali su ili rušili karijere mnogih glazbenika.

Povijest magazina
-----------------

Časopis je osnovao Jann Wenner, koji je i danas vlasnik i izdavač (sa kapitalom od navodno svega posuđenih 7500 $) uz pomoć glazbenog kritičara Ralpha J. Gleasona. Časopis se ubrzo odvojio od brojnih tadašnjih underground novina sličnog karaktera i tadašnjeg gonzo novinarstva u svijetu glazbe i pop kulture, svojom ozbiljnošću i kvalitetom tekstova.

Gonzo novinarstvo je favoriziralo subjektivni stil ispred objektivne suštine, uz učestalu uporabu sarkazma, humora, psovki i stilskih pretjerivanja.

Časopis su proslavili njegovi serijali, između ostalog i veliki o Patty Hearst, bogatoj američkoj nasljednici i *lažnoj žrtvi* otmice, ona je istovremeno bila i članica subverzivne političke grupe (*Symbionese Liberation Army*) koja ju je otela i tražila novac za puštanje na slobodu. U svakom slučaju otmica Patty Hearst, bio je veliki medijski događaj u SAD-u sedamdesetih godina, a ekskluzivni serijal donio je časopisu *Rolling Stone*, mnoge čitatelje i povećao utjecaj u društvu.

Vanjske poveznice
-----------------

* Službeni portal časopisa Rolling Stone
**Revidirana romanizacija korejskog jezika** (국어의 로마자 표기법; dosl. Označavanje nacionalnog jezika rimskim slovima) je službeni sistem latinizacije korejskog jezika koji se primjenjuje u Južnoj Koreji. Proglasilo ga je Ministarstvo kulture, sporta i turizma Južne Koreje, te je njime zamijenjen stariji sistem McCune–Reischauer. Novi sistem eliminira dodatdašnje dijakritike u korist digrafa te je bliži korejskog fonologiji nego sugestivnom tumačenju korejske fonetike za one kojima korejski nije maternji.

Revidirana romanizacija se ograničila na ISO-vu osnovnu latinica (sa izuzetkom ograničenog korištenja crtica za razmaka). Razvijala ju je Nacionalna akademija korejskog jezika od 1995. te je objavljena 7. jula 2000. godine proglasom Ministarstva br. 2000-8. Proglas citira sljedeće razloge za novi sistem:

* Promovira konzistentnu latinizaciju za govornike kojima je korejski maternji jezik boljom transkripcijom važnih karakteristika jezika.
* Smanjuje zbrku izazvanu čestim izostancima apostrofa i dijakritika.
* Racionalizira korejski jezik olakšavi korištenje ASCII teksta u internetskim domenama.

Izvori
------

1. ↑  „Ministry of Culture & Tourism: *The Revised Romanization of Korean*". July 2000. Arhivirano iz originala na datum 2007-09-16. Pristupljeno May 9, 2007.

Vanjske veze
------------

* Romanization of Korean from the National Institute of Korean Language
* Online Revised Romanization Input Method Editor
* software online: lexilogos words' converter Hangeul > Latin alphabet
* Culture Ministry sets guideline for Romanizing Korean names
**Revillagigedo** je pacifički otok na jugoistoku Aljaske dio Arhipelaga Alexander.

Geografske karakteristike
-------------------------

Revillagigedo leži u uskom obalnom pojasu zvanom Aljaska Panhandle (drška tave) udaljen oko 380 km od Juneau. 
Otok ima površinu od 2 965 km², dug je 89, a širok od 48 km, ukupne dužine obale 577.8 km.  Najviši vrh otoka planina Reid na istoku, ima 1400 m, na otoku živi 13 950 stanovnika, koncentrirana u dva naselja, u gradu Ketchikan, koji je i administrativni centar i puno manjem Saxmanu. 

Otok je odvojen od sjevernoameričkog kontinenta Kanalom Behm na istoku, a od susjednog otoka Prince of Wales Kanalom Clarence na zapadu. Kanal Revillagigedo na jugu, razvaja ga od malog otoka Annette.

Historija
---------

Prvi Evropljanin koji je doplovio do otoka (1792.) bio je španjolski moreplovac Jacinto Caamaño, a slijedeće godine otok je oplovio Britanac George Vancouver i dao mu ime po tadašnjem vicekralju Nove Španjolske Juanu Vicenteu de Güemesu, grofu od Revillagigeda.

Privreda
--------

Stanovnici Revillagigeda bave se ribarstvom, drvnom industrijom i turizmom.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Islands of United States of America*" (engleski). Island Directory. Arhivirano iz originala na datum 2016-05-14. Pristupljeno 12. 10. 2013.
2. ↑   „*Ketchikan*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 12. 10. 2013.

Vanjske veze
------------

***Revillagigedo (Aljaska)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Islands of United States of America*  na portalu Island Directory Arhivirano 2016-05-14 na Wayback Machine-u (`en`)