recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vraca** (bugarski: Враца) je grad u sjeverozapadnoj Bugarskoj, na obroncima planine Balkan. Sjedište je upravne Oblasti Vraca.

Današnja Vraca je trgovačko i obrtničko središte i značajno Bugarsko željezničko čvorište. Vraca ima pogone tekstilne, metalne, kemijske i keramičarske industrije. Vraca je bila značajano upravno središte i velik vojnički garnizon i za Otomanskog carstva (15.-19. st.)

Geografske karakteristike
-------------------------

Vraca je jedan od najslikovitijih bugarskih gradova. Smešten je na obroncima planine "Vračanski Balkan", na obalama rijeke Leva koja tiho prolazi kroz grad. Velike kamene stijene okružuju grad. Vraca je udaljena 116 km od glavnog grada Sofije. 
Nekoliko zaštićenih prirodnih i historijskih spomenika nalaze se na području "Državne šume Vraca".

Historija
---------

Vraca je kao naselje osnovana još u antici od strane Tračana. Vracu su Rimljni zvali *Valve* ("vrata utvrde") zbog prirodnog prolaza koji je vodio do glavnih gradskih vrata. I danas je ovaj prolaz simbol grada, nalazi se na grbu grada.

Nakon podjele rimskog carstva, Vraca je postala dio Istočnog rimskog carstva.

U 6. st. na teritorij Vrace se naseljavaju južnoslavenska plemena. 
U 7. st. Bugari i Slaveni, osnivaju Prvo Bugarsko Carstvo, u njega je uključena i Vraca. Grad je izrastao u značajnu stratešku utvrdu, zbog svoje iznimne granične pozicije. Ime grada je izmjenjeno iz *Valve* u slavenski prijevod *Vratica*, iz kojeg je izvedeno današnje ime. Vraca je u Bugarskoj bila poznata po proizvodima svojih zlatara i po svom vojničkom značenju.

U 8. st. bugarske vojske zauzele su Sofiju, koja je bila na boljoj poziciji od Vrace, tako da je otad snaga i utjecaj Vrace počela opadati.

Vraca je ponovno postala značajna utvrda kada je u srednjem vijeku ugrožen opstanak Bugarske države od strane napada Bizanta, Srbije i Mađarske.

Gradovi prijatelji
------------------

* Srbija, Bor
* Ukrajina, Суми

Vanjske poveznice
-----------------

* Gradski portal
* Grad Vraca Arhivirano 2008-04-10 na Wayback Machine-u
* Oblast Vraca; karte, stanovništvo itd

  


| Gradovi u Bugarskoj  |
| --- |
| Ajtos | Asenovgrad | Blagoevgrad | Botevgrad | Burgas | Ćustendil | Dimitrovgrad | Dobrič | Dupnica | Gabrovo | Gorna Orjahovica | Goce Delčev | Harmanli | Haskovo | Jambol | Karlovo | Karnobat | Kazanlak | Krdžali | Lom | Loveč | Montana | Nova Zagora | Panađurište | Pazardžik | Pernik | Petrič | Pleven | Plovdiv | Razgrad | Ruse | Samokov | Sandanski | Sevlijevo | Silistra | Sliven | Smoljan | Sofija | Stara Zagora | Svištov | Šumen | Trgovište | Trojan | Varna | Veliko Trnovo | Velingrad | Vidin | Vraca |

***Vraca (Bugarska)*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  *Ovo je glavno značenje pojma **Voćnjak**. Za druga značenja, v. Voćnjak (razvrstavanje).* |

Stare sorte voća su posebno otporne na bolesti i štetočine. Različite sorte voća mogu biti regionalno specifične. Rasprostranjenost nekih vrsta moze biti ograničena na nekoliko sela, na takozvane "lokalne sorte".

Voćnjaci s tradicionalnim visokim stablima zahtijevaju mnogo više rada od plantaže s nisko rastućim stablima. 

Voćnjak blizu Tübingena
Voćnjak
Ovce u voćnjaku u Švapskoj Juri
**Voćnjak** je tradicionalni oblik voćarstva. Za razliku od plantaže voća s niskim voćkama u tradicionalnim voćnjacima rastu visoka stabla različite dobi i različitih vrsta.

Tradicionalni voćnjaci se općenito održavaju bez korištenja umjetnih zaštitnih sredstava ili umjetnih gnojiva.

Sa stanovišta zaštite okoliša važan su dio kulturnog krajolika. Prateća vegetacija osigurava pogodno stanište za mnoge vrste životinja, i tako ima pozitivan utjecaj na očuvanje biološke raznolikosti u okruženju.

Tradicionalni voćnjaci su poljoprivredna zemljišta višestruke koristi: koriste se za proizvodnju voća uz korištenje travnjaka ili livade za proizvodnju sijena ili kao pašnjak.

Voćnjaci su rasprostranjeni u cijeloj srednjoj Europi.

Plantaže voća se s druge strane sastoje od monokultura niskih voćki.

Vanjske veze
------------

* mojcvijet Arhivirano 2009-10-24 na Wayback Machine-u

***Voćnjak*** na Wikimedijinoj ostavi
Statua u Madridu (L. S. Carmona, 1750–53).
**Wilfred** ili **Wifred**, poznat po nadimku **Dlakavi** (katalonski: ; latinski: ; španski: ; ? - 11. august 897) bio je vizigotski plemić u franačkoj službi, poznat po tome što je 870. godine postao grof od Urgella i Cerdanye, a potom godine 878. od zapadnofranačkog kralja Louisa Mucavca dobio titule grofa Barcelone, Girone, Besalúa i Ausone koje je držao do smrti. Njegova vladavina nad tim teritorijama je koincidirala sa slabljenjem centralne karolinške vlasti, odnosno jačanjem moći lokalnih feudalaca, pa je tako Wilfred bio posljednji grof koji je titulu stekao imenovanjem od kralja, i prvi koji ju je nasljednjim pravom (bez kraljeve intervencije) ostavio svojim nasljednicima. Wilfred je poznat po nastojanju da svoje grofovije naseli novim stanovnicima, a 879. je dao sagraditi samostan Santa Maria de Ripoll. Godine 897. je poginuo braneći Barcelonu od arapskih napada.

Kao ličnost koja je izborila *de facto* nezavisnost grofovija nekadašnje Španske marke Franačkog Carstva, Wilfred se među današnjim katalonskim nacionalistima smatra svojevrsnim praocem domovine, odnosno osnivačem katalonske države.

Izvori
------

Literatura
----------

* *La família catalana dels comtes de Carcassona. Genealogia de Guifré el Pilós dins d’Els primers comtes Catalans*. Barcelona, Ediciones Vicens Vives, 1958. Pages 13–29.
* Collins, Roger. "Charles the Bald and Wifred the Hairy". *Charles the Bald: Court and Kingdom*. edd. M. T. Gibson and Janet N. Nelson. Oxford: Oxford University Press, 1981. pp. 169–189. Reprinted in *Law, Culture and Regionalism in Early Medieval Spain*. Variorum, 1992. ISBN 0-86078-308-1.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Solomon I** | **grof od Urgella**870–897 | Slijedi:**Sunifred II** |
| **grof od Cerdanye**870–897 | Slijedi:**Miro II** |
| Prethodi: **Bernard od Gothije**  |  **grof od Barcelone** 878–897 | Slijedi: **Wilfred II Borrel I**  |

***Wilfred Dlakavi*** na Wikimedijinoj ostavi
**Sullorsuaq** (po starom grenlandskom pravopisu *Suvdlorssuaq*, danski:*Vaigat* ) je tjesnac na zapadnoj obali Grenlanda.

