recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Moris Utrilo**, rođen kao **Moris Valadon** (fr. *Maurice Utrillo, Maurice Valadon*, 25. decembar 1883 - 5. novembar 1955) bio je francuski slikar koji je najradije slikao panorame gradova. 

Rodio se na Božić u Monmartru, delu Pariza. Utrilo je jedan od retkih slikara koji je zaista rođen u poznatoj četvrti slikara.

Utrilo je rođen iz veze između slikarskog modela tinejdžera, Meri-Klementine Valadon, i, kako se danas veruje, mladog slikara amatera po imenu Bojsi. Utrilova majka, Suzana Valadon, pozirala je mnogim slikarima kao što su Berta Morizo, Pjer Ogist Renoar i Anri de Tuluz-Lotrek. Tuluz-Lotrek ju je upoznao sa slikarom Edgar Degaom, koji ju je ohrabrivao da crta.

Postoji i šaljiva priča, legenda o Utrilovom poreklu. Priča se da kada se Utrilo rodio, niko nije hteo da ga prizna kao svoje dete. Prvo je Suzan Valadon otišla kod Renoara zato što je bila njegov model devet meseci ranije. Renoar je pogledao u bebu i rekao: „On ne može biti moj, boja je užasna!" Onda je otišla kod Dega-a, za koga je takođe pozirala. Dega reče, „On ne može biti moj, oblik je užasan!" U kafeu, Utrilova majka opazi slikara za koga je znala da se zove Migel Utrilo, kome je prišla i požalila se na problem. Čovek joj je rekao da će dati detetu prezime Utrilo pod izgovorom: „Biće mi drago da stavim svoje ime na rad koji je ili Renoarov ili Degaov!" 

Kada je mentalna bolest zahvatila, tada 21 godišnjeg Utrila, hrabrili su ga da crta sa svojom majkom. Zahvaljujući tome, uskoro pokazuje veliki talenat u slikanju. Majka ga je naučila koliko je znala i on je počeo da slika sve što je video u Monmartru. Prikazivao je čudne pejzaže koji su očaravali prolaznike i zadivljavali poznavaoce. Ove slike inspirisale su mnoge umetnike da preispitaju svoj stil i svet. Umesto da se okrene apstrakciji, Utrilo je stvorio novu realnost. Nažalost, tokom svoga života, mentalni poremećaj dovešće ga do boravka u ustanovama za mentalne bolesnike.

Kritika ga je zapazila tek 1910. godine. Do 1920, on postaje legendarna figura, internacionalno poznata. Godine 1929, Francuska vlada nagrađuje ga ordenom Legijom časti. Danas, turisti Pariza i četvrti Monmartra mogu pronaći mnoga njegova dela na razglednicama, a jedna od najpopularnijih je čuvena slika iz 1936. pod nazivom: *Ugao na Monmartru / Lapin Agile*.

Godine 1935, sa svojih 52, ženi se sa Lusi Valore i seli se u mesto Le Vesine van Pariza. U to vreme bio je suviše bolestan da radi na otvorenom, i počinje da slika po motivima razglednica i po sećanju. Uprkos toga što je tokom života bio alkoholičar, doživeo je sedamdesete godine. Utrilo umire 5. novembra, 1955. Sahranjen je na groblju Sen Vinsent u Monmartru. 

Utrilo je jedan od slikara čija se dela najviše krivotvore. 

* *Utrillo, sa vie, son œuvre*, Jean Fabris, Claude Wiart, Alain Buquet, Jean-Pierre Thiollet, Jacques Birr, Catherine Banlin-Lacroix, Joseph Foret, Éditions Frédéric Birr, Paris, 1982

Izvori
------

1. ↑  *New York Times,* April 21, 2006

Eksterni linkovi
----------------

***Maurice Utrillo*** na Wikimedijinoj ostavi

* Sajt o Utrilu Arhivirano 2011-02-01 na Wayback Machine-u
* Umetnička galerija
* Biografija
*Za ostala značenja, v. Mula (razvrstavanje).*

**Mula** (lat. *Equus mullus*) je mješanac (križanac) konja i magarca. Postoje oko 3.500 godina i uzgojio ih je čovjek, a posebna karakteristika kod mula je neplodnost. Imaju kratku glavu, tanke ekstremitete, mala kopita i kratku grivu, a izgledom posjeća na magarca po veličini i tijelu. Može biti različitih veličina i boja.

Magarac ima 62 kromosoma, a konj 64. Zato mule imaju neparan broj kromosoma: 63. U nekim jezicima, poput slovačkog jezika, ljudi imaju jedan izraz za mušku mulu (slov. *mul*), te jedan izraz za ženski mulu (slov. *mulica*), a u tom jeziku ženski izraz za mulu preuzet je s latinske riječi *mulus*. Mula obično dosegne dužinu od oko 120 cm i težinu od 3 kilograma. Vrlo su rijetke (osobito u Africi, Sjevernoj Americi i u Europi), ali većina primjeraka živi u srednjoj Americi i Južnoj Americi te u istočnome dijelu Kine (tamo živi 4.194.000 mula) gdje ih je najviše (popis je izveden 2003. godine).

Vidi još
--------

* Mazga [sr]
**Mulhacén** je najviša planina u masivu Sierra Nevada na jugoistoku Španjolske.

Geografske karakteristike
-------------------------

Mulhacén je sa svojih 3,482 metara najviši vrh Iberijskog poluotoka i kontinentalne Španjolske, iako ne i čitave Španjolske jer je Vulkan Teide na Kanarskim otocima sa 3,718 metara najviši.
Ime je dobio zahvaljujući transkripciji imena pretposljednjeg sultana Granade iz 15. vijeka - **Mule Abdul Hasana** na španjolski, koji je po legendi pokopan na vrhu planine.

Iako je Mulhacén doista poprilično visok, uspon na njega nije opasan jer ima blage padine.

Panorama Mulhacéna
Sve do 1805 nitko nije bio siguran je li najveći vrh Iberijskog poluotoka Veleta (3,396 m) ili Mulhacén. 
U to vrijeme su Andaluzijci Mulhacén puno blažih padina zvali - brdo (cerro), a strmiju i impresivniju Veletu - planina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Mulhacén*" (engleski). Iberia Nature. Pristupljeno 25. 5. 2018.
2. ↑  „*Teide Peak*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 5. 2018.

Vanjske veze
------------

***Mulhacén*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Mulhacén* ()
***Vanbračna putovanja*** je jugoslavenski igrani film snimljen 1988. godine u režiji i po scenariju Ratka Orozovića. Muziku su radila braća Vranešević, Predrag i Mladen, a naslovnu numeru otpevala je Vita Mavrič. Film, koji je po žanru mješavina komedije i ljubavne drame je sniman na lokacijama u Sarajevu i Beogradu.

