recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Operacija Pfingsten** (nem. *Pfingsten* - pedesetnica, duhovi) je bila zajednička operacija Vermahta i snaga NDH, uz pomoć lokalnih četnika, protiv partizana u planinskoj oblasti Prnjavor – Kotor Varoš – Teslić u Bosni. Trajala je od 13. do 16. juna 1943. godine.

Delovi nemačke 114. lovačke i 373. legionarske i domobranske 4. pešadijske divizije, te glavnina četničkog Srednjobosanskog korpusa (ukupno 10.000 — 12.000 vojnika) počeli 13. juna su koncentričan napad na 12. krajišku diviziju u srednjoj Bosni. U petodnevnim borbama, 12. divizija je izbegla okruženje i prisilila neprijatelja da se 18. juna povuče u polazne garnizone.

Tok operacije
-------------

Operacija „Pfingsten" imala je zadatak da očisti rejon Prnjavor — Kotor-Varoš — Teslić, koji su kontrolisali partizani. Izvođenje operacije povjereno je komandantu 114. lovačke divizije generalu Karlu Eglzeru.

Operacija je počela 13. juna ujutru u 5.00 časova koncentričnim dejstvima 721. njemačkog lovačkog puka i borbene grupe "Istok" koju su sačinjavali ojačana 8. lovačka domobranska pukovnija, vojno-četnički odredi "Borja" i "Obilić", ukupne jačine 12.000 Nijemaca, ustaša, domobrana i četnika. Osovinske snage su jednovremeno krenule iz Dervente, Prnjavora, Kotor-Varoši i Teslića sa ciljem da na prostoriji s. Vršani - s. Vijačani - s. Kokori - planina Uzlomac - s. Maslovare opkole i unište glavninu 12. krajiške divizije.

Zbog taktike NOVJ da izbegava sukobe sa nadmoćnim snagama, nije postignut odlučujući uspeh. Manevrom izvlačenja i proboja iz okruženja po osnovnim pravcima, štab 12. krajiške divizije uspio je da izvuče svoje jedinice ispod udara i iz obruča.

Gubici
------

Prema nemačkom izveštaju, poginulo je nekoliko desetina partizana i nekoliko nemačkih vojnika. Prema partizanskom izveštaju, u borbama je ubijeno je 90 njemačkih vojnika.

Ishod
-----

Operacija "Pfingsten" nije uspjela. O tome je obaviješten i njemački komandant Jugoistoka. Uvjereni da su partizani ipak pretrpjeli velike gubitke, odmah nakon završetka osovinske ofanzive četnici su se vratili na teren između Vrbanje i Vrbasa. Međutim, 5. i 12. krajiška brigada i Banjalučki odred su 24. juna napali i razbili četnike, goneći ih do Banjaluke.

Izvori
------

1. ↑
2. 1 2  AVII, k. 407, reg. br. 7/2
3. ↑  MESEČNI IZVEŠTAJ 114. LOVAČKE DIVIZIJE ZA JUN 1943. O VOJNO-POLITIČKOJ I PRIVREDNOJ SITUACIJI, BORBAMA PROTIV JEDINICA NOVJ I OBOSTRANIM GUBICIMA U BOSANSKOJ KRAJINI I BANIJI
4. ↑  Drago Karasijevic: PETI UDARNI KORPUS NOVJ

Vidi još
--------

* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Operation "Pfingsten"
* Operation "Pfingsten"
* MESEČNI IZVEŠTAJ 114. LOVAČKE DIVIZIJE ZA JUN 1943. O VOJNO-POLITIČKOJ I PRIVREDNOJ SITUACIJI, BORBAMA PROTIV JEDINICA NOVJ I OBOSTRANIM GUBICIMA U BOSANSKOJ KRAJINI I BANIJI
**Šehzade Ahmed** bio je sin Sulejmana Veličanstvenog i Mahidevrane Sultane. Rođen je 1517. u Manisa pokraini. Bio je treci sin Sultana Sulejmana i njegove konkubine Mahidevran. Kad je stasao za pokrajinu da obavlja funkciju "sandžakbeg" (tur.Sançakbey), postavljen je za namjesnika Trabzona i svoju pokajinu nikada nije mijenjao. Bio je štićen of strane svoje sestre Fatme Sultanije  koja ga je štitila sve do njegove smrti. Njegov brat Mustafa bio je pogubljen od strane njegovog oca. Kako ne bi došlo do pobune i kako ne bi pravio probleme pobune, princ je pogubljen poslije bratove smrti. Nepoznato je gdje se nalaze turns princa, ali se pretpostavlja da su u Ejup Sultan džamiji. Njegov sin Princ Orhan otrovan je 1563. te je sahranjen u Turbama princa Mustafe. Prema glasinama i zapisima imao je konkubinu Defne Sultan koja mu je podarila sina Orahana.

Zanimljivosti
-------------

Njegov život nije poznat; postoje dvije činjenice da je kao malo djete umro, a druga da je živio i da je umro odmah poslije brata Mustafe, čak da je doživio sudbinu kao Mustafa, a dokaz je princ Šehzade Orhan koji leži u turbama princa Mustafe koji nije sin princa Mustafe, već se pretpostavlja je sin sultana Sulejmana koji je umro 1562. ali nije tačno jer sultan nije imao nijednog sina po imenu Orhan, već je to dijete sin princa Ahmeda što ukazuje na to da je živio dugo. Pomiješan je datum smrti ovog princa i princa ahmeda sina Šehzade Mustafe koji je umro 1552. Princ Ahmed je umro oko 1552 ili 1553. Imao je sina Šehzade Orhana.
Nemački plan napada.
**Operacija Šumski đavo** (nem. *Waldteufel*, Valdtojfel) je bila vojna operacija Vermahta protiv Jugoslovenske armije kod Valpova u oblasti rijeke Drave. Vođena je od 6. do 8. marta 1945. godine, istovremeno kada i velika operacija „Prolećno buđenje" kod Blatnog jezera u Mađarskoj.

Pozadina
--------

Nemačka Grupa armija »E« dobila je zadatak da iz Podravine forsira Dravu na delu fronta koji su držale 3. armija JA (kod Valpova) i bugarska 1. armija (kod Donjeg Miholjca).

Angažovane snage
----------------

Nemci su, pored ustaško-domobranskih snaga angažovali 1. kozačko-konjičku, 11. vazduhoplovnu poljsku, 104. lovačku i 297. pešadijsku diviziju kao i Borbenu grupu »Fišer«. Treća armija JA je tada na Dravi imala 16. i 36. diviziju te 51. diviziju kao rezervu neposredno iza fronta.

Tok operacije
-------------

Neposredne borbe za stvaranje mostobrana kod Donjeg Miholjca i Valpova počinju noću 5/6. marta. I pored toga što se očekivao napad nemačkih jedinica koje su za tu operaciju stavljene pod komandu nemačkog 91. armijskog korpusa, i bugarska 1. armija i 16. divizija 3. armije bile su iznenađene. Nemačka 11. vazduhoplovna poljska divizija forsirala je Dravu na četiri mesta, nanoseći glavni udar kod Valpova.