Tjesnac razdvaja poluotok Nuussuaq na sjeveroistoku od otoka Qeqertarsuaq na jugozapadu.  Vodeni put tjesnaca spaja unutarnji zaljev Disko zaljev na jugoistoku s Baffinovim zaljevom na sjeverozapadu. Otok Qeqertarsuatsiaq nalazi se na sjeveroistočnom ulazu u tjesnac, gdje se ovaj otvara u Baffinov zaljev. Na jugoistočnom kraju, na izlazu iz tjesnaca smješten je veliki otok Alluttoq.

Povijest
--------

Arheološka istraživanja u Qilakitsoqu na sjeveroistočnoj obali otkrila postojanje drevne arktičke kulture kasnije imenovane Saqqaq kulturom, koja je arheološka oznaka za najraniju paleo-eskimsku kulturu zapadnog i jugoistočnog dijela Grenlanda. Domoroci naseljavaju to područje srednjezapadnog Grenlanda između 2500 pne i 800 pne. 

tjesnac gledan iz zraka

  

Saqqaq je jedino naselje u tom području, a nalazi se u južnom dijelu na obalama poluotoka Nuussuaq. Nekadašnje rudarsko naselje Qullissat nalazi se na obali otoka Disko. Cijela obala je danas nenaseljena.

Izvori
------

1. ↑  Nuussuaq, Saga Map, Tage Schjøtt, 1992
2. ↑  Qeqertarsuup Tunua, Saga Map, Tage Schjøtt, 1992
3. ↑

***Tjesnac Sullorsuaq*** na Wikimedijinoj ostavi
**Voštane** je naselje (selo) 13 kilometara sjeveroistočno od grada Trilja, u Splitsko-dalmatinskoj županiji, na samo 1 km od granice sa susjednom Bosnom i Hercegovinom. Administrativno pripada gradu Trilju.

Zemljopis
---------

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika naselja Voštane za razdoblje od 1857. do 2001. godine***  

Napomena: U popisima stanovništva iz 1857. 1869. 1921. i 1931. godine sadrži podatke za naselje Ljut, a u popisu iz 1869. godine sadrži podatke za naselje Rože. Od 1880. do 1900. godine također sadrži i dio podataka za naselje Ljut.

Prezimena
---------

U Voštanima žive obitelji prezimena: Akrap, Babić, Ćaleta, Đonlić i jedna obitelj prezimena Bandalo.

Povijest
--------

Prvi pisani tragovi o stanovnicima Voštana se bilježe krajem 17. stoljeća kada Nikoli Akrapu providur Marin Antonio Cavalli odobrava obrađivanje zemlje u Voštanima, koje su za osmanlijske vladavine pripadale begovima Atlagićima iz Livna.

U drugom svjetskom ratu, Voštane su bilo jedno od poprišta Pokolj u potkamešničkim selima 28. i 29. ožujka 1944. godine.

Stećak na Gornjim Voštanima.

Šport
-----

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

***Voštane*** na Wikimedijinoj ostavi

* Rože-online

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Voštane** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja grada Trilja |
| --- |
| Bisko • Budimir • Čačvina • Čaporice • Gardun • Grab • Jabuka• Kamensko • Košute • Krivodol • Ljut • Nova Sela • Podi • Rože • Strizirep • Strmendolac • Tijarica • Trilj • Ugljane • Vedrine • Velić • Vinine • Vojnić Sinjski • Voštane • Vrabač • Vrpolje |
**Yardbirds** je bio engleski rock sastav, u kojem su u različitim postavama, svirala tri poznata engleska gitarista; 
Eric Clapton, Jeff Beck i Jimmy Page. Na početku su bili blues sastav, da bi kasnije svirali pop i rock. Imali su tri velika hita; *For Your Love*, *Over, Under, Sideways, Down* i *Heart Full Of Soul*. 

Posljednja postava ovog sastava s kraja šezdesetih, ujedno je i prva postava sastava Led Zeppelin.

Yardbirds je bila važna veza između britanskog rhythm and bluesa i psihodeličnog rocka.
Članovi ovog sastava bili su i gitaristički inovatori šezdesetih. Prvi su upotrebljavali novo izumljene dodatke za električne gitare, koji su jako izobličavali i proizvodili potpuno novi zvuk. 

Prvi su i znatno pojačali glasnoću na svojim nastupima, i prvi su se poslužili složenim dionicama improvizacija na solo gitari, u svrhu muzičkog eksperimenta.
Jezgra grupe, koja je pisala pjesme i imala inovativne ideje, bili su: 

* Keith Relf ( pjevač/usna karmonika ),

* Jim McCarty ( bubnjar ),

* Chris Dreja ( ritam gitara/bas gitara ), i

* Paul Samwell-Smith ( basist/producent ).

Riječ **yardbird** na jeziku američkog juga znači *pile*, a u šatrovačkom govoru to je izraz za zatvorenika.

U izmjenjenoj postavi sa nekim starim članovima, sastav djeluje i danas, nakon ponovnog okupljanja 1992.

Flimski nastup
--------------

Yardbirdsi su nastupili u kultnom filmu Michelangela Antonionia iz 1966. Blowup. U tom filmu izvode vlastitu pjesmu *Stroll On*. Sviraju u jednom londonskom klubu u koji navrati glavni lik Thomas (tumači ga David Hemmings). Na kraju ove scene Jeff Beck razbije svoju gitaru, Thomas se nakon otimanja dočepa slomljenog vrata gitare, potom iziđe iz kluba i nakon malo razmišljanja, nezainteresirano baci vrat na ulicu. 

Razbijanje gitara, pojačala i bubnjeva, bila je moda šezdesetih, koju su u rock svijet uveli The Who.

Izvori
------

1. ↑  Anyway Anyhow Anywhere: The Complete Chronicle of The Who
**Tonzura** (lat. *tonsura* - striženje, šišanje, brijanje) - obrijano ili ošišano teme glave u obliku kruga u znak primanja monaškog postriga.

Drevni običaj delimičnog i potpunog brijanja ili kratkog šišanja glave kojeg su se, pretežno iz higijenskih razloga, prvobitno pridržavali Izidini sveštenici, da bi ga u rano hrišćanstvo Istoka uveli egipatski pustinjaci. Već u VI veku postrig glave u obliku tonzure propisan je za sve koji pristupaju svešteničkom („brazde na temenu") ili monaškom činu (potpuno šišanje glave) i izgleda da je vršen u nameri oponašanja svetih apostola Jakova i Pavla.