Radnja
------

Tugomir Princip (Vicko Ruić) je mladić koji radi kao asistent na Filozofskom fakultetu u Sarajevu. Opterećen je intelektualnim i seksualnim problemima i zaljubljen je u svoju devojku Anabelu (Branka Pujić). Tugomir nikako da završi doktorsku tezu, a sa svojim pretpostavljenim, profesorom Gerasimom (Velimir Bata Živojinović) nije u dobrim odnosima, pa ga Gerasim prijavljuje vojnom odseku. Kad Tugomir dobije poziv za odsluženje vojnog roka, njegov prijatelj zvani Đetić se ponudi da pripazi na Anabelu. On odlazi u Beograd u vojsku i tamo upoznaje novu ljubav, Senku (Olja Bećković) ali saznaje da ona ima muža koji je homoseksualac koji voli da deli sa njom partnere. Kada dobije nagradni vikend odlučuje da se vrati kući i da ga provede sa Anabelom. U Sarajevu saznaje da je njegova devojka sa njegovim drugom Đetićem u vezi i da su zajedno otišli na Zlatibor. U želji da se što pre vrati natrag u kasarnu, na putu doživi saobraćajnu nesreću zbog koje završi u bolnici. Zbog povrede glave ostaje na lečenju u Neuropsihijatrijskoj bolnici gde upoznaje drugu stranu života. Kontra intelektualni dril dovodi ga skoro do ludila, pa dobija skraćenje vojnog roka. Završava doktorsku tezu, vraća se na posao na fakultet i tamo zatiče razvrat između nekih profesora i studentkinja. Jedna od njih, studentkinja Marija Spasić na nagovor profesora Faruka (Radoš Bajić) nabacuje se profesoru Gerasimu Miletiću da bi položila ispit, ali bezuspešno, te je on obara na ispitu. Da bi mu se osvetila ulazi u vezu sa Tugomirom, a dekanu fakulteta saopštava da je trudna sa Gerasimom. Međutim, Gerasim na lekarskom pregledu saznaje da je sterilan i da ne može imati decu, pa počinje da sumnja u svoju ženu Melaniju (Špela Rozin) sa kojom ima dvoje dece. Studetkinja Marija otrkiva da je sve izmislila, Tugomir je zaprosi ali ga ona na venčanju ostavlja zbog pravog oca njenog deteta.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Vicko Ruić | Tugomir Princip |
| Velimir Bata Živojinović | Gerasim Miletić |
| Branka Pujić | Anabela |
| Radoš Bajić | Faruk |
| Mladen Nelević | Đetić |
| Ljubiša Samardžić | kapetan Tadić |
| Vita Mavrič | Marija Spasić |
| Špela Rozin | Milenija |
| Olja Bećković | Senka |
| Nebojša Veljović | profesor Popović |
| Jasna Beri | medicinska sestra |
| Čedo Martinić | vojnik |
| Branka Sekulović |  |
| Nada Pani |  |
| Vlajko Šparavalo |  |
| Miodrag Trifunov |  |
| Branko Ličen |  |
| Žan Marolt |  |

Nastavci
--------

Tri godine kasnije, 1991. u Sarajevu i na planini Igman snimljen je nastavak nazvan *Bračna putovanja* u kojem su svoje uloge ponovili glumci iz prvog nastavka.

Spoljašnje veze
---------------

* *Vanbračna putovanja* na IMDb-u ()
* Uvodna špica filma
Rimski teatar u Cezareji
**Primorska Cezareja** (grčki: , latinski: ), također poznata i kao **Palestinska Cezareja** (*Caesarea Palestina*) je bio antički grad i luka koga je krajem 1. vijeka pne. sagradio Herod Veliki, tadašnji vladar Judeje, a čiji se ostaci nalaze na mediteranskoj obali današnjeg Izraela, na pola puta između Tel Aviva i Haife. Grad, koga je u svojim djelima detaljno opisao znameniti jevrejsko-rimski historičar Flavije Josip je ubrzo nakon nastanka postao jednim od sjedišta rimske uprave u Palestini. Nakon uništenja Jeruzalema 70. godine car Vespazijan je grad pretvorio u sjedište rimske provincije, a igrala je i važnu ulogu u razvoju kršćanstva. Upravnim sjedištem je ostala sve do 8. vijeka kada su Omejidi sjedište uprave nad Palestinom premjestili u Ramlu. Konačno su je razorili mameluci 1265. pri kraju križarskih ratova. Na njegovom mjestu su nakon Berlinskog kongresa 1880-ih čerkeske i bošnjačke izbjeglice sagradile selo poznato Qisarya. Godine 1948. su za vrijeme izraelsko-arapskog sukoba selo zauzeli Jevreji, a 1952. je na njegovom mjestu sagrađen suvremeni grad Cezareja.

Eksterni linkovi
----------------

Commons logoCommons logo
U Wikimedijinom spremniku nalazi se još materijala vezanih uz temu:
***Primorska Cezareja***

* *Jewish Encyclopedia*: Cæsarea by the Sea
* *Catholic Encyclopedia*: Caesarea Palaestinae
* PBS Frontline - Caesarea Maritima
* Arheologija:
	+ Archaeology of Caesarea
	+ Archaeology of Caesarea
	+ Pilate inscription
* Fotografije:
	+ Photos of Caesarea Arhivirano 2007-12-09 na Wayback Machine-u
	+ Photo gallery of Caesarea Maritima
	+ Photo gallery of Caesarea Maritima

Koordinate: 32°30′00″N 34°53′59″E﻿ / ﻿32.50000°N 34.89972°E﻿ / 32.50000; 34.89972

***Primorska Cezareja*** na Wikimedijinoj ostavi
Koordinate: 41° 29′ 25" SGŠ, 22° 35′ 05" IGD

**Sedlarci** (mak. *Sedlarci*) su naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Sedlarci su u sastavu opštine Vasiljevo.

Prirodni uslovi
---------------

Sedlarci su smešteni u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Strumice, naselje je udaljeno 10 kilometara severno.

Naselje Sedlarci se nalazi u istorijskoj oblasti Strumica. Naselje je položeno na zapadnom obodu plodnog Strumičkog polja, na mestu gde se iz polja izdižu prva brda planine Smrdeš. Nadmorska visina naselja je približno 310 metara. 

Mesna klima je blaži oblik kontinentalne zbog blizine Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Sedlarci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 343 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* www.opstinavasilevo.gov.mk Zvanična stranica opštine Vasiljevo Arhivirano 2021-12-19 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Vasiljevo |
| --- |
| **Vasiljevo** • 
Angelci • 
Varvarica • 
Visoka Mahala • 
Vladijevci • 
Gradošorci • 
Dobrošinci • 
Dukatino • 
Edrenikovo • 
Kuškulija • 
Nova Mahala • 
Njivičino • 
Piperevo • 
Radičevo • 
Sedlarci • 
Suševo • 
Trebičino • 
Čanaklija |  |
**Vodno** (mak. *Водно*) je planina koja se uzdiže sa južnog dijela Skopske kotline, u Sjevernoj Makedoniji. Ispod Vodna, sa sjeverne strane prostire se grad Skoplje.

Najviši vrh planine je Krstovar [mk] sa svojih 1.066 m, ostali značajni vrhovi su *Abedište* (1.046 m) i *Orašec* (931 m). Na najvišem vrhu je 2002. podignut *Milenijski križ*, čelična konstrukcija visoka 66 m. koja je danas najveći križ na svijetu.