Do zore 6. marta, nemačke jedinice forsiraju Dravu i uspevaju da obrazuju dva mostobrana: - severno od Donjeg Miholjca, na odseku 1. bugarske armije, koja je držala levu obalu Drave od Torjanaca (u nastavku položaja 16. divizije) na teritoriji Mađarske, i - južno od Valpova, na odseku 16. divizije, izbijajući čelom kod Bolmana (»bolmanski mostobran«).

Izvori
------

1. 1 2
2. ↑

Vidi još
--------

* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Operation "Waldteufel"
* Operation "Waldteufel"

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **bitkama i ratovima** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
*Za operaciju u okolini Zagreba videti Operacija Wildsau (1944)*
**Operacija Divlja svinja** (njem. *Wildsau*, Vildzau) je bila zajednička operacija Vermahta i snaga NDH protiv partizana severoistočno od Tuzle. Vođena je od 26. do 29. oktobra 1943. godine.

Cilj operacije bilo je čišćenje rejona Brod — Doboj — Zvornik — ušće Drine, te ponovno zauzimanje Tuzle, koju su partizani oslobodili 2. oktobra 1943. u Prvoj tuzlanskoj operaciji.

Pozadina
--------

Prelazak partizana iz Srema u Bosnu i njihova koncentracija na prostoriji Tuzle zahtevali su hitno preduzimanje operacije Wildsau radi razbijanja ovih snaga. Jedinice 17. udarne divizije NOVJ, 1. vojvođanske udarne brigade 16. udarne divizije i Majevičkog NOP odreda u rejonu Doboj — Tuzla, su 9. oktobra 1943. zauzele Puračić i Lukavac (kod Tuzle).

Angažovane snage
----------------

Operacijom je rukovodio: 69. rezervni korpus. Angažovane jedinice: ojačana 1. kozačka divizija, delovi 187. rez. divizija (2 bat.), delovi 369. pešadijske divizije, 3 bat, vojnoupravnog komandanta Srbije i, po mogućstvu, 2 tenka gren. puka 1. oklopne divizije.

Tok operacije
-------------

Delovi 16. vojvođanske divizije NOVJ odbili su napade, pa je operacija završena neuspehom.

Izvori
------

1. ↑  Naređenje Komande 2. oklopne armije od 7. oktobra 1943. Komandi 69. armijskog korpusa za operaciju Wildsau
2. ↑

Vidi još
--------

* Spisak antipartizanskih operacija u NDH
* Spisak osovinskih operacija u Jugoslaviji

Vanjske veze
------------

* Operation "Wildsau"
* Naređenje Komande 2. oklopne armije od 7. oktobra 1943. Komandi 69. armijskog korpusa za operaciju Wildsau
* Zapovest komandanta avijacije NDH od 19. oktobra 1943. potčinjenim jedinicama za podršku 1. kozačke divizije i ojačanog 92. grenadirskog motorizovanog puka u operaciji "Vildzau"

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **bitkama i ratovima** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Sandwell** je Metropolitanski borough od 308,063 stanovnika u sredini Engleske, dio velike konurbacije Midlandton.

Administrativni centar borougha je grad Oldbury u kom živi 24,927 stanovnika.

Geografske karakteristike
-------------------------

Sandwell leži na sjeverozapadu Grofovije Zapadni Midlands između Borougha Dudley i Birminghama. 

Većina teritorija Sandwella, među njima i gradovi Wednesbury, West Bromwich, Cradley Heath i Smethwick i selo Hamstead nekad su bili dio historijske grofovije Staffordshire, ali je administrativni centar Oldbury bio dio historijskogWorcestershira

Historija
---------

Borough Sandwell osnovan je 1974. nakon donošenja zakona o lokalnoj upravi 1972. spajanjem dotadašnjih borougha West Bromwich i ruralanog Warleya.

Još od srednjeg vijeka Sandwell je metalurški kraj, poznat po izradi čavala, a ugljen se iskapa od 13. vijeka.

Prosperitet je gradio na vlastitim zalihama ugljena i željezne rude
Izgradnja kanala tokom 18. vijeka doprinjela je poboljšanju transporta i daljnjem industrijskom razvoju. Tad je podignuto puno željezara, među njima i poznata Soho Manufactory (1761.) u Smethwicku, uz koju se vežu imena inženjera Jamesa Watta i Matthew Boultona.

Privreda
--------

Sandwell je i danas poznat po metalurgiji i željezarama, pored tog ima razvijenu staklarsku i kemijsku industriju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Sandwell*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 04. 12. 2016.
2. ↑   „*Portrait of the West Midlands*" (engleski). ONS. Pristupljeno 04. 12. 2016.
3. ↑  „United Kingdom: West Midlands" (engleski). City population. Pristupljeno 04. 12. 2016.

Vanjske veze
------------

***Sandwell*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Sandwell Council* (`en`)
Zbor AFŽ u Drvaru 1942
**Prva zemaljska konferencija AFŽ** (Antifašistički front žena) održana je za vrijeme Drugog svjetskog rata, 6. decembra 1942. u Bosanskom Petrovcu.. U predhodno dijelu rata, mjesni i pokrajinski odbori AFŽ-a bili su već osnovani.

Cilj osnivanja AFŽ-a bio je uključivanje žena u Narodnooslobodilačku borbu radi pomaganja jedinicama narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije, pomoći organima vlasti u organizovanju pozadine, učešća u oružanim i diverzantskim akcijama, brige o djeci. Poseban zadatak bio je kulturno i prosvjetno uzdizanje žena.

Na konferenciji je učestvovalo 166 izabranih delegatkinja iz svih krajeva Jugoslavije, osim iz Makedonije, jer njihove predstavnice nisu se mogle probiti kroz neprijateljske redove.

Pozdravni govor održao je Josip Broz Tito, vrhovni komandant NOV POJ. Na toj prvoj konferenciji Tito je rekao:

```
Ja se ponosim time što stojim na čelu armije u kojoj ima ogroman broj žena. Ja mogu kazati da su žene u toj borbi po svom heroizmu, po svojoj izdržljivosti, bile i jesu na prvom mjestu i u prvim redovima i svim narodima Jugoslavije čini čast što imaju takve kćeri.
```

Izabran je Centralni odbor AFŽ Jugoslavije od 20 članova koji je objedinjavao rad pokrajinskih rukovodstava AFŽ. Za predsednicu AFŽ izabrana je Kata Pejnović, predstavnica Hrvatske.

Literatura
----------

* ORGANIZIRANA DJELATNOST ŽENA HRVATSKE U NARODNOOSLOBODILAČKOJ BORBI 1941 – 1945 –Lydia Sklevicky, Zagreb 1984

Vanjski linkovi
---------------

* drugi-svjetski-rat-i-iskustva-bosanskohercegovackih-zena[*mrtav link*]
* kako-je-afz-vracen-iz-zaborava-i-sto-s-ostalima/
* Arhiv AFŽ


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |
**Zeleni rt** (portugalski: *Cabo Verde*, francuski: *Presqu'île du Cap-Vert*) je poluotok u Senegalu, na zapadnoafričkoj obali Atlantika. Najzapadnija je točka Afrike i drevnog starog svijeta. Izvorno se zvao *Cabo Verde*, kako su ga nazvali portugalski moreplovci, koji su istim imenom nazvali i 560 km udaljeni arhipelag Cabo Verde. Glavni grad Senegala Dakar, leži na njegovim jugoistočnim obalama. Zeleni rt je stjenoviti poluotok koji se proteže zapadno od glavnog pretežno pješčanog područja Senegala. Zeleni rt ima izvrsnu prirodnu luku, preko puta otoka Gorée.

