recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Dragutin Kolesar** (Bačinci, 10. novembar 1929 — Petrovaradin, 20. januar 1995) je bio srpski filmski i pozorišni glumac. Jedan je od najslavnijih glumaca nekadašnje Jugoslavije koji je ponikao iz rusinske zajednice i ostavio duboki trag u pozorištu i televiziji.

Biografija
----------

Kolesar se rodio 10. novembra 1929. godine u Bačincima gde je završio četiri razreda osnovne škole, a 1940. godine se upisao u klasičnu gimnaziju u Zagrebu. Zbog početka Drugog svetskog rata, nije maturirao. Školovanje je nastavio 1949/50 u Novom Sadu u Teatarskoj školi koju završava 1953. godine i ubrzo nakon toga dobija angažman u Srpskom narodnom pozorištu.

Početkom 1949. godine u Bačincima je samostalno postavio na scenu Nušićevog „Analfabetu" u kojem je odigrao i glavnu ulogu.

Novinarka Radio Novog Sada Marija Hornjak Puškaš  je povodom 15-te godišnjice njegove profesionalne glumačke karijere konstatovala da se u Dragutinu Kolesaru nalaze tri talentovana čoveka – glumac, režiser i pevač i da on svu trojicu jednako razvija i da su toliko tesno povezani da se ne može razaznati gde se završava jedan, a počinje drugi.

Tokom 22 godine duge profesionalne karijere u Srpskom narodnom pozorištu u Novom Sadu, Kolesar je odigrao oko 130 uloga.

Dragutin Kolesar je ostvario i značajan broj uloga u televizijskim serijama i filmovima, a uz to je i aktivno učestvovao u radu novosadskog rusinskog KPD *Maksim Gorki*, dok je u Amaterskom rusinskom pozorištu *Đađa* proveo 15 godina i postavio 11 pozorišnih komada.

Tokom skoro 40 godina provedenih u pozorišnoj umetnosti, Dragutin Kolesar je postavio na scenu preko 30 različitih pozorišnih komada, najviše sa rusinskim amaterskim grupama. Od 1950. godine je nastupao kao pevač u Radio Novom Sadu sa repertoarom od oko 200 pesama.

Umro je 20. januara 1995. godine u Petrovaradinu gde je i sahranjen, a danas Rusinsko Kulturno-umetničko društvo u Bačincima nosi njegovo ime.

Filmografija
------------

|  |
| --- |
| **Filmografija**  |
| God. | Naziv | Uloga |
| 1960.-te |
| 1961. | Izbiračica  | / |
| 1964. | Boj na Kosovu  TV drama | / |
| 1970.-te |
| 1970. | Lepa parada | / |
| 1973. | Filip na konju TV mini serija | / |
| 1974. | Divlje godine TV serija | / |
| 1980.-te |
| 1981. | Široko je lišće | Pijanac |

Spoljašnje veze
---------------

* Dragutin Kolesar na IMDb-u (`en`)
**Gazije** je naselje u Hrvatskoj, regiji Slavonija u Osječko-baranjskoj županiji i pripada općini Feričanci.

Zemljopisni položaj
-------------------

Gazije se nalaze 195 metara nadmorske visine i na sjevernim obroncima Krndije. Susjedna naselja: sjeverno Valenovac i Feričanci, istočno Gornja Motičina, Seona te sjeveroistočno Donja Motičina naselja u susjednoj općini Donja Motičina. Sjeverozapadno se nalaze Šumeđe, Crkvari i  Stara Jošava naselja koja pripadaju gradu Orahovici u susjednoj Virovitičko-podravskoj županiji. Pripadajući poštanski broj je 31512 Feričanci, telefonski pozivni 031 i registarska pločica vozila NA (Našice). Površina katastarske jedinice naselja Gazije je 19,17 km×102.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

Do 1900. iskazivano pod imenom Gazje. Prema prvim rezultatima Popisa stanovništva 2011. u Gazijama je živjelo 53 stanovnika u 24 kućanstva.

Povijest
--------

Gazije je naselje smješteno na sjevernim padinama Krndije uz potok Babina Voda, 4,5 km južno od središta općine Feričanci. Osmanlije su u ovaj kraj doselile pravoslavne Vlase sredinom 17. stoljeća. Nakon 1720. počinju i pojedinačna doseljavanja vlaških izbjeglica uglavnom iz Baranje. U selu je 1754. izgrađena pravoslavna crkva Svete Trojice u skromnom baroknom stilu. Naselje najveći broj stanovnika selo bilježi početkom 20. stoljeća a posljednjih 30- tak godina bilježi se veliki pad broja stanovnika pa u budućnosti prijeti nestanak samog naselja. Jedini pomak posljednjih godina je veliko zanimanje vikendaša i zaljubljenika u prirodu za ovaj kraj kojeg krasi netaknuta priroda. U selu se nalazi stablo lipe čija se starost procjenjuje na oko 500 godina.

Izvori
------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
4. ↑
5. ↑   Glas Slavonije: Gazijska lipa je veći fenomen od Gupčeve lipe

*

Vanjske poveznice
-----------------

* Arhivirano 2012-12-08 na Wayback Machine-u
* 

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Gazije** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Feričanci |
| --- |
| Gazije • Feričanci • Valenovac • Vučjak Feričanački |
**Doživotni zatvor** (kolokvijalno **doživotna robija**) je naziv za zatvorsku kaznu temeljem koje je osuđenik prisiljen ostati u zatvoru do kraja svog života. U suvremenom svijetu se smatra drugom najstrožom krivičnopravnom sankcijom iza smrtne kazne, odnosno najstrožom kaznom u onim zemljama koje su smrtnu kaznu ukinule. U zakonodavstva mnogih država je uvedena upravo kao "humana" zamjena za smrtnu kaznu, jer nakon nje teoretski pretpostavlja najefikasnije sredstvo specijalne prevencije, odnosno sprečavanja osuđene osobe da ponavlja krivična djela. S druge strane, mnoga su zakonodavstva uz kaznu doživotnog zatvora uvele opcije koje osuđenicima omogućavaju puštanje na slobodu, najčešće u obliku uvjetnog otpusta.

U drugoj polovici 20. vijeka je doživotni zatvor u mnogim zemljama, slično kao i smrtna kazna, došao pod udar kritičara koji ga smatraju "nehumanom" i neefikasnom, s obzirom da se osuđenici na doživotni zatvor izricanjem te kazne smatraju trajno izbačenim iz društva, odnosno gube bilo kakav interes za rehabilitaciju. Još u 19. vijeku su kaznu doživotnog zatvora iz svojih sistema izbacile Španija i Portugal, a ta je praksa postala posebno raširena u latinoameričkim zemljama. Doživotni zatvor su kasnije počele ukidati i mnoge evropske zemlje, gdje su umjesto toga uvedene maksimalne zatvorske kazne od 40, 30, 20, pa i 15 godina.

Zakonodavstva post-jugoslavenskih država također ne poznaju institut doživotnog zatvora, slično kao što je nije postojalo ni zakonodavstvo bivše Jugoslavije, gdje je najstroža kazna iza smrtne bila kazna zatvora od 20 godina. Nastojanja da se, nakon ukidanja smrtne kazne 1990-ih, uvede kazna doživotnog zatvora, su izazivala oštre reakcije liberalne javnosti i aktivista za ljudska prava; kao zamjena su pojedine države u svoja kaznena zakonodavstva uvele maksimalne zatvorske kazne od 30 i 40 godina.