Karakteristike
--------------

Vodno je srednje visoka makedonska planina, dio Šarsko-Pindskog planinskog masiva.

Planina je bogata vodom, jer ima brojne izvore i vodotoke. Na njoj postoji i jedan manji vodopad *Prskalo*, kod sela *Dolna Sonja* visok oko 15 m.
Planina još uvijek ima relativno bogat šumski pokrov, koji se sastoji pretežno od bjelogoričnih drva; divljih kestena, breza, lipa, hrasta i graba. Na Vodnu je od sredine 20. vijeka nažalost stihijno izgrađeno puno vikendica i iskrčeno puno šuma, istovremeno na planini ima vrlo malo kvalitetnih javnih objekata.

Pogled na Vodno iz Skopja
Srednja godišnja temperatura na planini je 23 Со. Najniža temperatura je izmjerena u januaru, 2005. i bila je -15 Cо, a najviša je izmjerena također 2005. u julu i iznosila je 43 Cо.

Atrakcije i znamenitosti Vodna
------------------------------

* Vodopad Prskalo kod sela Dolna Sonja
* Milenijski križ (podignut 2002)
* Crkva Sv. Spas, u selu Dolna Sonja
* Crkva Sv. Spas, u selu Sopiše
* Crkva Sv. Mina, u selu Sopiše
* Crkva Sv. Nikola, u Gornja Sonja
* Manastir i crkva Sv. Pantelejmon, u selu Dolno Nerezi
**Nahuel Huapi** (španjolski: *Parque Nacional Nahuel Huapi*) je nacionalni park na jugozapadu Argentine u Andama, pored čileanske granice.

Karakteristike
--------------

Park se prostire na sjeverozapadu Patagonije na površini od 710 000 hektara, oko Jezera Nahuel Huapí, na granici dviju provincija Río Negro i Neuquén.

Karta parka
Park i susjedni rezervat prirode uključuju područja gustih šuma, brojnih jezera, brzih rijeka, slapova i snijegom pokrivenih planinskih vrhova. 
Među planinama ističe se ugasli vulkan Tronador visok 3.554 metara i Cerro Catedral, poznat po skijalištu.

Historija
---------

Za nastanak tog parka zaslužan je istraživač i geograf Francisco Moreno koji je 1903. darovao prvih 7.500 hektara za osnivanje parka. Taj teren postao je jezgra prvog argentinskog nacionalnog parka koji je proglašen 1922. pod imenom **Nacionalni park Jug** (Parque Nacional del Sud).

Argentinski parlament je 1934. donio zakon o osnivanju parka na puno većoj površini oko Jezera Nahuel Huapí, tako je Nahuel Huapí postao treći američki nacionalni park.

Izvori
------

1. 1 2  „Nahuel Huapí national park, Argentina" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 27.12.2020.
2. 1 2 3  „*Información general del Parque Nacional Nahuel Huapi*" (španjolski). Intendencia del Parque Nacional Nahuel Huapi. Pristupljeno 27.12. 2020.

Vanjske veze
------------

***Nahuel Huapi (nacionalni park)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Parque Nacional Nahuel Huapi* (službene stranice) ()
* *Nahuel Huapí national park, Argentina* (na portalu Encyclopaedia Britannica) ()
**Insipidni dijabetes** (lat. *diabetes insipidus*) je bolest, koja nastaje usled neodgovarajuće sekrecije antidiuretskog hormona iz hipofize ili poremećaja na nivou bubrega koji ne mogu adekvatno da odgovore na sekreciju ovog hormona. Poznat je i pod nazivom centralni, kranijalni ili neurogeni, odnosno u drugom slučaju kao nefrogeni dijabetes.

U uzročnike ovog poremećaja ubrajaju se traume glave (posebno hirurške intervencije u hipotalamusno-hipofiznoj regiji), tumori, zapaljenski procesi (encefalitis, meningitis, tuberkuloza), sudovne lezije, granulomske bolesti, genetički faktori, a postoje i urođeni oblici ove bolesti. U oko 30-40% slučajeva uzrok bolesti je nepoznat, pa se govori o idiopatskom insipidnom dijabetesu.

Klinička slika
--------------

Osnovni simptomi su: *poliurija* (prekomerno lučenje mokraće), *nokturija* (učestalo noćno mokrenje) i *kompenzatorna polidipsija* (pojačana žeđ). Kod dece se može pojaviti i *enureza* (nevoljno mokrenje).

Količina izlučene mokraće može iznositi 5-20 litara za 24 sata. Urin je svetle boje, male specifične težine i osmolarnosti, a bolesnik mokri svakih 30-60 minuta u toku dana i noći. Teška dehidracija se javlja u slučajevima kada je mehanizam žeđi oštećen ili ako bolesnk odbija da unosi tečnost. U slučajevima dehidracije u krvi je prisutna povećana koncentracija natrijuma, a klinički se pojavljuju simptomi: glavobolja, muka, povraćanje i konfuzija. Pacijenti se žale na stalan osećaj umora i pospanosti, a često pate i od opstipacije (zatvora) zbog skoro potpune resorpcije vode iz digestivnog trakta.

Mogu postojati i drugi znaci oštećenja hipotalamusa (polifagija - pojačana glad, hipersomnija - pospanost, hipertermija i dr), a u slučaju tumorske etiologije i odgovarajuća simptomatologija.

Dijagnoza
---------

Standardni test za dokazivanje insipidnog dijabetesa je test dehidracije, a definitivna dijagnoza postavlja se merenjem odgovora hormona vazopresina u plazmi na osmotsku stimulaciju ostvarenu infuzijom rastvora natrijum hlorida. Kod kranijalnog insipidnog dijabetesa određuje se lokalizacija mogućeg oštećenja pomoću kompjuterizovane tomografije ili nuklearne magnetne rezonance.

Lečenje
-------

Tokom lečenja se uglavnom koristi dezmopresin — dugodelujući sintetski analog vazopresina. Terapijski odgovor je varijabilan, pa se sprovodi pažljiva kontrola, merenjem diureze i osmolarnosti plazme i natrijuma.
**Nacionalni park Vilsandi** (estonski: *Vilsandi rahvuspark*) je nacionalni park na zapadu Estonije u Okrugu Saare, koji se prostire duž zapadne km obale otoka Saaremaa i po Baltičkom moru.

Karakteristike
--------------

Park se prostire na površini od 240 km², od tog 2 / 3 po po moru.
Nacionalni park obuhvaća otok Vilsandi, zapadnu obalu otoka Saaremaa i oko 160 otočića i hridi, među njima i najzapadniju točku Estonije – otočić Nootamaa.
Vilsandi je jedini naseljeni otok u Nacionalnom parku.

Pozicija parka na karti otoka Saaremaa
Cilj Nacionalnog parka je zaštita prirodne i kulturne baštine obalnih krajolika
Zapadnoestonskog arhipelaga.