Geografija
----------

Zeleni rt nastao je kombinacijom vulkanskih otočića oko kojih su obalne morske struje nanijele nanose i povezale ih sa afričkim kopnom, tako da na svom vrhu blago savija most natrag na jugoistok. Izloženost jugozapadnim vjetrovima utiče na to da Zeleni rt za kišne sezone ima vegetacije i zazeleni, što je u oštrom kontrastu sa valovitim žutim pješčanim dinama sjevernije od rta.

Bazaltne stijene Zelenog rta
Poluotok ima oblik trokuta (sa stranicama dugim oko 15 km), s bazom trokuta otprilike duž istočnih granica grada Dakra. U blizini Pointe des Almadies, sjeverozapadnog vrha Zelenog rta, leži međunarodni aerodrom Dakar koji je bio osobito značajan Amerikancima za Drugog svjetskog rata. Dva vulkanska stošca *Deux Mamelles* (Dvije dojke), visoka preko 100 m, dominiraju krajolikom sjeverozapadne obale poluotoka. Na jednom od njih nalazi se svjetionik Phare des Mamelles (visok 16 m). Poluotok obuhvaća zaljev i prirodna luku grada Dakra na jugozapadu.

Autohtoni stanovnici poluotoka, pleme Lebou, živjeli su kao ribari i poljoprivrednici. Nakon što su Portugalci otkrili 1444. Zeleni rt i obližnji otok Gorée, polako su ih potisnuli s rta, a taj kraj pretvorili u polaznu luku za ukrcaj robova. Francuzi su 1857. izgradili utvrdu oko koje je kasnije nastao grad Dakar.

Vanjske veze
------------

***Zeleni rt*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Cape Verde Peninsula* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 578145424540486830329
* NKC: ge1113608

 |
| Ružičasti truogao, kao simbol LGBT pokreta.]]

**Ružičasti trougao** (nemački: *Rosa Winkel*) korišćen je kao oznaka za vreme nacizma u Nemačkoj za obeležavanje gejeva, zatvorenih u koncentracionim logorima. Zatvorenici i zatvorenice morali su da nose neku od oznaka, čije boje su ih svrstavale u jednu od progonjenih grupa.

Danas je ružičasti trougao jedan od najpopularnijih simbola, koje koristi LGBT zajednica u borbi protiv represije.

Gejevi kao žrtve Holokausta
---------------------------

 Memorijalna ploča u obliku ružičastog trougla na stanici U-Bahn-a Nollendorfplatz na Schönebergu u Berlinu.
*Glavni članak: Progon LGBT osoba u nacističkoj Nemačkoj*
Nisu svi zatvorenici sa ružičastim trouglom sebe smatrali gejevima, neki su bili venčani i imali su samo retko seks sa muškarcima. Osim toga, nisu svi koji su osuđeni po Paragrafu 175 bili poslati u konc-logore; većina se našla u običnim zatvorima. Takođe, gejevi jevrejskog porekla bili su obeležavani žutom zvezdom. Zbog svega toga nije lako utvriditi broj ubijenih ili zatvorenih gejeva u vreme nacizma u Nemačkoj. Ipak, približno se može oceniti da se broj žrtava kreće između 5.000 i 15.000 gejeva. Richard Plant, američki autor nemačkog porekla, ocenjuje da se broj zatvorenih gejeva u periodu od 1933 do 1944. kreće između 50.000 i 63.000 ljudi .

Zatvorenici označeni ružičastim trouglom nikada nisu primili odštetu od strane nemačke vlade. Čak, ukoliko ne bi prestali da imaju seks sa drugim muškarcima, mogli su ponovo da budu zatvoreni, kao, na primer, Heinz Dörmer, koji je ukupno 20 godina bio zatvorenik – bilo u koncentracionom logoru Trećeg rajha ili u zatvorima Savezne Nemačke. Paragraf 175 bio je na snazi do 1987. godine u Istočnoj Nemačkoj i čak do 1994. u Zapadnoj Nemačkoj.

Danas je živo manje od 10 ljudi koji su bili označeni ružičastim trouglom. Osim toga, tek nedavno se razvilo interesovanje za njihova iskustva. Godine 2000. snimljen je dokumentarni film Paragraf 175 sa njihovim svedočenjima.

Nemačka vlada je 2002. godine izdala zvanično izvinjenje gej zajednici za stradanje u vreme Holokausta.

Vidi dalje
----------

|  |
| --- |
|  |
| Deo serije o LGBT simbolima |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |

 |
| Zastava duginih boja Zastava bear ponosaBiseks. zastavaTrans zastavaRužičasti trougaoCrni trougaoLambdaLabrisLjubičasta ruka |
| 

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |  |

 |
|  LGBT portal |
| Ova kutijica: pogledaj • razgovor • uredi |

* LGBT simboli
* Crni trougao
* Progon LGBT osoba u nacističkoj Nemačkoj

Spoljne veze
------------

* Gedenkort für die im Nationalsozialismus verfolgten Homosexuellen
* Das System der Winkel in den nationalsozialistischen Konzentrationslagern
* Die Männer mit dem Rosa Winkel - Homosexuelle im Konzentrationslager Sachsenhausen
**Trnovac** je naselje u Republici Hrvatskoj u Požeško-slavonskoj županiji, u sastavu općine Velika.

Zemljopis
---------

Trnovac je smješten 6.5 km južno od Velike, susjedna naselja su Draga i Potočani na sjeveru, Antunovac na zapadu i Trenkovo na jugu.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine Trnovac je imao 377 stanovnika, dok je prema popisu stanovništva iz 1991. godine imao 324 stanovnika.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena**: Trnovac se od 1900. iskazuje se kao dio naselja pod imenom Trnovac. U 1910. i 1921. ne iskazuje se, a 1931. iskazuje se pod imenom **Trnovac Požeški**, bez stanovnika. Od 1948. do 1981. iskazuje se kao naselje pod imenom Trnovac Požeški.

Izvor
-----

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Trnovac (Velika)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Velika |
| --- |
| Antunovac • Biškupci • Bratuljevci • Doljanci • Draga • Gornji Vrhovci • Kantrovci • Klisa • Lučinci • Markovac • Milanovac • Milivojevci • Nježić • Oljasi • Ozdakovci • Poljanska • Potočani • Radovanci • Smoljanovci • Stražeman • Toranj • Trenkovo • Trnovac • Velika |
*Za ostala značenja, v. Testudo (razvrstavanje).*
Moderna rekonstrukcija formacije kornjače.
***Testudo*** (na latinskom: **kornjača**) je naziv za taktičku formaciju koju je koristila rimska vojska. Činili su je gusto zbijeni legionari koji su držali svoje štitove ispred, ali i iznad sebe na način da sebi i svojim drugovima daju maksimalnu zaštitu od neprijateljskih strijela i drugih projektila. Testudo je obično pružao zaštitu samo s prednje strane, ali su u nekim slučajevima legionari znali postavljati štitove na bokove i pozadinu tako da svojoj formaciji pruže potpunu zaštitu.