U zakonodavstvima različitih država
-----------------------------------

Doživotni zatvor u raznim zemljama svijeta:
  Kazna doživotnog zatvora se primjenjuje
  Kazna doživotnog zatvora se može izreći samo pod specifičnim uvjetima
  Kazna doživotnog zatvora je ukinuta
  Status nepoznat, pretpostavlja se da je ukinuta
**Dojransko jezero** (makedonski: Доjранско Езеро, grčki: *Λίμνη Δοϊράνη - Límni Doïráni*) je jezero koje se nalazi na granici Republike Makedonije i Grčke.

Geografske karekteristike
-------------------------

Jezero je udaljeno oko 75 kilometara od Soluna, 140 km južno od Skopja.
Ovalnog je oblika, površina mu je 42,5 km², od čega se 26,58 km² (56,49%) nalazi u Makedoniji, a 15,92 km² (37,46%) u Grčkoj. Najveća dubina jezera je 10 metara, prosječna je 6,7 m. jezero je dugo 8,9 km, i široko 7,1 km. Dojransko jezero je treće po veličini u Makedoniji nakon Ohridskog i Prespanskog jezera. 

Dojransko jezero je ostatak nekadašnjeg puno većeg pleistocenskog Peonskog jezera (Strimonskog jezera), koje je nastalo za neogena i imalo je površinu od 127 km².

Pogled na Dojransko jezero
Dojransko jezero ima brojne pritoke kao što su Surlovska reka i reka Handža, koje donose vodu sa Belasice.

Vode Dojranskog jezera otiču rijekom Ardžan ( grčki: *Αρτζάν*, makedonski: *Đolaj* ) u Grčkoj u rijeku Vardar te potom u Egejsko more.

S grčke strane prokopan je 1808 kanal Đolaj, koji se koristi za navodnjavanje; za proteklih 200 godina (od 1808 do 1988. g.) vode jezera su snizile za 5 metara.
Najveći padovi zabilježeni su 1956/ 57. i 1988/ 89. god. zbog velikih ispuštanja voda preko kanala Đolaj. Od 1988. - 2000. god. jezero se zbog povoljnih hidroloških prilika i izgradnje sistema kanala za punjenje jezera pomalo puni.

Dojransko jezero bilo je poznato po specifičnom načinu ribolova, uz pomoć ptica u ogradama od trstike takozvanim meandrima.

Povezano
--------

* Prespansko jezero
* Ohridsko jezero

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  Историја за Езерото, Општина Дојран

Vanjske veze
------------

***Dojransko jezero*** na Wikimedijinoj ostavi

* Lake Doirani (`en`)
* Dojran - Official Web Site Arhivirano 2012-11-11 na Wayback Machine-u (`mk`)
Za filmsko poduzeće vidi Filmske novosti (Beograd).
*Obračun u Vijetnamu* (*Showdown in Vietnam*), propagandne filmske novosti od 8. II. 1965. u produkciji Universal Newsreela.
**Filmske novosti** (također **filmski žurnal**, **filmski pregled**, **filmski magazin**), specifična vrsta dokumentarnog filma čija je svrha informirati publiku o aktualnim događajima. Taj je žanr bio karakterističan za prvu polovicu 20. vijeka, kada su se u mnogim zemljama filmske novosti radi postizanja aktualnosti snimale i distribuirale po kino-dvoranama u točno određenim periodima. One su predstavljale svojevrsnu preteču vijesti i TV dnevnika, odnosno TV-magazina na televiziji. Najčešće su se prikazivale prije cjelovečernjeg filma.

Dolazak televizije 1950-ih je označio početak kraja filmskih novosti, koje su zbog novog medija postupno izgubile svrhu te nestale do 1970-ih.

Vidi još
--------

* lista filmskih novosti po državi

Eksterni linkovi
----------------

***Filmske novosti*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85091639
* GND: 4190144-7
* BNF: cb11968569c (podaci)
* NDL: 00568765

 |
**Dragutin Antun Parčić** (Vrbnik na Krku, 26. 5. 1832. – Rim, 25. 12. 1902), hrvatski filolog.

Bio je profesor u Zadru i kanonik Hrvatskog zavoda Sv. Jeronima u Rimu. Napisao je gramatiku srpskohrvatskog jezika na italijanskom *Grammatica della lingua slava (Illirica)*, sastavio je *Rječnik hrvatsko-italijanski* (Vocabolario croato-italiano) i *Rječnik italijansko-slovinski*. Priredio je novo izdanje glagoljskog *Misala* i početnicu za čitanje glagoljskih slova s osnovama staroslavenske gramtike *Mali azbukvar za pravilno i jednolično čitanje glagoljice u novih crkvenih knjigah*. Njegova lingvistička djela 1877. prevedena su na francuski od strane Jean-Baptistea Feuvriera (*Grammaire de la langue serbo-croate*). Parčić je bio svestran, bavio se botanikom, astronomijom, fotografijom, itd. Jedan je od pionira fotografije na Balkanu i autor jedne od najstarijih fotografija Sunca na svijetu. Riječ je o triptihu pomrčine Sunca snimljenom u tehnici dagerotipiji na staru godinu 1861. godine u Zadru.

Opus
----

Nepotpuna lista:

* *Rječnik italijansko-slovinski*. Na spor. nasl. str. *Vocabolario italiano-slavo (illirico)*, Braća Battara, Zadar, 1868, 1145 str.
* *Vocabolario slavo-italiano* / compilato per cura di Carlo A. Parčić. Stvarni nasl. na spor. nasl. str. *Rječnik slovinsko - italijanski*, Fratelli Battara, Zadar, 1874, 1058 str.
* *Vocabolario croato-italiano* / compilato per cura di Carlo A. Parčić, Na spor. nasl. str.: *Rječnik hrvatsko-italijanski*, 3a ed. corretta ed aumentata, Tipografia editrice Narodni list, Zadar, 1901, 1237 str.
Filogenetsko stablo temeljeno na rRNK genima
**Domene** su sistem podjele živih bića na tri osnovna dijela koju zastupa Carl R. Woese sa "University of Illinois", pri čemu se podjela temelji na različitoj strukturi RNK:

* Bakterije (Bacteria, Eubacteria)

* ranije prokarioti: oblik jednostaničnih organizama bez stanične jezgre

* Archaea

* ranije isto prokarioti: još jedan oblik jednostaničnih organizama bez stanične jezgre

* Eukarioti (Eukarya)

* živa bića čije stanice imaju jezgru
* u domenu eukariota pripadaju i sva višestanična živa bića
* domena eukariota podijeljena je na carstva.

**Domena** je prema Woesu time najviša kategorija klasificiranja živih bića.

Virusi, viroidi i prioni koji se generalno ne smatraju živim bićima, podliježu vlastitoj klasifikaciji.

*Vidi*: sistematika

**Napomena**: Za suvremene nazive *Eukarioti* i *Prokarioti* ranije su se koristili nazivi *Eukarionti* i *Prokarionti*, što se još i danas često koristi. Općenito, oba naziva se smatraju
dopuštenim. No, naziv "Arhaebakterije" za Arhaea nije dopušten. 

| * p
* r
* u
Sistematika |
| --- |
| Domen • Carstvo • Koljeno • Razred • Red • Porodica • Potporodica • Rod • Vrsta • Podvrsta • Rasa/Sorta • Varijetet • Kultivar
• Forma (botanika) • Forma (zoologija) • Morfa/Morf |
**Dreletronic** je hrvatski hip-hop/rock sastav.

