recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pedeset zabluda manihejskih u Bosni** je naziv dokumenta koji je 1461. godine sastavio kardinal Huan de Torkemada, inkvizitor, stric zloglasnog španskog velikog inkvizitora Tomasa de Torkemade. 

Te godine dovedena su u okovima u Rim tri bosanska velikaša ("*tri prvaka jeresi moćna na kraljevu dvoru*"), i to: Đuro Kačinić, Stojšan Tvrtković i Radmil Voćinić. Oni su naterani da se pred papom svečano odreknu svojih "manihejskih zabluda". Saslušao ih je sam Torkemada, pa je na temelju toga sastavio abjuraciju s popisom "pedeset zabluda manihejskih u Bosni". Ovaj dokument je protiv bosanskih hrišćana korišćen kao optužni materijal, a "zablude" su shvaćene kao gresi protiv katoličkih dogmi. 

Uglavnom se smatra da gledišta bosanskih hrišćana (bogumila), koji se ovde optužuju za jeres manihejizma, nisu verodostojno iznesena. Ali, u nedostatku drugih izvora, ovaj dokument se može kritički koristiti za sagledavanje bogumilskog učenja. Inkvizicija tako optužuje bosanske hrišćane da veruju u postojenje dva Boga, da ne priznaju Stari zavet i proroke, da su oni jedini pravi naslednici apostola, da nazivaju Rimsku crkvu crkvom idola, itd.

Vanjske veze
------------

* 50 zabluda manihejskih u Bosni prema Torquemadi
* Suvremeni bogumili
* Bogumili i pedeset zabluda manihejskih u Bosni prema inkvizitoru Torquemadi Arhivirano 2008-03-21 na Wayback Machine-u
*Ovo je članak o arsenalu Vojske SAD. Za suvremenog proizvođača oružja v. Springfield Armory, Inc.*

**Oružarnica Springfield** (*Springfield Armory*) bila je glavno središte proizvodnje streljačkog naoružanja za potrebe oružanih snaga SAD u 19. i 20. vijeku. Na tom mjestu su proizvedeni mnogi modeli pušaka važni za razvoj tog oružja. Najvažnija je bila proizvodnja pušaka koja se odvijala od 1794. do 1968. godine, a koje su dobile naziv "springfiedlske puške". Osim Springfielda, postojala je i važna Oružarnica Harpers Ferry, ali je ona uništena u američkom građanskom ratu.

Oružarnica je ime dobila po obližnjem naselju Springfield u državi Massachusetts, u čijoj se blizini nalazilo polje na kome je milicija engleskih kolonista od 17. vijeka do početka američkog rata za nezavisnost održavala manevre. Za vrijeme rata su pobunjene kolonije godine 1777. tamo sagradile arsenal, kojem su se postupno priključile radionice za popravku, a kasnije i proizvodnju oružja.

Arsenal je s vremenom dobio na važnosti, tako da je za vrijeme Shaysove pobune 1787. godine bio jedan od ciljeva pobunjenih farmera. Godine 1794. predsjednik SAD George Washington je odredio da arsenal počne proizvoditi vlastite puške kako mlada država više ne bi ovisila o uvozu. Proizvodnja se nastavila sve do 1968. godine kada je Ministarstvo obrane SAD odlučilo zatvoriti tvornicu i pretvoriti je u muzej.

Godine 1974. je u Illinoisu osnovana kompanija Springfield Armory, Inc. koja proizvodi oružje za civilne potrebe.

Eksterni linkovi
----------------

***Oružarnica Springfield*** na Wikimedijinoj ostavi

* Springfield Armory National Historic Site
**Ortosnimak** je aerosnimak nekog dela terena, koji je geometrijski korigovan („ortorektifikovan"). Razmera ovakvog snimka jednaka je u svim njegovim delovima, što znači da su karta i ortosnimak istog područja identični. Za razliku od običnog aerosnimka, ortosnimak može biti korišćen za merenje pravih rastojanja, zbog toga što predstavlja preciznu sliku dela Zemljine površi. 

Ortosnimci predstavljaju osnovu geografskog informacionog sistema (GIS-a). Softveri, kao što su MapInfo, ArcGis ili ArcInfo prikazuju ortosnimke, i omogućavaju digitalizaciju, ili postavljanje određenog sadržaja na snimak. Takođe, postoji nekoliko softverskih paketa koji na snimke automatski postavljaju željeni sadržaj, sa određenim procentom tačnosti.

Ortosnimak
----------

Aerosnimak i digitalni ortosnimak
Ortosnimak je aerosnimak, koji je planimetrijski korigovan. Na taj način uklonjene su sve deformacije prouzrokovane optičkim delovima kamere, tiltom i razlikama u visinama. Za razliku od topografskih karata, ortosnimci sadrže sve detalje koji se u datoj razmeri i rezoluciji mogu uočiti. Od klasičnih aerosnimaka bolji su zbog činjenice da imaju istu razmeru u svim delovima snimka (zbog svoje ortogonalne projekcije) i mogućnosti direktnog merenja. Zbog toga se ortosnimci mogu koristiti kao osnova za izradu topografskih karata. Takođe, ortosnimci imaju veliku upotrebu u daljinskoj detekciji. 

Ortosnimci se sada formiraju skeniranjem aerosnimaka i njihovim prevođenjem u rastersku fotografiju. Zatim se na raster dodaje digitalni model terena, tako što se tačkama dodaje njihova nadmorska visina, čime se dobijaju visinske razlike. Postavljanjem kontrolnih tačaka na aerosnimak, pomoću stereomodela moguće je preračunati geometrijske deformacije. Snimak se rektifikuje i georeferncira upotrebom matematičkih modela, čime se uklanjaju deformacije koje izazivaju tilt, topografija, atmosfera i optički delovi kamere.

Digitalni proces rektifikacije
------------------------------

U digitalnom procesu, razvoj ortosnimka se vrši procesom ortorektifikacije, koji predstavlja korekciju razmere i promene relativnog položaja tačaka, koji su rezultat razlika u visini između aviona (na kome se nalazi kamera koja vrši snimanje) i terena iznad koga avion leti. Ovaj proces se vrši korigovanjem jedne po jedne tačke reljefa. Avion leti na visinama predviđenim za aerosnimanje, noseći širokougaonu kameru. Ortosnimak je načinjen korišćenjem klasičnog stereomodela terena. Proces započinje digitalizacijom aerosnimka, čime se formira digitalni raster. Aerosnimci se prevode u digitalne ortosnimke deljenjem date oblasti snimka u veoma male, jednake piksele. Geometrijska korekcija aerosnimaka zahteva proračun deformacije za svaku tačku i postavljanje slike te tačke na njeno pravo mesto.
Harlish Washshomake ili Chief Wolf Necklace
Palouse/Colville obitelj
**Palouse** (Paloos; Kod Lewisa i Clarka Pelloatpallah) pleme američkih Indijanaca porodice Shahaptian, u dolini rijeke Palouse i na Snake Rivweru u Washingtonu. Palouse su jezično najsrodniji plemenima Nez Percé i Wanapam. U novije vrijeme oko 200 (2000) žive na rezervatima Yakima i Colville u Washingtonu.

Ime
---

Značenje riječi Palouse nije poznato (Swanton). Lewis i Clark koji ih posječuje 1806. godine nazivaju ih  *'Pallotepellows'*. Indijanci Sinkiuse nazivali su ih  *'.spalu'.sox'* , naziv nastao prema jednom mjestu (Swanton), no ovo je očito varijanta riječi Palouse. Prema imenu ovog plemena došao je naziv za appaloosa-konje (vidi Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u)

Bande i plemena
---------------

Palouse su podijeljeni na više lokalnih skupina, i kojih je prema Swantonu bilo šest:

* Almotu, sjeverna obala rijeke Snake River oko 30 milja od ušća Palouse.
* Chimnapum, blizu ušća rijeke Snake River i na donjem toku rijeke Yakima. Vidi niže Sokulk.
* Kasispa, područje Ainswortha (danas grad duhova u okrugu Franklin).
* Palus, sjeverna obala Snake Rivera, nedaleko mjesta gdje se u nju ulijeva Palouse.
* Sokulk (ili Wanapum, Wanapam), ovo pleme vodi se posebno, na rijeci Columbia River blizu ušća Snake Rivera. Njihov su ogranak po svoj prilici Chimnapum.
* Tasawiks, sjeverna obala Snake Rivera.

Povijest
--------

Palouse prvi opisuju Lewis i Clark koji ih nalaze na 1805. na Clearwateru u Idahu. Godine 1855. oni su uključeni u ugovoru Yakima, ali odbijaju voditi rezervatski život. Nakon rata iz 1855. priključuju se 1858. i ustanku plemena Spokan i Coeur d’Alêne. Sherry Hutt, menadžer nacionalnog NAGPRA programa (*Native American Graves Protection and Repatriation Act*), kaže (2005.) da su mnogi Palusi nakon Nez Perce rata 1877. poslani u Oklahomu. U posljednjoj dekadi 19. stoljeća oni Palusi koji su ostali na području sela Palus, na svojoj tradicionalnoj zemlji, ostali su okruženi bijelim naseljenicima, te počinju odlaziti na rezervate Colville, Nez Perce, Umatilla i Yakima. Do 1897. u selu Palus je živjelo 75 Indijanaca. U proljeće 1905. u selo dolazi američki vojni parobrod i odvozi mnoge stanovnike. Nekoliko stanovnika je ostalo, a među njima poglavica Old Bones, njegova žena i najmanje dvoje njegove djece. Old Bones je umro 1916. i sahranjen je na groblju u Palusu, a nakon njega i njegova supruga i djeca. U selu su tada ostala još dva stanovnika, izvjesni Sam Fisher i njegova žena, gđa. Helen Fisher. Helen Fisher je bila posljednja pripadnica Palusa koja je sahranjena na paluskom groblju nakon njene smrti 1944 godine. -Njihovo brojno stanje 1780 Mooney je (1928) procijenio na 5,400, što govori koliko je pleme bilo jako. Lewis i Clark drže da ih je 1805. bilo 1,600, a 1854. je sveden na 500; 82 (1910); 200 (2000).

Vanjske poveznice
-----------------

* Palouse Indians Arhivirano 2004-08-10 na Wayback Machine-u
* Lewis and Clark Visit Palouse

***Palouse*** na Wikimedijinoj ostavi
**Medicinska serija** (engl. ; doslovno "medicinska drama") je specifičan žanr dramske (igrane) televizijske serije čija je specifičnost da su likovi i osnovni zaplet(i) vezani uz medicinsku djelatnost, odnosno da su protagonisti stručno medicinsko osoblje (ljekari, bolničari i sl.), a mjesto radnje najčešće bolnica ili slična ustanova.

Medicinske serije predstavljaju jedan od najstarijih televizijskih žanrova, a što se obično tumači time što su, u vrijeme kada je TV-program išao uživo, omogućavali kako da se radnja odvija na ograničenom prostoru bolnice, tako i da se uz širok raspon likova publici predstavljaju razne dramatične situacije. Medicinske serije su se snimale u nizu država, uz vrlo česta miješanja sa drugim žanrovima, najčešće televizijske sapunice. U rijetkim slučajevima medicinske serije mogu žanrovski pripadati i komediji, a za što se kao primjer navodi TV-serija *Scrubs*.

Najpoznatiji primjeri
---------------------

* *ER*
* *Grey's Anatomy*
* *Dr. House*
* *Casualty*
* *Die Schwarzwaldklinik*
* *The Knick*

Vanjske veze
------------

* A brief history of the medical drama Arhivirano 2008-11-22 na Wayback Machine-u
„Ruska vojska" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Ruska vojska (razvrstavanje).

**Oružane snage Ruske Federacije** (rus. Вооружённые силы Российской Федерации) su vojna komponenta Ruske Federacije. Utemeljene su 7. svibnja 1992. odredbom koju je potpisao prvi ruski predsjednik Boris Jeljcin o osnivanju ministarstva obrane i stavljanjem pod rusku kontrolu bivšu vojsku SSSR-a na teritoriju RSFSR-a. Vrhovni zapovjednik oružanih snaga je predsjednik Rusije. Iako su oružane snage osnovane 1992. ruska vojna povijest datira iz davne Kijevske Rus'.

Sastoje se od kopnene vojske, mornarice i zrakoplovstva, a uz te tri glavne grane postoje i neovisne specijalizirane snage za strateške nuklearne rakete, svemirske obrambene snage i zračnodesantne snage.

Broj vojnika i postrojbi određuje predsjednik Rusije. Godine 2010. prema procjenama Međunarodnog instituta za strateške studije *(eng. International Institute for Strategic Studies, skraćeno IISS)* Oružane snage Rusije broje 1.027.000 aktivnog vojnog osoblja i oko 20 milijuna u rezervi (uglavnom bivši ročnici), ali u tijeku je smanjenje broja aktivnog osoblja. Prema SIPRI-ju *(eng. Stockholm International Peace Research Institute)*, ruski godišnji vojni proračun iznosi oko 90,7 milijardi američkih dolara u 2014. čime je treći u svijetu (prve su SAD sa 682,3 milijarde).

Izvori
------

1. ↑  Trenutni ministar obrane ((en)) (Pristupljeno: 29.08.2012.)
2. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2012-06-21. Pristupljeno 2015-06-17.
3. ↑  Greg Austin & Alexey Muraviev, "The Armed Forces of Russia in Asia", Tauris, 2000. str. 130
4. ↑  Grane u OS Rusije ((en)) (Pristupljeno: 29.08.2012.)
5. ↑  IISS Military Balance 2010, str. 222
6. ↑  BBC News China ((en)) (Pristupljeno: 29.08.2012.)

Vanjske veze
------------

***Oružane snage Ruske Federacije*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ministarstvo obrane Ruske Federacije - Službena stranica
Mišići glave
**Mišiće glave** sačinjavaju dve velike muskulatorne grupe:

* *površinski* ili *potkožni mišići*, i
* *duboki* ili *mastikatorni mišići*.

Površinski mišići
-----------------

Površinski mišići su tanki, pljosnati i leže u potkožnom tkivu lica i krova lobanje. Sa izuzetkom mišića obraza, svi oni nemaju svoje fascijalne omotače i različito su razvijeni kod pojedinih osoba.

Potkožni mišići se pripajaju na kostima, hrskavicama, aponeurozi svoda lobanje i na dubokoj strani kože lica i lobanje. Svi su inervisani grančicama facijalnog živca, pa pri njegovoj povredi dolazi do oduzetosti većeg dela muskulature. Ovi mišići učestvuju u otvaranju i zatvaranju prirodnih otvora oko kojih su lokalizovani, deluju pri žvakanju, gutanju i govoru, a osim toga daju karakteristične izraze licu (zbog čega ih nazivaju i *mimični mišići*).

Mimična muskulatura predstavlja veoma složenu celinu, koja odražava celokupno duševno stanje čoveka (radost, tugu, ljutnju, iznenađenje i sl). Ona se nalazi pod uticajem volje i složenih refleksnih centara u mozgu.

Duboki mišići
-------------

Duboki mišići glave učestvuju prevashodno u procesu žvakanja hrane i predstavljaju celinu sa anatomskog, fiziološkog i embrionalnog stanovišta. Oni se pripajaju na skeletu lobanje i donjoj vilici, a inervisani su bočnim granama mandibularnog živca. Svojim dejstvom oni učestvuju u podizanju i spuštanju mandibule, uzimanju hrane, govoru itd.

Literatura
----------

Dr Slavoljub V. Jovanović, dr Nadežda A. Jeličić: "Anatomija čoveka – glava i vrat" ("Savremena administracija" Beograd 2000.) ISBN 86-387-0604-9

| Mišići glave |
| --- |
| lobanja/okolina oka | m. svoda lobanje (potiljačno-čeoni mišić, aponeuroza) - kružni m. oka - m. nabirač obrve - m. obarač obrve |
| očna duplja | m. podizač gornjeg očnog kapka - tarzalni m. - pravi m. očne jabučice - kosi m. očne jabučice (gornji, donji) – orbitalni m. |
| unutrašnjost oka | cilijarni m. - m. dilatator zenice - m. sfinkter zenice |
| uho | m. spoljašnjeg uha - m. uzengije - m. zatezač bubne opne |
| nos | tanki m. - nosni m. - m. obarač nosne pregrade - m. podizač gornje usne i nosnog krilca |
| usta | kružni m. usana - m. podizač usnog ugla/m. obarač usnog ugla - m. podizač gornje usne/m. obarač donje usne - jabučni m. (veliki, mali) - bradni m. - poprečni m. brade - obrazni m. - m. smeha |
| žvakanje | maseterični m. - slepoočni m. - krilasti m. (spoljašnji, unutrašnji) |
| jezik | spoljašnji m. (genioglosni, hioglosni, hondroglosni, stiloglosni) - unutrašnji m. (gornji, donji, poprečni, uspravni) |
| meko nepce | m. podizač mekog nepca - m. zatezač mekog nepca - m. resice - nepčano-jezični m. - nepčano-ždrelni m. |
| ždrelo | konstriktori ždrela (gornji, srednji, donji) - stilofaringealni m. - trubno-ždrelni m. |
| grkljan | m. zatezači glasnih žica (vokalni, krikotiroidni) - m. primicači glasnih žica (spoljašnji krikoaritenoidni, kosi aritenoidni, poprečni aritenoidni, tiroaritenoidni) - zadnji krikoaritenoidni m. - tiroepiglotični m. - ariepiglotični m. |
**Lahti** (švedski: *Lahtis*) je grad i općina na jugu Finske od 103,364 stanovnika.

Ona je i administrativni centar Regije Päijänne Tavastija.

Geografske karakteristike
-------------------------

Lahti leži na južnoj obali Jezera Vesijärvi, udaljen oko 100 km sjeveroistočno od 
Helsinkija.

Historija
---------

Laahti se prvi put spominje u dokumentima 1445. kao selo u parohiji Hollola.
Lahti je osnovan 1878. za ruske vlasti, a povelju o statusu grada dobio je 
1905. Grad se razvio kao snažan centar drvne industrije, kad je do njega stigla željeznica
1870. i kad je 1871. prokopan Kanal Vääksy kojim je Jezero Vesijärvi povezano sa Jezerom Päijänne.

U Finskoj je poznat kao grad najvećih radio - televizijskih stanica.

Danas je poznat po internacionalnim skijaškim igrama, koje se održavaju svake godine već skoro 90 godina 
unazad. I po skijaškim skokovima na skakaonici Salpaus.

U Lahtiju su odigravane nogometne utakmice za Ljetne olimpijade 1952.

Znamenitosti
------------

Najveće atrakcije grada su Gradska vijećnica iz 1912. koju je projektirao Eliel Saarinen i crkva sv. Križa koju je projektirao 1978. 
Alvar Aalto. Nova atrakcija je supermoderni kongresni centar i koncertna dvorana - Sibelius Hall, drvene konstrukcije 
podignut 2000.

Crkva sv. Križa Alvar Aalta
Lahti je poznat po svom simfonijskom orkestru (Sinfonia Lahti) i Institutu za dizajn, koji je dio njegovog Univerziteta primjenjene nauke.

Privreda
--------

Lahti je snažan Industrijski centar, poznat po proizvodnji namještaja, pored toga u gradu se proizvodi tekstila, 
pivo, staklo i strojevi.

Lahti je i važna luka i željezničko čvorište.

Gradovi prijatelji
------------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Švedska, Västerås
* Island, Akureyri
* Norveška, Ålesund
* Danska, Randers
* Ukrajina, Zaporožje
* Mađarska, Pečuh
 | * Njemačka, Garmisch-Partenkirchen
* Njemačka, Suhl
* Rusija, Kaluga
* Estonija, Narva
* Kina, Deyang
* Češka, Most
 |

Izvori
------

1. 1 2 3  „Finland: Päijänne Tavastia" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 10. 2015.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Lahti*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 14. 10. 2015.

Vanjske veze
------------

***Lahti*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice grada* Arhivirano 2008-09-14 na Wayback Machine-u (`fi`)
**Peerless Quartet** je bio američki vokalni sastav koji je djelovao od 1904. godine - kada je osnovan pod naslovom **Columbia Quartet** - do 1928. godine. Tokom svog postojanja je izmijenila mnoge članove, a jedini stalni član bio je Henry Burr. Grupa je bila zaslužna za mnoge od najvećih pop hitova u prvim decenijama 20. vijeka, a američki muzičari je smatraju devetim najuspješnijim izvođačem prije ere rock'n'rolla.

Među njegovim hitovima se, između ostalih, nalazi *I Didn't Raise My Son to Be a Soldier* iz jeseni 1914. godine, protestna pjesma protiv prvog svjetskog rata.

Vanjske veze
------------

***Peerless Quartet*** na Wikimedijinoj ostavi

* 'The Peerless Quartet' Vocal Group Hall of Fame Page Arhivirano 2010-11-30 na Wayback Machine-u
* Recordings at the Internet Archive:
	+ as the Columbia Quartet
	+ as the Peerless Quartet
* Peerless Quartet recordings, from the Cylinder Preservation and Digitization Project at the University of California, Santa Barbara Library.
* Popular American Recording Pioneers, 1895-1925 by B. Lee Cooper, Tim Gracyk, Frank W. Hoffman. ISBN 0-7890-1220-0
* Discography of the Peerless Quartet on Victor Records from the Encyclopedic Discography of Victor Recordings (EDVR)
**Munsee**.- /ime dolazi po glavnom ogranku Minisink ,vidi/ Pleme Delaware rase ili konfederacije nazivani često imenom ' *Wolf tribe* ', izvorno su bili nastanjeni duž rijeke Delaware na području današnjih saveznih država New York, Pennsylvania i New Jersey. Za vrijeme Revolucije mnogi su prešli u Kanadu, gdje su se još održali u Ontariju. Munsee što su ostali u SAD danas žive u Wisconsinu na rezervatu Stockbridge sa Stockbridge Indijancima, i treća grupa u Kansasu.
Munsee su se odvojili od ostalih Delawara Unalachtigo i Unami, razvivši nešto drugačiji jezik, ali su sačuvali izvorne klanove Vuk, Kornjača i Puran. Ovi veliki klanovi nasljeđuju se po majčinoj liniji, i egzogamni su, dok je nasljeđe sachema u okviru klana.
Munsee, kao i ostale dvije grupe Delaware bijahu rascjepkane po lokalnim skupinama ili malenim plemenima, to su: 

* Esopus (Espachomy) sastoje se od 4 plemena:
	+ Catskill (Katskill), na Catskill Creeku, okrug Greene, New York.
	+ Mamekoting, u Mamakating Valleyu, zapadno od Shawangunk Mountainsa, New York.
	+ Waoranec (Hodge), blizu Esopus Creeka. Swanton ih ne ubraja u Esopuse.
	+ Waranawonkong (Warranawonkong), u krajevima uz Esopus, Wallkill, i Shawangunk Creeka, večinom u okrugu Ulster County, New York
	+ Wawarsink (Waoranecker, Warwarsing), uz Wawarsing i Rondout Creek, Ulster County, New York.

Ostale Munsee bande su: Cashiehtunk, Lackawaxen, Macharienkonick, Marechkawieck, Meochkonck, Mengakonia, Minisink, Mohickon, Outauninkin, Pakadasank, Papagonk, Peckwes, Schepinakonck, Shawangunk, 
Waoranec, Waywayanda, Wildwyck, Wysox.

Izvori
------
Munje Catatumba po noći
Lokacija munja iznad jezera Maracaibo
**Munje Catatumba** ili **gromovi Catatumba** (španski: ) je izraz za atmosferski fenomen u Venecueli. Događa se u području u kojem se rijeka Catatumbo ulijeva u jezero Maracaibo.

Uzrokuju ga olujni oblaci na visini većoj od 1 km, te joj je učestalost čak 260 noći u godini, odnosno 10 sati munja dnevno ili 280 gromova po satu. To je gotovo 40.000 udara munje po noći ili 1,2 milijuna udara munje godišnje. Ovaj fenomen je jedinstven po svijetu te se odigrava oko jezera Maracaibo, često oko blata i močvarne regije uz rijeku Catatumbo koja se ulijeva u jezero.

Catatumbine munje mijenjaju frekvenciju tokom godine, te se mijenja iz godine u godinu. Primjerice, potpuno su prestale od januara do marta 2010. vjerojatno zbog suše, što je zabrinulo mještane da je ovaj fenomen trajno nestao.

Izvori
------

1. ↑  „Fogonazos: Catatumbo, the everlasting storm". Fogonazos.blogspot.com. Pristupljeno 2010-07-27.
2. ↑  There's A Place On Earth That Experiences 1.2 Million Lighting Strikes A Year
3. ↑  „Catatumbo Lightning – Congo". Real Travel. Arhivirano iz originala na datum 2011-07-16. Pristupljeno 2010-07-27.
4. ↑  „Catatumbo Lightning". Wondermondo.
5. ↑  Carroll, Rory (5 March 2010). „Drought extinguishes Venezuela's lightning phenomenon". *The Guardian*. Pristupljeno 3 January 2013.
6. ↑  Guttman, Matt; Robert Rudman. „Venezuela's Mysterious Catatumbo Lightning Phenomenon Vanishes for Months, Then Reappears". ABC News. Pristupljeno 3 January 2013.

Linkovi
-------

* A place in Venezuela that gets 40,000 lightning strikes per night Esther Inglis-Arkell. 12/30/11 4:30pm. io9.gizmodo.com.
**Pendžapci** (*Punjabi*) su indoarijska etnička grupa koja živi u Južnoj Aziji. Njihova provincija Pendžab je bila dom nekih od najstarijih civilizacija na svijetu. Temelj pendžapskog identiteta je prvenstveneo lingvističke prirode, pa se Pendažpcima smatraju oni ljudi kojima je pendžapski jezik, koji pripada indoarijskoj jezičnoj porodici, maternji. Međutim, u posljednje vrijeme se pendžapski nacionalni osjećaj proširio i među emigrantima pendžapskog porijela koji održavaju pendžapske kulturne običaje, iako više ne govore pendžapskim jezikom.

Pendžapci uglavnom žive u pendžapskim oblastima Pakistana i Sjeverne Indije. U Pakistanu Pendžapci (Zapadni Pendžapci) line najveću etničku grupu (oko 44% ukupnog stanovništva) i uglavnom žive u provinciji Pendžab. U Indiji Pendžapci žive u široj oblasti Pendžaba koju čine države Pendžab, Haryana, Himachal Pradesh, Delhi te Unijska teritorija Chandigarh. Osim ovih oblasti, brojne pendžapske zajednice se mogu naći u oblasti Jammu u Jammu i Kashmiru te državama Rajasthan, Uttaranchal i Uttar Pradesh. 

Također postoji i velikih broj pendžapskih emigrantskih zajednica raširenih po svijetu, posebno u Britaniji, Kanadi, SAD, Keniji, Tanzaniji, Ugandi, zemljama Perzijskog zaljeva, Hongkongu, Maleziji, Singapuru, Australiji i Novom Zelandu.

Pendžapci su etničkom, lingvističkom i kulturnom smislu srodni drugim indoarijskim narodima Južne Azije. Procjenjuje se da danas ima oko 120 miliona Pendžabaca širom svijeta.

***Pendžapci*** na Wikimedijinoj ostavi
**Orosháza** čita se *Orošhaza* je grad na jugoistoku Mađarske od 28,356 stanovnika.

Orosháza administrativno podpada pod Županiju Békés, u kojoj je treći po veličini grad nakon prijestolnice Békéscsabe i Gyule.

Geografske karakteristike
-------------------------

Orosháza leži između rijeka Körös i Moriš, udaljena oko 60 km jugoistočno od Szegedina.

Historija
---------

Mjesto je prvi put dokumentirano 1466. pod imenom - Orosháza, a to je bila sintagma od riječi *oros* = lično ime + *haza* = dom, dakle to je značilo Dom nekog Orosa.

Za osmanske invazije mjesto i čitav taj kraj je opustjelo, jer su se ljudi raselili.

Orosháza je ponovno naseljena tokom 18. vijeka.

Između dva rata Između dva rata Orosháza je bila na glasu kao najveće mađarsko selo. Nakon rata podignuta je 1963. velika tvornica stakla u kojoj se zaposlilo nekoliko hiljada 
stanovnika.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Rumunjska, Carei
* Finska, Kuusankoski
* Rumunjska, Bãile Tuşnad
* Kina, Panjin
* Španjolska, Llanes

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Hungary: Békés" (engleski). City population. Pristupljeno 01. 05. 2016.
2. 1 2 3 4  „*Orosháza*" (engleski). Nemzetijelkepek. Pristupljeno 01. 05. 2016. [*mrtav link*]

Vanjske veze
------------

***Orosháza*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Orosháze* (`hu`)
**Pešnjić crnorepi** (lat. *Symphodus melanocercus*) je riba iz porodice usnača (lat. *Labridae*). Kod nas se naziva još i pešnjić crnorepić, inac ili hinac crnorepi. Ovaj bliski srodnik lumbraka živi na manjim dubinama, do nekih 25 metara na kamenitom dnu a i područjima obraslim algama. Naraste samo do 10 cm duljine, a specijalizirao se za čišćenje drugih riba i organizama od nametnika i parazita. Ženke imaju šarenije boje, a mužjaci su smeđkasti sa crnim repom.

Zanimljivost
------------

Kako čisti druge ribe od nametnika i parazite, može ga se vidjeti da i velikim grabežljivcima vrši tu uslugu, čak i između zubi.

Rasprostranjenost
-----------------

Crnorepi pešnjić je endemska riba Mediterana, a raširen je i u Mramornom moru.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Usnače[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`en`) Symphodus melanocercus (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Pešnjić crnorepi** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Pešnjić crnorepi** |

  


***Pešnjić crnorepi*** na Wikimedijinoj ostavi
**Milivoj Bebić** (Split, 29. kolovoza 1959.) je bivši hrvatski vaterpolist i jedan od najboljih svjetskih vaterpolista svoga vremena.

FINA ga je proglašavala je najboljim svjetskim vaterpolistom 1982. 1984. i 1985. godine.

Igrao je za vaterpolske klubove POŠK iz Splita (1975.-1985.), Volturno (Italija, 1986.-1990.) i Nervi (1990.-1992.) Imao je neviđenu lakoću postizanja golova. Na jednoj utakmici između Jugoslavije i Gvatemale, u utakmici koja je završila 62:0 za Jugoslaviju, Bebić je dao 28 golova. To je do danas svjetski rekord u broju postignutih golova na jednoj vaterpolskoj utakmici. Bebić je vlasnik još jednog rekorda - u šest godina igranja za reprezentaciju, postigao je 620 golova u 222 susreta.

U svojoj blistavoj karijeri osvojio je pregršt odličja. Ima olimpijsko zlato iz 1984. i srebro iz 1980.. Ima i srebro s EP-a 1985. Osvajao je odličja i s Mediteranskih igara i FINA kupova.

Klupski uspjesi su mu: Kup kupova (1982. i 1984.), Europski superkup (1984.), Kup Jugoslavije (1980. i 1983.) i Mediteranski kup (1983. i 1985.).

Odlikovan je i Redom Danice Hrvatske s likom Franje Bučara (1999.) i Državnom nagradom za sport dr. Franjo Bučar (2000.) Tri puta je proglašavan najboljim sportašem Dalmacije.

Bebić je i prvi igrač u povijesti koji je potpisao milijunski ugovor. Kako je sam naveo, iz POŠK-a je u Volturno prešao za milijun DEM za četiri sezone, što i malo tko danas zarađuje.

Literatura
----------

* Sportske novosti, 8. siječnja 2008.

Vanjske veze
------------

* Milivoj Bebić[*mrtav link*]
**Maks Ernst** (2. 4. 1891. — 1. 4. 1976.), je bio nemački dadaista i nadrealistički umetnik. 

Kolaži Maksa iz 1919-1920, predstavljaju bitnu fazu dadaističke umetnosti. Samim karakterom kolažnih elemenata kojima je bio naklonjen, Ernst se približio deskriptivnijem izražavanju. Pored toga, na njega je uticala trodimenzionalna prostorna perspektiva i sanjalački iluzionizam Đorđo de Kirikoa, a prilagođavanje njegovom načinu rada udaljilo je Ernsta od Arpovih ravnih crteža i obezbedilo prelaz koji je kasnije postao iluzionistička grana nadrealističkog slikarstva. Pokušaji Arpa i Ernsta da odu "iza slikarstva" - Arp sa svojim niskim, slikanim i mašinom rezanim reljefima, a Ernst sa svojim kolažima - ne predstavljaju toliko Dišanovski pokušaj anti-umetnosti, koliko odgovor na osećanje da je karakter predratnog slikarstva bio preterano hermetički i estetski. Njihov rad je stvorio osnovu (zajedno sa slikarstvom de Kirikoa) za tradiciju slikarstva-poezije koja je preživela u dadaizmu i nadahnula četvrt veka nadrealizma.

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |

Vanjske veze
------------

***Max Ernst*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|  **Manastir Bogorodica Krajinska** |
| *Ostaci Prečiste Krajinske* |
| *Koordinate* | 42° 05′ 02" SGŠ, 19° 19′ 04" IGD |
| *Država* |  Crna Gora |
| *Godina osnivanja* | pre kraja X veka |
| *Ktitor* | Jovan Vladimir |
| *Lokacija* | Krajina |
| *Jurisdikcija* |  |

  
Koordinate: 42° 05′ 02" SGŠ, 19° 19′ 04" IGD
**Manastir Bogorodica Krajinska** (poznat i pod imenom *Prečista Krajinska*), nalazi se u Krajini, na jugozapadnoj obali Skadarskog jezera, u bilizini sela Mali i Veliki Ostros, a danas je većim delom u ruševinama.

Prošlost manastirskog kompleksa
-------------------------------

Prvi put se crkva u Krajini pominje krajem X veka u *„Letopisu popa Dukljanina"*, kada je u njoj sahranjen Petrislav, otac kneza Vladimira. Krajina se u XI veku navodi kao prestonica, dvor kneza Vladimira. U crkvu svete Marije, koju je po predanju podigla Vladimirova žena Kosara, ćerka cara Samuila, preneto je njegovo telo iz Prespe 1016. godine. U XV veku u Krajini je stolovao zetski mitropolit.

Izgled manastirskog kompleksa
-----------------------------

Ostaci manastirskog kompleksa danas su u ruševinama. Više se sačuvala jedino kula-zvonik na zapadnom kraju jedne veće prostorije sazidane u produžetku zapadnog dela crkve, posvećene Uspenju Bogorodice, za koju se pretpostavlja da je mogla biti namenjena bilo za stanovanje, bilo za trpezariju. Kula je imala pet spratova sa drvenim međuspratnim tavanicama. Na četvrtom spratu se nalazila mala kapela sa apsidom, a danas je kula delimično obnovljena. Od obimnih zidova kompleksa nešto vidljivih ostataka sačuvalo se jedino na severnoj strani. Ostaci zidova, najverovatnije kasnije prizidanih, nalaze se i uz samu crkvenu građevinu, ali su neophodna dalja istraživanja.

Sam položaj manastira nije bio naročito pogodan za odbranu. Međutim, ako je tačno da je Krajina ime mesta u kome je stolovao Vladimir i da se ono odnosi na bližu okolinu kompleksa, onda se može pretpostaviti da su za odbranu služile i okolne kamenite glavice prema samom jezeru.

Napomena
--------

* ***Napomena**: Tekst ovog članka je delom, ili u potpunosti, preuzet sa ove stranice prezentacije Srednjevjekovni gradovi Crne Gore, uz odobrenje. Kao osnova za izradu prezentacije korišćena je knjiga Pavla Mijovića i Mirka Kovačevića „Gradovi i utvrđenja u Crnoj Gori" (Beograd-Ulcinj 1975), čiji su pojedini delovi uključeni u nju, uz dozvolu autora.*

Vidi još
--------

* Jovan Vladimir
* Vladimir i Kosara
* Stari Bar

Spoljašnje veze
---------------

* Srpska pravoslavna crkva: Mitropolija crnogorsko-primorska: Manastir Prečista Krajinska (`sh`)
**Mocho-Choshuenco** je glečerom pokriveni kompleks stratovulkana u Andama u čileanskoj regiji Los Ríos.
Sastoji se vulkana blizanaca sjeverozapadnog **Choshuenca** i jugoistočnog **Mocha**.

Karakteristike
--------------

Geomorfološki se kompleks sastoji od kaldere dijametra 4,5 km, nastale kolapsom prijašnjih vulkana u kojoj se nalazi glečer. 
Kompleks bilježi 5 historijskih erupcija, - prvu 1759. i posljednju snažniju 1864. Trenutačno nema vidljivih aktivnosti, iako je zabilježena mikroseizmička aktivnost.

Choshuenco zajedno sa sestrinskim vulkanom Mocho dominira velikim dijelom planinskog pejzaža Regije Los Ríos. 
Sa njihovih vrhova može se vidjeti beskrajne valdivijske šume i jezera; Riñihue, Panguipulli, Neltume i Pirihueico kao i vrhove vulkana Llaima i Osorno.

### Choshuenco

Choshuenco što na mapudungunu znači *Žuta voda* je visok 2415 m i puno je više erodirao.

### Mocho

Mocho (što na španjolskom znači *tup, ravan*) je visok 2.422 m, građen je od vulkanskog kamenja andezita i dacita i ima daleko pravilniju kupu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Volcán Choshuenco*" (šapanjolski). Sociedad Geográfica de Documentación Andina. Pristupljeno 23.11. 2020.
2. 1 2  „*Volcán Mocho*" (šapanjolski). Sociedad Geográfica de Documentación Andina. Pristupljeno 23.11. 2020.

Vanjske veze
------------

***Mocho-Choshuenco*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Volcán Choshuenco* (`es`)
* *Volcán Mocho* (`es`)

Mocho-Choshuenco
Koordinate: 41°01′45″N, 28°56′47″E
**Bogorodica Pamakaristos** (danas **Fetije džamija**) je bio manastir u starom Carigradu. Predstavlja jedan od retkih, uz *Horu*, spomenika preporoda Paleologa koji je podignut od temelja. Manastir je od 1456. do 1587. godine bio sedište Vaseljenskog patrijarha, nakon čega je pretvoren u džamiju. Manastirski kompleks su činile dve crkve smeštene uz severnu stranu spoljašnjeg zida, kao i brojne prateće zgrade, a danas se među njima izdvajaju katolikon i paraklesion. Sam paraklesion je smešten severoistočno od crkve i njegove freske i arhitektura čine ga jednim od najlepših primera crkvenih građevina 13. veka. Nekadašnja manastirska crkva se i dan danas koristi kao džamija, dok je paraklesion obnovljen i otvoren za javnost kao muzej.

Prošlost manastira
------------------

Manastir je podigao protostrator Andronika II Paleologa (1282—1328) Mihajlo Glabas, iako se smatra da je na tom mestu već bila crkva. Pretpostavlja se da je prvobitnu crkvu podigao Mihajlo VII Duka (1071—1078) u drugoj polovini 11. veka, mada ima naznaka da je na tom mestu postojala crkva još u IX veku.

Nakon pada Carigrada 1453. godine manastir je zadržao svoju ulogu, a smatra se da se u njemu odigrao istorijski susret patrijarha Genadija (1453—1456, 1458, 1462—1463, 1464) i Mehmeta II (1451—1481). Tri godine nakon pada Carigrada sedište patrijaršije je premešteno iz svetih Apostola u manastir Pamakaristos.

Tokom treće vladavine patrijarha Simona I Trapezunca (1466, 1471—1474, 1481—1486) u manastiru je održan sinod na kom je odbačena firentinska unija.

Mozaik Hrista Spasitelja
Murat III (1282—1328) manastirsku crkvu pretvara 1587. godine u džamiju nazvavši je *Fetije* odnosno *Pobeda*, u slavu svog osvajanja Gruzije i Azerbejdžana. Nakon toga je sedište patrijaršije prebačeno u crkvu Teotokos Paramit.

Ceo kompleks je vremenom zapušten, tako da ga su ga, poput Hore, predstavnici američkog vizantološkog instituta obnovili 1949. godine. Nekadašnja manastirska crkva se i danas koristi kao džamija, ali je zato paraklesion pretvoren u muzej koji se po broju očuvanih mozaika nalazi odmah iza Aja Sofije i Hore.

Vidi još
--------

* Vizantijski Carigrad

Literatura
----------

* The Monastery of the Pammakaristos (www.patriarchate.org) (`en`)

Spoljašnje veze
---------------

***Manastir Bogorodica Pamakaristos*** na Wikimedijinoj ostavi

* The Monastery of the Pammakaristos (www.patriarchate.org) (`en`)
* 3D rekonstrukcija manastirske crkve (www.byzantium1200.com) (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 234793986
* LCCN: n79114611
* GND: 4730526-5

 |
*Hyperia macrocephala* - plankton
Copepoda (Calanoida) - plankton
**Plankton** je naziv grčkog porijekla i označava zajednicu živih organizme koji plutaju i ne raspolažu vidljivim sposobnostima za kretanje. Njihovo gibanje ovisi o gibanju vode. Organizme koji plutaju u vodi ali mogu plivati i suprotno od vodenih strujanja naziva se još i nektonima.

Životni okoliš
--------------

Plankton je prisutan u gotovo svim vodama na Zemlji. Međutim, u većini morskih područja je prisutnost hranjivih tvari zanemariva, pa otuda je i količina planktona u njima vrlo mala i stoga se smatraju ekološkim pustinjama. Ako u vodama stajaćicama ili rijekama dođe do pretjerane količine hranjivih tvari, može se dogoditi da to dovede do suprotnog rezultata, naime, da fosfati, kao ograničavajući faktor prehrane planktona postane dominantan (kao otpadni produkt umjetnog gnojenja poljoprivrednih površina dospijeva oborinskom vodom u slatkovodne resurse na kopnu), i dovede do svoje suprotnosti i "zaguši" prirodnu cirkulaciju između planktona, vode i fosfata pa otuda i svi živi organizmi u vodi (i plankton) izgube neophodan kisik i uguše se. Slatkovodni plankton naziva se limnoplankton, a morski haliplankton.

Veličina
--------

Plankton postoji u svim mogućim oblicima i veličinama. Posebno sitni organizmi (4-40µm) ubrajaju se u nanoplankton. Najmanji oblici su bakterije, u jednu žličicu vode stalo bi ih 2 milijuna. Ali i veći predstavnici fitoplanktona su manji od presjeka ljudske kose. I zooplanktona ima sićušnih, ali i takvih koji mogu imati i do 9 metara, kao, recimo neke vrste meduza koje ne mogu aktivno plivati, nego samo plutaju sa strujom, i ubrajaju se isto u plankton. 

Razlikuju se:

* bakterijski plankton
* fitoplankton (biljni plankton)
* zooplankton (životinjski plankton)

Zooplankton
-----------

Prema dosadašnjim saznanjima, najveći dio životinjske biomase čini vrsta odnosno porodica kopepoda. Bez planktona arktičkih voda ne bi mogli postojati veliki kitovi usani , kao primjerice plavi kitovi ili kitovi perajari , njhova prehrambena podloga je upravo zooplankton kojeg "filtriraju" svojim usima. Velika jata riba također se hrane masom planktona.

Fitoplankton
------------

Jednostanične alge kremenjašice čine najveći dio mase fitoplanktona. Prema novijim istraživanjima, čini se da je apsolutno najveća količina ugljičnog dioksida vezana u biljnom planktonu, a ne, kao što se ranije smatralo, u tropskim šumama.

Životinje koje filtriraju plankton
----------------------------------

* Plavi kit
* Kit perajar
* Kitopsina *Rhincodon typus*
* Divovska psina
* Flamingo

***Plankton*** na Wikimedijinoj ostavi
*Arnica montana*
**Planinska arnika** (lat. *Arnica montana*) poznata i kao moravka, brđanka, veprovac i vučji zub je je planinska, aromatična biljka visine od 20 do 60 centimetara iz roda arnika i porodice glavočika (Asteraceae). Raste na suhim livadama, planinskim obroncima i brdima, na području skoro cijele Europe.

Rasprostranjenost i stanište
----------------------------

Planinska arnika je biljka koja raste u Europi. Nalazi se od južnog dijela Pirinejskog poluotoka do južnog dijela Skandinavije. Raste do nadmorskih visina od skoro 3.000 metara. U sjevernim dijelovima Europe biljka postaje sve rjeđa, uglavnom zbog razvoja poljoprivrede.

Osobine biljke
--------------

Stabljika je uspravna i malo razgranata sa jednom cvjetnom glavicom. Visine je od 20 do 60 cm. Listovi su sitni, debeli, nasuprotni i malo nazubljeni, a pri dnu stabla složeni u rozetu. Cvijet je glavica sa jezičastim vjenčićem na vrhu stabljike i proširenim cvjetovima koji imaju pricvjetne listiće. Cvjetovi su žuti ili narančastocrveni promjera od 6 do 8 cm. 

Kao ljekoviti dio biljke se koriste cvijet, korijen i listovi. Cvijet se skuplja u vrijeme cvatnje, a korijenje u proljeće.

Upotreba
--------

Planinska arnika se koristi u liječenju rana, pri čemu ublažava bolove i pospješuje njihovo zacjeljivanje. Koristi se i u liječenju grla, a sa drugim ljekovitim biljkama u liječenju upale pluća, tifusa, slabosti srca, za pospješivanje cirkulacije krvi i izlučivanje znoja i mokraće. Ova biljka je zaštićena vrsta. Od XVIII. stoljeća, kada se biljka počela koristiti u ljekarnama, njena popularnost je značajno porasla. Nekontrolirano branje učinilo je to da je biljka postala dosta rijetka, pa je morala biti zaštićena. Danas se biljka uzgaja za ljekovite svrhe.

Napomena
--------

* Članak je velikim dijelom preuzet sa *sitea* herbateka.com.
*Za ostale osobe s istim imenom v. Agripa (razvrstavanje).*
**Menenije Agripa** (lat. *Agrippa Menenius Lanatus*) bio rimski patricij, političar i državnik. Godine 503. pne. je izabran za konzula zajedno s Publijem Postumijem Tubertom, te je pokorio Sabinjane zahvaljujući čemu je dobio trijumf.

Kada je godine 494. pne. došlo do prve secesije plebejaca, rimski patriciji su upravo Menenija Agripu odabrali da s plebejcima, odnosno plebejskim vojnicima, razgovara i pokuša ih nagovoriti da prestanu dolaziti u grad. Menenije im je ispričao alegorijsku priču o tome kako usta bila zavidna na želudac zato što prima svu hranu, pa su ga prestala hraniti. Kako je želudac ogladnio i oslabio, tako je oslabilo i cijelo tijelo, uključujući usta, i konačno shvatilo i da želudac ima svoju svrhu i da su ostali organi ništa bez njega. Plebejci su shvatili da su oni usta, a patriciji želudac, odnosno da rimske klase ne mogu jedna bez druge, pa su se vratili u Rim.

Jedan od sinova Menenija Agripe je godine 439. pne. i sam postao konzul.

Menenije Agripa se pojavljuje kao jedan od likova u Shakesperovoj tragediji *Koriolan*.

Izvori
------

1. ↑  Liv. *Ab Urbe condita libri*: II. 16, 32, 33.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Publius Valerius Poplicola i Titus Lucretius**  |  **Konzul Rimske Republike** *s Publiusom Postumiusom Tubertusom* 503. pne. | Slijedi: **Verginius Tricostus i Spurius Cassius Vecellinus**  |
Menelaj s Patroklovim tijelom, kopija grčkog originala u Firenci
**Menelaj** (grč. **Μενέλαος**, *Menélaos*) spartanski je kralj, Atrejev sin, Helenin muž.

Mitologija
----------

Menelaj i Helena, 5. stoljeće pne. u Louvreu
Menelaj se rodio u Mikeni, koju je morao napustiti zajedno s bratom Agamemnonom jer im je stric Tijest radio o glavi. Pobjegli su u Spartu, gdje ih je prihvatio spartanski kralj Tindarej. On je imao pastorku Helenu. Za nju su se otimali mnogi grčki kraljevi i skoro su zaratili zbog nje. Itački je kralj Odisej tada predložio Tindareju da dopusti Heleni izabrati muža po volji i ona je izabrala Menelaja. Rodila im se kći Hermiona. Agamemnon je pak oženio Tindarejevu kćer Klitemnestru.

Nakon Tindarejeve smrti, Menelaj postaje spartanski kralj, jer jedini nasljednici Tindarejeva prijestolja bjehu Kastor i Polideuk, ali oni su bili mrtvi. Ubrzo je Paris oteo Helenu, koju mu je obećala Afrodita, pa je Grčka napala Troju. Nakon rata Helena je vraćena u Spartu.

Svoju je kćer Menelaj obećao Ahilejevu sinu Neoptolemu za ženu. Ona je bila veoma nesretna i pokušala je počiniti samoubojstvo. Menelajev nećak Orest ubio je Neoptolema i oženio se Hermionom. Nakon Menelajeve smrti, njegov je sin Megapent protjerao Helenu. I Helena i Menelaj dospjeli su u Elizij.

