Ksenofan u *Thomas Stanley History of Philosophy*
**Ksenofan iz Kolofona** (grč. Ξενοφάνης ὁ Κολοφώνιος, oko 565 – oko 473. god. st. e.) bio je antički grčki pesnik i filozof. Rodio se u maloazijskom gradu Kolofonu, udaljenom oko 60 km od Mileta. Kad je Kolofon potpao pod persijsku vlast, napustio je u dobi od oko 25 godina Joniju i putovao po Heladi, Siciliji i južnoj Italiji. Pretpostavlja se da se nastanio u južnoitalskom gradu Eleji i smatra se osnivačem tzv. elejske škole u okviru antičke filozofije. Međutim, kako nema nikakvih dokaza da je on zapravo ikada išao u Eleju, možda je bolje ne smatrati ga za nešto više do eventualno za pokrovitelja ove škole. Svoju starost proveo je baveći se književnim radom: još 473. st. e. u dobi od 92 godine pisao je elegije, kako zaključujemo iz fragmenta jedne njegove autobiografske elegije.

Kao što je napisao epsku pesmu od nekoliko hiljada heksametara pod naslovom *Osnivanje Kolofona*, tako je sastavio, prema nekim antičkim izvorima, i poemu *Naseljavanje Eleje*. To bi bila najstarija epska dela koja ne govore o mitološkim, nego o istorijskim događajima. Pisao je i elegije, a u grčku književnost uveo je novu vrstu poezije pod naslovom Σίλλοι *(Rugalice)*. U tim satiričkim heksametarskim pesmama, među kojima je bilo i jamba i od kojih se sačuvalo desetak fragmenata, oštro je kritikovao i ironisao narodna verovanja i ljudske mane. Mnogi misle da je svoja filozofska razmišljanja izlagao u heksametarskoj poemi *O prirodi* (Περὶ φύσεως). Od čitavog književnog rada ostali su samo oskudni fragmenti, pa je o Ksenofanu teško stvoriti sveobuhvatnu sliku.

Ksenofan ima negativan stav prema atletskim takmičenjima, pa pohvalama fizičke snage (čiji su tipičan primer Pindarove ode), suprotstavlja snagu uma, koju smatra važnijom i državi korisnijom vrlinom. Ksenofan oštro kritikuje mitove i epsku sliku sveta, te posebno napada Homera i Hesioda: "Sve su bogovima prišili Homer i Hesiod, sve što je kod ljudi sramotno i pokudno: krađu, preljub i međusobno varanje" (fr. 11). U drugom fragmentu on kaže: "A ljudi misle da se bogovi rađaju i da imaju njihovu odeću, glas i telo" (fr. 14). Ksenofan duhovito kritikuje grčka antropomorfna božanstva i predstavlja ih kao puke tvorevine ljudi: "Etiopljani tvrde da su im bogovi tuponosi i crni, Tračani da su plavooki i riđokosi, a kad bi volovi, konji i lavovi imali ruke i mogli njima da slikaju i stvaraju dela kao ljudi, slikali bi likove bogova i davali im telo kakvo upravo i samo imaju: konji nalik na konje, volovi na volove, [a lavovi na lavove]" (fr. 15). 

Na mesto postojećih bogova Ksenofan postavlja jednog jedinog boga, "najvećeg među bogovima i ljudima, koji smrtnicima nije nalik ni oblikom ni mišlju" (fr. 23), koji "sve vidi, sve promišlja, sve čuje" (fr. 24), koji "bez muke svime gospodari snagom uma" (fr. 25) i koji "uvek boravi na istom mestu i uopšte se ne kreće: niti njemu dolikuje da se vrzma čas ovamo, čas onamo" (fr. 26). Aristotel u *Metafizici* kaže da je Ksenofan "posmatrajući celinu svemira, rekao da jedno jeste bog" (A 5, 986b 18). Prema tome, Ksenofan je očito bio zastupnik monizma, a ne bilo kakvog monoteizma, koji bi uostalom za tadašnju Grčku bio veoma neuobičajen koncept. Ksenofanov bog nesumnjivo je zapravo φύσις, tj. priroda o kojoj su govorili Milećani i Heraklit. Međutim, ovde se uopšte ne govori o nekim preobražajima te prirode: ona više nije shvaćena kao nešto iz koje sve potiče i u koju se opet vraća, nego stoji iznad svih smrtnih bića i njima gospodari. Ova je priroda tiranska, ali njenu "tiraniju" ublažava to što je ona umna, što upravlja snagom uma i snagom promisli. Ta priroda je nepokretna i ne "dolikuje" joj da se pojavljuje čas ovakvom čas onakvom. Što se pojedinačnih bića tiče, "sva bića koja se rađaju i rastu sastoje se od zemlje i vode" (fr. 26), a i mi ljudi "svi smo rođeni iz zemlje i vode" (fr. 33). Prema tome, večna i nepromenljiva priroda (bitak) gospodari nad mnoštvom svih smrtnih bića koja se rađaju i umiru, a ljudska priroda s ovom večno živom i besmrtnom prirodom nema nikakve sličnosti.

Koliko se iz oskudnih fragmenata može zaključiti, Ksenofan nije bio veliki pesnik, ali se snažno ističe u istoriji rane grčke misli svojom oštrom kritikom bogova i tradicionalnih religijskih verovanja i obreda, te idejom o jedinstvu sveta u okviru svoje filozofske misli.

Vidi također
------------

* Presokratska filozofija
* Filozofija u tragičnom razdoblju Grka
* Elejska škola
* Parmenid

Eksterni linkovi
----------------

***Ksenofan*** na Wikimedijinoj ostavi

* Stanford Encyclopedia of Philosophy, s. v. *Xenophanes*
* Article at Internet Encyclopedia of Philosophy

| * p
* r
* u
Filozofija |
| --- |
| Historija | 

|  |  |
| --- | --- |
| Antička | 
 Budistička **•**  Kineska  **•**  Grčka **•**  Indijska  |
| Srednjovjekovna | 
 Hrišćanska **•**  Islamska **•**  Jevrejska  |
| Novovjekovna | Empirizam **•**  Racionalizam |
| Savremena | Analitička **•**  Kontinentalna |

 |
| Pojmovi | 
 Apsolut **•**  Beskonačnost **•**  Bit **•**  Biće **•**  Večnost **•**  Vreme **•**  Vrlina **•**  Dobro **•**  Duh **•**  Duša **•**  Zlo **•**  Znanje **•**  Ideja **•**  Iskustvo **•**  Istina **•**  Karma **•**  Kretanje **•**  Lepota **•**  Logos **•**  Misao **•**  Mudrost **•**  Nebiće **•**  Nedelanje **•**  Nesopstvo **•**  Opažanje **•**  Otuđenje **•**  Postojanje **•**  Pravda **•**  Prostor **•**  Razum **•**  Saznanje **•**  Svest **•**  Sloboda **•**  Slobodna volja **•**  Sopstvo **•**  Spokoj **•**  Stvarnost **•**  Sudbina **•**  Tvar **•** Uzročnost **•**  Um  |
| Oblasti | 
 Estetika **•**  Etika **•**  Epistemologija **•**  Logika **•**  Metafizika  |
| Grane | 
 Bića **•**  Duha **•**  Društva **•**  Društvenih nauka **•** Ekonomije **•**  Informacije **•**  Istorije **•**  Jezika **•**  Matematike **•**  Muzike **•**  Nauke **•**  Obrazovanja **•**  Politike **•**  Prava **•**  Psihologije **•**  Prirode **•**  Religije **•**  Umetnosti **•**  Fizike **•**  Čoveka  |
| Filozofi | 
 Zaratustra **•**  Tales **•**  Anaksimandar **•**  Anaksimen **•**  Pitagora **•**  Buda **•**  Ksenofan **•**  Konfučije **•**  Lao Ce **•**  Heraklit **•**  Parmenid **•**  Anaksagora **•**  Zenon **•**  Empedokle **•**  Protagora **•**  Sokrat **•**  Leukip **•**  Demokrit **•**  Platon **•**  Diogen **•**  Aristotel **•**  Čuang Ce **•**  Piron **•**  Zenon iz Kitijuma **•**  Epikur **•**  Filon **•**  Epiktet **•**  Nagarđuna **•**  Plotin **•**  Avgustin **•**  Boetije **•**  Eriugena **•**  Al-Farabi **•**  Ibn Sina **•**  Al-Gazali **•**  Abelar **•**  Averoes **•**  Majmonides **•**  Dogen **•**  Toma Akvinski **•**  Skot **•**  Okam **•**  Bejkon **•**  Dekart **•**  Hobs **•**  Paskal **•**  Spinoza **•**  Lajbnic **•**  Berkli **•**  Hjum **•**  Volter **•**  Didro **•**  Ruso **•**  Kant **•**  Fihte **•**  Šeling **•**  Hegel **•**  Šopenhauer **•**  Kjerkegor **•**  Marks **•**  Mil **•**  Niče **•**  Huserl **•**  Suzuki **•**  Rasel **•**  Hajdeger **•**  Krišnamurti **•**  Sartr **•**  Jaspers **•**  Vitgenštajn **•**  Adorno **•**  Markuze **•**  Derida **•**  Fuko **•**  Žižek **•**  Kripke |
| Kategorija |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 100175475
* LCCN: n82105600
* ISNI: 0000 0001 1795 0895
* GND: 118635794
* SELIBR: 201193
* SUDOC: 031983855
* BNF: cb12309917b (podaci)
* BIBSYS: 90773014
* NLA: 50119506
* NKC: mzk2010598182
* BNE: XX826406
* CiNii: DA01751053
* CONOR.SI: 69028707

 |

  

**Presokratska filozofija** > Sokratska filozofija > Helenističko-rimska filozofija

|  |
| --- |
| **Miletska škola** :
Tales ·
Anaksimandar ·
Anaksimen
**Pitagorejci** :
Pitagora ·
Alkmeon ·
Filolaj ·
Arhita ·
Timaj
**Efeška škola** :
Heraklit — 
**Elejska škola** :
Ksenofan iz Kolofona ·
Parmenid ·
Zenon iz Eleje ·
Melis sa Samosa
**Pluralistička škola** :
Anaksagora ·
Empedokle —
**Atomisti** :
Leukip ·
Demokrit
**Sofisti** :
Protagora ·
Prodik ·
Gorgija ·
Hipija ·
Kritija
Diogen iz Apolonije ·
Ferekid sa Sirosa |