Simbolično, pak, obruč kose oko glave označava Hristov trnov venac i govori ο mističnoj smrti svakog postriženika na ovom svetu, ali i ο odavanju budućem, u duhovnom i moralnom smislu, besprekornom i savršenom životu.

Tonzura u pravoslavlju
----------------------

Portreti episkopa i arhiepiskopa na srednjovekovnim freskama, ikonama i minijaturama bez tonzura predstavljaju pravu retkost. U srpskom jeziku tonzura se naziva gumence (malo gumno) ili čelka, a naslikana je na oko 20 portreta što prvog srpskog arhiepiskopa svetog Save, što na dugoj galeriji crkvenih velikodostojnika sa temenim kružnim postrigom počev od XIII (Mileševa, 1235; Arilje 1296) pa sve do sredine XVII veka (Morača, 1645).

***Tonzura*** na Wikimedijinoj ostavi
**William G. Dever** (27. 11. 1933. Louisville, Kentucky) američki je arheolog, specijalizovan za povijest Izraela i Bliskog istoka tijekom biblijskog razdoblja. Bio je profesor bliskoistočne arheologije i antopologije na sveučilištu u Arizoni i Tucsonu od 1975. do 2002. Takođe je profesor bliskoistočne arheologije na fakultetu Lycoming u Pennsylvaniji. Diplomirao je 1955. te stekao titulu magistra na Harvardu 1966.

Karijera
--------

Dever je koristio svoje znanje kako bi u knjizi *Did God Have a Wife? Archaeology and Folk Religion in Ancient Israel [Da li je Bog imao suprugu? Arheologija i narodna religija u drevnom Izraelu]* (2005.) raspravljao o ustrajnosti i štovanju božice Ašere u svakodnevnoj religiji drevnog Izraela. Na temelju raznih arheoloških dokaza širom Izraela, uglavnom datiranih između 12. i 8. stoljeća p.Kr. Dever je zastupao stav da je ova narodna religija, sa raznim oltarima i hamajlijama, bila zvanična religija za većinu stanovništva, dok su Deuterokanonske knjige bile rasprostranjene samo u Jeruzalemu te praktikovane samo u krugovima elite.

U mirovini, Dever je često odgovarao na pitanja o povijesnoj autentičnosti Biblije. Zagovarao je stav da Biblija nije niti za odbaciti niti se može gledati kao povijesni dokument:

> Ja ne čitam Bibliju kao sveto pismo… Ja u stvari nisam niti religiozan. Moj pogled od početka - a osobito u nedavnim knjigama - je prvo da su biblijske priče doista 'priče', često fiktivne i gotovo uvijek u službi propagande, ali tu i tamo sadrže poneku vrijednu povijesnu informaciju.
> 
> 

te dodao:

> Arhaeologija koja se danas praktikuje mora biti sposobna izazvati, ali i potvrditi biblijske priče. Neke stvari su se doista dogodile, dok druge nisu. Biblijska naracija o Abrahamu, Mojsiju, Jošui i Solomonu vjerojatno odražava neke povijesne memorije na ljude i mjesta, ali opisi 'veći od stvarnosti' u Bibliji su neuvjerljivi i u suprotnosti sa arheološkim dokazima.
> 
> 

Pridružio se fakultetu Lycoming na jesen 2008. Postao je profesor bliskoistočne arheologije.

Knjige
------

* Dever, William G. (2001), *What Did the Biblical Writers Know and When Did They Know It? What Archaeology Can Tell Us about the Reality of Ancient Israel*, Eerdmans ISBN 0-8028-4794-3
* Dever, William G. (2003), *Who Were the Early Israelites and Where Did They Come from?*, Eerdmans ISBN 0-8028-0975-8
* Dever, William G. (2005), *Did God Have a Wife?: Archaeology and Folk Religion in Ancient Israel*, Eerdmans ISBN 0-8028-2852-3
* Dever, William G. (2012), *The Lives of Ordinary People in Ancient Israel: Where Archaeology and the Bible Intersect*, Eerdmans ISBN 978-0-8028-6701-8
**Willem II** rođen kao *Willem Frederik George Lodewijk* (Haag, Nizozemska Republika, 6. januar 1792.-Tilburg, Kraljevina Nizozemska 17. mart 1849.) - bio je od 1840. do 1849. kralj Nizozemske i Veliki vojvoda Luksemburga.

Za svoje vladavine uspio je stabilizirati ekonomsko stanje u zemlji i transformirati je u liberalnu monarhiju ustavom iz 1848.

Biografija
----------

rođen je kao sin prvog i posljednjeg kralja Ujedinjene Kraljevine Nizozemske Willema I iz Dinastije Oranje-Nassau.

Od 1795. zajedno sa sa porodicom živi u egzilu u Velikoj Britaniji. Willem je služio u Britanskoj armiji (1811-12) kao ađutant Arthura Wellesleya, vojvode od Wellingtona u Španjolskom ratu za nezavisnost. Nakon tog je komandirao nizozemskim trupama u Bitci kod Waterlooa 1815. 
Oženio se 1816. Velikom kneginjom Anom Pavlovnom, sestrom ruskog cara Aleksandra I.

Kako je bio na dobrom glasu u južnom (belgijskom) dijelu Ujedinjene Kraljevine Nizozemske, otac ga je nakon izbijanja Belgijske revolucije 1830. poslao u Bruxelles. Kako i pored brojnih ustupaka nije uspjeo ugušiti pobunu, u augustu 1831. se vratio u 
Veliku Britaniju.
Nakon tog se vratio u Belgiju, kao komandant nizozemskog intervencijskog korpusa i slamao snage novog belgijskog kralja Leopolda I. sve dok mu napredovanje nije zaustavila francuska intervencija.

Willem II postao je kralj Nizozemske u oktobru 1840. nakon očeve abdikacije. Iako su mu nedostajale očeve sposobnosti, imao je sreće što je za ministra financija postavio Van Halla, koji je stabilizirao javne rashode i uz pomoć prihoda iz Nizozemske Istočne Indije prvi put nakon 70 godina - 1847. ostvario 
suficit.

Willem je bio tolerantan prema katolicima i disidentskim ortodoksnim kalvinistima, pa su mu najveći protivnici postali liberali koji su željeli fleksibilniju vlast. U strahu da Revolucije iz 1848 ne zahvate i Nizozemsku, ovlastio je lidera liberala Johana Thorbeckea da sa suradnicima sastavi novi ustav, koji je stupio na snagu u novembru 1848.

Ustav je proširio prerogative ministara i parlamenta, i uveo princip direktnih izbora i osigurao osnovne građanske slobode.

Svega nekoliko mjeseci kasnije Willem je umro.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*Willem II, king of The Netherlands*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 24.05.2022.

Vanjske veze
------------

***Willem II od Nizozemske*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Willem II, king of The Netherlands* (`en`)

| * p
* r
* u
Nizozemski vladari |
| --- |
| Kraljevina Holandija(1806–1810) | 
* Lodweijk I
* Lodweijk II

 |  |
| Kraljevina Nizozemska1(1815–danas) | 
* Willem I
* Willem II
* Willem III
* Wilhelmina
* Juliana
* Beatrix
* Willem-Alexander

 |
| 1. Vidi i Suverena kneževina ujedinjene Nizozemske (1813-1815) i Ujedinjena Kraljevina Nizozemska (1815–1839). |
**XV Gimnazija** (*popularno **MIOC***) je prirodoslovna srednja škola smještena na Jordanovcu u Zagrebu.