Testudo se nije uvijek koristio, jer je, usprkos pružanja zaštite, imao ozbiljne nedostatke u obliku smanjene mobilnosti i manevarske sposobnosti rimskih trupa, kao i u tome da se u njemu bilo prilično teško boriti prsa o prsa. Zbog toga je uglavnom primjenjivan prilikom opsada, kada je rimskim legionarima i inženjercima omogućavao da se približe neprijateljskim utvrđenjima bez straha od projektila.

***Testudo*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ružica Đinđić** (devojačko *Pavlović*; Valjevo, 25. februar 1960) je udovica bivšeg predsednika Vlade Srbije dr Zorana Đinđića.

Karijera
--------

Diplomirala je na Pravnom fakultetu u Novom Sadu i kasnije radila u Književnoj zajednici Novog Sada.

Od 2001. godine predsednik je Upravnog odbora Udruženja građana *„Prvo deca"*, koje se bavi aktivnostima usmerenim ka zaštiti životnog, obrazovnog i zdravstvenog standarda dece bez roditeljskog staranja.

Od 2003. godine predsednik je Upravnog odbora Fonda *„Dr Zoran Đinđić"*, osnovanog u cilju usavršavanja mladih stručnjaka i studenata u oblasti društvenih nauka značajnih za unapređenje demokratskih odnosa i političke kulture u društvu.

Uporedo sa ovim aktivnostima aktivno se bavi humanitarnim radom i predsednik je Saveta Internacionalnog susreta dece Evrope *„Radost Evrope"*.

Godine 2003. izabrana je za člana Glavnog odbora Demokratske stranke, a od 2004. počasni je predsednik Foruma žena Demokratske stranke. Od 2006. godine je i član Predsedništva Demokratske stranke.

Za svoj rad i doprinos promociji ljudskih prava, demokratije i tolerancije, godine 2004. je dobila nagradu Osvajanje slobode, koju dodeljuje Fond *„Maja Maršićević Tasić"*. Pored ovog priznanja, dobila je i nagradu za unapređenje međunacionalnih odnosa od Rumunske zajednice Vojvodine.

Godine 2009, odlikovana je francuskim ordenom Legije časti.

Udovica je bivšeg predsednika Vlade Srbije Zorana Đinđića, majka dvoje dece, Jovane (1990) i Luke (1993).

Izvori
------

1. ↑  Orden Ružici Đinđić i Veranu Matiću. B92, 22. oktobar 2009. Pristupljeno 22. 10. 2009.

Spoljašnje veze
---------------

***Ružica Đinđić*** na Wikimedijinoj ostavi

* Fond *„Dr Zoran Đinđić"* Arhivirano 2015-04-02 na Wayback Machine-u
Podne u tropima, Sunce je gotovo u zenitu
Riječ ***tropi*** (grč. *tropai heliou*, znači "područja okrenuta Suncu") označava jedno klimatsko područje zemlje. Tu spadaju:

* Gledano sa stajališta količine sunčevog zračenja na pojedinim područjima, tropi su područje koje se nalaze između obratnica, odnosno, između 23,5° sjeverne i 23,5° južne širine, i u kojima Sunce najmanje dva puta godišnje dolazi u zenit.

* U odnosu na sistem atmosferskog kruženja, to je područje između dva pojasa visokog pritiskaa koja se nalaze na granicama između suptropskih i tropskog područja visokog pritiska sjeverne i južne zemljine polutke.

* To je područje s obje strane ekvatora koje obilježavaju više dnevne a niže godišnje razlike u temperaturi (godišnji prosjek 25 °C), jer se zbog visoke količine sunčevog zračenja tijekom cijele godine ne oblikuju temperaturna godišnja doba.

* Osim toga, to je područje u kojem se dužina dana kreće između 10,5 i 13,5 sati dnevno.

Kao temperaturno razgraničenje između tropa i suptropa prema nekim znanstvenicima je izoterma na 18 °C, dok je to prema drugima izoterma od 20 °C. Ova se razgraničenja odnose samo na područja vrlo malo iznad razine mora a naziva ih se *toplim tropima*, jer se temperature s porastom nadmorske visine snižavaju. Ta područja se, iako su inače po svim drugim obilježjima dijelovi tropa, nazivaju *hladnim tropima*.

Unutar područja tropa, razlikuju se razna vegetacijska područja. Tako su iz ekvator uvijek vlažna područja s tropskim šumama, pa se prema suptropskim područjima smjenuju povremeno vlažna područja (tzv. suhi tropi) preko raznih tipova savana pa do tropskih polupustinja i pustinja.

***Tropi*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 248970673
* GND: 4060997-2

 |
**Službeni** ili **zvanični jezik** je jezik izričito određen kao takav u ustavu neke zemlje, države ili teritorije.

Polovina zemalja sveta ima službene jezike. Neke zemlje imaju samo jedan, npr. Albanija, Francuska (iako Francuska ima više domorodačkih jezika), Nemačka i Litvanija. Neke imaju više službenih jezika, npr. Belorusija, Belgija, Kanada, Finska, Avganistan, Paragvaj, Bolivija, Indija, Švajcarska i Južna Afrika. 

U nekim zemljama, kao što su Irak, Italija i Španija, postoji službeni jezik za celu državu, ali drugi jezici dele službeni status u nekim važnim regijama. Neke zemlje, kao što su Sjedinjene Države, nemaju službeni jezik, ali pojedine savezne države imaju službene jezike. Konačno, neke zemlje uopšte nemaju službeni jezik, npr. Australija, Eritreja, Luksemburg, Švedska i Tuvalu.

Zbog kolonijalizma i neokolonijalizma, Filipini i neke afričke zemlje imaju službeni i školski jezik (francuski jezik ili engleski jezik) koji nije ni nacionalni ni najrašireniji jezik. S druge strane, zbog nacionalizma, Irska koristi irski jezik kao državni i prvi službeni jezik, iako ga govori mali deo stanovništva. 

U nekim zemljama, pitanje koji se jezik treba koristiti u kojim kontekstima predstavlja velik politički problem.
Zastava Kanade
**Zastava Kanade**, poznata kao **Javorov list** (engleski: Maple Leaf a francuski kao *jednoslist*:l'Unifolié) je zastava sa crvenom osnovom sa belim kvadratom na sredini na kome se nalazi stilizovani javorov list sa jedanaest vrhova.

Kanada je posle Prvog svetskog rata sve više koristila kanadsku varijantu britanske Crvene zastave kao de fakto nacionalnu zastavu, zajedno sa britanskim Junion Džek barjakom. Mekenzi King premijer tokom dvadesetih i četrdesetih godina je težio da uvede Crvenu zastavu kao prelazno rešenje ka uvođenju zasebne kanadske nacionalne zastave. Zastava sa javorovim listom u zvaničnoj je upotrebi od uvođenja 1965. godine. Britanska zastava i kanadska britanska Crvena zastava su još uvek u upotrebi u Kanadi od strane udruženja ratnih veterana i drugih koji žele da istaknu važnost monarhije i veze sa Komonveltom.

