recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Država Kayin** je administrativna jedinica Mjanmara također poznata i kao Karenska Država. Glavni grad je Pa-an. Kontrola nad područjem je predmet spora između vojne valde Mjanmara i raznih karenskih gerilskih grupa, koje za područje pod svojim nadzorom koriste izraz Kawthoolei.

Kareni koji se bore za nezavisnost su organizirani u politički pokret Karenska nacionalna unija (KNU), te vojno krilo Karenska narodonooslobodilačka vojska (KNLA).

Kareni u Mjanmaru su po vjeri kršćani, budisti i animisti. Većina Karena-kršćana su baptisti.

Burmanska vojska, koja s lokalnim karenskim grupama vodi oružane borbe od samog proglašenja burmanske nezavisnosti godine 1948. je čest predmet optužbi za kršenje ljudskih prava. Godine 1988. dobila značajnu pomoć u oružju i opremi od NR Kine, te je zahvaljujući tome počela postupno gušiti gerilski pokret. Početkom 1990-ih je došlo do raskola u gerilskom pokretu i izdvajanja budističkih Karena u Demokratsku budističku Karensku armiju (DBKA) koji su prešli na stranu vlade i pomogli burmanskoj vojsci da 1994. osvoji strateški važan grad Mannerplaw. DBKA je zauzvrat od burmanske vlade dobila vlastitu teritoriju s *de facto* nezavisnošću. Nakon toga su karenski gerilci znatno oslabljeni i njihovo uglavnom simboličko postojanje se ponekad objašnjava nastojanjem burmanske vojne hunte da opravda svoju nedemokratsku vlast.

Vanjske veze
------------

* Kayin (Karen) state: Militarization and human rights - Amnesty International
* Burma Campaign UK[*mrtav link*]
* Burma Insurgency
* Insurgents on burmese-indian border Arhivirano 2005-10-20 na Wayback Machine-u
* Bo Mya book
* Bo Mya interview Arhivirano 2005-09-25 na Wayback Machine-u

| * p
* r
* u
Administrativna podjela Mjanmara |
| --- |
| Države | Chin • Kachin • Kayah • Kayin • Mon • Rakhine • Shan | Zastava Mjanmara |
| Odjeli | Ayeyarwady • Bago • Magway • Mandalay • Sagaing • Tanintharyi • Yangon |
Komonveltska kraljevstva obojena u roze
**Komonveltska kraljevstva** (eng. ***Commonwealth realms***) je zajedničko ime za šesnaest suvernih država koje priznaju britansku kraljicu Elizabetu II kao svoju kraljicu i šefa države. Elizabeta II je kraljica i šef države svake od ovih država zasebno, tako da nijedna od tih država nema primat nad bilo kojom drugom državom. U svakoj od njih ona postavlja, nezvanično po predlogu šefa vlade, generalnog guvernera, koji je njen predstavnik u datoj državi. Komonveltska kraljevstva ne treba mešati sa **Komonveltom**, čiji su članovi i države sa republikanskim uređenjem.

Istorijski gledano, tihim rasformiranjem Britanske imperije nastaje veći broj nezavisnih država koji su do tada bili britanske kolonije ili protektorati. Po sticanju nezavisnosti većina ovih država je inicijalno prihvatila vladajućeg britanskog monarha za šefa svojih novostvorenih država. Međutim, neke države su već tada, a neke u kasnijem periodu, odlučile proglase republiku i samostalno imenuju šefove svojih država. Funkcija kraljice u ovim državama je uglavnom ceremonijalna i simbolična, premda ona zadržava svoja "rezervna ovlašćenja" u svakoj od njih. 

Kraljica Elizabeta II
Komonveltska kraljevstva čini sledećih šesnaest država:

* Antigva i Barbuda
* Australija
* Bahami
* Barbados
* Belize
* Grenada
* Jamajka
* Kanada
* Novi Zeland
* Papua Nova Gvineja
* Sveti Kits i Nevis
* Sveta Lucija
* Sveti Vinsent i Grenadini
* Solomonski Otoci
* Tuvalu
* Ujedinjeno Kraljevstvo

Povezano
--------

* Komonvelt
* Prekomorske teritorije

***Komonveltska kraljevstva*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Komonveltska kraljevstva i Dominioni |
| --- |
| Trenutna | 
* Antigva i Barbuda
* Australija
* Bahami
* Barbados
* Belize
* Kanada
* Grenada
* Jamajka
* Novi Zeland
* Papua Nova Gvineja
* Sv. Kristofor i Nevis
* Sv. Lucija
* Sv. Vincent i Grenadini
* Solomonski Otoci
* Tuvalu
* Ujedinjeno Kraljevstvo

 |
| Bivša | 
* Cejlon
* Fiji
* Gambija
* Gana
* Gvajana
* Indija1
* Irska1
* Kenija
* Malavi
* Malta
* Mauricijus
* Newfoundland2
* Nigerija
* Pakistan
* *Rodezija3*
* Sijera Leone
* Južnoafrička Unija
* Tanganjika
* Trinidad i Tobago
* Uganda

 |
| 
1 Dominion, postala republika prije prihvaćanja termina "Komonveltsko kraljevstvo"
2 Dominion, nije ratificirao Westminsterski statut 1931. eksterna vlada iz Londona 1934.–1949. pripojen Kanadi 1949.
3 Rodezija je objavila nezavisnost kao Komonveltsko kraljevstvo 1965. ali to nije bilo međunarodno priznato. Proglasila se republikom 1970. godine.
 |
**Dositej** (svetovno *Dimitrije Stojković*; Smederevo, Kraljevina Srbija, 7. decembar 1906 — Skoplje, SFRJ, 20. maj 1981) bio je vikarni episkop toplički od 1951. do 1958. godine. Na Crkveno-narodnom saboru u Ohridu (1958) izabran je za „arhiepiskopa ohridskog i skopskog i mitropolita makedonskog", a od 1968. do smrti nalazio se u raskolu sa Pravoslavnom crkvom.

Životopis
---------

Dositej je rođen 7. decembra 1906. godine u Smederevu od oca Lazara i majke Sofije. Osnovnu školu i gimnaziju završio je u Beogradu. U Sremskim Karlovcima je 1922. započeo bogosloviju, a završio je 1937. godine u Bitolju. Zamonašen je 1924. u manastiru Svete Prečiste kod Kičeva. Od 1924. do 1932. bio je sabrat manastira Hilandara. Diplomirao je na Bogoslovskom fakultetu u Beogradu (1942).

Od 1947. upravnik je Patrijaršijskog dvora u Sremskim Karlovcima, a 1948. izabran je za arhimandrita.

Episkop i raskol
----------------

Sveti arhijerejski sabor Srpske pravoslavne crkve imenovao je 1951. godine arhimandrita Dositeja za vikarnog episkopa topličkog, kao pomoćnog episkopa patrijarhu srpskom. Dana 4. oktobra 1958, na tzv. Drugom crkveno-narodnom saboru u Ohridu nekanonski je izabran za „arhiepiskopa ohridskog i skopskog i mitropolita makedonskog". Zatim, napustio je svoju redovnu dužnost u Beogradu i stavio se na čelo „Makedonske pravoslavne crkve", a kanonskim arhijerejima, mitropolitu skopskom Josifu i episkopu zletovsko-strumičkom Vikentiju, bio je zabranjen povratak u svoje eparhije.

Uprkos nekanonskom izboru, pod pritiskom komunističke vlasti, Sveti arhijerejski sabor Srpske pravoslavne crkve je na svom zasjedanju od 3. do 19. juna 1959. naknadno priznao i postavio Dositeja za mitropolita skopskog. Istovremeno, Sabor je odbio da naznači četvoricu kandidata za „makedonske" episkope jer nisu ispunjavali kanonske uslove, između ostalog bili su i oženjeni.

Međutim, nakon što je na tzv. Trećem crkveno-narodnom saboru (1967) nekanonski proglašena autokefalnost Makedonske pravoslavne crkve, nastao je raskol budući da takav potez nije priznala Srpska pravoslavna crkva niti ostale pomjesne crkve. Ubrzo, pod kanonski sud stavljen je mitropolit skopski Dositej i još četvorica episkopa Pravoslavne crkve u Makedoniji.

Umro je 20. maja 1981. godine u Skoplju, kao raskolnik, neizmiren sa Pravoslavnom crkvom.

Vidi još
--------

* Makedonska pravoslavna crkva
* Episkop toplički

Izvori
------

***Dositej Stojković*** na Wikimedijinoj ostavi

1. ↑  *Srpski jerarsi od devetog do dvadesetog veka*, episkop šumadijski Sava, 1996.
2. ↑  *Zapisnik Svetog arhijerejskog sabora Srpske pravoslavne crkve*, AS br. 34/zap. 62
3. ↑  Akt, Sin. br. 1150/zap. 142, od 19. marta 1968.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 15581137
* LCCN: n98014509
* GND: 119477548
* BNF: cb17034752w (podaci)

 |
Hubble Ultra Deep Field
**Konačna sudbina svemira** predstavlja temu u fizičkoj kosmologiji. U raznim teorijama predstavljene su brojne mogućnosti sudbine svemira, uključujući i konačna i beskonačna trajanja.

Veliko hlađenje
---------------

*Glavni članak: Toplinska smrt svemira*
Prema teoriji „Veliko hlađenje" (u engleskoj literaturi *Big Freeze*), smatra se da će se Svemir stalno širiti, te na kraju završiti u stanju toplinske smrti. U tom scenariju, količina međuzvjezdane materije (gasova) biće sve manja, sve će se manje zvijezda stvarati, te će na kraju nestati i zadnji bijeli patuljci, kao najdugovječnije zvijezde. Preostaće smeđi patuljci i planete. No, daljim raspadom materije, pri čemu je glavno pitanje vijek života protona (1033 ili 1034 godina), preostaće samo zračenje i crne rupe. Zbog Hokingovog zračenja ni vijek crnih rupa nije beskonačan, pa se na kraju smatra da bi u takvom scenariju moglo preostati tek pokoja čestica i zanemarivo malo zračenja, tj. jedna velika praznina.

Veliko sažimanje
----------------

Teorija zvana „Veliko sažimanje" (u engleskoj literaturi *Big Crunch*), podrazumijeva da će se zbog količine materije (i tamne materije, kao i tamne energije) Svemir početi skupljati i približavati se ponovo tački singulariteta, te će na kraju postati mjesto enormnih temperatura i zračenja. Ova teorija dopušta da se iz takvog sažimanja ponovno u prasku razvije novi Svemir, ali to je tek spekulacija.

Sredinom 1950ih godina, postojala je i teorija „stalnog stanja", čiji je glavni zagovornik bio astronom Fred Hojl, no kasnijim mjerenjima pozadinskog zračenja i crvenog pomaka udaljenih galaktika ta je teorija ipak ostala samo lijep pokušaj da se objasni Svemir. Prema istoj, Svemir se zaista širi, ali u vakuumu se stalno i spontano stvaraju nove čestice.

Veliko kidanje
--------------

Teorija zvana „Veliko kidanje" (u engleskoj literaturi *Big Rip*) predviđa scenario u kojem će se svaka struktura u svemiru raspasti do posljednjeg atoma. Alternativno, takva se mogućnost pretpostavlja ukoliko tamna energija nije konstantna, već raste u vremenu. Ako se tamna energija smanjuje u vremenu, to bi dovelo do kontrakcije svemira, odnosno „Velikog sažimanja".
**Dou Wei** (竇威) (? - 618), kurtoazno ime **Wenwei** (文蔚), formalno (posthumno) **Vojvoda Jing od Yan'ana** (延安靖公) bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Sui. Karijeru je započeo kao pisar u službi princa Yang Xiuja, zbog čijeg je nemoralnog ponašanja podnio ostavku. Kada je prinčev otac car Wen otkrio prinčev nemoral, nagradio je Dou Weija zbog njegove čestitosti unaprijeđenjem u službi. Međutim, novom caru Yangu nije bio po volji, pa je smijenjen. Njegova nećaka je, pak, bila udana za generala Li Yuana. Kada se Li Yuan godine 617. pobunio protiv cara Yanga, zauzeo prijestolnicu Chang'an i imenovao malodobnog Yang Yonga za novog cara, sebe je proglasio za regenta. Dou Weiju je namijenio mjesto načelnika nove uprave. Dou Weiju historičari pripisuju zasluge za glatku tranziciju sa starog na novi režim. Kada je u proljeće 618. stigla vijest o smrti cara Yanga, Li Yuan je preuzeo prijestolje osnovavši tako dinastiju Tang, a Dou Wei je postao njegov kancelar. Dou Wei se, međutim, ubrzo razbolio i umro. Usprkos toga je ušao u kineske historijske zapise kao prvi kancelar dinastije Tang.

Izvori
------

* *Knjiga Tanga*, vol. 61. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 95. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 184, 185.
**Grozdasti ruj** (latinski: *Rhus coriaria*) znan i kao **sumak** ili **sicilijanski** / **mirisavi ruj** je listopadna biljka iz porodice vonjača (Anacardiaceae).

Raste kao grm ili manje stablo do deset metara visine, od Madeire na zapadu, duž obala Mediterana, po zemljama Bliskog Istoka, sve do sjevernog Irana i Afganistana.

Po južnoslavenskim zemljama raširen je u Dalmaciji.

Karakteristike
--------------

Grozdasti ruj ima tanku crnu koru, neparno perjasto eliptično lišće, nazubljenih rubova, dlakastih sa gornje strane. I mladi pupoljci su 
dlakasti, kao i sitni tamnocrveni plodovi koji imaju po jednu sjajnu košticu.

Zelenkasti cvjetovi su sitni, gusto grupirani u grozdastim cvastima.

Ekonomski je važan, jer se koristi za proizvodnju tanina i kao tehničko drvo za izradu sitnih predmeta. 
Od lišća i grana pravi se crna boja za bojenje tkanina, od korjena i plodova crvena, a od kore žuta.

Suhi plodovi se po Bliskom Istoku koriste kao začin.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Sumak*" (hrvatski). Leksikografski zavod Miroslav Krleža. Pristupljeno 01.09.2018.

Vanjske veze
------------

***Grozdasti ruj*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Sumak* (`sh`)
**Krunoslav Sili**, karikaturist i slikar iz Osijeka.

Završivši srednju tehničku školu opredjeljuje se za matematiku i fiziku i upisuje Pedagošku akademiju u Osijeku. Jedno vrijeme radio je kao profesor u Čepinu i Osijeku, a potom kao direktor osnovne škole u Dražu. Nakon toga se zaposlio u AOP-u te u SIZ-u na poslovima stambene problematike sve do penzionisanja 1995.

Završio je i srednju glazbenu školu, a kao dijete bio je član puhačkog orkestra DVD-a Gornji grad (Osijek), svirajući trubu, s kojim je proputovao cijelu tadašnju Jugoslaviju. Aktivno se bavio i streljaštvom, dokazavši se kao strijelac u tadašnjoj JNA i postavši prva puška Jugoslavije.

Čitav život bavi se i slikanjem i to gotovo u svim tehnikama, osim u ulju. Poseban trag ostavlja u karikaturi, crtežu i grafici. Svoju prvu samostalnu izložbu imao je još kao apsolvent na Pedagoškoj akademiji 1964. godine. Dugo je svoje radove objavljivao u dvotjedniku koji su objavljivale Hrvatske šume. U to su vrijeme sva velika poduzeća imala svoje informativne listove, pa se i on odazvao pozivu osječkog novinara Zlatka Lončarića i počeo crtati **Ekoslava**, angažirane karikature na temu ekologije. Dugogodišnji je član Udruge likovnih umjetnika Likar.

Povremeno se obraća novinama sa svojim kritičkim osvrtima na aktuelna događanja u Osijeku i šire.

---

**Izvori**:

* Gorana Korać: *"Sretan sam što sam ostavio nekakav kreativan i pozitivan trag"*, Osječki dom, VI, 662, 24 - Osijek, 26-28. II. 2005.
* Jovan Nedić: *"Krunoslav Sili"* < *"Podatak više"*, "Skandi Feniks", …, 370, 16 - Rijeka, 17. VIII. 2006.
**Gavijal** (lat. *Gavialis gangeticus*), poznat i pod imenom **indijski gavijal** je jedina danas živuća vrsta porodice **Gavialidae**, grupe gmazova nalik krokodilima s dugim, suženom čeljusti. Vrsta poznata pod imenom sundski gavijal nije član ove, nego porodice pravih krokodila. 

nije

Razmnožavanje
-------------

U vrijeme parenja mužjaci postaju izrazito teritorijalni i okupljaju čitav harem ženki. Mužjaci imaju kvržicu na kraju nosa koja im služi prilikom oglašavanja u vrijeme udvaranja. Ženke prave gnijezda na obali daleko od dosega plime, u koja polažu do 50 neobično teških jaja (svako jaje teži oko 150 grama). Ženka čuva mlade, ali ih ne prenosi u ustima u vodu - vjerojatno zbog neprikladnog oblika čeljusti. Gavijal je 70-ih godina 20. stoljeća, zbog gubitka staništa, lova i ribolova, gotovo izumro, ali zahvaljujući programu zaštite po kojem se razmnožavaju u zatočeništvu, stanje se polako popravlja.

Rasprostranjenost
-----------------

Gavijal živi danas isključivo u rijekama na sjevernom dijelu Indijskog potkontinenta, u sjevernoj Indiji, Pakistanu, Nepalu, Bangladešu, Butanu i Mijanmaru. No, fosili ovog i drugih rodova nađeni su od miocena i u Sjevernoj i Južnoj Americi, Africi i drugim dijelovima Azije.

Drugi projekti
--------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Gavijal** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Gavijalima** |
**Kirtivarman II**, takođe poznat i kao **Rahappa** ( – 753?) bio je posljednji ogranak Badami ogranka indijske dinastije Chalukya koji je vladao od 746. do 753. Naslijedio je svog oca Vikramditju II. Vladavinu mu je obilježilo jačanje vazalne dinastije Raštakuta, kao i susjedne dinastije Pandja. Nakon poraza u sukobu sa Pandja vladarom Maravarmanom Rajasimhom I se protiv njega dio Raštakuta vladar Dantidurga koji mu je uspio preoteti oblasti Kalinga i Kosala. Na kraju se protiv Kitivarmana stvorio i savez kome je pristupio Pallava vladar Nandivarman II. Pod njihovim zajedničkim djelovanjem je država Čalukja pokleknula. Dinastiju su 220 godina kasnije obnovio Talapa II.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Vikramaditya II**  |  **Čalukja** 746 –753 | Slijedi: **Dantidurga(Rashtrakuta)**  |

Literatura
----------

* Nilakanta Sastri, K.A. (1955). A History of South India, OUP, New Delhi (Reprinted 2002).
* Dr. Suryanath U. Kamat (2001). Concise History of Karnataka, MCC, Bangalore (Reprinted 2002).
**Dragoljub Davidović** (Mrčevci, opština Laktaši, FNRJ, 8. septembar 1946) je gradonačelnik Banje Luke.

Biografija
----------

Završio je srednju Elektrotehničku školu u Banjoj Luci, a zatim Elektrotehnički fakultet u Sarajevu. Davidovićev profesionalni put ide redovnim tokom: u Elektroprenos dolazi kao pripravnik, obavlja inženjerske poslove, a od 1981. godine je tehnički rukovodilac EP-ovog pogona u Banjoj Luci. Četiri godine kasnije postaje direktor banjalučkog OUR-a u Elektroprenosu, a 1992. godine, osnivanjem Elektroprivrede Republike Srpske, dolazi na mjesto direktora Elektroprenosa Banja Luka koji je pokrivao čitavu Republiku Srpsku. Sa ovog mjesta, 2000. godine došao je na mjesto gradonačelnika Banje Luke. U oktobru 2004. godine na održanim izborima građani Banje Luke su mu ponovo iskazali povjerenje za novi četverogodišnji mandat.

Gradonačelnik Dragoljub Davidović je trenutno i predsjednik Saveza opština i gradova Republike Srpske, te predsjednik Saveza energetičara. Dobitnik je mnogobrojnih nagrada i priznanja među kojima su priznanje počasnog člana Internacionalne lige humanista 2003. godine za lični doprinos u promociji mira i humanizma.

Na izborima za gradonačelnika Banje Luke održanim 2004. godine ubjedljivo je pobijedio osvojivši 70% glasova. Na ponovnim izborima za gradonačelnika grada Banje Luke odnio je ubedljivu pobjedu i tako po treći put postao gradonačelnik grada na Vrbasu.

Vanjske veze
------------

***Dragoljub Davidović*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ustavni sud Dragoljub Davidović, gradonačelnik Banje Luke Arhivirano 2011-05-09 na Wayback Machine-u
**Kufra** (arapski: الكفرة / Al-Kufrah) je jedan od 22 libijska okruga na koji je Libija od 2007. administrativno podjeljena.

Geografske karakteristike
-------------------------

Kufra se prostire na krajnem jugoistoku zemlje po Libijskoj pustinji, to je površinom najveći libijski okrug od 433,611 km², ali i najpustiji u kojm živi samo 35,315 stanovnika, što iznosi 0.08144 stanovnika na km².

Okrug Kufra graniči sa istoka sa Egiptom, sa jugoistoka i juga sa Sudanom a sa juga sa Čadom. U unutrašnjosti zemlje graniči sa  Okrugom Vahat na sjeveru, a sa zapada sa okruzima Murzuk i Džufra.

Administrativni centar Okruga Kufra je grad Al Jawf.

Kufra je i sinonim za grupu od pet oaza (jedna od njih je i Al Jawf) smještenih u arealu dugom 48 km, širokom 19 km u kom živi većina stanovnika tog okruga.

Ime Kufra etimološki dolazi od arapske riječi كافر, *kafir*, *kufr* =nevjernik, a to je vjerojatno zato što je taj dio Libijske pustinje ostao po strani od svih 
važnijih karavanskih puteva, izvan religijskih utjecaja - utočište nevjernika. U Kufri su sve do polovice 19. vijeka živjeli uglavnom otpadnici od društva (odbjegli robovi), plačkaši i svi oni koji su bježali od civilizacije. U Kufri su našli utočište i lideri reformističkog muslimanskog bratsva Sanusi, pa je ona od 1895. postala centar njihovog pokreta.
Taj buntovni kraj koji nisu uspjeli pokoriti ni Osmanlije, pokorila je tek Armija Kraljevine Italije u kampanji 1930. - 1931.

Nomadsko stočarstvo i datulje bili su tradicionalna baza ekonomije toga kraja, od kraja 1950-ih to je i nafta, a od kraja 1970-ih to je i poljoprivreda od kad je puštena u pogon Velika umjetna rijeka, pa se mogu navodnjavati i pustinjski krajevi.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Libya, State of Libya*" (engleski). City population. Pristupljeno 21.12. 2019.
2. 1 2 3 4  „*Al Kufrah (Al Kufrah)*" (švedski). Mapnall. Pristupljeno 21.12. 2019.
3. 1 2  „*Al-Kufrah, oasis Libya*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 21.12. 2019.
4. ↑  „*To Understand the word KAFIR*" (engleski). We defend Islam. Pristupljeno 21.11. 2019.
5. ↑  „*Great Man-Made River, underground pipeline network, Libya*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Arhivirano iz originala na datum 2014-07-03. Pristupljeno 21.12. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Al Kufrah (Al Kufrah)* (na portalu Mapnall) (`sv`)

```
*Kufrah, Al-* (na portalu Hrvatska enciklopedija / LZMK) (`sh`)
```

| * p
* r
* u
Libija Libijski okruzi |
| --- |
| Bengazi · Butnan · Derna · Gat · Džabal al Akhdar · Džabal al Garbi · Džafara · Džufra · Kufra · Mardž · Misrata · Murgub · Murzuk · Nalut · Nukat al Hams · Sabha · Sirt · Tripoli · Vadi al Haja · Vadi Al Šati · 
Vahat · Zavija |
**Drago Pašalić** (Split, 23. lipnja 1984.) hrvatski je profesionalni košarkaš. Igra na poziciji centra, a trenutačno je član Cibone Zagreb.

Karijera
--------

Karijeru je započeo u omladinskom pogonu Splita. U sezoni 2000./01. ulazi u prvu momčad Splita i s njim igra A-1 ligu. Iako je Split sljedeće sezone igrao u Jadranskoj ligi, Pašalić odlazi na jednogodišnju posudbu u hrvatskog A-2 ligaša Plastik Solin. Nakon isteka posudbe natrag se vraća u Split i ondje se zadržava sve do kraja sezone 2004./05.. U posljednjoj sezoni u dresu *Žutih* izborio je nastup na hrvatskoj All-Star utakmici.

Pašalić odlazi u inozemstvo i potpisuje za turski Ülkerspor. Ondje se zadržao samo jednu sezonu i 2006. potpisuje za grčki PAOK Solun. 2007. napušta Grčku i odlazi u španjolskog prvoligaša Iurbentiu Bilbaa, u kojem igra i hrvatski reprezentativac Marko Banić. U svojoj prvoj sezoni u Španjolskoj odigrao je 33 utakmice i uz prosjek od oko 14 minuta po utakmici, postizao 5.4 poena i 3.2 skoka. Najbolju utakmicu sezone odigrao je u drugoj četvrtfinalnoj utakmici protiv Barcelone, koju je Bilbao izgubio 83:92, a sakupio je 13 koševa i šest skokova za samo 17 minuta. Na kraju sezone produžio je svoj ugovor s Bilbaom. Sljedeće sezone u Bilbao dolazi i Damir Markota i tako se pridružio hrvatskoj koloniji u španjolskom prvoligašu. Nakon odrađene sezone, Bilbao je najavio da se želi riješiti Pašalića i da neće produžiti ugovor s njim. 21. kolovoza 2009. dogovorio je jednogodišnju suradnju s novim španjolskim prvoligašem Obradoirom koji će igrati pod sponzorskim imenom Xacobeo Blu:sens.

U srpnju 2010. obznanio je dolazak u Cibonu.

Izvori
------

1. ↑  „Drago Pašalić produžio s Bilbaom". Arhivirano iz originala na datum 2009-07-22. Pristupljeno 2014-07-26.
2. ↑  „Drago Pašalić pronašao novi klub". Arhivirano iz originala na datum 2009-08-26. Pristupljeno 2014-07-26.
3. ↑  [*mrtav link*]

Vanjske poveznice
-----------------

* Profil Arhivirano 2010-03-11 na Wayback Machine-u na ACB.com
* Profil na Bilbao Basket Arhivirano 2009-07-25 na Wayback Machine-u
* Profil na Euroleague.net
* Profil Arhivirano 2010-10-30 na Wayback Machine-u na NLB-u
**Drugi sudanski građanski rat** je vojni sukob između severnog dela Sudana i južnog dela, poznatog kao Južni Sudan, koji je trajao između 1983. i 2005. godine. Pozadina sukoba povezana je sa prethodnim ratom koji je vođen između 1955. i 1972. godine i predstavlja direktan nastavak borbe nakon 11 godina primirja. Severni deo zemlje koji je pod upravom Vlade Sudana je moćniji i bogatiji, uglavnom naseljen stanovništvom islamske veroispovesti, dok je na jugu stanovništvo siromašnije i većinski hrišćansko. 

Vlada sa severa zemlje pokušala je da asimiluje stanovništvo sa juga, te je to postao osnovni povod za borbu. Sukob je trajao 22 godine i za to vreme je nastradalo oko dva miliona ljudi. Rat je završen potpisivanjem Sveobuhvatnog mirovnog sporazuma između sukobljenih strana, što je direktno dovelo do referenduma o nezavisnosti južnog dela Sudana 2011. godine i njegovom otcepljenju u julu iste godine.

Vidi još
--------

* Prvi sudanski građanski rat
* Sveobuhvatni mirovni sporazum
* Sudan
* Južni Sudan

Spoljašnje veze
---------------

* Istorija Južnog Sudana Arhivirano 2015-12-25 na Wayback Machine-u (`en`)
**Drugi mesenijski rat** je bio rat između starogrčkih država Mesenije i Sparte. Počeo je oko 40 godina nakon završetka Prvog mesenijskog rata, kada su se mesenijski robovi pobunili protiv svojih spartanskih gospodara. Trajao je od 685. do 668. pne.

Uzrok
-----

Sparta je u Prvom mesenijskom ratu porazila Meseniju, čije je stanovništvo protjerano, odnosno prisiljeno prihvatiti Spartance kao svoje gospodare. Mesanci se, međutim, ni nakon decenija ropstva nisu htjeli odreći snova o slobodi. Uvjeti za to su se stekli kada je na njihovo čelo došao Aristomen te podigao ustanak.

Tok
---

Spartanska i mesenijska vojska su se prvi put sudarile u bitci kod Dera. Nijedna strana nije imala saveznike, pa je bitka završila neodlučeno. Mesanci su, pak, bili zadivljeni Aristomenovim umijećem te su ga nakon bitke proglasili za kralja.

Aristomen je odlučio krenuti u ofenzivu na Spartu. Uspio se ušuljati u sam grad te ostavio štit sa svojim potpisom u hramu Atene. To je uplašilo Spartance koji su se sa savjet obratili proročištu u Delfima. Ono im je reklo da pomoć potraže u Ateni, a ona je stigla u obliku hromog pjesnika Tirteja koji je ohrabrio spartanske vojnike.

Usprkos toga, Spartanci su poraženi u bitci kod Veprovog groba. Međutim, u bitci kod Velikog rova su zabilježili odlučujuću pobjedu, prethodno podmitivši mesanske saveznike. Shvativši da se više ne može suprotstaviti Spartancima na otvorenom polju, Aristomen se povukao u tvrđavu na planini Eira. Nju su Spartanci opsjedali deset godina, a kada je pala, dio Mesanaca je izbjegao u Italiju gdje je osnovan grad Messina, a dio je ponovno porobljen.

Posljedice
----------

Dio historičara vjeruje kako su spartanska iskustva u mesenijskim ratovima dovela do militarizacije spartanskog društva, odnosno surovog sistema vladavine upravljenog protiv helota, čija je svrha spriječavanje novih ustanaka.

Izvori
------

1. ↑  „Early History of Peloponnesus and Sparta to the end of the Messenian Wars, B.C. 668". Elpenor. Pristupljeno 23.2. 2008.

Izvori
------

* Pauzanija (geograf)
* Diodor
* Tirtej
George Nathaniel Curzon
**George Nathaniel Curzon** (Kedleston Hall, 11. januar 1859. - London, 20. mart 1925.), britanski konzervativni političar. Obnašao je dužnost vicekralja Indije, te ministra različitih resora.

Kao ministar vanjskih poslova jedan je od organizatora intervencije protiv mlade sovjetske republike. Kada su za poljsko-sovjetskog rata mladi Poljaci prodrli 1919. u Ukrajinu i Bjelorusiju, Curzon je na Pariškoj mirovnoj konferenciji predložio je da se poljsko-ruska granica povuče prema liniji: Grodno - Jalovka - Nemirov - Brest-Litovsk - Dogursk - Ustilug - Krylov, zapadno od Rave Ruske i istočno od Pemysla do Karpata. Ta linija je kasnije nazvana Curzonovom linijom. Današnja istočna poljska granica, uspostavljena nakon Drugoga svjetskog rata kao poljsko-sovjetska granica, u glavnim crtama odgovara Curzonovoj liniji.

***George Nathaniel Curzon*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 27094651
* LCCN: n50019619
* ISNI: 0000 0001 2125 2168
* GND: 119091364
* SUDOC: 119091364
* BNF: cb12099012g (podaci)
* BIBSYS: 90128258
* ULAN: 500250382
* NLA: 35032823
* NKC: skuk0000278
* CiNii: DA0030936X
* CONOR.SI: 254391139

 |
**Drago Diklić** je hrvatski jazz-muzičar, kantautor zabavne muzike i jedan od najznačajnijih predstavnika zagrebačke škole šansone. Rođen 1937. u Sinju, a 1941. s roditeljima dolazi u Zagreb gdje je pohađao IV. mušku gimnaziju i usporedno bio đak muzičke škole (violina, pozauna). Nakon sviranja po zagrebačkim plesnim mjestima, 1958. odlazi u inostranstvo (Njemačka, Francuska, Maroko, Švedska), što označava početak profesionalnog bavljenja muzikom. Nakon povratka u Zagreb, osniva orkestar "Profesionalci" te 1962. počinje sa skladanjem vlastitih kompozicija. 
1971. preuzima Zagrebački festival zabavne muzike.
Osnivač i vlasnik jedne od najstarijih diskografskih kuća i muzičke produkcije ALTA - Zagreb.
Od 1996. godine aktivan je bridžist, te predsjednik Zagrebačkog bridge saveza i dopredsjednik Hrvatskog bridge saveza.

Festivali
---------

* Jazz festival - Bled" 1962. 1963. 1964;
* Zagrebački festival" - dugi niz godina;
* Opatijski festival" - dugi niz godina;
* Beogradsko proleće"

Filmovi
-------

* "Blagajnica hoće ići na more"

Diskografija
------------

* With My Bands & My Friends Vol.1
* With My Bands & My Friends Vol.2
* Još samo večeras
* Opet si plakala
* Teško mi je zaboravit t(s)ebe
* Samo za zaljubljene
* Zagreb je najljepši grad
* Sve moje godine
**Kompromis** (latinski *compromissium*, uzajamno obećanje) je koncept pronalaženja dogovora kroz sporazumijevanje, odnosno prihvaćanje tuđih zahtjeva na štetu vlastitih ciljeva i težnji. Smatra se nužnim dijelom procesa pregovaranja gdje postoje nesuglasice, odnosno kada obje strane smatraju da je postizanje sporazumnog ishoda donosi stvarniju korist od potencijalne koristi koje bi donijelo prihvaćanje nečije početne pozicije.

Ekstremizam se često smatra antonimom kompromisa, koji se, ovisno o kontekstu, vezuje uz koncept ravnoteže i tolerancije.

Kompromis ima i svoje negativne konotacije, pogotovo kada se tumači kao kapitulacija, odnosno "kompromitiranje" nečijih ciljeva i načela u procesu postizanja sporazuma.

Kompromisno rešenje problema višekriterijumskog odlučivanja koje je najbliže idealu može se odrediti metodom VIKOR koja obezbeđuje maksimalnu korisnost za većinu i minimalno nezadovoljenje za oponenta.

Kompromis u pravu
-----------------

U građanskom procesnom pravu, kompromis se definira kao pismeno utanačenje stranaka da se u pogledu nekog spora podvrgnu arbitražnom sudovanju. Ako se radi o sporu koji je među njima već nastao, onda se to naziva **kompromis u užem smislu** (*acte de compromis*). Ako se radi o budućim sporovima koji između njih mogu nastati na temelju njihovog pravnog odnosa, takav sporazum se naziva kompromisorna klauzula (*clause compromissoire*).

U međunarodnom pravu kompromis i kompromisorna klauzula imaju to isto značenje kad se radi o sporazumu između država za rješavanje njihovih sporova putem arbitraže.

V. također
----------

* Umjerenost (politika)

Izvori
------

1. ↑  Opricović Serafim. "Višekriterijumska optimizacija sistema u građevinarstvu". Građevinski fakultet, Beograd, 1998. -302 str. ISBN 86-80049-82-4.
2. ↑  Opricovic Serafim, Tzeng Gwo-Hshiung. "Extended VIKOR Method in Comparison with Outranking Methods". European Journal of Operational Research, Vol. 178, No 2, 2007, pp. 514–529.
**Kurt Gerron** (11. maj 1897 - 28. oktobar 1944) bio je njemački glumac i filmski režiser, koji se smatra jednom od najpoznatijih žrtava Holokausta.

Odrastao je u imućnoj jevrejskoj porodici i studirao medicinu, prije sudjelovanja u prvom svjetskom ratu kada je ranjen. 1920. se posvetio teatru i radio kod znamenitog režisera Maxa Reinhardta. Vrhunac popularnosti je stekao 1930. godine ulogom cirkuskog zabavljača Tigra u filmu *Plavi anđeo* i Macka Noža u kazališnoj predstavi *Opera za tri groša*. Nakon dolaska nacista na vlast emigrirao je u Pariz, a potom u Amsterdam. Tamo ga je zatekla njemačka okupacija Nizozemske tokom koje je uhapšen i smješten u tranzitni logor Westerbork, a potom poslan u koncentracioni logor Theresienstadt. U Theresienstadtu su ga nacističke vlasti natjerale da režira *Theresienstadt*, propagandni dokumentarni film čija je svrha bila uvjeriti javnost neutralnih država da se u Trećem rajhu dobro i humano postupa sa "deportiranim" Jevrejima. Odmah po završetku snimanja je Gerron deportiran u koncentracioni logor Auschwitz, gdje je bio likvidiran u gasnoj komori.

Izabrana filmografija
---------------------

* *Varieté* (1925)
* *White Slave Traffic* (1926)
* *His Greatest Bluff* (1927)
* *Dancing Vienna* (1927)
* *Assassination* (1927)
* *The Transformation of Dr. Bessel* (1927)
* *The Duty to Remain Silent* (1928)
* *The White Hell of Pitz Palu* (1929)
* *We Stick Together Through Thick and Thin* (1929)
* *Diary of a Lost Girl* (1929)
* *People on Sunday* (1930)
* *The Blue Angel* (1930)
* *The Three from the Filling Station* (1930)
* *Monte Carlo Madness* (1931)
* *Her Majesty the Barmaid* (1931)
* *Road to Rio* (1931)
* *No Money Needed* (1932)

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Kurt Gerron na IMDb-u (`en`)
* Photographs of Kurt Gerron
**KinoKlub** je hrvatski pop sastav iz Zagreba.

O sastavu
---------

Sastav su 2007. godine pod imenom *Ajmo klinci* osnovali pjevač Luka Tomaš i bubnjar Dinko Sinovčić, a ubrzo su im se pridružili gitarist Damjan Spajić i basist Tomislav Šušak. Svi članovi sviraju ili su svirali u nekoliko drugih zagrebačkih sastava (Ramirez, Plan B, Gardens Of Hiroshima, Skaut). Prva pjesma koju su snimili bila je "Prvi semestar", a nakon toga snimaju videospot za pjesmu "Za nju" koja je ubrzo postala veoma popularna na YouTubeu. Njihov prvi studijski album *Ajmo klinci* objavljen je 2010. godine pod izdavačkom kućom Aquarius Records. Također su snimili videospotove za pjesme "Vrati se u Zagreb" te "Nije bed, imamo 20 minuta pješke". Godine 2011. osvojili su diskografsku nagradu Porin za najboljeg novog izvođača, te je njihova pjesma "Za nju" bila nominirana za hit godine. Svirali su na mnogo koncerata diljem Hrvatske, a ove godine će biti prvi put nastupiti na poznatom festivalu EXIT u Novom Sadu.

Članovi sastava
---------------

Sadašnja postava
* Luka Tomaš - vokal
* Damjan Spajić - gitara, prateći vokal
* Tomislav Šušak - bas gitara, prateći vokal
* Dinko Sinovčić - bubnjevi

Diskografija
------------

Studijski albumi
* *Ajmo klinci* (2010)
* *Henganje EP* (2014)

Izvori
------

1. ↑  „Neon.com.hr". Arhivirano iz originala na datum 2011-06-30. Pristupljeno 2014-07-26.
2. ↑  Tportal.hr

Vanjske poveznice
-----------------

* Službena Myspace stranica
**Dimitrije Georgijević** (rođen kao **Dimitrije Bugarski**; Požarevac, 15. oktobar 1884 — Beograd, 30. januar 1959) je bio učesnik Prvog svetskog rata, Ruske revolucije, Španskog građanskog rata i Drugog svetskog rata (Velikog otadžbinskog rata i Narodnooslobodilačke borbe). 

Godine 1944. došao je sa Crvenom armijom u Jugoslaviju. Posle oslobođenja bio general-potpukovnik JNA.

Biografija
----------

Rođen je, kao Dimitrije Bugarski, 15. oktobra 1884. godine u Požarevcu. Bio je član Socijaldemokratske radničke partije od 1908, a od 1919. godine član Radničke komunističke partije (boljševika).

### Ruska revolucija

Kao vojnik austrougarske vojske, u Prvom svetskom ratu, je pao u rusko zarobljeništvo. Jedan od organizatora istu­panja iz Jugoslovenske dobrovoljačke divizije, sastavljene od zarobljenika. Godine 1917. stupio je u odred Crvene armije i učestvovao u Velikoj oktobarskoj socijalističkoj revoluciji. Tada menja svoje prezime Bugarski u Georgijević.

U Prvom jugoslo­venskom komunističkom puku bio je komandir mitra­ljeske čete. Član RKP(b) postao je septembra 1919. Početkom 1920. radio je kao komunistički agitator u Omsku, krajem 1920. i početkom 1921. u Jugo­slovenskom sovjetu u Moskvi.

U Crvenoj armiji ostaje sve do 1922. godine, a potom vrši razne dužnosti u Sovetskom Savezu i pohađa Sverdlovski univerzitet i Agrarni institut.

### Španski građanski rat

Jugoslovenski borci u Španiji. Georgijević prvi u donjem redu.
Dimitrije Georgijević, Božidar Maslarić i Rodoljub Čolaković u Madridu 1937. godine.
Učesnik je Španskog građanskog rata od 1937. do 1939. godine. Posle sloma Španske republike vratio se ponovo u Sovjetski Savez.

### Drugi svetski rat

Za vreme Velikog otadžbinskog rata obavljao je razne dužnosti u Crvenoj armiji, a juna 1944. godine učestvuje u stvaranju Prve jugoslovenske brigade u Sovjetskom Savezu i postaje njen politički komesar. Zajedno sa brigadom oktobra 1944. godine dolazi u Jugoslaviju i ulazi u sastav 23. srpske divizije 14. srpskog korpusa NOVJ.

### Period SFRJ

Posle oslobođenja Jugoslavije bio je na raznim dužnostima u Jugoslovenskoj narodnoj armiji, imao je čin general-potpukovnika. Bio je član Revizione komisije pri Centralnom komitetu Komunističke partije Jugoslavije. Penzionisan je 1952. godine. 

Umro je 30. januara 1959. godine i sahranjen u Aleji narodnih heroja na Novom groblju u Beogradu.

Odlikovanja
-----------

Odlikovan je Ordenom zasluge za narod sa zlatnom zvezdom i Ordenom bratstva i jedinstva sa zlatnim vencem.

Literatura
----------

* Nikola Grulović, „Jugosloveni u ratu i oktobarskoj revoluciji", Beograd 1965.
* Ivan Očak „**Jugosloveni u Oktobru**". Beograd 1967..
* **Vojna enciklopedija** (knjiga druga). Beograd 1971.

Izvori
------

1. ↑  Nikola Grulović, „Jugosloveni u ratu i oktobarskoj revoluciji", Beograd 1965.
2. ↑  **Vojna enciklopedija** (knjiga druga). Beograd 1971.

Vidi još
--------

* Jugosloveni u Oktobarskoj revoluciji
Nemački odžačar
**Odžačar** ili **dimničar** je zanatlija koji vodi računa o odžacima. Ranije kada nije bilo centralnog grejanja, električnih i plinskih grejalica, električnih radijatora, klima uređaja i drugih izvora toplote. Odžačari su sa svojom četkom koja je montirana na dugačkoj sajli čistili dimnjake (odžake), jer se u istima vremenom skupljao gar koji je ometao gorenje peći na ugalj ili drva. 

Odžačari su imali i tešku gvozdenu kuglu takođe montiranu na sajli kojom su takođe čistili odžake od predmeta koji su zapali. Na donjem delu dimnjaka su bila vratanca koja bi otvarali i čistili nakupljenu gar. Odžačari su znali da prezidaju kaljevu peć (iako je to bio posao pećara). U novije vreme su radili spaljivanje gari u odžaku uz pomoć plamenika na butan iz butan boce. Odžačari su imali posebna odela crne boje i posebne male crne kapice. Uvek su bili garavi, ali to nikome nije smetalo.

Smatralo se da sresti znači sreću i pri susretu sa odžačarom je trebalo zavrnuti u krug jedno dugme na sebi (ali ne toliko da se otkine). Srećom se smatralo i ako se „ukrade" dlaka iz odžačarske četke, kad on „ne vidi".

Odžačar je kao robna marka stavljena na čuvene „Negro" bombone koje je pravio „Pionir" iz Subotice. Bombone su bile crne boje, imale ukus mentola, a slogan je bio: „Negro, odžačar grla" jer su navodno olakšavale upalu grla.

Spoljašnje veze
---------------

***Dimnjačar*** na Wikimedijinoj ostavi

* Jedina dimničarka u Srbiji („Politika", 2. oktobar 2011)
* Čist dimnjak duga ljubav („Večernje novosti", 9. oktobar 2013)
**Dou Kang** (竇抗) (? - 621), kurtoazno ime **Daosheng** (道生), bio je kineski vojskovođa i velikodostojnik u službi dinastija Sui, poznat kao jedan od prvih kancelara dinastije dinastije Tang. Otac mu je bio velikodostojnik po imenu Dou Rongding (竇榮定), a majka princeza Ancheng, sestra cara Wena, osnivača dinastije Sui. Od oca je naslijedio titulu vojvoda od Chena, te je uživao carevu naklonost. Kada je godine 604. car Wen umro, a na vlast došao car Yang, Dou Kang je bio pod sumnjom za sudjelovanje u neuspjeloj pobuni princa Yang Lianga; iako je oslobođen optužbi, oduzeta mu je titula vojvode. Nakon toga se Dou Kang sprijateljio sa generalom Li Yuanom, te ga nakon ustanka Yang Xuangana 613. navodno poticao da iskoristi priliku i preuzme carsko prijestolje. Li Yuan tu sugestiju nije prihvatio, a Dou Kang je kasnije poslan da komandira kineskim trupama na sjevernoj granici. Kada se Li Yuan 618. proglasio carem (Gaozu) i osnovao novu dinastiju Tang, Dou Kang ga je priznao za svog vladara. Iste godine mu je pomogao u likvidaciji suparničkog gospodara rata Xue Rengaoa. Li Yuan ga je imenovao svojim kancelarom. Godine 621. je zajedno sa Li Yuanovim sinom Li Shiminom sudjelovao u opsadi Luoyanga gdje se predao general i samozvani car Wang Shichong. Neposredno nakon te pobjede je održana gozba na kojoj je Dou Kangu iznenada pozlilo, te je umro.

Izvori
------

1. ↑  *Knjiga Suija* navodi ime Dou Rongding i daje punu biografiju, ali *Knjiga Tanga* i *Nova knjiga Tanga* navode ime Dou Rong (竇榮). Usporedi *Book of Sui*, vol. 39  Arhivirano 2008-01-23 na Wayback Machine-u with *Book of Tang*, vol. 61  Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u i *New Book of Tang*, vol. 95  Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u.

* *Knjiga Tanga*, vol. 61. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Nova knjiga Tanga*, vol. 95. Arhivirano 2008-02-10 na Wayback Machine-u
* *Zizhi Tongjian*, vols. 185, 186.
Gabi Novak

Accéder aux informations sur cette image commentée ci-après.Gabi Novak godine 1961.

Opće informacije| Rođenje | 8. jul 1936. (1936-07-08) (dob: 86)Berlin, Njemačka |
| Bračni drug(ovi) | Arsen Dedić |
| Djeca | Matija Dedić |
| Zanimanje | pjevačica |
| Muzički žanr | Pop, jazz |
| Period aktivnosti | 1959– |

uredi Konzultiraj dokumentaciju šablona

**Gabi Novak** (Berlin, 1936.) je hrvatska pjevačica.

Životopis
---------

Rođena je 1936. u Berlinu. Njen otac Đuro Novak je s Hvara, a majka Elizabeth Reiman je Njemica iz Berlina. Djetinjstvo je provela u Berlinu. Početkom Drugog svjetskog rata, obitelj se preselila na Hvar. Otac joj je poginuo 1945. 

U Zagrebu je završila grafički smjer u Školi primjenjene umjetnosti. Radila je u Vjesniku, a zatim u Zagreb filmu kao crtačica i scenograf. Posuđivala je glasove animiranim likovima. Njene vokalne sposobnosti, primijetio je Bojan Adamič i pozvao je, da gostuje na koncertima Big Benda u Ljubljani. Pjevala je pjesmu „Sretan put" iz filma H-8. Uskoro je nastupila na Zagrebfestu s pjesmom „Ljubav ili šala". Na Bledskom jazz festivalu 1958. pjevala je u duetu s Louisom Armstrongom. Dobila je ponudu 1964. da pjeva na zapadnom tržištu, ali je odustala od toga, jer nije htjela pristati na promjenu izgleda i druge uvjete. Pažljivo je birala pjesme i pjevala samo one, koje su joj se sviđale. Vjenčala se za Stipicu Kalogjeru, ali su se razveli nakon nekoliko godina. Svoj drugi brak sklopila je s Arsenom Dedićom 1970. a tri godine poslije rodila je sina Matiju Dedića. Dobila je Porina za najbolju žensku vokalnu izvedbu za izvedbe na albumu „Pjesma je moj život" 2003. i za poseban doprinos hrvatskoj zabavnoj glazbi 2006.

Diskografija
------------

* 1961. - LP - Peva Gabi Novak
* 1970. - LP - Gabi
* 1971. - LP - Gabi
* 1974. - LP - Samo žena
* 1977. - LP - Gabi 77
* 1978. - LP - Najveći uspjesi
* 1980. - LP - Gabi & Arsen
* 1982. - LP - Gabi
* 1985. - LP - Nada
* 1988. - LP - Hrabri ljudi (Gabi i Arsen)
* 1993. - Retrospektiva
* 1997. - Adrese moje mladosti
* 2002. - Pjesma je moj život
* 2003. - Pjeva Gabi Novak (reizdanje)
* 2006. - Zlatna kolekcija

Festivali
---------

* "Ljubav ili šala" (Zagrebfest ´59)
* "Meštrovićev zdenac" (Zagrebfest 1960)
* "Kuća pored mora" (Split ´64)
* "Još uvijek" (Zagrebfest 1965)
* "Adrese moje mladosti" (Opatija ´66)
* "Za našu ljubav to je kraj" (Zagrebfest 1966)
* "Vino i gitare" (Opatija ´67)
* "Gazi, dragi, srce moje" (Zagrebfest 1971)
* "Samo ljubav zna" (Zagrebfest 1972)
* "Kuća za ptice" (Zagrebfest 1973)
* "Grlice u šumi" (Zagrebfest 1976)
* "Što je ljubav" (Vaš šlager sezone 1979)
* "Pamtim samo sretne dane" (Zagrebfest ´79)
* "On me voli na svoj način" (Zagrebfest ´80)
* "Oko jedne hiže navek tiči lete" (Krapina ´80)
* "Plava ruža zaborava" (Zagrebfest 1981)
* "Nada" (Opatija ´85)
* "Otok" (Zagrebfest 1985)
* "Jedini moj" (Vaš šlager sezone 1981)
* "Šibenska nevista" (Šibenik ´98)
* "Živim u snu" (Zagrebfest 2001)

***Gabi Novak*** na Wikimedijinoj ostavi
Plan mrtvog grada Serjilla
**Antička sela sjeverne Sirije** čini skupina od 40 sela (od oko njih 700) grupiranih u osam parkova koji se nalaze u sjeverozapadnoj Siriji, jugozapadno od Alepa, a pružaju izvanredno svjedočanstvo seoskog života u kasnoj antici i tijekom bizantskog razdoblja. Napuštena od 8. do 10. vijeka, sela koja datiraju od 1. do 7. vijeka (kao što su: Serjilla, Al-Bara, Telanissos, i dr.), poznata i kao **Mrtvi gradovi Sirije**, imaju izuzetno dobro očuvan krajolik i arhitektonske ostatke stambenih zgrada, poganskih hramova, crkava (kao što je Crkva Svetog Simeona Stupnika iz 475. god. u mrtvom gradu Telanissosu), cisterni, termi, itd. Reliktni kulturni krajolik ovih sela također predstavlja važnu ilustraciju prijelaza iz antičkog poganskog svijeta rimskog carstva do bizantskog kršćanstva. Poneki posjedi ilustriraju hidrauličke tehnike, obrambene zidove i planiranje rimskih poljoprivrednih parcela kao svjedočanstvo majstorstva mještana u poljoprivrednoj proizvodnji.

Napušteno i danas pusto, područje mrtvih gradova nekad je obiliovalo velikim brojem prosperitetnog stanovništva, jer je bogato maslinicima i bilo je zaleđe velikog kršćanskog središta, grada Antiohije. Gradovima i selima ("gradovi" je pogrešan naziv, ali zvuči dramatičnije) nedostaje mrežni plan antičkih gradova, i umjesto toga čini se kako su se ova naselja organski razvila u prirodi.

Nakon islamskog osvajanja bizantskoga svijeta, politički i demografski centar preselio se iz Antiohije u Damask i ovoj regiji, koja je ovisila o Antiohiji, počelo je propadati. Njegovi stanovnici su se odselili ostavljajući za sobom duh gradova. U nedostatku provala ili prirodnih katastrofa, ti gradovi i sela su ostali izvanredno dobro očuvani kroz vjekove. Zbog toga su od 2011. godine upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji.

* Bazilika u Qalb LozeuBazilika u Qalb Lozeu
* Piramidalni mauzolej u Al-BariPiramidalni mauzolej u Al-Bari
* Ruševine SerjilleRuševine Serjille
* Deir SemanDeir Seman

Izvori
------

1. ↑  Mrtvi gradovi Sirije Arhivirano 2011-08-11 na Wayback Machine-u (`en`) Preuzeto 14. srpnja 2011.
2. ↑  Crkva Svetog Simeona Stupnika na en.wikipedia.org (`en`) Preuzeto 14. srpnja 2011.

Vanjske veze
------------

***Drevna sela sjeverne Sirije*** na Wikimedijinoj ostavi

* "Utvrđeno sklonište" (`en`)
* Fotografije Mrtvih gradova
* Mrtvi gradovi - skriveni antički lokaliteti u Siriji Arhivirano 2012-04-25 na Wayback Machine-u (`en`)

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Siriji |
| --- |
|  | 
Drevni grad Alep  • Drevna sela sjeverne Sirije  • Drevni grad Bosra  • Drevni grad Damask  • Krak des Chevaliers i Saladinova citadela  • Palmira
 | Sirijska zastava |
*Za ostala značenja, v. Kocka (razvrstavanje).*

ona služi i za formulu opsega i površine 

Kocka (projekcija na ravninu).  
animacija 
**Kocka** (ili pravilni heksaedar) je geometrijsko telo, jedno od Platonovih tela. Kocka spada u paralelepipede, to je pravilna četverostrana prizma - sastoji se od šest jednakih kvadrata, njenih stranica. Ona ima 12 bridova i 8 vrhova.

  
Mreža kocke sastoji se od 6 jednakih kvadrata.Ima 24 ivice.

Formule
-------

(*a* - stranica)

|  |  |
| --- | --- |
| **V (zapremina):** | a3 |
| **P (površina):** | 6a2 |
| **d (manja dijagonala):** | {\displaystyle a{\sqrt {2}}} |
| **D (prostorna dijagonala):** | {\displaystyle a{\sqrt {3}}} |
| **r (radijus upisane kružnice):** | {\displaystyle {\frac {a}{2}}} |
| **R (radijus opisane kružnice):** | {\displaystyle {\frac {{\sqrt {3}}a}{2}}}
КОЦКА ЈЕ ЧЕТВРТАСТА |

Višedimenzionalne kocke
-----------------------

Analogija kocke u četriri dimenzije zove se hiperkocka. Ona se sastoji od osam jednakih kocaka.

Analogija kocke u n-dimenzionalnom prostoru se naziva jednostavno n-dimenzionalnom kockom.

Eksterni linkovi
----------------

***Kocka*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Uniform Polyhedra
* Spinning Hexahedron
* Virtual Reality Polyhedra
* Paper Models of Polyhedra

| * p
* r
* u
Poliedri |
| --- |
| Diedar • Tetraedar • Pentaedar • Heksaedar • Heptaedar • Oktaedar • Dekaedar • Dodekaedar • Tetradekaedar • Ikosaedar |
Gejše Hisano (Kyoto, Pontocho)
**Gejša** (jap. 芸者 *osoba umjetnosti*) je naziv za profesionalne Japanske zabavljačice tradicionalnom japanskom umjetnošču.

Terminologija
-------------

Pojam *Gejša*, je sastavljena iz *gej* (芸), *umjetnost* ili *umjetnosti*) i *ša* (者) *osoba*), nastala je u dialektu Tokija i preuzet u brojne druge jezike. 

U književnim japanskim jeziku naziva se *geiži* (芸妓) *umjetnica*), u Kansai-dialektu *geiko* (芸子), dijete/djevojka umjetnosti.

Umjetnosti
----------

Gejša je žena, koji proučava drevne umjetnosti i japanski ples i glazbu. Uspješna gejša mora biti graciozna, šarmantna, obrazovana, duhovita i lijepa. Osim toga treba znati pjevati, plesati, slikarstvo, kaligrafiju, ceremoniju čaja i mora znati svirati šamisen, ručni bubanj, flautu i druge glazbene instrumente.

Mora znati razgovarati o aktualnim društvenim zbivanjima, i posjedovati znanja o književnosti. 

Obuka tradicionalno počinje sa šest godina, šest mjeseci i šest dana. Ali to je sada moguće u dobi od 16 godina i obično traje pet godina.

Gejše obično nastupaju kod proslava ili skupova, te u čajnim-kućama (茶屋 chaya) ili tradicionalnim japanskim restoranima (料 亭 Ryōtei). Rezervacije se mogu ugovoriti u kenban (検 番), odnosno u "gejša agenciji, koja organizira događaje i upravlja rasporedom za nastup i trening.

Eksterni linkovi
----------------

***Gejša*** na Wikimedijinoj ostavi

* immortalgeisha.com - immortalgeisha Arhivirano 2010-01-16 na Wayback Machine-u
* Izcrpne informacije Arhivirano 2013-07-30 na Wayback Machine-u (`en`)
* informacija Arhivirano 2007-10-25 na Wayback Machine-u (`en`)
* Fotografje iz Gion Kobu ca. 1950 Arhivirano 2010-01-10 na Wayback Machine-u (jap.)