Historija
---------

Historija Nacionalnog parka Vilsandi datira iz 1910. kad je osnovan *Rezervat za ptice Vaika*, prvo zaštićeno područje u baltičkim državama. 
Nakon tog je 1957. osnovan *Rezervat prirode Vaika* koji je 1971. preimenovan u *Nacionalni rezervat prirode Vilsandi*, a 1993. u Nacionalni park Vilsandi.

Od 1990. Vilsandi je kao dio Rezervata biosfere Zapadnoestonskog arhipelaga uvršten u UNESCO-vu mrežu.

Park je 17. juna 1997. uvršten u Ramsarsku konvenciju kao značajno močvarno područje i stanište brojnih ptica (247 vrsta).

Od februara 2009. parkom upravlja *Državni centar za upravljanje šumama*.

Izvori
------

1. 1 2  „Vilsandi National Park" (engleski). Loodusegakoos. Pristupljeno 17.12.2021.
2. 1 2 3 4 5  „Vilsandi National Park" (engleski). Keskkonnaamet. Pristupljeno 17.12.2021.
3. 1 2  „Saaremaa" (engleski). Estonica. Arhivirano iz originala na datum 2021-05-07. Pristupljeno 17.12.2021.
4. ↑  „Vilsandi" (engleski). Ramsar Sites Information Service. Pristupljeno 17.12.2021.

Vanjske veze
------------

***Nacionalni park Vilsandi*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Nacionalni parkovi u Estoniji |
| --- |
| Alutaguse  • Karula  • Lahemaa  • Matsalu  • Soomaa  • Vilsandi |

* *Vilsandi National Park* (službene stranice) ()
**Nacionalni park Sila** (talijanski: *Parco nazionale della Sila*) je talijanski nacionalni park koji se nalazi u Kalabriji na Visoravni Sila.

Historija i karakteristike
--------------------------

Park je osnovan 8. oktobra 1997. dekretom Predsjednika Italije.

Karta parka
Park se prostire na površini od 736,95 km², na nadmorskoj visini od 368 do 1,928 metara po provincijama; Catanzaro, Cosenza i Crotone.

Najviše planine su Botte Donato (1,928 m) u dijelu - Sila Grande, i Gariglione (1,764 m) u Sila Piccola. 
Sa njihovih vrhova vide se kako Tirensko tako i Jonsko more, planine Aspromontea pa čak i Etna na Siciliji.

Park je bogat šumama i rijekama sa brzacima, pored tog ima i nekoliko akumulacionih jezera sa čistim vodama.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*L'Area Protetta*" (talijanski). Ente Parco Nazionale della Sila. Pristupljeno 24.02.2022.
2. 1 2  „*Parco Nazionale della Sila*" (talijanski). Ente Parco Nazionale della Sila. Pristupljeno 24.02.2022.

Vanjske veze
------------

***Nacionalni park Sila*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Parco Nazionale Sila* (službene stranice) ()
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Nikab u Jemenu |  | Nikab u Jemenu |
| Nikab u Jemenu |  | Tzv. polunikab u UAE |

**Nikab** (arapski: نقاب , "veo" ili "maska") je tkanina kojom neke muslimanske žene Arapskog svijeta pokrivaju lice. Po pravilu se radi od crne tkanine.

Porijeklo
---------

Reljefi umotanih žena s Baalovog hrama u Palmiri (1. v.)
Porijeklo nikaba je predislamsko – Tertulijan je još početkom 3. vijeka pisao da Arapkinje u potpunosti prekrivaju lice, ponekad i jedno oko.

Rasprostranjenost
-----------------

Nikab je najviše rasprostranjen u zemljama Arapskog poluotoka kao što su: Saudijska Arabija, Jemen, Katar, Kuvajt, Oman, Bahrein i Ujedinjeni Arapski Emirati.

Prema predvladavajućem tumačenju koncepta hidžaba, žene bi trebale prekrivati isključivo kosu. Jusuf Karadavi, egipatski islamski teolog, smatra da nošenje nikaba nije obvezno niti poželjan način odijevanja žena islamske vjeroispovijesti. S druge strane, brojni teolozi iz Arabije zagovaraju nikab pa tako u Saudijskoj Arabiji sve muslimanke moraju nositi veo preko lica u svetim mjestima kao što su Meka i Medina. Godine 2008. vjerski poglavar Meke Muhamed Habadan, pozvao je žene da nose veo koji će im otkrivati samo jedno oko, da bi ostale muslimanke bile obeshrabrene i prestale se šminkati.

U mnogim zemljama zapadnog svijeta postoje antimaskirni zakoni odnosno zabrana nošenja nikaba i drugih pokrivala lica na javnim mjestima. Neki drugi arapski odjevni predmeti koji također pokrivaju lice su bušija i batula. Nikab se u zapadnom svijetu često miješa s burkom, paštunskom tradicionalnom odjećom koja pokriva cijelo tijelo uključujući i oči.

Izvori
------

1. ↑  BBC (3. 10. 2008.): *Saudi cleric favours one-eye veil* Preuzeto 21. 7. 2012.

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Nikab** |
|  | Potražite izraz ***nikab*** u W(j)ečniku, slobodnom rječniku. |
**Demokratska narodna zajednica** je naziv za političku stranku u Bosni i Hercegovini koja okuplja uglavnom Bošnjake, odnosno pristaše Fikreta Abdića.

Nastala je 1993. godine u Velikoj Kladuši, kao rezultat neslaganja s politikom SDA-a i njegova vodstva u Sarajevu. Osim krila SDA-a na čelu s Fikretom Abdićem Babom, novoformiranoj stranci pristupaju i svi oni koji su u nacionalizmu, radikalizaciji vjere i širenju netrpeljivosti vidjeli veliku opasnost za izoliranu zapadnu Bosnu i konačno, za cijelu BiH i njezine građane. Nakon potpisivanja Daytonskog mirovnog sporazuma i zakazivanja prvih poslijeratnih izbora u BiH 1996. godine, DNZBiH svoju političku aktivnost i borbu za povratak na bosanskohercegovačku političku scenu vodi iz egzila u Republici Hrvatskoj. Uz brojne prepreke, DNZBiH, pod tim imenom, uspijeva se prvo registrirati u Mostaru, a potom ispuniti sve uvjete prijave za sudjelovanje na prvim poslijeratnim izborima u BiH 1996. godine.

Bez obzira na dozu razočarenja rezultatima izbora kod dijela pristalica DNZ-a, djelomično uspješan rezultat je uplašio SDA, koji, uz prethodno uhićenje člana Predsjedništva DNZBiH-a Alije Beširevića Bega, nastavlja torturu i zastrašivanje pristalica i simpatizera DNZ-a, da ih odvrati od njihove političke podrške DNZ-u. U takvoj atmosferi torture i straha pristalicama DNZ-a, izabranim članovima Skupštine Unsko-sanske županije iz redova DNZ-a nije dozvoljeno preuzimanje mandata, a u Sarajevu nakon preuzimanja mandata i svih jamstava međunarodne zajednice i aktualne vlasti, pred očima javnosti na sjednici Parlamenta Federacije BiH uhićen je poslanik DNZ-a i njezin glavni tajnik mr. Ibrahim Đedović. Uza sve opstrukcije izbori u BiH 1996. godine za DNZBiH su od povijesne važnosti, jer su potvrdili definitivan povratak DNZ-a i Fikreta Abdića Babe na bosanskohercegovačku političku scenu.