Povijest
--------

Svoje djelovanje je započela 1964.. 1977. XV Gimnazija se spaja sa tadašnjom VII Gimnazijom i XIV Gimnazijom ("25. maj"). Novonastala zajednica dobiva ime "Matematičko Informatički Obrazovni Centar" ili **MIOC**. 1982. godine, MIOC postaje "MIOC Vladimir Popović". Početkom devedesetih godina XX stoljeća školi se vraća staro ime: "XV Gimnazija".

Raspored i program
------------------

Nastavu pohađa oko 1100 učenika, raspoređenih u 39 razrednih odjeljenja. Škola posjeduje 39 specijaliziranih učionica. Također se u sastavu škole nalaze kino dvorana, knjižnica, knjižara, sportska dvorana te vanjski sportski tereni za košarku, rukomet, odbojku, mali nogomet i tenis. Nastava se od šk. godine 2008./2009. odvija u jednoj smjeni. Nastavu realizira oko 100 profesora. Ravnateljica gimnazije je prof. Veronika Javor.

Gimnazija slijedi program Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta Republike Hrvatske. Postoje tri programa, koji se razlikuju o svojim naglascima na matematiku/informatiku/dodatni jezik. XV. Gimnazija je jedna od najuspješnijih gimnazija u Republici Hrvatskoj i postiže značajne međunarodne uspjehe. Škola daje poseban naglasak na matematiku, informatiku i fiziku, te su učenici iz MIOC-a među najboljima u tim predmetima u Hrvatskoj. Najveći uspjeh polučuju informatičari, matematičari i fizičari XV. Gimnazije donoseći 'redovono' medalje sa Olimpijada i međunarodnih natjecanja. Više od 900 učenika XV. Gimnazije podjeljeno je u 32 razredna odjeljenja.

#### IB-MIOC

**International Baccalaureate** (ili **IB**) je manji dio škole koji nastavu održava po programu International Baccalaureate Organisation-a. Cjelokupna nastava je na engleskom jeziku, a diplome su priznate u mnogim zemljama svijeta, te tako čine studiranje u inozemstvu lakšim. Oko 200 učenika IB-MIOC-a podjeljeno je u 7 razrednih odjeljenja. Razrede sačinjava oko 25 učenika, nastava je individualnija te sadrži više projekata i grupnog rada. Učenici IB-MIOC-a također mogu birati predmete na zadnje dvije godine, tako da pohađaju samo predmete koji im trebaju za fakultet, te je nastava usmjerena prema tome da maturanti diploma programa IB-MIOC-a mogu upisati fakultet po želji. Voditeljice IB DIP i MYP programa su prof. Krunoslav Horvat i prof. Darija Kos.

Vanjske poveznice
-----------------

* stranica škole

Izvori
------

* Službena web-stranica
|  |  |
| --- | --- |
| **ULAZ**A   B | **IZLAZ** A EKSNILI B |
| 0 | 0 | 1 |
| 0 | 1 | 0 |
| 1 | 0 | 0 |
| 1 | 1 | 1 |

**XNILI kapija** (engl. ) je digitalna logička kapija čiji izlaz prati tablicu istine za isključivo NILI. Logička nula „0" se pojavljuje na izlazu samo ako je bilo koji od ulaza u stanju logičke jedinice „1", ali ne oba (odatle naziv isključivo, ekskluzivno). 

XNILI logička kapija se može shvatiti i kao XILI kapija sa inverterom (NE kapija) spojenim na izlaz.

Simboli
-------

Postoje 2 simbola za EKSNILI kolo, obični („vojni", „američki") i četvrtasti (IEC).

Obični EKSNILI simbol
Četvrtasti EKSNILI simbol

Hardverski opis i raspored pinova
---------------------------------

EKSNILI vrata postoje u TTL i CMOS izvedbi kao integralna kola.

* CMOS EKSNILI kolo:
	+ 4077: četvorostruka EKSNILI vrata sa po 2 ulaza

* TTL EKSNILI kola:
	+ 74266: četvorostruka EKSNILI vrata sa po 2 ulaza, sa otvorenim kolektorom
	+ 747266: četvorostruka EKSNILI vrata sa po 2 ulaza

Zamjena
-------

Ako EKSNILI kolo nije dostupno, može se složiti iz univerzalnih logičkih NI ili NILI kola, kao i sva druga logika.

Vidi još
--------

* I vrata
* ILI vrata
* NI vrata
* NILI vrata
* EKSILI vrata
* NE vrata
* Logičko kolo

Spoljašnje veze
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Informatika***  |


***XNILI kapija*** na Wikimedijinoj ostavi

* Raspored pinova za razna digitalna kola sa logičkim vratima
**XL Recordings** je nezavisna izdavačka kuća koju je pokrenuo Beggars Banquet Records 1989. godine, kako bi izdavao svoju rejv i dens muziku. Prvobitno je ova etiketa bila ogranak Begarove komercijalnije dens etikete **Citybeat**, poznate po svojim izvođačima poput Freeez, Black Box, Dream Frequency i Ultramagnetic MCs. Međutim, nakon ogromnog uspeha bendova The Prodigy i SL2, XL i **Citybeat** su zamenili mesta.

Kasnih '90-ih proširila se na druge žanrove, kao što su frik-folk, alternativni rok, hip-hop. Neki od muzičara koji izdaju za nju su Adel, Lemon Jelly, Devendra Banhart, Basement Jaxx, The White Stripes, Peaches, Dizzee Rascal, M.I.A. Ratatat, Tapes 'n Tapes i The Prodigy.

Tom Jork (Thom Yorke), iz grupe Radiohead, izdao je za njihovu etiketu svoj prvi solo album — *The Eraser*, u julu 2006. To je najuspešniji album koji je XL do danas izdao. Iako nije dostigao prvo mesto ni u jednoj zemlji (#2 u SAD, #3 u UK i #2 Kanadi), zabeležio je najveću prodaju tokom prve nedelje u svetu.

Trivija
-------

Bojbend 5ive želeo je da svoj treći album nazove **XL**, ali se odlučio za ime *Kingsize*, kako ih XL Recordings eventualno ne bi tužio.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanični sajt
Ovo je stranica o otoku Wolin, ako tražite grad Wolin, pogledajte Wolin (grad)

**Wolin** (njemački: *Wollin*) je otok u Baltičkom moru na sjeverozapadu Poljske u Zapadnopomeranskom vojvodstvu.

Karakteristike
--------------

Otok ima površinu od 245 km², dug je 37,5, a širok 19 km.