Povijest sastava
----------------

Sastav je osnovao Davor Dretar Drele u ranim devedesetim godinama. Tematika njihovih pjesmi je parodija zagorskog jezika i stila života često uključujući teme na hranu (grah, zelje, slanina i sl.) i običaje (npr. svinjokolja) tog kraja Hrvatske. Drele je sam autor većine tekstova iako je u glazbenom dijelu imao pomoć izvana, poglavito Borisa Vincetića, Davora Devčića, Boytronica i drugih.

Sastav je objavio dva albuma i jednu kompilaciju. Imali su nekoliko uspješnica poput "Čavel v glavi" (parodija na pjesmu "Čavoglave"), "Kolinje", "Bapska rit" i mnoge druge.

Diskografija
------------

* *Se bum vas tužil* (1992.)

Popis pjesama
1. "Zagorje Delite Part 1"
2. "Zagorje Delite Part 2"
3. "Čavel v glavi"
4. "Moja kravica"
5. "Romeo i Julia"
6. "Martinov Božić"
7. "Repa, grah i buncek"
8. "Drelechno"
9. "Nek te čuva Bog"

* *V tuđoj kuruzi* (1994.)

Popis pjesama
1. "Zagorci smo od rođenja"
2. "Kolinje"
3. "Oj suseda, suseda"
4. "Gemišt"
5. "Dedek nostradamus"
6. "Bapska rit
7. "Mrak, mrak, črni mrak"
8. "Čušpajz"
9. "Zagorje delite"
10. "Čavel v glavi"
11. "Moja kravica"
12. "Martinov božić
13. "Podravski tajkun"
Domenico Scarlatti 1738.
**Giuseppe Domenico Scarlatti** (Napulj, 26. 10. 1685. – Madrid, 23. 7. 1757.) italijanski kompozitor koji je većinu života proveo u služni portugalskih i španjolskih kraljevskih obitelji, što je uticalo na njegovu reputaciju, jer te dve zemlje su izolovaniji dio Evrope, jer klasična muzika se razvijala sjeverno od tih predjela u trouglu Italija-Francuska-Njemačka. Napisao je 555 sonata za čembalo. Otac mu je bio Alessandro Scarlatti, koji ga je podučio muzici.

Postao je kompozitor i orguljaš u kraljevskoj kapeli u Napulju 1701. Potom ga je otac poslao u Veneciju. 1709 otišao je u Rim u službu poljske kraljice Marije Kazimire, tada je Scarlatti bio već poznati čembalista. Postoji priča o njegovom nadmetanju sa Georgom Friederichom Handelom u Rimu gdje je ocjenjen kao bolji na tom instrumentu od Handla, ali manje vješt od Handla za orguljama. 

U Rimu komponovao je nekoliko opera za privatan teatar kraljice Kazimire. Od 1715 do 1719 bio je maestro di cappella u Svetom Petru, kasnije je išao u London dirigovati svoje opere u kraljevskom teatru. U Lisabon je stigao 1719, odakle je otišao 1727 u Rim i godinu dana potom se oženio. 1727 preselio se u Sevilju gdje je ostao četiri godine stičući znanje flamenka. 1733 otišao je u Madrid kao muzički podučavalac princeze Marije Barbare. Kad je princeza postala kraljica Španjolske, Scarlatti je ostao tu 25 godina, tu je imao petoro djece. Po smrti supruge oženio se 1742 španjolkom. Scarlatti se družio sa kastratom Farinellijem.

Vanjske veze
------------

***Domenico Scarlatti*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kompletnih 555 sonata za čembalo u MIDI formatu, download
* Drugi sajt sa MIDI fajlovima

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 71579203
* LCCN: n79070071
* ISNI: 0000 0001 0914 4148
* GND: 118804952
* SELIBR: 216887
* SUDOC: 027541533
* BNF: cb138994541 (podaci)
* BIBSYS: 90388018
* MusicBrainz: 95c7a1d1-5cfd-41d5-99f9-0611262de8e1
* NLA: 35543711
* NDL: 00621438
* NKC: jn19990007387
* BNE: XX876794
* CiNii: DA06433703
* CONOR.SI: 13074787
* NSK: 000101669

 |
Domena Soissons godine 486.
**Domena Soissons**, također poznata i kao **Galo-Rimska Domena** (francuski: , **Kraljevina Soissons**, **Egidijevo Kraljevstvo** ili **Sijagrijevo Kraljevstvo** je naziv koji razni historičari koriste za galorimsku državu koja je postojala na području današnje sjeverne Francuske od 461. do 486. godine i koja se smatra posljednjim državnopravnim ostatkom Zapadnog Rimskog Carstva.

Početkom 5. vijeka je za vrijeme Velike seobe naroda i poslije kolapsa dotadašnjeg limesa tadašnja rimska Galija postala odredištem migracije brojnih germanskih naroda koji su se naselili na njenom području, formalno kao federati (savezničke trupe) Carstva koje je u nekoliko decenija izgubilo svoj autoritet i moć. Jedno od područja koje se uspjelo othrvati tim procesima bio je pojas između rijeke Somme na sjeveru i rijeke Loare na jugu i gdje su Galorimljani uspjeli očuvati svoj način života i političku organizaciju.

Godine 461. je tim područjem kao *magister militum* upravljao rimski general Egidije. Kada je iste godine zapadnorimski car Majorijan ubijen od strane generala i *de facto* gospodara Carstva Ricimera, a Egidije je njemu i novom nezakonitom caru Libije Severu otkazao poslušnost. Ricimer, međutim, nije reagirao jer su u međuvremenu Burgundi zauzeli dolinu Rhone stvorivši tako svojevrsnu tampon-zonu između Ricimeru vjernih područja u Italiji i na mediteranskoj obali Galije. Egidije je, pak, sklopio savez sa Francima na sjeveru te uz njihovu pomoć uspješno suzbio napade Vizigotskog Kraljevstva s područja južno od Loare. Godine 464/5. je umro u misterioznim okolnostima, a nakon *comesa* Pavla ga je naslijedio sin Sijagrije.

Sijagrijeva tvorevina je uspjela opstati sljedeće tri decenije, pri čemu je nadživjela i Zapadno Carstvo, koje je prestalo postojati 476/480. Nakon bezuspješnih pokušaja stupanja u kontakt sa istočnorimskim carem Zenonom je bila de facto samostalna država, iako je Sijagrije inzistirao da nije car, odnosno da vlada tek jednom provincijom. Za sebe je uzeo naziv *dux* (vojvoda), ali su njegovi germanski susjedi za njega koristili titulu "kralj Rimljana".

Godine 481/82. je nakon smrti franačkog kralja Hilderika I prijestolje preuzeo njegov agresivni sin Klodvig I koji je upravo u Sijagrijevoj državi vidio najizgledniju metu franačke ekspanzije. Započeo je rat završen bitkom kod Soissonsa u kojoj je Sijagrije poražen, a njegova država nestala, odnosno anektirana Franačkom Kraljevstvu.