Na izborima 2006. godine osvajaju šest poslaničkih mjesta u Skupštini USŽ-a, dva mjesta u Zastupničkom domu i Domu naroda Parlamenta Federacije BiH te zadržavaju status parlamentarne stranke na svim razinama, osvojivši jedno poslaničko mjesto u Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. 

Predsjednik DNZBiH-a je Admil Mulalić.

Vanjske veze
------------

* Službena stranačka stranica na internetu Arhivirano 2010-04-20 na Wayback Machine-u
**Mario Krulz** je bio hrvatski nogometaš.

Karijera u RSK Split
--------------------

Igrao je za RSK Split 20-ih i 30-ih godina 20. stoljeća.   
 Bio je član uspješne postave iz 1933. godine koja se plasirala u tadašnji najviši rang - *Nacionalnu ligu*. U tim kvalifikacijama (Maribor, zagrebačka Viktorija i apatinski Tri zvijezde) Krulz je dao veliki doprinos svojim golovima. Nakon utakmice u Apatinu bio je neopravdano strogo kažnjen sa šest mjeseci zabrane igranja. Taj period Iskoristio je odlaskom u inozemstvo i nastupanjem za talijanski Bari. Potom prelazi u Triestinu iz Trsta.

U Hajdukovom dresu
------------------

U sezoni 1936/37. sa velikim uspjehom igra za splitskog Hajduka. Igra na mjestima lijeve spojke i centarfora. Najbolju utakmicu karijere zasigurno je Krulz pružio na čuvenoj prijateljskoj utakmici između Hajduka i talijanske Rome. Odigrane su dvije prijateljske utakmice, a prva se igrala 27. lipnja 1937. godine. Utakmica je završila pobjedom Hajduka, a stručni žiri u sastavu Iles Spitz - Hajdukov trener, Miće Pilić - potpredsjednik Hajduka i Ljubo Benčić - odbornik proglasili su Maria Krulza najboljim igračem utakmice. Kao nagradu Krulz je dobio zlatni sat za uspomenu na taj susret.
U svibnju 1944. odlazi sa ostalim nogometašima Hajduka na otok Vis, sudjeluje u obnovi kluba i utakmicama sa savezničkim snagama. 

Krulz je za Bile odigrao 32 utakmice i postigao 13 golova. Nakon rata ponovo je aktivan i nalazimo ga u prvim poratnim momčadima Splita.

Statistika u Hajduku

| Natjecanje | Nastupi | Golovi |
| --- | --- | --- |
| Prvenstvo | 10 | 2 |
| Kup | 2 | 0 |
| Superkup | 0 | 0 |
| Međunarodne | 0 | 0 |
| Splitski podsavez | 1 | 0 |
| **Ukupno** | **13** | **2**
 |
| Prijateljske | 19 | 11 |
| ***Sveukupno*** | **32** | **13** |
**MILJENKO KOVAČIĆ** (Zagreb, 19. III. 1973. - 20. VIII. 2005, poginuo u saobraćajnoj nesreći na čvoru autoceste A3 Kraljevečki Novaki), bivši **nogometaš** zagrebačkog Dinama i Slaven Belupa, talentirani centarfor. Široj sportskoj javnosti ponajviše poznat po osebujnom životu koji je vodio nakon što je napustio nogometne terene. Jedno je vrijeme nastupao i za italijanskog prvoligaša **Bresciju**. Potom je opet nastavio nogometnu karijeru, no nakon epizode u Izraelu, gdje je nastupao za **Hapoel Petach Tikvu**, vratio se u Slaven Belupo u sezoni 2004/2005, te na početku prvenstva izrazio želju da definitivno prekine karijeru zbog obiteljskih razloga. Takvu odluku Kovačić je donio u 31. godini života kad je bio na vrhuncu karijere. Nakon naglog povlačenja iz nogometnog života, potpuno se povukao iz javnosti na svoje imanje u Vrbovcu. Miljenko je pogunio išavši na nogometnu utakmicu u Sisak. Naime, bio je registriran za NK Mladost iz Repušnice, člana 1. županijske lige. Taj dan je trebao debitirati u 1. kolu protiv NK Metalac iz Siska.

---

**Izvor**:

* Ana Raić-Knežević: *"S Kawasakija ispale Kovačevićeve kopačke"*, Nedjeljni Glas Slavonije, 85 (zapravo 3), 122, 8 - Osijek, 21. VIII. 2005.
**Nowy Dwór Mazowiecki** ili samo **Nowy Dwór** je grad od 28,679 stanovnika u sredini Poljske u Mazovjeckom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Nowy Dwór leži udaljen 34 km sjeverozapadno od centra Varšave. Grad se prostire iznad ušća rijeke Narew u Vislu.
Od 2012. grad ima i *Aerodrom Varšava - Modlin*, koji je izgrađen prvensteno za niskotarifni Ryanair, danas se iz njega može odletjeti u desetak evropskih gradova.

Ušće Narewa u Vislu

Historija
---------

Nowy Dwór je najvjerojatnije osnovan prije 1233. godine, a njegov osnivač bio je vojvoda Konrad Mazovski.

Prvi put je dokumentiran 1294. za srednjeg vijeka navođen je pod raznim imenima; 1355. kao *Nowidwor circa fluvium Narew* (Novi Dvor nad rijekom Narew), ili kao *Nova Curia*, Nova Aula, a kasnije i kao *Novidwor*, *Nouidwor*, *Nowodwor*.
Gradska prava dobio je 1374. od mazovijskog vojvode Zemovita III, za vladavine ugarskog kralja Ludovika I. Velikog.

Dvjesto godina kasnije - 1544. novodvorska gradska prava je obnovio kralj Sigismund I Stari.

Nakon tog perioda Nowy Dwór je često mijenjao vlasnike, pa je vremenom osiromašio.

Nakon švedske invazije Nowy Dwór je spao na rang sela
Posljednji kralj Poljsko-Litvanske Unije Stanislav Poniatovski obnovio je gradska prava 1782.

Nakon Treće Podjele Poljske Nowy Dwór je podpao pod Kraljevinu Prusku.

Nakon Bečkog kongresa 1815. grad je pripao proruskoj Kongresnoj Poljskoj pa je nastupio period oživljavanja grada. 
Utvrda Modlin na ušću Narewa u Vislu, koju je podigao Napoleon Bonaparte je dograđena, obnovljeni su sajmovi, a nakon izgradnje željeznice proradile su i prve tvornice.
Istovremeno su grad mučile i brojne poplave; 1813. 1844. 1876. i 1888. ali i požar 1888.

Za Drugog svjetskog rata na samom početku Njemačke okupacije Poljske grad je prezvan u *Neuhof*, a 1942. u *Bugmünde*.

Crvena armija oslobodila je Nowy Dwór u januar 1945.