Sa sjevera je okružen Baltičkim morem, sa istoka rukavcem Odre - Dziwna, sa juga Szczecinskim zaljevom, a sa zapada rukavcem Świna. Najveća naselja su Wolin na jugu, Międzyzdroje na sjeveru i dio Świnoujście (kvartovi; Warszów, Przytór-Łunowo i Ognica)

U centru otoka prostire se Nacionalni park Wolin, na površini od 10 937 hektara, koji obuhvaća i obalnu morenu.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Wolin island, Poland*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 1.01.2021.
2. ↑  „*About the city*" (engleski). Świnoujście. Pristupljeno 1.01.2021.
3. ↑  „*Short information about Woliński National Park*" (engleski). Woliński National Park. Pristupljeno 01.01.2021.

Vanjske veze
------------

***Wolin (otok)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Short information about Woliński National Park* (`en`)
* *Wolin island, Poland* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **otoku** ili **arhipelagu** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Dr. Raymond Langston** je izmišljeni lik ljekara i forenzičara koji je bio jedan od glavnih likova američke TV-serije *CSI: Crime Scene Investigation*. Tumačio ga je Laurence Fishburne.

Langston se rodio 1967. godine u Seulu u Južnoj Koreji, kao dijete tamo stacioniranog američkog vojnika. Otac, odlikovani veteran Korejskog rata, je bio sklon nasilju, te je Langstonovo djetinjstvo bilo traumatično. Langston je diplomirao medicinu i specijalizirao patologiju. Prilikom rada u jednoj bolnici je jedan član tamošnjeg osoblja ubijao pacijente kao milosrdni anđeo; Langston je protiv njega bez uspjeha pokušavao pronaći dokaze, te je o tome napisao knjigu koju su kasnije pročitali Gill Grissom i Archie Johnson. Poslije se zaposlio kao predavač na Univerzitetu West Vegas, ali je "pro bono" radio kao kirurg, te je tako upoznao Grissoma, koji ga je ohrabrio da se priključi Kriminalističkoj laboratoriji i koristi svoje stručne vještine. Langston je bio u braku sa ženom po imenu Gloria, sa kojom je ostao u prijateljskim odnosima i nakon razvoda, te je spreman otići na njeno novo vjenčanje.

Langston je kao lik uveden u 9. sezoni, te kroz vrijeme napreduje do čina kriminalista II razine. Od članova tima se najbolje slaže sa dr. Alom Robbinsom, sa kojim dijeli struku patologa. Njegovu karijeru u CSI, pak, obilježava slučaj serijskog ubice Natea Haskella, koga ubije na kraju 11. sezone. Zbog nedoumica oko opravdanosti tog čina je prisiljen napustiti forenzički tim, a njegovi kolege trpe disciplinske posljedice zbog toga što su ga pokušali zaštititi.

Langston se osim u *CSI: Crime Scene Investigation* pojavio u *crossover* epizodama druge dvije serije iz franšize - *CSI: Miami* i *CSI: Miami*, te je, uz Horatia Canea i Maca Tylora jedini od likova koji se pojavio u sve tri serije.

| * p
* r
* u
*CSI: Crime Scene Investigation* |
| --- |
| 
* Franšiza *CSI*

 |
| Sezone | 
* 1
* 2
* 3
* 4
* 5
* 6
* 7
* 8
* 9
* 10
* 11
* 12
* 13
* 14
* 15
* Završetak

 |
| Epizode | 
* "Početak"
* "Van Nadležnosti"
* "Ko i Šta"
* "Izgubljene Devojke"
* "U Vinu Je Istina"
* "Kiti"
* "Blizanački Paradoks"

 |
| Glavni ikovi | 
* Gil Grissom
* Catherine Willows
* Sara Sidle
* Warrick Brown
* Nick Stokes
* Jim Brass
* Greg Sanders
* Al Robbins
* Sofia Curtis
* David Hodges
* Riley Adams
* Raymond Langston
* Wendy Simms
* David Phillips
* D.B. Russell
* Morgan Brody
* Julie Finlay
* Henry Andrews

 |
| Povremeni likovi | 
* Conrad Ecklie
* Archie Johnson
* Lady Heather

 |
| Crossoveri | 
* "Van Nadležnosti"
* "Ko i Šta"
* "Izgubljene Devojke"
* "U Vinu Je Istina"
* "Kiti"
* "Blizanački Paradoks"
* *CSI Triologija*

 |
| Video-igre | 
* *CSI: Crime Scene Investigation (video igra)*
* *CSI: Dark Motives*
* *CSI: 3 Dimensions of Murder*
* *CSI: Hard Evidence*
* *CSI: Deadly Intent*
* *CSI: Fatal Conspiracy*
* *CSI: Unsolved*

 |
**Toni Dijan** (Sukošan, 17. veljače 1983.) je hrvatski profesionalni košarkaš. Igra na poziciji niskog krila, a trenutačno je član košarkaškog kluba KK Zadar.

Karijera
--------

Košarkašku karijeru je započeo 1997. u KK Zadru kod trenera Uče Pulanića. Veliki talent je potvrdio na juniorskom EP u Zadru kad je bio izabran u prvu petorku Prvenstva na kojem je hrvatska reprezentacija osvojila srebrnu medalju.

Igrao je za trofejne momčadi, Zadar, Union Olimpiju i Široki Prima pivo te osvojio:

* Regionalnu ligu (sa KK Zadar: 2002./03.)
* Prvenstvo Hrvatske (sa KK Zadar: 2004./05.)
* Kup Hrvatske (sa KK Zadar: 2003. i 2005. sa KK Zagreb: 2010.)
* Kup Slovenije (sa KK Union Olimpija: 2006.)
* Kup BiH (sa KK Široki: 2008.)

U sezoni 2008./09. u prosjeku je igrao 15 minuta po utakmici i zabijao četiri poena, uz dva skoka i jednu asistenciju. Na kraju sezone potpisao je novi jednogodišnji ugovor s KK Zagrebom.

Godine 2011. prešao u KK Split. U sezoni 2012./13. je u ABA ligi imao prosjek od osam poena i 3,5 skokova po utakmici.

Od 2013. ponovno je član košarkaškog kluba KK Zadar.

Izvori
------

1. ↑  „Dijan i u buduće Mrav, Drezga slobodan igrač". Arhivirano iz originala na datum 2009-07-22. Pristupljeno 2014-07-26.
2. ↑  KK Split se pojačao: Toni Dijan na Gripama
3. ↑  Potpisao Toni Dijan

Vanjske poveznice
-----------------

* NBA Draft Prospect Profile Arhivirano 2013-10-02 na Wayback Machine-u na DraftExpress.com
**Wick** (škotsko-gelski: *Inbhir Ùige*) je kraljevski grad i ribarska luka na 
sjeveroistoku Škotske 
od 7,155 stanovnika.

Wick administrativno podpada pod Područno vijeće (council area) - Highland, a nekada je bio administrativni centar historijskog countya Caithness.

Geografske karakteristike
-------------------------

Wick leži na obali Sjevernog mora u istoimenom zaljevu, udaljen oko 23 km južno od rta i sela John o'Groats.

Historija
---------

Wick je izvorno bio nordijsko naselje, koje se tokom srednjeg vijeka razvio kao ribarska luka i regionalni centar, pa je 1589. dobio status kraljevskog grada. Naglo je procvjetao u 19. vijeku za ekspanzije ribolova na haringe. Kad je potražnja za haringama splasnula, Wick se preorjentirao na ulov bijele ribe, koja nije toliko unosna.