Vanjske veze
------------

* Syagrius
* Kingdom of Soissons
*»Disambigvacija« upućuje ovamo. Za ostala značenja vidi disambigvacija (disambigvacija).*
*Za disambigvaciju na Wikipediji vidi Wikipedia:Disambigvacija.*
**Leksička disambigvacija** (od lat. *dis-*: raz-, na razne (protivne) strane + *ambiguus*: dvojak; dvosmislen, dvoznačan), u lingvistici, otklanjanje višestruka značenja u polisemičnih riječi, odn. definiranje pojedinačnih značenja polisemičnih riječi s obzirom na kontekst. Postupak izvođenja disambigvacije naziva se *disambigviranje*; katkad *ujednoznačivanje* ili *razdvosmišljavanje*.

U računarskoj lingvistici, za ovaj diskriminativni proces upotrebljava se još i naziv *disambigvacija smisla riječi* (engl. *word-sense disambiguation*, WSD) i predstavlja otvoreni problem u obradi prirodnog jezika i ontologiji. Leksičkom disambigvacijom identificira se smisao (tj. značenje) riječi u rečenici kad riječ ima višestruka značenja. Rješenje ovog problema utječe na druga računarska pisanja, kao npr. diskurs, što poboljšava relevanciju tražilicâ, rezoluciju anafore, koherenciju, inferenciju *et cetera*.

Čovječji mozak je prilično vješt u leksičkoj disambigvaciji. Činjenica da je prirodni jezik oblikovan na način da ju tako puno zahtijeva odraz je te neurološke realnosti. Drugim riječima, ljudski jezik se razvio na način da reflektira (ali i pomaže oblikovati) urođenu sposobnost koju pružaju moždane neuralne mreže. U računarstvu i informacijskoj tehnologiji koja to omogućava, dugoročni izazov predstavljalo je razvijanje sposobnosti kompjutera da izvrši obradu prirodnog jezika i strojno učenje.

Do danas je istraženo mnoštvo različitih tehnika, od metoda zasnovanih na rječnicima koje upotrebljavaju znanje kodirano u leksičkim izvorima do nadziranih metoda strojnog učenja u kojima je klasifikator izvježban za svaku distinktivnu riječ na korpusu primjera ručno anotiranih smislova, do kompletno nenadziranih metoda koje klasteriraju pojave riječi, inducirajući tako njihove smislove. Među njima, nenadzirani pristupi učenju pokazali su se do danas najuspješnijim algoritmima.

Teško je utvrditi aktualnu točnost, a da se ne upotrijebi mnoštvo upozorenja. U engleskom jeziku točnost na krupnozrnastom (homografskom) nivou rutinski prelazi 90 %, pri čemu neke metode na pojedinim homografima postižu više od 96 %. Na sitnozrnastim distinkcijama smisla, vršne točnosti od 59,1 % do 69,0 % opisane su u recentnim vježbama evaluacije (SemEval-2007, Senseval-2), gdje je osnovna točnost najjednostavnijeg mogućeg algoritma koji je uvijek odabirao najčešći smisao iznosila od 51,4 % do 57 %.

Vidi još
--------

* ambigvitet
* disambigvacija rečeničnih granica
* indukcija smisla riječi
* kontrolirani prirodni jezik
* leksička supstitucija
* Leskov algoritam
* polisemija
* SemEval
* sintaktički ambigvitet
* smisao riječi
**Domentijan** (svetovno *Živojin Pavlović*; Pertate kod Lebana, 20. avgust 1911 — Beograd, 1. jun 1983) je bio episkop Srpske pravoslavne crkve.

Svetovni život
--------------

Episkop Domentijan (svetovno, Živojin Pavlović) rođen je 20. avgusta 1911. u selu Pertate, od oca Vladimira i majke Desanke. Osnovnu školu i pet razreda gimnazije završio je u Leskovcu, Bogosloviju u Sremskim Karlovicima, a Bogoslovski fakultet u Beogradu. Do izbora za
episkopa bio je suplent i profesor bogoslovija u Sarajevu, Cetinju i Prizrenu.

Monaški život
-------------

Pre primanja suplentske dužnosti u Sarajevu, zamonašio ga je u Pridvornom patrijaršijskom hramu, po činu male shime, 31. decembra 1939. mitropolit skopski Josif. U čin jerođakona i jeromonaha rukopoložio ga je 3. i 10. marta 1940. godine mitropolit dabrobosanski Petar. Odlikovan je svim činovima pre izbora za episkopa.

Za episkopa vranjskog hirotonisali su ga u Sabornoj beogradskoj crkvi 11. juna 1978. godine patrijarh srpski German, mitropolit crnogorsko-primorski Danilo i episkop timočki Milutin.

Umro je posle teške saobraćajne nesreće 1. juna 1983. u Beogradu, a sahranjen je u vranjskoj Sabornoj crkvi.

Izvori
------

* Sava Vuković: Srpski jerarsi Arhivirano 2013-12-02 na Wayback Machine-u

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica Eparhije vranjske

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**-** | **Episkop vranjski1978 — 1983.** | Nasljednik:**Sava (Andrić)** |
Koordinate: 41° 45′ 54" SGŠ, 21° 53′ 35" IGD

**Dorfulija** (mak. *Dorfulija*) je naselje u Republici Makedoniji, u središnjem delu države. Dorfulija je selo u sastavu opštine Lozovo.

Prirodni uslovi
---------------

Dorfulija je smeštena u središnjem delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Velesa, naselje je udaljeno 18 kilometara istočno.

Naselje Dorfulija se nalazi u jugozapadnom delu istorijske oblasti Ovče polje. Ono je smešteno u ravničarskom predelu, koji je dobro obrađen. Nadmorska visina naselja je približno 280 metara.

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Dorfulija je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 756 stanovnika.

Većinsko stanovništvo su etnički Makedonci (75%), a manjine su Turci (16%), Vlasi (6%) i Srbi (2%). Do početka 20. veka isključivo stanovništvo u selu bili su Turci.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje, a manjinska islam.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinalozovo.gov.mk Zvanična stranica opštine Lozovo

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Lozovo |
| --- |
| **Lozovo** • 
Adžibegovo •
Adžimatovo •
Bekirlija •
Dorfulija •
Đuzemelci •
Karatmanovo •
Kišino •
Milino •
Saramzalino •
Ćoselari |
|  |
| --- |
| ***Dorifor*** |
|  |
| **Poliklet**, oko 450.-440. pne. |
| bronca, 2,12 m |
|  |
| Götaplatsen, Göteborg, Švedska. |

**Dorifor** (grčki: *Doriforos*) ili **Kopljonoša** je prije svega motiv iz starogrčkog kiparstva koji prikazuje mladića s kopljem.

* 2. U Grčkoj drami *Dorifor* je naziv za statistu, osobu u pratnji kraljeva i drugih dostojanstvenika na sceni.
* 3. Kod Grka i Rimljana naziv za planete Merkur i Venera.

Polikletov Dorifor
------------------

**Dorifor**, rimska mramorna kopija   
prema Polikletovom originalu u bronci, Arheološki muzej, Napulj.
Najpoznatiji je svakako Polikletov kip kojim je umjetnik postavio kanon muške ljepote u grčkom kiparstvu posebice zbog idealnih proporcija tijela – tzv. Grčki kanon.