***Zastava Kanade*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Zastave država Sjeverne i Srednje Amerike |
| --- |
| Afrika • Azija • Evropa • Južna Amerika • Oceanija |
| Države | 
* Antigva i Barbuda
* Bahami
* Barbados
* Belize
* Dominika
* Dominikanska Republika
* Grenada
* Gvatemala
* Haiti
* Honduras
* Jamajka
* Kanada
* Kostarika
* Kuba
* Meksiko
* Nikaragva
* Panama1
* Salvador
* Sjedinjene Američke Države
* Sveta Lucija
* Sveti Kristofor i Nevis
* Sveti Vincent i Grenadini
* Trinidad i Tobago1

 | Položaj Sjeverne AmerikePoložaj Sjeverne Amerike |
| Teritorije | 
* Američka Djevičanska ostrva
* Angvila
* Aruba
* Bermudi
* Britanska Djevičanska ostrva
* Grenland
* Gvadalupe
* Kajmanska ostrva
* Martinik
* Monserat
* Navasa
* Nizozemski Antili
* Portoriko
* Sveti Bartolomej
* Sveti Martin
* Sveti Petar i Mikelon
* Ostrva Turks i Caicos

 |
| 1 Područja koja su često smatrana dijelom Južne Amerike |
|  |
| --- |
| Ovaj članak je dio serije o **historiji Sarajeva** |
| Prahistorijsko doba |
| Srednji vijek |
| Rano osmansko doba |
| Kasno osmansko doba |
| Austrougarsko doba |
| Jugoslavija |
| Moderno Sarajevo |

Slaveni su došli u Bosnu u 7. vijeku, ali detalji o njihovim pokretima ostali nepoznati. Neki slavenski artefekti su ostali od tog vremena. Izvjesno je da su se Slaveni smjestili i sarajevsku kotlinu. Uzimalo se da je *Katera* jedan od dva originalna bosanska grada, kojeg je spomenuo Konstantin VII Porfirogenet u djelu De Administrando Imperio, smješten na području Sarajeva u Kotorcu. Arheološka istraživanja to nisu dokazala.

Područje današnjeg Sarajeva je bilo dio župe Vrhbosna pored tradicionalnog centra kraljevine koji se nalazio na području Visokog. Početkom 15. vijeka na ovom području pominje se "Tornik". Međutim, prema svim pokazateljima, *Tornik* je bio veoma malo tržno mjesto okruženo proporcionalno malim naseljima i nije bilo važno dubrovačkim trgovcima. 
Papinski dokumenti navode da je 1238. izgrađena katedrala svetog Petra u Vrhbosni. Uzevši u obzir važnost svetog Pavla, to je trebala biti jako važna katedrala, iako još niko nije siguran gdje se nalazi.
**Sláine** (**Sláinge**, **Slánga**), sin Dele od Fir Bolga, bio je legendarni prvi veliki kralj Irske. Po predaji se iskrcao u Wexford Harbouru na ušću rijeke Slaney. 

Fir Bolg su napali Irsku sa pet hiljada ljudi. Sláine i njegovo četvoro braće, koji su potekli od jednog od Nemedovih sinova, podijelili su Irsku među sobom. Sláine, najmlađi od njih pet, uzeo je Leinster, Gann sjeverni Munster, Sengann južni Munster, Genann Connacht i Rudraige Ulster. Potom su izabrali Sláinea da vlada nad svima njima.

Supruga mu je bila Fuad. Njegov dio Fir Bolga je bio poznat po Gailióin, nazvan po njihovim kopljima (staroirski *gáe*).

Vladao je jednu godinu. Umro je u Dind Rígu u današnjoj Grofoviji Carlow te je pokopan u Slaneu (današnja Grofovija Meath). Naslijedio ga je brat Rudraige.

*Vidi takođe: Sláine (strip)*

Izvori
------

* *Lebor Gabála Érenn* §46-52
* Annals of the Four Masters M3266-M3267
* Geoffrey Keating, *History of Ireland* 1.8, 1.9

| Kraljevske titule |
| --- |
| Prethodi: ***nema***  |  **Veliki kralj Irske** AFM 1934-1933. pne.FFE 1514-1513. pne. | Slijedi: **Rudraige**  |
**Rušizam** (portmanteau složenica od *Rusija* i *fašizam*) je politički neologizam koji se od početka 21. vijeka koristi za kritiku vanjske politike Ruske Federacije i radikalnih oblika ruskog nacionalizma, primarno u kontekstu rusko-čečenskog i rusko-ukrajinskog sukoba. Intenzivnija upotreba termina prvo je zabilježena od strane čečenskih separatista i džihadista, na čijim je propagandnim sajtovima postojala redovna kolumna "Rušizam" i od 2003. do 2016. objavljeno oko 150 članaka kategoriziranih pod tim terminom. Njime su se u intervjuima služili i Džohar Dudajev, Šamil Basajev te Aslan Mashadov. Eskalacijom rusko-ukrajinskih tenzija, rušizam je ponovo postao popularan 2014. kada je *reductio ad Hitlerum* postala omiljena floskula moskovskih i kijevskih političara, ujedno novinara i aktivista iz obje države. Istovremeno, termin su u manjoj mjeri rabili i određeni ruski nacionalistički i konzervativni komentatori (npr. E. Holmogorov), za opis vlastite ideologije. Rušizam je 2022. široku upotrebu ponovo stekao ruskom invazijom Ukrajine, uključujući u određenim zapadnjačkim medijima.

Povezano
--------

* Putinizam
* Bušizam
* Reductio ad Hitlerum

Literatura
----------

* (`en`) Garaev, Danis (2022). *Jihadism in the Russian-Speaking World: The Genealogy of a Post-Soviet Phenomenon*. Abingdon, Oxon; New York: Routledge. ISBN 9781032288444.
* (`en`) Gaufman, Elizaveta (2017). *Security Threats and Public Perception: Digital Russia and the Ukraine Crisis*. Cham: Palgrave Macmillan; Springer. ISBN 9783319432007.
**Toblazo** (ili **Maracaibov tjesnac**, španjolski: *Estrecho de Maracaibo*) je tjesnac kojim je jezero Maracaibo povezano s Venezuelanskim zaljevom i Karipskim morem na sjeverozapadu Venecuele.

Geografija
----------

Najuži dio tjesnaca od grada Maracaibo do jezera Maracaibo dug je 40 km i širok od 6 km na sjeveru do 17 km na jugu, s površinom od 480 km². Kroz tjesnac teče kanal širok otprilike 1000 m, dubok od 12 do 18 m. 

On se proširuje u plitku lagunu Tablazo (ili zaljev) trapezoidnog oblika, dvama uskim kanalima povezana s Venezuelanskim zaljevom. Laguna Tablazo ima površinu od 610 km², duboka je oko 24 km (od sjevera prema jugu), a široka 27 km (u smjeru istok-zapad).

Prvi pomorac koji je nacrtao kartu tjesnaca bio je Thomas Jefferys 1794. godine.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*500 AÑOS DEL NOMBRE DE VENEZUELA*" (španjolski). Universidad de Barcelona. Pristupljeno 23. 9. 2012.