Privreda
--------

Grad ima nekoliko pogona lake industrije, od kojih Staklarna Caithness privlači na hiljade posjetioca, koji promatraju izradu staklenih predmeta klasičnim postupkom puhanja.

Wick je dobro povezan cestama (A99 - A9) i željeznicom sa gradovima na jugu, a ima i aerodrom (IATA: WIC, ICAO: EGPC) 
smješten 2 km sjeverno od grada, sa redovnim linijama prema Aberdeenu i Edinburghu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Wick (Highland)" (engleski). City population. Pristupljeno 17. 01. 2015.
2. 1 2 3 4 5  „*Wick*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 17. 1. 2015.

Vanjske veze
------------

***Wick, Škotska*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Wick* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
**Traseologija** U prevodu nauka o tragovima predstavlja novu kriminalističku disciplinu koja izučava nastajanje tragova fizičke, hemijske i biološke prirode, kao i načine, metode i sredstva za njihovo pronalaženje, fiksiranje i korišćenje u cilju otkrivanja i rasvetljavanja krivičnih dela i utvrđivanje identiteta njihovih učinilaca. Ova nauka u savremenom životu svakim danom sa svojim užim specijalnostima (opšta trasologija, kriminalistička balistika, daktikloskopija, kriminalistička hemija, ispitavanje dokumenta, kriminalistička biologija i ispitivanje požara, eksplozija i havarija dobija sve više na značaju. Organi gonjenja i pravosudni organi pokušavajući da rasvetle najteža krivična dela, u svom delokrugu rada koriste tragove pronađene na licu mesta gde su izvršena krivična dela.

Kako i bivši Zakon o krivičnom postupku i sadašnji Zakonik o krivičnom postupku, tako ni novi Zakonik o krivičnom postupku iako govori o tragovima krivičnog dela iste bliže ne definiše. Kriterijumi podele tragova su brojni.

Prema prirodi identifikacioni tragovi se mogu podeliti u tragove obličja, tragove hemijskih supstanci, tragove koji predstavljaju delove celine i biološke tragove. Biološki tragovi se mogu ispoljiti u tri osnovna vida i to kao tragovi ljudi, tragovi životinja i tragovi biljaka. U procesu trasološke identifikacije koriste se brojne metode a predmet ovog dela rada biće samo biološke metode. Za primenu ovih metoda ispitivanja u procesu trasološke identifikacije podobni su samo tragovi biološke prirode koji čine:

a) tragovi ljudskog porekla - krv, izlučevina - sperma i pljuvačka, dlaka i kosa, koža, mišići i kosti;

b) tragovi životinjskog porekla, krv, tkiva, dlake, perje, krljušt ribe i sl.;

c) tragovi biljnog porekla - delovi biljke, komadi stabla i grana, lišće, trava i sl.

Biološke metode ispitivanja tragova koriste se za utvrđivanje grupne pripadnosti tragova i objekata na osnovu utvrđivanja njihovih opštih karakteristika.
Toranj Burana
**Toranj Burana** je veliki minaret u Čujskoj dolini u sjevernom Kirgistanu. Toranj se nalazi oko 80 km istočno od glavnog grada Biškeka, u blizini grada Tokmoka. Toranj zajedno s nadgrobnim spomenicima, zemljanim iskopima, ostatcima dvorca i trima mauzolejima, čine ostatke starog grada Balasaguna kojeg su osnovala karahanidska plemena krajem 9. vijeka.

Stubište unutar tornja omogućuje posjetiteljima da se penju prema vrhu. Toranj je izvorno bio visok 45 metra. Međutim, tokom vijekova zbog brojnih potresa koji su izazvali oštećenja na strukturi, visina se smanjila na 25 metara. Posljednji veliki potres u 15. vijeku uništio je gornju polovicu tornja. Ranih 1900-ih, ruski imigranti koristili su cigle tornja za nove građevinske projekte. Projekt obnove je proveden tokom 1970-ih kada je obnovljen ​​temelj, popravljenja zapadna strana tornja i spriječeno je daljnje urušavanje.

Izvori
------

1. ↑  Schetnikov, Aleksey (29. 5. 2003). „Burana, the oldest survived minaret in the region". *The Times of Central Asia*.
2. ↑

Vanjske veze
------------

***Toranj Burana*** na Wikimedijinoj ostavi

* Toranj Burana u Kirgistanu Arhivirano 2004-12-25 na Wayback Machine-u
**Zacapa** je općina od 67,201 i grad od 60,370 stanovnika na istoku Gvatemale u Departmanu Zacapa u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad se prostire u dolini rijeke Grande de Zacapa, udaljen 172 km jugoistočno od glavnog grada Ciudad Guatemale.

Historija
---------

Prvi put je dokumentiran 1535. pod imenom *Zacatlán (*Cacitlán*), do kraja 16. vijeka je evangeliziran.*
Za Generalne kapetanije Gvatemala bio je znan pod imenom "San Pedro Zacapa", gradić od svega nekoliko španjolskih porodica i puno 
mestika i indijanaca, sjedište župe i lokalne administracije u Corregimientu (administrativna jedinica) Chiquimula.

Od 1871. je admistrativni centar novoformiranog Departmana Zacapa.

Važnost mu je porasla nakon što je krajem 19. vijeka izgrađena željeznička pruga od Ciudad Guatemale do Puerto Barriosa sa krakom prema Salvadoru.
Poprilično je stradao u potresu 1976. godine.

Privreda
--------

Današnja Zacapa je administrativno-trgovački centar i grad prehrambene industrije koja prerađuje šećernu trsku, duhan, 
kukuruz, grah i mlijeko sa plantaža, farmi i rančeva u okolici.

Poznat je po siru i cigarama.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Zacapa Municipality in Guatemala*" (engleski). City population. Pristupljeno 15.3.2023.
2. 1 2 3  „*Zacapa Guatemala*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 15.3.2023.
3. 1 2  „*Zacapa in Zacapa*" (engleski). City population. Pristupljeno 15.3.2023.
4. 1 2 3  „*Historia*" (španjolski). Municipalidad de Zacapa. Pristupljeno 15.3. 2023.

Vanjske veze
------------

***Zacapa*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipalidad de Zacapa* (službene stranice) (`es`)
**Slánoll**, sin Olloma Fotle, je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, bio veliki kralj Irske. Na prijestolje je došao naslijedivši svog brata Finnachtu. Govori se da za vrijeme njegove vladavine nije bilo bolesti (ime mu dolazi od staroirskih riječi *slán*, "čio, zdrav"; *oll*, "veliki"). Nakon što je vladao petnaest, sedamnaest, ili trideset godina, pronađen je mrtav u svom krevetu u Taru. Uzrok smrti se nije znao; naslijedio ga je brat Géde Ollgothach. Kada mu je četrdeset godina kasnije truplo otkopao sin Ailill, na njemu nije bilo tragova raspadanja. 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Fínnachta**  |  **veliki kralj Irske** AFM 1257-1241. pne.FFE 895-880. pne. | Slijedi: **Géde Ollgothach**  |

Izvori
------

1. ↑  *Dictionary of the Irish Language*, Compact Edition, Royal Irish Academy, 1990, pp. 489-490
2. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.26
3. ↑  *Annals of the Four Masters* M3942-3959
4. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, pp. 237
*Za ostale upotrebe, v. Turnov.*

  
Koordinate: 41° 26′ 18" SGŠ, 22° 46′ 25" IGD

**Turnovo** (mak. *Turnovo*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Turnovo je u sastavu opštine Bosiljovo.

Prirodni uslovi
---------------

Turnovo je smešteno u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Strumice, naselje je udaljeno 10 kilometara istočno.