Dorifor je najpoznatije Polikletovo djelo kojim je utjelovio svoju teorijsku knjigu o umjetnosti. Kopija iz Pompeja je najbolje sačuvana, nedostaje joj samo koplje u lijevoj ruci. Na njoj se javlja kontrast između napete lijeve ruke na koplju i opuštene desne koja slobodno visi – prvi put kod nekog kipa u povijesti! Lijeva noga je savijena u koljenu i položena na kuglu na tlu, nagovještavajući prethodni, ali i slijedeći pokret. Kip pokazuje onaj svojstveni motiv iskoraka kad težina tijela počiva na jednoj nozi, dok je druga rasterećena (kontrapost). Prebacivanje težine tijela na jednu nogu uvjetuje kosi položaj bokova, kojem opet odgovara linija spuštenih ramena. Taj pokret oživljava sve dijelove tijela.

Nakon prevladavanja arhajskog tipa kourosa i prelaznih oblika, ovaj Polikletov "izum" izaziva potpuno oslobađanje ljudskog lika. Za Polikleta, ali i ostale grčke kipare 5. st. pne. ljepota je bila sinonim za Dobro. Kipari su tražili matematičku definiciju ljepote koja se može primijeniti na ljudsku figuru, u nastojanju da stvore ljudsko savršenstvo (idealizam) u opipljivoj kiparskoj formi.

Veze
----

***Dorifor*** na Wikimedijinoj ostavi

* Starogrčka skulptura
* Starogrčka umjetnost
* Diskobol
**Dumbarton** (od škotsko-gelskog: *Dùn Breatann* ili *Dùn Breatann* što znači utvrda Brita) 
je grad na zapadu Škotske od 19,969 stanovnika

On je i administrativni centar područnog savjeta (Council Area) - Zapadni Dunbartonshire.

Geografske karakteristike
-------------------------

Dumbarton leži na ušćuu rijeke Leven u Firth of Clyde.On je udaljen svega 34 km sjeverozapadno od centra Glasgowa, pa je danas zapravo samo dio te 
metropole.

Historija
---------

Dumbarton je izrastao oko bazaltntog brdo visokog 75 metara kog su Briti zvali **Alcluith** (Brdo uz Clyde), ono je od prahistorije 
bilo važna strateška točka i snažna obrambena utvrda.
Od 5. do 8. vijeka, to je bila prijestolnica Kraljevstva Strathclyde, koje je tek kasnije postalo dio 
Kraljevine Škotske. Kao srednjovjekovna utvrda nekoliko puta je pao u ruke 
Engleza.

Dumbarton je status grada dobio 1222. taj status mu je potvrdio poveljom škotski kralj James V (vladao; 1513. - 1542.).

Dumbarton je počeo naglije rasti u 19. vijeku, kao industrijsko predgrađe Glasgowa, brodogradnja, staklarne, whisky.

Privreda
--------

Dumbarton je prije Drugog svjetskog rata bio poznat po brodogradnji, koja je nakon rata propala. Danas su 
mu od industrije ostale jedino destilerije whiskya, pa je prije svega administrativno - trgovački centar.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „United Kingdom: Scotland" (engleski). City population. Pristupljeno 14. 12. 2014.
2. 1 2 3 4 5 6   „*Dumbarton*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 14. 12. 2014.

Vanjske veze
------------

***Dumbarton*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Dumbarton* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)
|  |  |
| --- | --- |
|  | **Ovaj članak sadrži kineski tekst.**Bez pravilne podrške za renderiranje, možete vidjeti upitnike, kvadrate i druge simbole umjesto kineskih znakova. |

**Država Deng** (pojednostavljeni kineski: ; tradicionalni kineski: ; pinyin: *Dèng*) bila je kineska vazalna država pod dinastijama Shang i dinastijom Zhou do perioda Proljeća i Jeseni, a kojom je upravljala porodica Màn (曼). Kineski izvori su proturječni po pitanju gdje se nalazila njena teritorija - jedni navode Dengzhou (鄧州/邓州) u provinciji Henan a drugi Xiangfan (襄樊) u provinciji Hubei. U svakom slučaju, njen nastanak se smješta u doba dinastije Shang, odnosno doba vladavine kralja Wu Dinga (武丁) (vl. 1250–1192. pne.) koji je teritorije nazvana **Država Deng** dao kao leno svom mlađem bratu Zĭ Mànu (子曼), a nad kojom su kasnije vladali njegovi potomci. Za vrijeme Wú Líja (吾离) Deng je postala bogata i moćna država, ali se njena moć i uticaj smanjila kada su ojačali hegemoni u periodu Proljeća i Jeseni.

Godine 688. pne.kralj Wén od Chǔa morao je proći kroz **Državu Deng** kao bi napao Državu Shēn. Iako je Dèng bio zavičaj Dèng Màn (邓曼), jedne od supruga kralja Wǔa od Chǔa (楚武王), oca kralja Wena, tri kancelara Države Deng -Zhuīshēng (騅甥/骓甥), Dānshēng (聃甥) i Yǎngshēng (養甥/养甥) - su molili svog gospodara da iskoristi priliku i ubije kralja Wéna Markiz od Denga ih nije poslušao, te je kralj Wen, nakon što je pokorio Državu Shen, pri povratku napao i pokorio Državu Deng. Time se Država Chu proširila na sliv Nanyanga. Tamošnje stanovništvo je, pak, u znak sjećanja na bivšu državu uzelo prezime Deng (鄧/邓) koje je dan-danas uobičajeno.

Izvori
------

1. ↑  Bai, Shouyi (2002). *An Outline History of China*. Beijing: Foreign Language Press. ISBN 7-119-02347-0.
2. ↑  "Zuo Zhuan • Šesta godina vojvoda Zhuang od Lua".

| * p
* r
* u
Teme vezane uz dinastiju Zhou |
| --- |
| Proljeće i Jesen | Ba • Bai • Cai • Cao • Chen • Cheng • Chu • Dao • Deng • Dong Guo • E • Hua • Huang •Jin • Ju • Kuai • Lai • Liang • Liao • Lu • Lü • Pī • Qí • Qǐ • Qin • Quan • Ruo • Shen • Shu • Song • Sui • Tan • Teng • Wei • Wu • Xi • Xi Guo • Xing • Xu • Yan • Yue • Zheng • Zhi |
| Zaraćene države | 

|  |  |
| --- | --- |
| Sedam država | Chu • Han • Qi • Qin • Wei • Yan • Zhao |
| Manje države | Ba • Cai • Lu • Shu • Song • Teng • Yue • Zheng • Zhongshan • Zou |

 |
Klijanci *Abies procera* ponekad izrastaju tako da imaju privlačne srebrenesto-plave iglice.  
Zato je kreirano ime *Abies procera* Rehder forma *glauca* (Ravenscr.).  
 Međutim, ako se biljke selektivno propagira za hortikulturnu trgovinu, umjesto toga obično koristi se naziv kultivar.
**Forma** – u botaničkoj nomenklaturi – jedan je od "sekundarnih" taksonomskih rangova, ispod variejteta, a koji je ispod podvrste date vrste biljaka. Drugim riječima, to je infraspecijski takson.

Ako se, u opisu taksona, navodi više od tri naziva daje se primjerena "klasifikacija", ali u tri dijela koji čine "ime": ime roda, ime (epitet) vrste i infraspecijski epitet.

