Crnojevića država
**Crnojevići** su srednjevjekovna dinastija nakon Vojislavljevića, koju su u vjerskom smislu bili katolici, te Balšića koji su također uglavnom bili katolici, *Crnojevići* su prva pravoslavna dinastija.

Izuzetak je Staniša Crnojević koji je, primivši islam, kao sandžak-beg Osmanlijskoga Carstva pod imenom *Skender-beg Crnojević* vladao Crnom Gorom iz Skadra od 1513. do 1530. godine.

Podrijeklo
----------

Crnogorski samoproglašeni istoričar Miroslav Ćosović smatra da Crnojevići sigurno nisu slovenskog porijekla. Srpski istoričar Sima Ćirković navodi porodicu Crnojevića kao primer uspona Vlaha i Albanaca u srednjovekovnoj slovenskoj državi. Oni su promenu socijalnog položaja plaćali asimilacijom, odnosno slavizacijom.

> Primeri nekih istaknutih rodova, kao što su bili Balšići, zatim Kalođurđevići-Crnojevići, Mazareki, Spani, pokazuju da je put društvenog uspona bio otvoren i vlaškom i arbanaškom elementu.
> 
> 

*Crnojevići* potječu iz planinskih oblasti okolo Lovćena. Tijekom 14. stoljeća se pominje *Crnoje Đurašević* koji se smatra utemeljiteljem obitelji *Crnojevića*.

*Crnoje* je imao tri sina: *Stefana*, *Dobrovoja* i Radiča Crnojevića. *Radič* je pogunuo u sukobu s *Đurađem II. Balšićem* 1395. godine i nema podataka da je imao direktna potomstva.

No, povijesni izvori početkom 15. stoljeća pominju sinove *Radičeva* brata *Stefana*, *Đurađa* i *Lješa Crnojevića*. Imena im se nalaze u raznim dokumentima od 1403. do 1435. i njih su dvojica imali značajnu ulogu u tadašnjem političkom i gospodarskom životu.

Posljednji *Balšić*, *Balša III*. umro je 1421. godine i pravo na upravljanje državom su, zbog obiteljskih veza, polagali *srpski despoti* *Stefan Lazarević* i *Đurađ Branković* iz Smedereva. No, povijesni izvori pominju *Crnojeviće* i kao suradnike ali i protivnike *srpski despota*. *Crnojevići* su do 1451. proširili svoje teritorije i definitivno ovladali političkim i gospodarskim životom.

Borba za prijestolje
--------------------

 *Ćipur*, lokalitet na Cetinju gdje je Ivan Crnojević podigao 1484. prvotni *Cetinjski manastir* posvećen Bogorodici (srušen tijekom napada Osmanlija koncem 17. stoljeća), sada se namjesto njega nalazi *Dvorska crkva* u kojoj su od 1989. pokopani crnogorski kralj i gospodar Nikola I. Petrović i kraljica Milena Petrović
1451. stupio je Stefan I. Crnojević u pregovore sa Mletačkom Republikom koja ga je priznavala za legitimnog vladara. također su mu *Mleci* davali godišnju plaću, priznali titulu vojvode i njegove posjede oko Kotora.

Srbi su predvođeni despotom *Đurađem Brankovićem*, 1452. *Stefana I.* pokušali zbaciti. Došlo je do bitke kod Skadarskoga jezera u kojoj je *Stefan I.* odnio pobjedu i zauzeo Podgoricu. Despot *Branković* je kontrolirao još nekoliko narednih godina utvrdu *Medun* u Kučima, no *Crnojevići* su ostali na prijestolju.

Prijestolnica
-------------

Pogled na Žabljak Crnojevića i Skadarsko jezero iz pravca Cetinja
Povijesni izvori iz 15. stoljeća, za doba *Stefana I. Crnojevića* i njegova sina i nasljednika gospodara Ivana Crnojevića, Žabljak Crnojevića opisuju kao državno središte. Iz njega je pokušan organizirani otpor navali Osmanlija kroz ravnicu okolo *Skadarskoga jezera*. U *Žabljaku Crnojevića* bila je dvorska palača i *Crkva Sv.Đorđija* (kasnije pretvorena u džamiju).