Posljednja poplava dogodila se u martu 1962. iste godine kad je dovršen nasipa na rijeci Narew, nasip na Visli dovršen je 1975.
Od 1952. Nowy Dwór je administrativni centar vlastitog povjata. Nakon reforme 1975. to više nije bio, ali je nakon reforme provedene 1999. opet centar povjata.

Pobratimski gradovi
-------------------

Nowy Dwór Mazowiecki ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

* Njemačka Niederorschel, Njemačka (1997.)
* Litvanija Elektrenai, Litva (2005.)

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Poland: Mazowieckie*" (engleski). City population. Pristupljeno 6.04. 2021.
2. 1 2  „Położenie i dojazd" (poljski). Nowy Dwór Mazowiecki. Pristupljeno 6.04. 2021.
3. ↑  „Warsaw Modlin Airport" (engleski). Nowy Dwór Mazowiecki. Arhivirano iz originala na datum 2021-04-21. Pristupljeno 6.04. 2021.
4. 1 2 3 4 5 6 7  „Historia Miasta" (poljski). Nowy Dwór Mazowiecki. Pristupljeno 6.04. 2021.
5. ↑  „Współpraca zagraniczna" (poljski). Nowy Dwór Mazowiecki. Pristupljeno 6.04. 2021.

Vanjske veze
------------

***Nowy Dwór Mazowiecki*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Nowy Dwór Mazowiecki* (službene stranice) ()
**Institut magije Durmstrang** (ćirilica: Дурмстранг) je imaginarna čarobnjačka škola iz serije romana o Harryju Potteru slična Hogwartsu. Moguće je da se Durmstrang nalazi u sjevernoj ili istočnoj Evropi, možda u Bugarskoj, a možda u sjeverozapadnoj Rusiji ili na obali Baltika, iako ime same škole zvuči njemački (podsjeća na frazu *Sturm und Drang* - njemački književni pokret). Škola je najvjerojatnije na samom sjeveru, zato što su osnovni dio školskih uniforma Durmstranga krzna, a po pričama učenika, dani su zimi veoma kratki i područje oko škole je često smrznuto. To bi isključilo Bugarsku koja ipak ima topliju klimu. Škola je osnovana prije barem 700 godina, zato što je tada počela sudjelovati u Tromagijskom turniru.

Kao i Hogwarts, Durmstrang je smješten u dvorcu. Dvorac ima samo četiri kata i vatre se pale samo u magijske svrhe. Ali zato je - kao što je Viktor Krum rekao Hermioni Granger - zemljište oko dvorca golemo.

Po mišljenju mnogih čarobnjaka, u Durmstrangu se podučavaju Mračne sile, a to je mišljenje vjerojatno ustaljeno zbog bivšeg ravnatelja, Igora Karkaroffa. Karkaroff je bio smrtonoša, ali uspio se izvući iz Azkabana tako što je Ministarstvu Magije dao mnoga imena drugih smrtonoša. On ne želi primati djecu bezjačkog porijetla u svoju školu i za njega se govori da učenike ne podučava samo Obrani od mračnog sila, nego i samim Mračnim silama.

Tragač bugarske metlobojske reprezentacije, Viktor Krum, koji pohađa Durmstrang još je uvijek išao u školu u vrijeme Svjetskog prvenstva u metloboju 1994. Iste je godine prvak Durmstranga na Tromagijskom turniru bio upravo Viktor Krum. Na Božićni je bal došao sa Hermionom Granger, što je ironično jer je ona bezjačkog porijetla i nikad ne bi mogla pohađati njegovu školu.

Nakon događaja u Harry Potteru i Plamenom Peharu, Karkaroff je pobjegao odmah nakon što je Lord Voldemort ponovno vratio dio svoje moći. U šestoj knjizi saznajemo da su Karkaroffa ubili smrtonoše. Nije poznato ko je preuzeo mjesto ravnatelja Durmstranga i da li se ugled škole popravio ili pogoršao zbog toga.

U filmskoj verziji romana Harry Potter i Plameni Pehar svi su učenici Durmstranga mladići, što može, ali i ne mora biti tačno.

Relevantni članci
-----------------

* Hogwarts - Škola vještičarenja i čarobnjaštva
* Beauxbatons - Akademija magije

Vanjske veze
------------

* Službena stranica Harry Potter filma
* Harry Potter leksikon
**Kötü Yol** (sh. *Loš put*) je turska televizijska serija, snimana 2012.

Sinopsis
--------

Godina je 1960, London... Najstarija ćerka pralje Ajše, Nuran planira ostvarenje svojih snova (beg sa ljubavnikom Rešatom i uspeh u svetu glume). Međutim ti snovi ubrzo padaju u vodu, kada Rešat pobegne u Tursku bez Nuran, a uskoro joj na vrata stiže Ihsan aga, koji želi nju samu kao miraz njegovom bratu, uprkos insistiranju Nuran ga odbija. Želeći objašnjenje za to što joj je uradio, Nuran i njena majka odlaze u Adanu, gde upoznaju reditelja Boba, koji od Nuran želi napraviti divu, što se i desi.

Ubrzo će ljupka glumica upoznati mladog Kenana i zaljubiti se u njega, ali tu je Rešat koji ipak želi oživeti staru ljubav.

Uloge
-----

| Glumac: | Uloga: |
| --- | --- |
| Šukran Ovali | Nuran |
| Džansel Elčin | Kenan |
| Ilker Aksum | Rešat |
| Gokče Akildiz | Kanan |
| Ferit Kaja | Ihsan |
| Nergiz Čokarči | Ajše |
| Ezgi Mola | Leman |
| Ajšenil Šamiloglu | Đulu |
| Nursel Koze | Bedia |

Napomene i reference
--------------------

1. ↑  Zvanična stranica serije
Koordinate: 42° 53′ 32" SGŠ, 20° 52′ 07" IGD

**Severna Kosovska Mitrovica** (poznata i samo kao **Severna Mitrovica**; alb. *Mitrovica e Veriut* ili *Mitrovicë Veriore*) obuhvata deo grada Kosovska Mitrovica severno od reke Ibar. To je de fakto glavni grad Severnog Kosova, regiona gde su Srbi većina i administrativni centar Autonomne Zajednice srpskih opština KiM.

Istorija
--------

Severna Kosovska Mitrovica je nastala podelom opštine Kosovska Mitrovica na dve de fakto opštine, Južnu Kosovsku Mitrovicu sa albanskom većinom i Severnu Kosovsku Mitrovicu sa srpskom etničkom većinom. Granicu predstavlja most na Ibru.

Geografija/Demografija
----------------------

Obuhvata oko 1/5 grada Kosovska Mitrovica gde se nalazi 22.000 stanovnika od kojih su 19.000 Srbi, 2.000 Albanci a 1.000 ostale manjine. Nalazi se na levoj strani Ibra.

Kultura i obrazovanje
---------------------

Severna Kosovska Mitrovica je trenutno jedan od najznačajnijih političkih, obrazovnih i zdravstvenih centara za Srbe na Kosovu. To je jedina urbana sredina na Kosovu gde su Srbi većina. U gradu se nalazi Univerzitet u Prištini koji je prebačen iz Prištine. Tu se takođe nalazi klinički centar, koji je jedini zdravstveni centar za Srbe na Kosovu. U Severnoj Kosovskoj Mitrovici se nalazi crkva Sv. Dimitrija.