U oznaci forme stavlja se skraćenica "f." ili puno "forma", da se zna da epitet označava rang. Forma se ne piše *italikom*, tj. *kurzivom*.

Naprimjer:

* *Acanthocalycium spiniflorum* f. *klimpelianum* ili
	+ *Acanthocalycium spiniflorum* forma *klimpelianum* (Weidlich & Werderm.) Donald
* *Crataegus aestivalis* (Walter) Torr. & A.Gray var. *cerasoides* Sarg. f. *luculenta* Sarg. je klasifikacija biljke čije ime je:
	+ *Crataegus aestivalis* (Walter) Torr. & A.Gray f. *luculenta* Sarg.

**Forma** obično označava grupu sa primijetnim morfološkim odstupanjima od ostatka populacije. Uobičajena taksonomski praksa je da za jedinke koje se svrstavaju u formu nije nužno poznavati da li su usko srodne (ne mogu formirati kladus) Naprimjer, bijelocvijetne biljke vrsta koje obično imaju obojene cvjetove, mogu se grupirati i pod jednim nazivom (npr. kao "f". *alba*). 

Terminom ***formae apomicticae*** se ponekad označavaju biljke koje se razmnožavaju bespolno, putem apomiksije. Teorijski gledano, u okviru jedne vrste, moguće je opisati bezbroj *formi*, na osnovu manjih genetičkih razlika, a samo nekoliko njih, koje su posebno značenje, budu tako i imenovane.

Povezano
--------

* Forma (zoologija)
* Trinomijalna nomenklatura
* Varijetet (botanika)
* Subvarijetet
* Kultivar
* Hibrid (biologija)
* Rasa

Vanjske veze
------------

***Forma (botanika)*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Sistematika |
| --- |
| Domen • Carstvo • Koljeno • Razred • Red • Porodica • Potporodica • Rod • Vrsta • Podvrsta • Rasa/Sorta • Varijetet • Kultivar
• Forma (botanika) • Forma (zoologija) • Morfa/Morf |
**Dunajec** je rijeka u Poljskoj duga 247 km, desna pritoka rijeke Visle.

Sliv Dunajca velik je 4852 km² i proteže se po Malopoljskom vojvodstvu, a ukoliko se uračunaju i pritoke iz Slovačke onda ima sliv od 6804 km².

Hidrologija
-----------

Dunajec se formira sutokom Bijelog (Białi) i Crnog Dunajca (Czarni) kod grada Nowy Targ koje izviru u Tatrama.

Od tamo teče prema istoku gdje prima pritoku Białku i utiče u akumulaciono jezero Czorsztyńskie, na čijem se kraju nalazi brana sa hidroelektranom. Nakon tog utiče u manje jezero Sromowskie sa hidroelektranom na kraju. Nakon jezera teče klisurama duž poljsko-slovačke granice u dužini od nekih 20 km.

Zatim skreće prema sjeveru, pa ponovno prema sjeveroistoku i teče kroz Nowy Sącz.
Nizvodno je opet pregrađen branama za formiranje akumulacionih jezera Rożnowski i Czchowski.

Kod Wojnicza Dunajec napušta Zapadne Karpate i utiče u Sandomirsku kotlinu. Kod Tarnówa prima posljednju pritoku Biału, i mjenja smjer pa teče prema sjeverozapadu. Nakon nekih četrdesetak km kod sela Opatowiec ima ušće u Vislu na nadmorskoj visini od 174 metara.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11   „Dunajec" (poljski). Rzeki Polski. Pristupljeno 18.01. 2021.

Vanjske veze
------------

***Dunajec*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Dunajec* (`pl`)
Koordinate: 41° 33′ 32" SGŠ, 22° 17′ 27" IGD

**Garvan** (mak. *Garvan*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Garvan je u sastavu opštine Konče.

Prirodni uslovi
---------------

Garvan je smešten u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Radovišta, naselje je udaljeno 25 kilometara jugozapadno.

Naselje Garvan se nalazi u istorijskoj oblasti Lukavica. Naselje je položeno u dolini reke Krive Lukavice, na približno 570 metara. Dolina je zatvorena planinama, pa se zapadno od naselja izdiže Konečka planina, ka jugu Gradeška planina, a ka istoku Smrdeš.

Mesna klima je kontinentalna, sa uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Garvan je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imao 11 stanovnika.

Pretežno stanovništvo su etnički Makedonci. 

Većinska veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.konce.gov.mk Zvanična stranica opštine Konče

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Konče |
| --- |
| **Konče** • 
Gabrevci • 
Garvan • 
Gornja Vraštica • 
Gornji Lipović • 
Dedino • 
Donja Vraštica • 
Donji Lipović • 
Donji Radeš • 
Zagorci • 
Lubnica • 
Negrenovci • 
Rakitec • 
Skoruša |
Cyrix 6x86MX PR200
**Cyrix 6x86** je bio 32-bitni procesor kompanije Cyrix kompatibilan s Intelovim x86 procesorima.

Unutarnji dizajn
----------------

Procesor 6x86 je u svojoj unutarnjoj arhitekturi kombinirao RISC i CISC dizajn dok je tijekom izvođenja proračuna koristio tada već zastarjeli direktni x86 princip od koga su Intel i AMD odustali između 1993. i 1995. godine. Pri tadašnjim ugradnjama procesora u matične ploče nije bilo problema zato što su još uvijek svi proizvođači Intel Pentium kompatibilnih procesora koristili identični Socket 7 utor. Kako 6x86 ipak nije bio potpuno kompatibilan s Pentium procesorom ponekad bi od strane matične ploče bio pogrešno prepoznat kao 486 procesor čime bi bile ugašene neke njegove napredne mogućnosti. Drugi problem procesora je bilo pretjerano zagrijavanje jer je u radu bio topliji nego konkurenti. To će tijekom kasnijih generacija biti riješeno tako da se u tome izjednači s tadašnjim AMD procesorom.

Brzina
------

6x86 je tijekom cijele svoje proizvodnje bio brži od konkurentskog klasičnog Pentium procesora iste brzine takta. Zbog te istinite činjenice kompanija Cyrix je krenula u marketinški napad prodajući na primjer procesore brzine 133 Mhz pod imenom 166 PR+ (navodno brži od Pentiuma na 166 Mhz) što ipak nije bilo istina. Dok je realna brzina tako ipak bila zadovoljavajuća za sve potrebe brzina FPU-a nije pošto je u dizajniranju kompanija za svoj cilj postavila pravljenje što boljih rezultata u radu s uredskim alatima, a ne s igrama. To je dovelo do izbjegavanja kupovine ovog procesora od strane svih onih koji su htjeli koristiti zabavni softver koji izdavanjem sustava Windows 95 kreće u veliku ekspanziju. Bez obzira na sve nedostatke ovaj procesor je donio kratkotrajno zlatno doba Cyrixu pošto u njegovo vrijeme AMD čini debakl s procesorom K5 zbog čega će on postati kratkotrajno tijekom 1996. godine najbrži Pentium kompatibilni procesor (naravno s izuzetkom Pentiuma) koji može koristiti njegovu matičnu ploču. Ova serija procesora će biti nasljeđena serijom imena Cyrix MII koja postaje posljednji proizvod kompanije Cyrix.

Verzije procesora
-----------------

* 6x86 PR 90+ (stvarna brzina 80 Mhz)
* 6x86 PR 120+ (100 Mhz)
* 6x86 PR 133+ (110 Mhz)
* 6x86 PR 150+ (120 Mhz)
* 6x86 PR 166+ (133 Mhz)
* 6x86 PR 200+ (150 Mhz)

***Cyrix 6x86*** na Wikimedijinoj ostavi
**Cymric** je dugodlaka varijanta britanske pasmine manske mačke. U nekom registrima smatra se zasebnom pasminom.
*Cymric* je ujedno izvorni velški naziv za Wales, premda je pasmina nastala u Americi.

Porijeklo
---------

Pasmina je nastala od dugodlakih mačića koji su se pojavljivali u leglima manskih mačaka. Američki uzgajivači su razvili zasebnu dugodlaku pasminu cymric tijekom  1960. -tih godina, koja je priznata  1980. -tih godina. 
Danas cymric u nekim registrima nije priznat zasebno već se izlaže kao dugodlaka varijanta manske mačke.

Karakteristike
--------------

Poput manske mačke, cymric je društvena, tolerantna i mirnija mačka dobre naravi.
Po svim karakteristikama nalikuje manskoj mački, s izuzetkom duge dlake.

Na izložbama se pojavljuju primjerci potpuno bez repa.

Tjelesne osobine
----------------

* Tijelo: zbijeno, mišićavo, srednje veličine
* Glava: okrugla
* Oči: velike, okrugle
* Uši: srednje veličine s oblim vrhom, široke baze
* Rep: poželjan potpuni nedostatak repa
* Dlaka: srednje dužine, dvostruka, gusta
* Boja dlake: dozvoljene su mnoge boje i kombinacije boja.
**Smrt svetu** (engl. ) je pravoslavni fanzin koji izdaju monasi manastira svetog Germana Aljaskog, u mestu Platina kod San Franciska, koji su uglavnom bivši pankeri. Fanzin su 1994. pokrenuli monasi Jovan i Andrej.

Sami autori kažu: *"Smrt svetu je fanzin koji nadahnjuje traganje za istinom i preispitivanje duše, usred modernog doba nihilizma i očajanja, promovišući drevne principe poslednje prave pobune – umreti za ovaj svet i živeti za drugi."* Prvi broj je izašao u decembru 1994. a na naslovnoj stranici je monah sa lobanjom u rukama, i ručno ispisan naslov „Smrt svetu, poslednja prava pobuna" a na zadnjoj strani je natpis: „Mrzeli su me bez razloga". Fanzin je ukrašen ikonama i sadrži žitija mučenika, kao i originalne pesme i članke koje pišu današnji tragaoci za istinom. I pored pankerske estetike, fanzin ima čisto hrišćanski sadržaj, na 20 fotokopiranih stranica A5 formata. Prvi broj, reklamiran u časopisu „Maksimum rok end rol", privukao je stotine pisama sa svih strana sveta. Procenjuje se, da je jedno vreme bilo oko 50.000 primeraka u opticaju. Posle objavljivanja fanzina, mnošto pankera sa ekstremnim frizurama, tetovažama i pirsinzima, nagrnulo je u manastir Svetog Germana, koji je postao poznat kao „rokenrol lečilište".

Nazvan je Smrt svetu, terminom iz 7. veka, kojim je sveti Isak Sirijski podrazumevao asketsku praksu odricanja strasti. "Svet je opšti naziv za sve strasti. Strasti su sledeće: ljubav prema bogatstvu, želja za posedovanjem, telesna zadovoljstva, zavist, pohlepa za moć, gordost, oblačenje u skupu odeću..." "*Rečeno je o svecima, da dok žive oni su mrtvi; jer živeći u telu, oni ne žive za telo. Vidi za koju od ovih strasti ti živiš. Tada ćeš poznati koliko si živ za ovaj svet i koliko si mrtav za njega.*" - Sveti Isak Sirijski, 7. vek.

Monasi su objavili 12 brojeva fanzina, nakon čega su prestali da objavljuju nove brojeve. Osam godina kasnije, fanzin su ponovo pokrenuli mladi članovi antiohijske crkve Svetog Varnave u mestu Kosta Mesa u Kaliforniji. Novi broj je donešen monasima svetog Germana na uređivanje, nakon čega je objavljen. Fanzin još uvek izlali i distribuira se na pank svirkama i andergraund mestima za izlaske. Postoji i verzija fanzina na srpskom jeziku u izdanju manastira Studenica, i Svete Gore. 

Inače, ceo ovaj pokret, nazvan Deca apokalipse, je inspirisan svetim Serafimom Rouzom, a nastao je kao misionarska zajednica prvenstveno za pankere i metalce, jer prema njihovoj teoriji, i pravoslavni hrišćani i pankeri su u pobuni protiv sveta, njegove ispraznosti i izveštačenosti.

Brojevi fanzina
---------------

|  |  |
| --- | --- |
| * Broj 1
* Broj 2
* Broj 3
* Broj 4
* Broj 5
 | * Broj 6
* Broj 7
* Broj 8
* Broj 9
* Broj 10
* Broj 11
 |

Napomene
--------

1. ↑  Navedeno prema recenziji na

Vanjske veze
------------

* Smrt svetu
* Meta pank manifest
* Kroz zatvorena vrata
* Deca Apokalipse i njihova hrišćanska pobuna, Monasi Jovan i Andrej
**Crvenoglava patka** (lat. *Aythya americana*) je patka srednje veličine iz roda *Aythya*, koji se nalazi u potporodici ronilica. 1838. opisao ju je Thomas Campbell Eyton, engleski prirodoslovac.

Opis
----

Mužjaci su dugi 44-54 cm. Ženke su neznatno manje, njihova duljina tijela je 41.5-51.5 cm. Prosječna težina je 1100 grama. Mužjak teži 0.95-1.4 kg, a ženka 0.68-1.3 kg. Duljina krila kod mužjaka je 23-24.2 cm, a kod ženki 21-23 cm. 

Ova patka jako sliči glavatoj patki, samo joj je glava zaobljenija, a tijelo tamnije. Spolni dimorfizam je naglašen. Mužjaci imaju crvenkastosmeđu glavu, crna prsa i srebrnkasto tijelo. Kljun je svjetlosive boje. Šarenica je žuta, ponekad narančasta. 

Ženka je sivosmeđe boje. Odlikuje je najtamnije perje od svih pataka u ovoj potporodici. Kljun je tamnosive boje i ima crni vrh. Šarenica je tamnosmeđe boje. 

Pačićima su vrat i leđa svjetlo maslinastosmeđe boje. Čelo, lice i tijelo su žute boje.

Prehrana
--------

Ova ptica hranu obično nalazi ronjenjem. 74% prehrane čini vodena biljka *Halodule wrightii*, a 21% čine mekušci. Puževi uključuju 18%, a školjkaši 3% prehrane.

Razmnožavanje
-------------

Crvenoglava patka je većinom monogamna vrsta. Često se zna dogoditi da u istom gnijezdu jaja polaže nekoliko ženki. Jaja su dimenzija 60.2x43.3 mm. Sjajna su, svjetlomaslinaste boje. Inkubacija traje 25 dana, a za vrijeme nje, mužjak se sklanja od gnijezda i mitari se. Godišnja stopa smrtnosti za mlade je 80%, a za odrasle jedinke 40%. Mladi nauče letjeti nakon dva ili dva i pol mjeseca. Za 70-84 dana dobivaju svoju maksimalnu veličinu, ali tada još nisu sposobni brinuti se sami za sebe.