Vanjske veze
------------

* *500 AÑOS DEL NOMBRE DE VENEZUELA* na portalu Universidad de Barcelona (`en`)
Karta Saronskog zaljeva
**Saronski zaljev** (grčki: *Σαρωνικός κόλπος*) ili **Eginski zaljev** je dio Egeja uz istočnu stranu Korintske prevlake u Grčkoj.

Geografija
----------

Zaljev se prostire između zapadne obale poluotoka Atike i istočne obale poluotoka Peloponeza. Prema jugu prostire se otvoreno more, dok je sa sjeverne strane granica zaljeva, Korintska prevlaka i istočni ulaz u Korintski kanal.

U središnjem dijelu Saronskog zaljeva nalazi se većina saronskih otoka, od kojih su tri 
najveća i najpoznatija: Salamina (na sjeveru zaljeva), Egina (u sredini zaljeva) i Poros (na jugu zaljeva). Jedini veći poluotok u zaljevu je Mecana u južnom dijelu, koja se nadovezuje na veći Peloponez.

Saronski zaljev je poznat po čestim i katastrofalnim potresima, a u povijesti je ovo područje bilo sa značajnom vulkanskom aktivnošću. 
*Vulkan Methana* je najmlađi u tom poznatom lancu vulkana koji se veže sa vulkanima sa cikladskih otoka; Milos, Santorini, Nisiros. Posljednja erupcija bila je kad se aktivirao podvodni vulkan sjeverno od Methane u XVII st.

Posljednji veći potres dogodio se u ponedjeljak 4. siječnja, 2005. kad se Saronski zaljev zatresao na potresu od 4.9 po Richterovoj ljestvici.

Saronski zaljev je svog izuzetnog položaja još od kamenog doba okružen brojnim ljudskim staništima, koja su kasnije prerasla u važne gradove, poput ; Atene, Korinta, Pireja. Najveća luka na obali Saronskog zaljeva je Pirej (luka grada Atene, danas zapravo spojen u jedan megagrad). U Saronskom zaljevu ostala važnija naselja su; Eleuzina, Megara, Nea Epidaurus i Glifada ( poznato ljetovalište pored Atene).

* Otok Salamina je povijesno poznat po slavnoj Bitci kod Salamine, u kojoj su Grci pobjedili Perzijance u Grčko-perzijskom ratu.

Porijeklo naziva
----------------

Saronski zaljev je dobio je ime po kralju *Saronu*, liku iz grčke mitologije koji se utopio u jezeru Psifta.

***Saronski zaljev*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 242985574
* LCCN: sh87000201
* NKC: ge1118630

 |
Walt-Gilsonov trokut zdravstvene politike
**Trokut zdravstvene politike** je model kojega su autori Walt i Gilson (1994.) predložili kao način sustavnog razmišljanja o svim različitim faktorima koji mogu utjecati na pojedinu zdravstvenu politiku. Naime, zdravstvene politike oblikuju se kroz složene međusobne povezanosti konteksta, sadržaja, procesa i dionika.

Dionici
-------

Dionici, to su pojedinci, organizacije ili država, te njihovo djelovanje koje utječe na zdravstvenu politiku. Svi dionici imaju svoje vlastite interese i ciljeve. Dionici su, primjerice, pojedinci, međunarodne nevladine organizacije, nacionalne nevladine organizacije, interesne skupine i skupine za vršenje pritiska, međunarodne organizacije, bilateralne agencije, organizacije za financiranje, tvrtke u privatnom sektoru, mediji itd.

Kontekst
--------

Kontekst znači sustavne faktore: političke, ekonomske, socijalne i kulturne, kako nacionalne tako i internacionalne, koje mogu imati učinaka na zdravstvenu politiku. Kontekst su, primjerice:

* Situacijski faktori - prolazna i nestalna stanja koja mogu utjecati na politiku (npr ratovi, suše)
* Strukturni faktori - relativno nepromjenjivi elementi društva (npr politički sustav, tip ekonomije, demografske karakteristike)
* Kulturni faktori - religija, etnička pripadnost, spol
* Međunarodni ili vanjski faktori - neke politike zahtijevaju suradnju između nacionalnih, regionalnih ili multilateralnih organizacija.

Sadržaj
-------

Sadržaj, to je supstanca određene politike koja detaljno opisuje njene predmete i teme.
Proces, to je način na koji je politika započeta, razvijena ili formulirana, ispregovarana, komunicirana, provedena i vrednovana.
Formiranje politike spada u procesni ugao trokuta, te je pod utjecajem dionika, sadržaja i konteksta. To je proces pregovaranja i pogađanja (u trgovačkom smislu) sa svrhom zadovoljavanja različitih interesa i izgradnje koalicijske podrške. Formiranje politike varira ovisno o prirodi politike i organizacijske strukture u kojoj ona nastaje (tj. dionici, sadržaj i kontekst), ali često uključuje i sastavljanje informacija, razvoj argumenata, razvoj
alternativa, te uvjeravanje drugih. Ponekad je proces racionalan, te ga čini sustavno vaganje prednosti i nedostataka različitih alternativa; ponekad je proces sačinjen od inkrementalno - iterativnog procesa donošenja odluka bez eksplicitnih ciljeva (Anderson i Sotir Hussey, 2005).

Izvori
------

* Walt G, Gilson L (1994). Reforming the health sector in developing countries: The central role of policy analysis. Health Policy and Planning, 9:353-70.

* Walt G, Shiffman J, Schneider H, Murray SF, Brugha R, Gilson L. 'Doing' health policy analysis: methodological and conceptual reflections and challenges. Health Policy Plan. 2008 Sep;23(5):308-17. doi: 10.1093/heapol/czn024.

* Anderson g, Sotir Hussey P (2006). Influencing government policy. In: Pencheon D, Guest C, Melzer D, Muir Gray JA (eds) Oxford Handbook of Public Health. Oxford University Press.

* Buse K, Mays N, Walt G (2005). Making Health Policy. Understanding Public Health Series Open University Press.
**Sarras** (ili *Sarache* - *Soleise*) je u legendi o Kralju Arthuru - ime mitskog grada i otočkog kraljevstva u Arabiji, koje graniči sa Egiptom.

Sarrasom je po legendi vladao kralj Evalach (Evelake), kog je Josip iz Arimateje uspio preobratiti na kršćanstvo. Po djelima iz francuskog Ciklusa vulgata posvećenim potrazi za Svetim Gralom - Saraceni su dobili svoje ime upravo po Sarrasu. (Vjerojatno su autori izmislili ime grada kako bi objasnili genezu imena Saracen).

Galahad, Percival i Bors dospjeli su u potrazi za Svetim Gralom do Sarrasa, ali su ustanovili da se on vratio u paganizam. Tadašnji kralj Escorant (Estorause), strpao je viteze u zatvor na godinu dana, ali ih je oslobodio u času svoje smrti. Nakon tog je Galahad protiv svoje volje, izabran za kralja, ali je umro već slijedeće godine. Glavni hram u Sarrasu, bio je Duhovna palača, on je poslužio kao mjesto gdje je pokopani Galahad i Percival, ali izgleda da čak ni tada Sarras nije u potpunosti prihvatio kršćanstvo.