Sport
-----

Severna Kosovska Mitrovica je sedište fudbalskih klubova Trepča i Rudar.

Politika
--------

U Severnoj Kosovskoj Mitrovici je sedište skupštine zajednica opština autonomne pokrajine Kosova i Metohije koja predstavlja srpske opštine koje odbijaju jednostrano proglašenje nezavisnosti Kosova.

Galerija
--------

* Crkva Sv. DimitrijaCrkva Sv. Dimitrija
* Most na IbruMost na Ibru
* Severni deo K. MitroviceSeverni deo K. Mitrovice
* Severni deo K. MitroviceSeverni deo K. Mitrovice

Spoljašnje veze
---------------

***Severna Mitrovica*** na Wikimedijinoj ostavi
***Stepenice za nebo*** je jugoslovenski igrani film snimljen 1983. godine u režiji Miroslava Lekića. Po žanru je drama koja za temu ima otuđenje i besperspektivnost omladine u tadašnjem jugoslovenskom društvu. Iako se isticao izuzetno mračnim tonom, film je izazvao pažnju velikom količinom za tadašnje standarde eksplicitnih erotskih scena.

Zaplet
------

Diplomirani arhitekta Slobodan (Svetozar Cvetković) bezuspešno pokušava da pronađe posao i da se uklopi u društvo. Jedne, naizgled obične noći, u nastojanju da se zabavi sa starim društvom i oživi lepe uspomene, suočava se sa poražavajućom istinom. Prijatelji pokazuju nova lica, niko nije ono za šta se predstavlja. Noć produbljuje stare rane, do zore se dešava tragedija koja menja živote svakog od njih. Ipak, novi dan budi i novu šansu za spasenje.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Svetozar Cvetković | Slobodan |
| Sonja Knežević | Vlasta |
| Velimir Bata Živojinović | komšija |
| Enver Petrovci | Predrag |
| Rahela Ferari | baba |
| Gordana Gađžić |  |
| Varja Đukić | Svetlana |

Spoljašnje veze
---------------

* *Stepenice za nebo* na IMDb-u ()
**Jezero Vegoritida** ili **Ostrovu** (grčki: *Λίμνη Βεγορίτιδα* ili *Οστρόβου* [*Límni Vegorítida* ili *Ostróvou* — Limni Vegoritida ili Ostrovu], makedonski: *Островско Езеро* [*Ostrovsko Ezero*]) u prošlosti poznato kao *Ostrovsko jezero*, je veliko kraško jezero u zapadnoj Makedoniji, na sjeveru Grčke.

Hidrografija
------------

Jezero leži udaljeno 6 km sjeveroistočno od Amyntaia i 18 km zapadno od Edesse, na 540 metara nadmorske visine. Sjeverno od jezera prostire se planina Nidže. Administrativno podpada jednim dijelom pod prefekturu Lerin, a drugim pod prefekturu Pela.

Karta sa pozicijom jezera
Jezero zauzima jednu od vrtača vapnenačke građe planine Nidže. Vegoritida je klasičan primjer kraškog jezera, čiji se odljev odvija pod zemljom kroz prirodne kanale, vodom ga pune brojni potoci koji se slivaju sa planine Nidže i vrha Kajmakčalan, a najviše puno manje jezero Petron koje leži na većoj nadmorskoj visini podzemnim kanalom.

Tokom posljednjih 50 godina zabilježene su fluktuacije razine vode veće od 30 metara. Pad razine vode započeo je 1955. prebacivanjem vode u hidroelektranu Agre. Tako je to nekad jedno od većih grčkih jezera površine od 68 km², duboko do 75 m, prije nekoliko godina smanjena na površinu od 45 km², s dubinom odo 50 m.

Pored njegove istočne obale leži selo Arnissa.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Lake Vegoritida, Arnissa*" (engleski). Inspirock. Pristupljeno 09. 11. 2017. [*mrtav link*]
2. 1 2  „*Lake Vegoritida*" (engleski). Lakes Network. Arhivirano iz originala na datum 2016-09-19. Pristupljeno 09. 11. 2017.

Vanjske veze
------------

***Vegoritida*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Lake Vegoritida, Arnissa* na portalu Inspirock[*mrtav link*] ()
* *Lake Vegoritida* na portalu Lakes Network Arhivirano 2016-09-19 na Wayback Machine-u ()
**Delecionizam i inkluzionizam** su suprotne filozofije koje su se uglavnom razvile unutar zajednice urednika zajednica korisnika Wikipedije. Izrazi odražavaju različita mišljenja o odgovarajućem opsegu enciklopedije i odgovarajuće tendencije da se briše ili da se uključi određeni enciklopedijski članak.

"Delecionisti" su zagovornici selektivnog pokrivanja i uklanjanja članaka za koje se smatra da su slabo branjeni. Gledišta za brisanje obično su motivirana željom da se Wikipedia usredotoči i pokriva značajne teme—zajedno sa željom da se čvrsto ograniči širenje promotivnog korištenja (smatra se kao zlouporaba web stranice), trivia i članaka koji po njihovom mišljenju nisu od općeg interesa, nemaju prikladan izvorni materijal za visokokvalitetno izvještavanje ili su prekratki ili na drugi način neprihvatljivo loše kvalitete.

"Inkluzivni" zagovornici su širokog zadržavanja, uključujući zadržavanje "bezopasnih" članaka i članaka koji se inače smatraju ispod standarda kako bi se omogućilo buduće poboljšanje. Inkluzistička gledišta obično su motivirana željom da se Wikipedija zadrži širokom pokrivenošću s mnogo nižom ulaznom barijerom za pokrivene teme—zajedno s uvjerenjem da je nemoguće reći koje bi znanje moglo biti "korisno" ili produktivan, da sadržaj često počinje loše i da se poboljšava ako se dopusti vrijeme, da zapravo nema inkrementalnih troškova pokrivenosti, da su proizvoljne "crte u pijesku" (engl. ) beskorisne i može izazvati podjele, a ta dobra volja zahtijeva izbjegavanje proizvoljnog brisanja tuđeg rada. Neki proširuju ovo kako bi uključili dopuštanje šireg raspona izvora kao što su poznati blogi druge web stranice.

Službeni stav u 2010. u mjeri u kojoj je postojao, glasio je da "Nema praktičnog ograničenja broja tema koje može pokriti", ali da također "postoji važna razlika između onoga što se *može* učiniti i onoga što *trebalo* biti učinjeno"; potonje je predmet pravila "Šta Wikipedia nije". Politika zaključuje "Slijedom toga, ova politika nije besplatna propusnica za uključivanje".
Ovo je članak o mađarskom političaru.  Za istoimenog mađarskog suca, v. József Hertelendy (sudac).  
József Hertelendy
**Jožef Hertelendi** (mađ. *Hertelendi és vindornyalaki Hertelendy József*), (Bočar, Torontal, 23. maj 1833. — Marila, 31. avgust 1891.)) bio je član velikog reda, Veliki majstor okruga Torontal, doživotni član Kuće Velikog reda i dobitnik ordena malog krsta Svetog Stevana.

