Za naselje u Sjevernoj Makedoniji, vidite članak Čerkezi (Makedonija).
 „Adige" preusmjerava ovdje. Za rijeku u Italiji, v. Adige (rijeka).
**Čerkezi** ili **Adigi** su kavkaski narod, koji pretežno živi u Turskoj, Siriji i Rusiji. U Rusiji, Čerkezi pretežno žive u Republici Karačajevo-Čerkeziji, u kojoj čine 10% stanovništva, i u kojoj su treći narod po brojnosti, posle Rusa (42%) i Karačajaca (31%). Čerkezi su većinom islamske veroispovesti, a govore kabardino-čerkeskim jezikom, koji spada u abhasko-adigejsku grupu severnokavkaske porodice jezika.

Čerkeza ukupno ima oko 387.000, od toga u Turskoj – 213.000, Siriji – 65.000, Rusiji 52.000.

Historija Čerkeza
-----------------

Čerkezi, ples **Čerkezi**.- Narod u srednjem i sjeverozapadnom Kavkazu, zvani nekada i **Cirkasijci**. Sami sebe nazivaju *Adyge*, *Adyghe* i na Kosovu **Adidže** (=ljudi), ili po drugom tumačenju 'stanovnici obala'. U starijim vremenima bili su poznati i kao Dzihurš (jedn. Dzih), te Kosogi ili Kasagi u starim ruskim ljetopisima. Čerkezi se dijele na više grupa i plemena, to su:

Kabardinci u području Tereka pa do Malke, danas Kabardino-Balkarska. Dio ovih Kabardinaca živi i na gornjem Kubanu u Čerkeskoj autonomnoj oblasti i oko Armavira. 
Na području Adigeje razlikuje se više manjih plemena među kojima su Abadzehi, Bezlenejci (Bezlenejevci), Bžeduhi, Natuhajci ili Natuhadzi i Termigojci (Termigojevci). 
U 13. stoljeću Čerkezi su bili pod vlasti Gruza, tada su i pokršteni. U 15. stoljeću se osamostaljuju pa su neko vrijeme ruski vazali. Kasnije dolaze u neprekidne borbe s Tatarima. U prvoj polovici 19. stoljeća Čerkezi vode žestoke borbe s Rusima koji su ih porazili. 1864, tako se odigralo etničko čišćenje Čerkeza, te je između 700.000 do milion pripadnika te nacije protjerano sa Kavkaza u Tursku.

Turci su pak ove Čerkeze raselili po krajevima u Maloj Aziji, na Balkanu u Bugarskoj, Sjevernoj Makedoniji i Srbiji, zatim po Siriji i Palestini. Njihovih potomaka ima još po ovim državama iako se većina povukla nakon turske vladavine nazad u Tursku. 

Čerkezi jezično pripadaju sjeverozapadnoj (Jafetidskoj) grani Kavkazaca. Fizički su Čerkezi, kao plemena Šapsugi, Bžeduhi i Natuhadzi, predstavnici pontskog tipa Kavkazaca, subdolihokefalni (duge glave), duga lica, duge brade i tamne kose. Čerkezi su ipak većinom srednjeg rasta, tamnooki i mezokefalni. Za Kabardince koji su bili i pod tatarskim utjecajem, kaže se da su kratkoglavi, vitkog stasa i širokih ramena a po karakteru (iz treće ruke) ratoborni, ponosni, osvetoljubivi i podmukli, skloni razbojništvima i prevari. 

U kulturi Čerkeza prevladava stočarstvo i patrijarhat, te nekad razvijenom feudalnom organizacijom. 

Ovce, koze, goveda i konji imali su za njih veliku važnost, poznati su kao vrsni jahači. Pčelarstvo im je također značajno, tipične košnice rađene su od pruća i premazane zemljom ili balegom. Kuće su im niske od opeka ili pletera, pokrivene slamom i s velikom strehom. Kuće imaju dvije ili tri prostorije s ognjištem iznad kojega je dimnjak od pletera slično nekadašnjem slavonskom 'odžak'-u.

Čerkezi se ratarstvom bave možda negdje od prve polovice 20. stoljeća, najviše proso; i bez gnojenja. Jela su im od prosene kaše, mesa i riže s raznim umacima i začinima, prevladavaju paprika, luk, češnjak i med i kiselo mlijeko. Vole slatka jela s medom i sušeno ukuhano voće kao kajsije u vinu ili medu. Od pića Čerkezi uživaju u raznim vinima i pivu od prosa, medovini, šerbe i različito pripremljenim sokovima.

Popis plemena (12)
------------------

Abzegh (Abadzeh; Abadzehi), Şapsuğ (Şapsığ; Šapsugi), Nadkuac (Natuhay; Natuhajci), Kabardey (Kabardinci), Besleney (Bezlenejevci), Mohoş (Mahoş), Kemguy (Cemguy, Temirgoy; Termigojci), Hatukay, Bzeduğ (Bjeduğ; Bžeduhi), Jan, Jane i Ubih (Ubihi).

Vidi također
------------

* Adigejci
* ru [Čerkazi]

Vanjske poveznice
-----------------

* Adige Arhivirano 2006-05-19 na Wayback Machine-u