No, prijestolnica je 1478. bila konačno zauzeta, a *Crnojevići* su izmjestili državno središte u planine, u konačnom na Cetinje.

Crnojevića tiskara
------------------

Tipografska slova
Crnojevića tiskara je prvu knjigu, Oktoih, izradila koncem 1493. godine (po Julijanskom kalendaru) za vladavine Đurađa Crnojevića. Postojala je do konca 1496. godine i za to je vrijeme tiskala pravoslavne bogoslužbene knjige. Njen je cilj bio, da se širenjem kršćanske pravoslavne knjige, crnogorska država suprotstavi ubrzanom procesu islamizacije svojega pučanstva. O tome svjedoči sljedeći zapis (citat na crnogorskom):

*Bog kome se klanjamo u Trojici, blagoizvolio je ispuniti svoju crkvu raznim knjigama. Viđevši ja, pravoslavni hrišćanin, Božiji štićenik, gospodin Đurađ Crnojević, da su crkve prazne, bez svetih knjiga, radi naših grijehova, pljačkom i uništavanjem agarenskih sinova, nastojah predano, ispunjem Svetim duhom i ljubavlju prema božanstvenim crkvama, naštampah ovu dušespasnu knjigu Osmoglasnik u slavu trisunčanog u jedinstvu klanjanog Božanstva.* .

Glavni tiskar je bio Makarije od Crne Gore.

Povijesnica je dokumentirala da je *Crnojevića tiskara* napravila ukupno pet knjiga:

* **Oktoih - prvoglasnik I-IV glas** (4. siječanj 1494. godine, *Obod*)
* **Psaltir - sa posljedovanjem** (22. rujna 1494. godine, *Cetinje*)
* **Oktoih - petoglasnik V-VIII glas** (nema točnog podatka)
* **Evanđelje** - (1496. godine, *Cetinje*)
* **Trebnik (molitvenik)** - (1496. godine, *Cetinje*)
* **Cvijetni triod** - nedovršeno izdanje (nema točnog podatka).

Vladari iz dinastije Crnojevića
-------------------------------

* **Stefan I. Crnojević**, (vladao 1451. - 1464./1465.), sinovac **Radiča Crnojevića**
* **Ivan Crnojević**, (1465. - 1490.), sin *Stefana I. Crnojevića*
* **Đurađ Crnojević**, (1490. - 1496.), sin *Ivana Crnojevića*
* **Stefan II. Crnojević**, (1496. - 1498.), sin *Ivana Crnojevića*
* **Staniša (Skender-beg) Crnojević**, (turski sandžak-beg 1513. - 1530.), sin *Ivana Crnojevića*

Uloga u crnogorskoj povijesti
-----------------------------

*Glavni članak: Crnogorska povijest*
*Glavni članak: Crnojevića država*
*Crnojevići* su uspjeli u kompliciranim vanjsko-političkim uvjetima, stiješnjeni između Osmanskoga Carstva i Mletačke Republike, očuvati državnu jezgru staroga *Dukljanskoga kraljevstva*. Za njihova doba se trajno ustalio naziv *Crna Gora*, crnogorska povijesna prijestolnica će postati Cetinje, a *Cetinjski manastir* (hrvatski *samostan*), ne samo vjersko i kulturno, no do sredine 19. stoljeća i državotvorno središte crnogorskog naroda.

Za njihova je doba, koncem, 15. stoljeća u Rijeci Crnojevića (Obod), proradila prva državna tiskara u povijesti, poznata kao Crnojevića tiskara. Tiskan je i Oktoih, prva ćirilična knjiga u Južnih Slavena.

Izvori
------

1. ↑  „Neugodno razbijanje velikosrpskih iluzija". Arhivirano iz originala na datum 2020-08-11. Pristupljeno 2014-05-18.
2. ↑  „Sloveni u doba Nemanjića". Arhivirano iz originala na datum 2013-08-11. Pristupljeno 2014-05-18.
3. ↑  Sima Ćirković, Srbi u srednjem veku, Beograd, 1985, str 197.
4. ↑  Prijepisi tekstova Đurađa Crnojevića

Vanjske veze
------------

* O *Oktoihu prvoglasniku* Arhivirano 2008-09-18 na Wayback Machine-u