Biografija
----------

Jožef, rođen Bočar, je počeo studije u kući svojih roditelja kao privatni student, a zatim nastavio na Univerzitetu u Budimpešti. Roditelji su ga vaspitali za karijeru javne funkcije, kako bi služio svojoj zemlji u kojoj su njegovi preci radili čitav vek. Međutim, ovaj plan je osujetila apsolutistička era koja je nastupila nakon događaja iz 1848. godine. Godine 1854. otišao je u inostranstvo i diplomirao na Ekonomsko-šumarskoj akademiji u Hohenhajmu, gde je i dobio diplomu. Međutim, došao je kući 1855. godine i posetio Ekonomsku akademiju u Mađarovaru. Oženio se sledeće godine sa Zaidom Ištvandi (19. jun 1828 — 10. februar 1908) u Velikoj Kikindi 1. avgusta 1856. godine.

Posle studija prava u Budimpešti, pohađao je Mađarsku privrednu akademiju u Ovaru, a zatim u Hohenhajmu 1861. godine. Izabran je za pristavnika Nađ Kikinde, ali ne želeći da služi privremeno, dao je ostavku novembra iste godine zajedno sa celokupnim štabom. Postavljen je za načelnika župnije Torontal, 1874. godine. Od 1876. do 1877. godine bio je vladin komesar pune vlasti tokom poplava u Južnom regionu Mađarske. Godine 1878. postao je vladin komesar regulatorne komisije za grad Vršac. Bio je jedan od prvih imenovanih članova Redovnog doma a po njemu je nazvano selo Hertelendifalva.

Za vreme njegovog predsednikovanja, 1882. godine, Sekelji iz Bukovine su pozvani nazad u Mađarsku i preseljenjem je bilo moguće osnovati dva naselja u Pančevačkom okrugu. Jedan od njih je 21. jula 1883. nazvan Hertelendifalva u čast Jožefa. Njegovo veličanstvo ga je 1885. imenovalo za naslednog člana Velikog reda. Član odbora Janoš Danijel je na jesenjoj generalnoj skupštini izrazio veliku radost i ljubav prema sreskoj zajednici. Vlada je 1887. godine Jožefu poverila otkup i uređenje takozvanih Uberlandskih zemalja. u svojstvu vladinog komesara.

Torontalsku arhiepiskopsku titulu župana i dužnosti obavljao je skoro osamnaest godina, do kraja života. Smrt je okončao njegov aktivni život 31. avgusta 1891. u divljoj dolini Marilat.

Spoljašnje veze
---------------

***József Hertelendy (političar)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Porodica Hertelendi
* Hertelendi u Palaš leksikonu
**Jugovizija** je bio naziv za takmičenje za pesmu koja će predstavljati Jugoslaviju na Evroviziji.

Jugoslavija je učestvovala na takmičenju pesme Evrovizije 27 puta, sve od 1961. godine, pa do 1992. godine, izostala je samo 1977, 1978, 1979, 1980, i 1985. godine.

Tokom ovih godina, na Jugoviziji su pobeđivali muzičari iz skoro svih šest socijalističkih republika od kojih se sastojala Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija. Na Jugoviziji su pesme izvodili umetnici iz Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Makedonije, Slovenije, Srbije i Crne Gore. Izvođači iz Hrvatske su bili najuspešniji na takmičenju Jugovizije, pobedili su 12 puta, a izvođači iz Makedonije ni jednom nisu pobedili na Jugoviziji.

Jugovizija 1991. bila je poslednja na kojoj su učestvovale sve jugoslavenske republike.

Od 1992. godine, izvođači iz navedenih republika nisu predstavljali Jugoslaviju na pesmi Evrovizije, jer se SFRJ raspala tokom 90-tih godina dvadesetog veka.

Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija je pobedila na pesmi Evrovizije 1989. godine pesmom "*Rock me*" koju je izvela Riva. Prema pravilima, takmičenje za pesmu Evrovizije 1990. godine je održano u Zagrebu, gradu u nekadašnjoj Jugoslaviji, današnjoj Hrvatskoj.
**Colón** je lučki grad od 34,655 stanovnika na sjeveru Paname u Provinciji Colón u kojoj je administrativni centar.

Distrikt Colón (metropolitanski Colon) ima 257,153 stan.

Geografske karakteristike
-------------------------

Colón leži na sjeveru Panamske prevlake, na karipskom ulazu u Panamski kanal, udaljen 75 km od glavnog grada Ciudad Panamá.

Historija
---------

Slobodna ekonomska zona
Grad je osnovan 1850. kad se gradila željeznička pruga do Ciudad Paname pod imenom **Aspinwall**, po jednom od graditelja.
Ubrzo nakon što je pruga dovršena 1855. Colón je po prometu zasjenio sve starije karipske luke u svojoj blizini. Dodatni impuls za rast bila je najava igradnje Panamskog kanala.

Ime mu je promjenjeno u *Colón*, po Kolumbu kako glasi njegovo prezime na španjolskom. 
Kako je izgrađen na močvarnom otoku Manzanillo, bio je jako nezdrav za življenje, sve dok mu pukovnik američke vojske William Crawford Gorgas, zadužen za sanitet u vrijeme izgradnje kanala nije isušio okolne močvare i izgradio novi vodovod i kanalizaciju.

Velika luka sa puno dokova koje je Američka vlada izgradila u bivšoj Kanalskoj zoni u današnjem predgrađu Cristóbal, učinili su Colón jednom od najvažnijih luka na Karipskom moru.
Nakon osnivanja Slobodne ekonomske zone 1953. izrastao je u jednu od najvećih bescarinskih luka na svijetu.

Današnji Colón je i nadalje velika luka, ali je postao i turistička destinacija zbog velikog broja trgovina i kruzera kojima je obavezna luka na krstarenju po Karibima.
Centar grada u kom su veliki hoteli je uredan, nasuprot tome predgrađa su kaotična i jadna. Dobar dio stanovnika Colóna živi u siromaštvu, pa je i kriminal raširen, najveći dio njih su potomci crnaca unajmljenih po britanskim Karibima da rade na izgradnji kanala.

Colón se nalazi na trasi autoputa Boyd-Roosevelt do Ciudad Paname a ima i *Intrenacionalni Aerodrom Enrique Adolfo Jimenez* (IATA: **ONX'**).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Colón in Colón*" (engleski). City population. Pristupljeno 18.1.2023.
2. 1 2  „*District in Panama*" (engleski). City population. Pristupljeno 18.1.2023.
3. 1 2 3 4 5 6  „*Colón, Panama*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 18.1.2023.
4. ↑  „*Enrique Adolfo Jimenez*" (engleski). Airlines Map. Arhivirano iz originala na datum 2023-01-19. Pristupljeno 18.1.2023.

Vanjske veze
------------

***Colón (Panama)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Municipio del distrito Colon* ()