Naselje Turnovo se nalazi u istorijskoj oblasti Strumica. Naselje je položeno u središnjem delu plodnog Strumičkog polja. Južno od naselja protiče reka Strumica. Samo naselje je smešteno na rečici Turiji, levoj pritoci reke Strumice. Po reci Turiji selo je dobilo naziv. Nadmorska visina naselja je približno 215 metara. 

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Istorija
--------

Po statistici sekretara Bugarske egzarhije, 1905. godine u Turnovu je živelo 280 Bugara, vernika Bugarske egzarhije i 250 Turaka. a u tom, otomanskom razdoblju, u Turnovu je radila bugarska škola.

Stanovništvo
------------

Turnovo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 941 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su Makedonci (99%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Napomene
--------

1. ↑  Brancoff, D.M. "La Macedoine et sa Population Chretienne". Paris, 1905, r.118-119.

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinabosilovo.gov.mk Zvanična stranica opštine Bosiljovo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Bosiljovo |
| --- |
| **Bosiljovo** • 
Borijevo • 
Gečerlija • 
Drvoš • 
Ednokućevo • 
Ilovica • 
Monospitovo • 
Petralinci • 
Radovo • 
Robovo • 
Saraj • 
Sekirnik • 
Stari Baldovci • 
Turnovo • 
Hamzalija • 
Štuka |  |
**Sandy Point** je gradić u parohiji Saint Anne Sandy Point od 3167 stanovnika, u Federaciji Saint Kitts i Nevis u arhipelagu Mali Antili u Karipskom moru.

Geografija
----------

Sandy Point leži na zapadnoj obali otoka Saint Kitts, udaljen 16 km sjeverozapadno od glavnog grada Basseterrea. Poznat je po fortifikaciji Brimstone Hill podignutoj na brdu koje dominira nad zaljevom. Brimstone Hill je 1999. uvršen na UNESCO-ovu listu mjesta svjetske baštine u Americi.

Historija
---------

Sandy Point je izrastao krajem 17. vijeka kao luka i naselje prvih engleskih kolonista. Kad je krajem vijeka nastala podjela otoka između francuskih kolonista koji su se naselili kod Basseterrea i engleskih koncentriranih oko Old Roada, Sandy Point je postao trgovište za obje kolonije i najveća luka. To nije dugo trajalo jer su obje strane počele graditi fortifikacije i uskoro zaratile. Od 1713. otokom Saint Kitts vlada samo Kraljevstvo Velika Britanija koja je dovršila tvrđavu Brimstone i pretvorila Sandy Point u karipski Gibraltar.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*St. Kitts and Nevis*" (engleski). City population. Pristupljeno 5. 5. 2019.
2. 1 2  „*Brimstone Hill Fortress National Park*" (engleski). Brimstone Hill Fortress. Pristupljeno 5. 5. 2019.
3. 1 2  „*The Port of Sandy Point and its Anchorage*" (engleski). National Archives, St. Kitts Nevis. Pristupljeno 5. 5. 2019.

Vanjske veze
------------

***Sandy Point Town*** na Wikimedijinoj ostavi

* *The Port of Sandy Point and its Anchorage* (`en`)
**Rehila** (Rechila, španski: , ? - 448) je bio svevski kralj Galicije. Bio je sin kralja Hermerika, osnivača svevske države na Pirinejskom poluotoku. Otac mu je, nakon što se teško razbolio, prepustio prijestolje godine 438. Kao i otac, i Rehila je nastojao što je moguće više iskoristiti politički vakuum nastao u Hispaniji nakon seobe Vandala u Sjevernu Afriku. U tu je svrhu vodio niz pohoda na jug prilikom kojih je 439. osvojena današnja Merida, a 441. Sevilja. Vodio je stalne borbe sa ostacima zapadnorimskih, odnosno lokalnim hispanorimskim snagama. Do kraja života je ostao pagan. Naslijedio ga je sin Rehijar koji će se preobratiti na kršćanstvo.

Izvori
------

* Thompson, E. A. "The Conversion of the Spanish Suevi to Catholicism." *Visigothic Spain: New Approaches*. ed. Edward James. Oxford: Oxford University Press, 1980. ISBN 0-19-922543-1 Uneseni ISBN nije važeći..
* Thompson, E. A. *Romans and Barbarians: The Decline of the Western Empire*. Madison: University of Wisconsin Press, 1982. ISBN 0-299-08700-X.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Hermerik** | **Kralj Galicije**438–448 | Slijedi:**Rehijar** |
Dr. **Wilhelm Carl Josef Cuno** (Suhl, 2. srpnja 1876. - Hamburg, 3. siječnja 1933.), njemački političar koji je bio i njemački kancelar od 1922. do 1923. 

Cunova vlada posebno se isticala po otporu koju je pružala Francuzima koji su htjeli okupirati njemačku pokrajinu Ruhr (1922.-1923.). Cunova vlada bila je isto odgovorna za loše ophođenje prema velikim novčanim problemima. Naime umjesto da pokušaju otplatiti ratne dugove, Cunova vlada počela je tiskati ogromne svote novca, što je dovelo do hiperinflacije koje je kulminirala 1923.

Wilhem Cuno je pohađao pravnu školu u Berlinu i Heidelbergu. Zaposlio se u carskoj državnoj blagajni 1907. Tijekom Prvog svjetskog rata Cuno se uključio u postrojbu za zalihe hrane njemačkim vojnicima, no 1917. je odustao od civilne službe kako bi se pridružio brodskoj tvrtci *Hapag*. U prosincu 1918. Cuno je bio promaknut u Hapagovog vrhovnog direktora. Kao ekonomski stručnjak Cuno je sudjelovao u poslijeratim pregovorima u vezi ratne naknade i mirovnih ugovora. Zbog njegovog važnog položaja u njemačkoj politici njegova tvrtka *Hapag* postala je jedna od najjačih njemačkih brodskih tvrtki, koja je prenosila namirnice i potrepštine između SAD-a i Njemačke. 

Informalno reprezentirajući interese Reichove vlade van države, Cuno je odbio nekoliko ponuda da preuzme poziciju ministra vanjskih poslova, no prihvatio je formirati kabinet nakon ostavke Josepha Wirtha. Cuno je bio izabran za njemačkog kancelara 22. studenog 1922. predsjedničkim dekretom i stvorio većinom nestranačku vladu ekonomista i članova Njemačke narodne stranke, Njemačke demokratske stranke, Njemačke stranke centra i Bavarske nacionalne stranke.