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2008-05-07. Pristupljeno 2015-01-18.
2. ↑  Kear, S. 645
3. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2010-06-10. Pristupljeno 2015-01-18.
4. ↑
5. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2010-06-10. Pristupljeno 2015-01-18.

***Crvenoglava patka*** na Wikimedijinoj ostavi
**Donja Bačuga** je mjesto u Sisačko-moslavačkoj županiji, administrativno u sastavu grada Petrinje, smješteno južno od grada.

Povijest
--------

Povijest mjesta Donja Bačuga vezana je uz naselja Gornju Bačugu i Dolčane.
Prema popisu stanovništva iz 1880. godine, selo Bačuga, u čijem sastavu su tada bili Gornja i Donja Bačuga, imalo je 50 kuća, a Dolčani 12 kuća.
Nakon 2. svjetskog rata selo Bačuga dijeli se na sela Gornja i Donja Bačuga, a Dolčani se pripajaju Donjoj Bačugi (1949.). Tijekom 1950-ih godina Gornja Bačuga je imala 129 kuća, a Donja Bačuga 162 kuće.

Na prostoru na kojem se danas nalazi Donja Bačuga, 1846. godine je izgrađena crkva u gotskom stilu, posvećena prijenosu mošti Sv. arhiđakona Stefana (15. kolovoza) koja je srušena tijekom 2. svjetskog rata i do danas nije obnovljena. Osnovna škola sagrađena je oko 1850. godine, a pohađala su je djeca i iz okolnih sela.

Željeznička pruga na relaciji Sisak predgrađe (Caprag) - Karlovac, kroz selo je prošla 1905. godine. Do 1991. godine selo je imalo poštu, seoski dom, sportski klub, kulturno-umjetničko društvo, spomenik NOB-a, struju, vodu, asfalt.

Stanovništvo
------------

Prema popisu iz 2001. Donja Bačuga je imala ukupno 184 stanovnika, od čega je većina staračkih domaćinstava.

| * p
* r
* u
Gradska naselja Petrinje |
| --- |
| Begovići • Bijelnik • Blinja • Brest Pokupski • Cepeliš • Čuntić • Deanovići • Dodoši • Donja Bačuga • Donja Budičina • Donja Mlinoga • Donja Pastuša • Donje Mokrice • Dragotinci • Dumače • Glinska Poljana • Gora • Gornja Bačuga • Gornja Mlinoga • Gornja Pastuša • Gornje Mokrice • Graberje • Grabovac Banski • Hrastovica • Hrvatski Čuntić • Jabukovac • Jošavica • Klinac • Kraljevčani • Križ Hrastovački • Luščani • Mačkovo Selo • Mala Gorica • Međurače • Miočinovići • Mošćenica • Moštanica • Nebojan • Nova Drenčina • Novi Farkašić • Novo Selište • Pecki • Petkovac • Petrinja • Prnjavor Čuntićki • Sibić • Slana • Srednje Mokrice • Strašnik • Stražbenica • Taborište • Tremušnjak • Veliki Šušnjar • Vratečko • Župić |
**Forzicija** (znanstveni naziv *Forsythia*) ime je za rod biljaka iz porodice maslina (*Oleaceae*), s 13 vrsta, uglavnom iz istočne Azije; jedna pripada jugoistočnoj Europi.

Naziv su dobile po Williamu Forsythu.

Opis
----

Forzicije su bjelogorični grmovi koji rastu do 1-3 m visine (rijetko do 6 mn) s grubom, smeđesivom korom. Listovi rastu sučelice, obično jednostruki, a ponekad trostruki, s baznim parom malih listića, i obično su 2-10 cm dugi (rijetko 15 cm); rub je nazubljen ili ravan.

Cvjetovi se pojevljuju u rano proljeće prije listova, svjetlo žuti, duboko podijeljeni na četiri latice koje se spajaju u osnovi. Plod je suha kapsula, koji sadrži četiri sjemena s krilcima.

Vrste
-----

* *Forsythia europaea* Degen & Bald. Na Balkanu, u Albaniji i Kosovu.
* *Forsythia giraldiana* Lingelsh. Sjeverozapadna Kina.
* *Forsythia japonica* Makino. Japan.
* *Forsythia koreana* (Rehder) Nakai
* *Forsythia likiangensis* Ching & Feng ex P.Y.Bai. Jugozapadna Kina.
* *Forsythia × mandschurica* Uyeki. Sjeveroistočna Kina.
* *Forsythia mira* M.C.Chang. Sjeverna središnja Kina.
* *Forsythia ovata* Nakai. Koreja.
* *Forsythia saxatilis* (Nakai) Nakai
* *Forsythia suspensa* (Thunb.) Vahl. Istočna i središnja Kina.
* *Forsythia togashii* H. Hara. Japan (Shōdoshima).
* *Forsythia velutina* Nakai
* *Forsythia viridissima* Lindl. Istočna Kina.

Vrsta Forsythia × intermedia Zabel, nije priznata

Uzgoj
-----

Hibridi *Forsythia × intermedia* (*F. suspensa* × *F. viridissima*) i *Forsythia × variabilis* (*F. ovata* × *F. suspensa*) su proizvedeni za uzgoj.

Forzicije su popularne kao rano cvjetajući grmovi u vrtovima i parkovima. Dvije se uglavnom uzgajaju za ukras, *Forsythia × intermedia* i *Forsythia suspensa*. Obje cvjetaju u rano proljeće sa žutim cvjetovima. Uzgajaju se i zbog otpornosti. Češće uzgajana *forsythia × intermedia* je manja, raste uspravnije i ima jako obojane cvjetove.

*Forsythia suspensa* je velik do vrlo velik grm, koji se moža saditi uz obale, i ima blijeđe cvjetove. Postoje još mnoge varijante koje se uzgajaju.

Komercijalno razmnožavanje je obično reznicama, koje se uzimaju od zelenih stabljika poslije cvatnje u kasno proljeće i rano ljeto; druga mogućnost je da se reznice uzimaju između studenog i veljače.

*F. suspensa* (kin. 连翘; pinyin: liánqiào) se smatra jednom od 50 osnovnih biljaka u kineskoj biljnoj medicini.

Galerija
--------

* Grm forzicijeGrm forzicije
* Forsythia × intermedia cvjetovi i listovi*Forsythia × intermedia* cvjetovi i listovi
* Velika 50-godišnja forzicijaVelika 50-godišnja forzicija
* Forzicija izblizaForzicija izbliza

Vidi još
--------

Balkanska forsitija

Bilješke
--------

1. 1 2 3  Flora of China: *Forsythia*
2. 1 2  Flora Europaea: *Forsythia*
3. 1 2  St Andrews Botanic Garden: Plant of the Month: *Forsythia*
4. 1 2 3 4 5  Huxley, A. ed. (1992). *New RHS Dictionary of Gardening*. Macmillan ISBN 0-333-47494-5.
5. ↑  University of Oxford, Oleaceae information site: *Forsythia*
6. ↑  The Plant List

Ostali projekti Wikimedije
--------------------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **forzicija** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **forzicija** |