Potraga za Svetim Gralom koju su poduzeli Galahad i njegovi drugovi, završila je u Sarrasu, a nakon Galahadove smrti Gral je trajno smješten u Raj. Izgleda da su Sarras, kao i Lake District i udaljeni Otok Man (i sve pustopoljine) barem u vrijeme dok je živio Josip iz Arimateje imale uz svoj mistični i vjerski značaj za ondašnji svijet.

Činjenica da su vitezovi bačeni u zatvor navodi na mogućnost da je Sarras bio i stvarni politički entitet, a ne samo mitsko mjesto, kao i na to da su njegovi vladari bili neprijateljski raspoloženi prema Kralju Arthuru. Ukoliko je mitski Sarras bio Soleise, onda je Escorant (Estorause) vjerojatno nasljedio kralja čije su podanike Arthur i njegovi vitezovi ubijali na obalama Humbera.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Sarras*" (engleski). Nightbringer. Arhivirano iz originala na datum 2018-02-15. Pristupljeno 04. 09. 2017.

Vanjske veze
------------

* *Sarras* na portalu Nightbringer Arhivirano 2018-02-15 na Wayback Machine-u (`en`)

| * p
* r
* u
Legende o Kralju Arthuru |
| --- |
| Ključne osobe | Kralj Arthur • Constantine • Sir Ector • Vojvoda od Cornwalla • Guinevere • Igraine • Izolda • Gospa od jezera • Kralj Lot • Kralj Mark • Merlin • Mordred • Morgana le Fay • Morgause • Uther Pendragon |
| Vitezovi Okruglog stola | Aglovale • Agravain • Bagdemagus • Bedivere • Bors • Breunor • Calogrenant • Caradoc • Dagonet • Dinadan • Gaheris • Galahad • Gareth • Gawain • Geraint • Griflet • Hector de Maris • Kay • Lamorak • Lancelot • Leodegrance • Lionel • Lucan • Maleagant • Marhaus • Palamedes • Pelleas • Pellinore • Percival • Safir • Sagramore • Segwarides • Tor • Tristan • Urien • Ywain • Ywain Kopile • Elyan Bijeli • Sir Ector |
| Predmeti | Excalibur • Sveti gral • Okrugli stol • Opasna stolica |
| Mjesta | Avalon • Brocéliande • Caerleon • Camelot • Corbenic • Cornwall • Logres • Lyonesse • Sarras • Tintagel |
**Sarnen** je grad od 10,236 stanovnika u sredini Švicarske, on je i glavni grad Kantona Obwalden.
Većina stanovnika su katolici i govore njemačkim.

Geografske karakteristike
-------------------------

Sarnen leži na sjevernom kraju Sarnerskog jezera na mjestu gdje ističe rijeka Sarner, udaljen svega dvadesetak km jugozapadno od Luzerna.

Historija
---------

Sarnenska parohijska crkva dokumentirana je još u 9. vijeku, a samo mjesto 20. augusta 1460. kao trgovište.

U kantonalnom arhivu čuva se *Bijela knjiga Sarnena* (Weisse Buch von Sarnen) Hansa Schribera iz 1468. koja se smatra najboljom kronologijom Stare Švicarske Konfederacije.
*Bijela knjiga* opisuje, između ostalog vjerojatno najznačajniji događaj u historiji Sarnena, zauzimanje i rušenje donjeg zamka i istjerivanje omraženog habsburškog namjesnika u vrijeme osnivanja Konfederacije. Ta knjiga je također i glavni izvor legende o 
Wilhelmu Tellu, i epizode o gađanju jabuke na glavi sina lukom i strijelom.

Početkom 17. vijeka izbila je epidemija kuge koja je pomela 1 / 5 stanovnika. Ženski samostan sv. Andrije, preselio se 1615. iz Engelberga u Sarnen.

Centralni trg
U vrijeme postrevolucionarnih previranja Sarnen je ponovno ušao u fokus švicarske historije kao domaćin sastanka katoličkih kantona koji su 1832. osnovali **Sarnenski savez** (Sarnerbund), konzervativnu organizaciju koja se zalagala za obnovu starih tradicija.

Znamenitosti
------------

Od znamenitost Sarnen ima parohijsku crkvu podignutu između 1739.-42. Streljanu (*Schützenhaus*) iz 1752. benediktinski i kapucinski samostan i koledž.

Privreda
--------

U Sarnenu se proizvode prehrambeni artikli, pića, elektronske komponente, predmeti od drva i gume.

On je i popularna turistička destinacija na atraktivnoj željezničkoj pruzi - Brünigbahn, po kojoj se vlakkovi pomoću zupčanika penju do velikih visina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Switzerland: Cantons and Cities*" (engleski). City population. Pristupljeno 16. 11. 2018.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Sarnen*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 16. 12. 2018.
3. 1 2 3 4  „*Willkommen*" (njemački). Gemeindeverwaltung Sarnen. Pristupljeno 16. 12. 2018.

Vanjske veze
------------

***Sarnen*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Gemeindeverwaltung Sarnen* (službene stranice) (`de`)

| * p
* r
* u
Glavni gradovi švicarskih kantona |
| --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|     | 
Aarau (Aargau) Herisau (Appenzell Ausserrhoden) Appenzell (Appenzell Innerrhoden) Basel (Basel-Stadt)
 | 
Liestal (Basel-Landschaft) Bern (Bern) Fribourg (Fribourg)Geneva (Geneva)
 | 
Glarus (Glarus) Chur (Graubünden) Delémont (Jura) Luzern (Luzern)
 | 
Neuchâtel (Neuchâtel) Stans (Nidwalden) Sarnen (Obwalden) Schaffhausen (Schaffhausen)
 | 
Schwyz (Schwyz) Solothurn (Solothurn) St. Gallen (St. Gallen) Frauenfeld (Thurgau)
 | 
Bellinzona (Ticino) Altdorf (Uri) Sion (Valais) Lausanne (Vaud)
 | 
Zug (Zug) Zürich (Zürich)
 |

 |
**Tvrdoglavka** ili **bjelooka patka** (lat. *Aythya australis*) je jedina prava patka ronilica koja živi u Australiji.

Rasprostranjenost i stanište
----------------------------

Najrasprostranjenija je u jugoistočnoj Australiji. Također obitava i u Novoj Gvineji i Novom Zelandu, te još nekim pacifičkim otocima, gdje nekad ostanu na dulje vrijeme, čak i dvije sezone gniježdenja. Živi u slatkovodnim močvarama ili zaklonjenim estuarijima. Opće pravilo je da izbjegava obalne vode. Rijetko se viđa na kopnu.

Opis
----

Tvrdoglavka je patka srednje veličine, 45-60 cm. Teška je 850 grama. Čokoladnosmeđe je boje. Donji dio krila je bijel, obrubljen smeđom bojom. Prsa su bijela. Kljun ima blijedoplavi vrh. Mužjaci imaju izrazito bijelu šarenicu, dok je ženkama smeđa.

Životne navike
--------------

Ova patka hranu traži ronjenjem. Uskače u vodu prema naprijed, jednostavno spušta glavu i potiska isprepletene noge prema dolje. Bez problema roni i do dubine od 40 metara ispod vode. U vodi često ostane i dulje od minute. Hrani se vodenim biljkama i životinjama, osobito dagnjama i kamenicama.

Gnijezdi se u niskoj, bujnoj vegetaciji, unutar ili u blizini vode. Gnijezdo je napravljeno od trstike, štapića i vegetacije. Gnijezdo pravi ženka koja polaže 9-13 jaja. Inkubacija traje 32 dana. Za vrijeme inkubacije mužjak se sklanja od gnijezda i mitari se. Nakon što se izlegne, pačić teži 29.5 grama.

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2010-06-12. Pristupljeno 2015-01-20.
2. ↑  Kear, S. 657
**Saračica** je mjesna zajednica u sastavu grada Banje Luke, Republika Srpska, BiH. Nalazi se zapadno od centra grada, na putu prema Bronzanom majdanu i Sanskom Mostu. Obuhvata naseljeno mjesto Pavlovac i dijelove naseljenih mjesta: Bistrica, Prnjavor Mali i Motike (od 2011). Prije formiranja mjesne zajednice Čokorska polja 2011. godine, MZ Saračica je obuhvatala u cjelosti naseljena mjesta Prnjavor Mali, Pavlovac i Čokori, te dio naseljenog mjesta Bistrica.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 1991. godine, u mjesnoj zajednici Saračica je živjelo 2.640 stanovnika.

|  |
| --- |
| **Saračica** |
| **godina popisa** | **1991.** |
| Srbi | 2.279 |
| Hrvati | 175 |
| Jugosloveni | 98 |
| Muslimani | 3 |
| ostali i nepoznato | 85 |
| **ukupno** | **2.640** |

| Demografija |
| --- |
| Godina | Stanovnika |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
| **1953.** | 9.189 (opština) |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |
|  |  |

Napomene
--------

1. ↑  Za sadašnji status Jugoslovena vidi članak Jugosloveni.
2. ↑  Za sadašnji status Muslimana vidi članak Muslimani.

Izvori
------

* Popis po mjesnim zajednicama 1991. Arhivirano 2013-10-05 na Wayback Machine-u

Šablon:Grad Banja Luka

***Saračica*** na Wikimedijinoj ostavi
Kolarčev univerzitet u Beogradu
**Kolarčev univerzitet** je zadužbina Ilije Milosavljevića Kolarca. Nalazi se u Vasinoj ulici u najstrožem centru Beograda.

U ovoj zgradi se dešavaju mnoge kulturne manifestacije.

Dvorana Kolarčevog univerziteta je poznata kao najakustičnija ako ne i jedina stvarno akustična sala u Beogradu. Zbog toga se u njoj redovno održavaju koncerti na koje dolaze najpoznatiji svetski muzičari. Projektovao je arhitekta Petar Bajalović (1876-1947).

Osim velike dvorane (sale) postoji i mala sala na prvom spratu gde se svakodnevno održavaju razna predavanja i promocije. Obično se ova predavanja organizuju u ciklusima koji se održavaju određenog dana. Ulaz na predavanja u maloj sali uglavnom je slobodan.

U zgradi se do ulice nalaze sa leve strane Galerija a sa desne knjižara „Aleksandar Belić".

Spoljašnje veze
---------------

***Zadužbina Ilije M. Kolarca*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanično mrežno mesto Zadužbine
* Slikarski ateljei ili učionice („Politika", 15. april 2009)
* Kolarac za muzikalne duše („Politika", 1. februar 2012)
* I pingpong u koncertnom holu Kolarca („Politika", 2. februar 2012)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 167683006
* LCCN: n83135318
* ISNI: 0000 0001 2199 1956
* GND: 5042577-8

 |
**Zadarski astronomski kalendar** nastao je krajem XIII. stoljeća, 1291. ili 1293. godine, a sadrži komputski račun (*computus*).

Brojni benediktinski samostani djelovali su u Hrvatskoj još od vremena kneza Trpimira, između kojih posebnu važnost ima benediktinski samostan sv. Krševana u Zadru, osnovan 986. godine, u kojem je djelovao skriptorij, pa su tamo stvarani, sakupljani i prepisivani mnogi rukopisi. Za astronomiju je najzanimljiviji zpravo Zadarski astronomski kalendar.

Jedan dio teksta vjerojatno je nastao u Španjolskoj ili na Siciliji, o čemu svjedoče meridijanske visine Sunca i dnevne vrijednosti deklinacije koje ukazuju na geografsku širinu od 37,5°. U zadarskom skriptoriju tekst je prepisan i dopunjen kalendarskim djelom od regionalnog značaja koji se odnosi na Zadar i svetkovinama tipičnima za Zadar (sv. Krševan, sv. Anastazije, sv. Zojlo). U tablicama na lijevoj strani dane su Mjesečeve mijene i šifre pomoću kojih se iz posebnih tablica može pronaći dan i sat nastupa pojedinih mijena te datumi u mjesecu, zlatni broj i ferijalna slova za računanje nedjelja u mjesecu i datuma Uskrsa, zbog čega je *computus* bio od izuzetne važnosti.

Za određivanje horoskopa u zadarskom kalendaru je bio važan astrološki stih koji se nalazi na vrhu srednjega stupca, u kojem su imena svetkovina i naznaka u kojem se astrološkom znaku nalazi Sunce. Desni je stupac bio određen za deklinacije Sunca i njegov položaj u zodijačkom zviježđu, naznačen u stupnjevima i minutama od 0 do 30 te za trajanje svakoga dana u satima i minutama. Zanimljivo je i značajno da su brojevi u tekstu pisani arapskim brojkama i to po prvi puta korištenim u matematičkim i astronomskim računima na hrvatskom području. U to su vrijeme arapske brojke prodirale u zapadnoeuropsku matematiku, nalazeći, kao što je obično slučaj kada se dodirnu ustaljene norme, na otpor pa je trebalo vremena da potpuno istisnu rimske brojke u računanju, te je *zadarski astronomski kalendar* dokaz ranog prihvaćanja arapskih brojki u srednjovjekovnoj Hrvatskoj. Ovaj izuzetno vrijedni spis za hrvatsku kulturu i znanost nalazi se u Bodlejanskoj knjižnici u Oxfordu. Naime, povijesni izvori govore da je monah Mihovil početkom XIV. stoljeća rukopis odnio u Avignon. Put ovoga rukopisa može se dalje slijediti do opatije Mons Tumba (Mont Saint-Michel), a potom je završio u Oxfordu.

Skriptoriji slični zadarskom djelovali su i na drugim hrvatskim područjima, posebice u okviru djelovanja samostanskih škola franjevačkog i dominikanskog reda. Najviše prirodoznanstvenih rukopisa iz srednjeg vijeka sačuvano je u dubrovačkom dominikanskom samostanu. U Zagrebu je također djelovao skriptorij, naročito plodan početkom XVI. stoljeća. Kada znademo da su svi misali, brevijari i psaltiri popraćeni kalendarom, a veoma je važno bilo točno određivanje uskrsne nedjelje, jasno je da je svuda korišten i komputski račun, što znači da su morali djelovati svećenici – astronomi i astrolozi. Pritom su posebnu pozornost astronomiji obraćali benediktinci, franjevci, isusovci i dominikanci i među njima se nalaze najznačajnija imena hrvatske astronomije.