Eksterni linkovi
----------------

***Menelaj*** na Wikimedijinoj ostavi

* Menelaj u grčkoj mitologiji
**Mot d hupl** (Mott the Hoople) je britanska rok grupa iz 70-tih godina 20. veka.

Istorija
--------

Mik Ralfs (Mick Ralphs), gitara, Dejl Grifin (Dale "Buffin" Griffin), bubnjevi, Overend Pit Vots (Overend Pitt Watts), bas gitara i Verden Alen (Verden Allen), orgulje počeli su kao grupa Sajlens (Silence). Sa pevačom Stenom Tipinsom (Stan Tippins) snimili su nekoliko pesama koje su se kasnije objavili. Tipinsa je zamenio Ijan Hanter (Ian Hunter) a Tipins je ostao u grupi kao menadžer i prateći vokal. Grupa je dobila ime Mot d hupl po knjizi Vilarda Manusa (Willard Manus). Snimili su četiri ne previše uspešna albuma, ali su bili mnogo uspešniji i poznatiji kao koncertna grupa. Grupa je 1972. bila na rubu razlaza ali na nagovor Dejvida Bouija nastavlja sa radom i postiže prve komercijalne uspehe. Do 1974. sledili su dva nova albuma i prvi uspesi u SAD. 
U to doba počinju i prve svađe unutar grupe budući da se deo članova nije slagao sa novim glam rok imidžom grupe. Mik Ralfs i Verden Alen napuštaju grupu 1972. odnosno 1973. a Ralfs sa Polom Rodžersom iz grupe Fri osniva grupu Bed kompani. 
Novi gitarista je postao Arijel Bender (Ariel Bender). Verdena je prvo zamenio Mik Bolton (Mick Bolton) a zatim Blu Viver (Blue Weaver). Nakon dolaska pijaniste Morgana Fišera (Morgan Fisher) u grupu, Hanter na koncertima uglavnom svira gitaru. Ova postava grupe imala je uspeha i u SAD. Bender je napustio grupu 1974. a zamenio ga je Bouijev gitarista Mik Ronson (Mick Ronson). Na kraju grupu napušta i Hanter. Sa pevačom Najdžel Bendžaminom (Nigel Benjamin) i gitaristom Rejom Mejdžorom (Ray Major) grupa nastavlja delovanje pod imenom Mot, ali sa mnogo slabijim uspehom. Posle tri albuma, još dve personalne promene (Stiv Hajams (Steve Hyams) i Džon Fidler (John Fiddler) i odlaska Najdžela Bendžamina, grupa menja ime u Britiš Lajons (The British Lions).

Muzički stil
------------

Grupa Mot d hupl izvodila je hard rok, ali je većina muzičkih kritičara svrstavala muziku grupe u glam rok, najviše zbog specifičnog scenskog nastupa i čestog korišćenja instrumenata sa klavijaturama. 

Pesme je u početku uglavnom pisao Mik Ralfs, a kasnije i Ijan Hanter koji je ostao najpoznatiji po baladama. Većina pesama grupe podsećala je na rokenrol 50-tih godina.

Hitovi
------

* *All the Young Dudes*
* *Honaloochie Boogie*
* *All the Way from Memphis*
* *Roll away the Stone*
* *The Golden Age of Rock'n'Roll*
* *Foxy Foxy*
* *Saturday Gigs*

Albumi
------

### Mot d hupl

* *Mott The Hoople (1969)*
* *Mad Shadows (1970)*
* *Wildlife (1971)*
* *Brain Capers (1971)*
* *All The Young Dudes (1972)*
* *Rock And Roll Queen (1972)*
* *Mott (1973)*
* *Hoople (1974)*
* *Live (1974)*
* *Greatest Hits (1974)*
* *Live 30th Anniversary Edition (2004)*

### Mot

* *Drive On (1975)*
* *Shouting And Pointing (1976)*

Spoljašnje veze
---------------

* 
* 
* Arhivirano 2007-04-02 na Wayback Machine-u
**Opština** predstavlja osnovnu jedinicu lokalne samouprave u BiH. U Federaciji BiH se iznad opština nalaze kantoni/županije, a u Republici Srpskoj regioni (uglavnom za statističke potrebe), dok Brčko distrikt odgovara opštini. Opština se, slično kao i u doba SFRJ, obično sastoji od grada i pridruženih naselja; s druge strane se Sarajevo sastoji od četiri, a Istočno Sarajevo od šest gradskih opština.

U SR BiH, odnosno prije početka rata, postojalo je 109 opština. Nakon Dejtonskog mirovnog sporazuma njihov broj je povećan na 143 - 79 u Federaciji BiH i 64 u Republici Srpskoj.

Federacija BiH
--------------

Banovići • Bihać • Bosanska Krupa • Bosanski Petrovac • Bosansko Grahovo • Breza • Bugojno • Busovača • Čapljina • Cazin • Centar Sarajevo • Čitluk • Drvar • Donji Vakuf • Fojnica • Glamoč • Goražde • Gornji Vakuf Uskoplje • Gračanica • Gradačac • Grude • Hadžići • Ilidža • Ilijaš • Jablanica • Jajce • Kakanj • Kalesija • Kiseljak • Kladanj • Ključ • Konjic • Kreševo • Kupres • Livno • Ljubuški • Lukavac • Maglaj • Mostar • Neum • Novi Grad, Sarajevo • Novo Sarajevo • Novi Travnik • Odžak • Olovo • Orašje • Posušje • Prozor Rama • • Sanski Most • Široki Brijeg • Srebrenik • Stari Grad Sarajevo • Stolac • Tešanj • Tomislavgrad • Travnik • Tuzla • Vareš • Velika Kladuša • Visoko • Vitez • Vogošća • Zavidovići • Zenica • Žepče • Živinice

Novoformirane: Trnovo (FBiH), Bužim, Čelić, Doboj Istok, Doboj Jug, Usora, Domaljevac-Šamac, Teočak, Sapna, Dobretići, Pale-Prača, Foča-Ustikolina i Ravno.

Republika Srpska
----------------

Bijeljina • Bileća • Brod • Bratunac • Čajniče • Čelinac • Derventa • Doboj • Foča • Gacko • Banja Luka • Gradiška • Han Pijesak • Kalinovik • Kneževo • Kozarska Dubica • Kotor Varoš • Laktaši • Ljubinje • Lopare • Modriča • Mrkonjić Grad • Nevesinje • Novi Grad • Pale • Prijedor • Prnjavor • Rogatica • Rudo • Šamac • Šekovići • Šipovo • Sokolac • Srbac • Srebrenica • Trnovo • Teslić • Trebinje • Ugljevik • Višegrad • Vlasenica • Zvornik

Novoformirane: Stanari, Vukosavlje, Donji Žabar, Istočni Drvar, Istočna Ilidža, Istočni Mostar, Istočni Stari Grad, Istočno Novo Sarajevo, Krupa na Uni, Osmaci, Jezero, Milići, Novo Goražde, Oštra Luka, Pelagićevo, Petrovo, Petrovac, Kupres (RS), Kostajnica, Ribnik, i Berkovići.