Nakon pada njegove vlade, povukao se iz politike i nastavio sa rukovođenjem Hapaga. 

Bio je član K.D.St.V Arminia Heidelber, katoličkog društva koje je član *Cartellverbanda*.

| * p
* r
* u
Njemački kancelari |
| --- |
| Njemačko Carstvo Njemačko Carstvo(1871. – 1918.) | Otto von Bismarck • Leo von Caprivi • Princ Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst • Bernhard von Bülow • Theobald von Bethmann Hollweg • Georg Michaelis • Georg von Hertling • Princ Maximilian od Badena |
|  Weimarska Republika(1919. – 1933.) | Friedrich Ebert • Hugo Haase • Philipp Scheidemann • Gustav Bauer • Hermann Müller • Konstantin Fehrenbach • Joseph Wirth • Wilhelm Cuno • Gustav Stresemann • Wilhelm Marx • Hans Luther • Wilhelm Marx • Hermann Müller • Heinrich Brüning • Franz von Papen • Kurt von Schleicher |
| Treći Reich Treći Reich(1933. – 1945.) | Adolf Hitler • Joseph Goebbels • Lutz Graf Schwerin von Krosigk |
| Njemačka SR Njemačka(od 1949.) | Konrad Adenauer • Ludwig Erhard • Kurt Georg Kiesinger • Willy Brandt • Helmut Schmidt • Helmut Kohl • Gerhard Schröder • Angela Merkel] • Olaf Scholz |



***Wilhelm Cuno*** na Wikimedijinoj ostavi
Weinviertel
**Weinviertel** (slobodno prevedeno *Vinski okug*) je brdovita regija na sjeveroistoku Donje Austrije.

Geografske karakteristike
-------------------------

Weinviertel je geološki složen od laporaskog sloja zemlje preko tercijarnih naslaga. Weinviertel je omeđen na zapadu masivom Manhartsberg, na jugu Wagramom, rijekom Dunav i Ravnicom Marchfeld, na istoku rijekom Moravom i na sjeveru češkom granicom.

Istočni dio Weinviertela formira dio sjeverne Bečke kotline.
Regija Weinviertel je fizički podijeljena na dva dijela klifovima masiva Falkenstein i Leiser Berge, i brdom Bisamberg, oni formiraju geološku granicu između zone molase na zapadu i Bečke kotline na istoku.

Najveće rijeke Weinviertela su Pulkau, Schmida, Göllersbach, Russbach i Zaya. 
Dijelovi dunavske močvare su proglašeni 1996. nacionalnim parkom. 
U Weinviertelu je 1991. živjelo 282.000 ljudi, odnosno 19% stanovništva Donje Austrije; svi okruzi te regije
osim Hollabrunna imali su značajan rast populacije od 1981. do 1991.

Poljoprivreda u selima pored Beča obuhvaća uzgoj žitarica (pšenica, ječam, raž, kukuruz, krumpir, šećerna repa), vino i voće), kao i alternativne kulture (uljana repica, suncokret, soja).
Ravnica Marchfeld je glavna austrijska žitnica i kraj u kom se uzgaja najviše povrća. 

Vinogradarski centri Weinviertela, su veliki vinogradi; Retzer Weinberge, Falkensteiner Weinberge, Matzner Huegel, Wolkersdorfer Hochleiten i Kirchberg Wagrama. Glavne sorte su Zeleni Veltliner (60%), bijeli burgundac, rizling (graševina), zweigelt i portugizac. S površinom od oko 18.000 hektara - Weinviertel je najveći vinogradarski kraj Austrije.

Šume u Weinviertelu se prostiru na oko 16% teritorija, uključujući
Ravnicu Marchfeld.

Najvažnije industrijske grane su metalurška, prehrambena, grafička, 
kemijska i građevinska industrija.

Nalazišta nafte i plina nalaze se istočno od Weinviertela. 
Turizam u Weinviertelu je uglavnom sveden na jednevne izlete, građana Beča. Dobar dio Weinviertela je danas iskorišten za vikendice Bečlija.

Najveći urbani centri Weinviertela su Korneuburg, Stockerau, Hollabrunn, Retz, Laa an der Thaya, Poysdorf, Hohenau an der March, 
Mistelbach, Wolkersdorf, Gänserndorf i Marchegg.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  „*Weinviertel*" (engleski). Austria-Forum. Pristupljeno 28. 01. 2016.

Vanjske veze
------------

***Weinviertel*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Weinviertel* (`en`)
**Vilhelm Franc Kanaris** (nem. *Wilhelm Franz Canaris*; Aplerbek, 1. januar 1887 — Logor Flosenburg, 9. april 1945) je bio šef nemačke vojne obaveštajne službe, Abvera, tokom većeg dela Drugog svetskog rata.

Rođen je u Aplerbeku, u Vestfaliji. Stupio je u mornaricu 1905. i služio je kao oficir u Prvom svetskom ratu na *SMS Drezden* u bici kod Folklandskih ostrva (8. decembar 1914). Kasnije je bio interniran u Čileu. Pobegavši u avgustu 1915, vratio se kući. Po povratku je nagrađen Gvozdenim krstom i premešten u obaveštajce. Prvo je radio u Španiji. Vratio se se u aktivnu službu, i završio rat kao komandant podmornice u Mediteranu, sa pripisanih 18 potapanja.

Ostao je u vojsci posle rata, prvo u frajkorima (paravojne formacije nastale u Nemačkoj nakon poraza u Prvom svetskom ratu), a zatim radeći za post-versajsku mornaricu. Vratio se obaveštajnom radu 1931, i nakon dolaska na vlast Adolfa Hitlera, postavljen je za šefa Abvera, 1. januara, 1935. Njegovo prvo veće nastojanje je bilo da se založi za intervenciju u Španskom građanskom ratu. Uprkos naporima u organizaciji, radio je protiv Hitlera sa generalštabom, protivio se zverstvima, i odavao obaveštajne informacije saveznicima u brojnim prilikama. Učestvovao je u planiranju ubistva Hitlera i prevrata tokom rata. Direktno je bio umešan u pokušajima prevrata 1938. i 1939. a u martu 1943, je odleteo u Smolensk da bi se sreo sa zaverenicima iz štaba grupe armija Centar.

Hitler ga je razrešio komande u februaru 1944, zamenivši ga sa Valterom Šelenbergom i pripojivši veći deo Abvera SD-u. Kasnije te godine je stavljen u kućni pritvor, što ga je sprečilo da učestvuje u Julskoj zaveri. Gestapo je otkrio dokaze koji su ga povezivali sa zaverom, i on je ubijen - sporim davljenjem u koncentracionom logoru Flosenburg zajedno sa Hansom Osterom, Karlom Sakom, Ditrihom Bonheferom, i Ludvigom Gereom - nekoliko nedelja pre kraja Drugog svetskog rata.

Spoljašnje veze
---------------

***Wilhelm Canaris*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ocena ličnosti, i poslednje reči:
* Detaljan profil: