recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Cyperaceae** (šiljovke ili trave oštrice), biljna porodica iz reda travolike (*Poales*), razred jednosupnica (*Liliopsida*).

Desetak vrsta iz ove prodice danas se vode kao ugrožene, to su Carex toreadora, Carex azuayae, Scleria afroreflexa, Uncinia lacustris, Rhynchospora modesti-lucennoi, Hypolytrum pseudomapanioides; Kritično ugrožene: Hypolytrum subcompositus, Cyperus flavoculmis, Cyperus microcristatus, Cyperus microumbellatus, Cyperus multifolius, Carex lepida, Carex tessellata.

Dvije vrste ove porodice su invazivne: Cyperus rotundus i Oxycaryum cubense.

### Rodovi

Actinoschoenus, Actinoscirpus, Afrotrilepis, Alinula, Amphiscirpus, Androtrichum, Arthrostylis, Ascolepis, Becquerelia, Bisboeckelera, Blysmus, Bolboschoenoplectus, Bolboschoenus, Bulbostylis, Calyptrocarya, Capeobolus, Capitularina, Carex, Carpha, Caustis, Cephalocarpus, Chorizandra, Chrysitrix, Cladium, Coleochloa, Costularia, Courtoisina, Crosslandia, Cyathochaeta, Cyathocoma, Cymophyllus, Cyperus, Cypringlea, Diplacrum, Diplasia, Dulichium, Eleocharis, Epischoenus, Eriophorum, Evandra, Everardia, Exocarya, Ficinia, Fimbristylis, Fuirena, Gahnia, Gymnoschoenus, Hellmuthia, Hypolytrum, Isolepis, Karinia, Khaosokia, Kobresia, Koyamaea, Kyllinga, Kyllingiella, Lagenocarpus, Lepidosperma, Lepironia, Lipocarpha, Machaerina, Mapania, Mesomelaena, Microdracoides, Morelotia, Neesenbeckia, Nelmesia, Nemum, Neoscirpus, Oreobolopsis, Oreobolus, Oxycaryum, Paramapania, Phylloscirpus, Pleurostachys, Principina, Pseudoschoenus, Ptilothrix, Pycreus, Queenslandiella, Reedia, Remirea, Rhynchocladium, Rhynchospora, Schoenoplectiella, Schoenoplectus, Schoenoxiphium, Schoenus, Scirpodendron, Scirpoides, Scirpus, Scleria, Sphaerocyperus, Sumatroscirpus, Tetraria, Trachystylis, Trianoptiles, Trichophorum, Trichoschoenus, Tricostularia, Trilepis, Uncinia, Volkiella, Zameioscirpus.

Galerija
--------

* invazivna vrsta Cyperus rotundusinvazivna vrsta Cyperus rotundus
* Scleria testaceaScleria testacea
* Cyperus odoratus, jedna od vrsta iz roda po kojoj je porodica Cyperaceae dobila imeCyperus odoratus, jedna od vrsta iz roda po kojoj je porodica Cyperaceae dobila ime
* UnciniaUncinia

Vanjske veze
------------

Ostali projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Cyperaceae** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Cyperaceae** |
Fragmenti obje himne u Delfijskom arheološkom muzeju 
**Delfijske himne** su dvije muzičke kompozicije nastale u Antičkoj Grčkoj, a koje su do danas očuvane u značajnim fragmentima. Dugo se smatralo da su komponirane od 138. pne. do 128. pne. ali suvremena istraživanja sugeriraju kako su u stvari obje izvedene prvi put 128. pne. (Pöhlmann and West 2001, 71–72). Autor prve himne bio je poznat samo kao "Atenjanin", dok se pažljivijim čitanjem zapisa nije utvrdilo da se radi o "Ateneju, sinu Atenejevom". Autor druge himne poznat je po imenu Limenije. Obje himne se smatraju prvim sačuvanim primjerima notnih zapisa u historiji zapadnog svijeta.

Izvori
------

* Bélis, Annie (ed.). 1992. *Corpus des inscriptions de Delphes*, vol. 3: "Les Hymnes à Apollon". Paris: De Boccard. ISBN 2-86958-051-7

Vanjske veze
------------

* Ensemble Kérylos is a group which plays ancient Greek music on reconstructions of ancient Greek instruments. Founded by Annie Bélis in 1991.
* Delphi Historical Information, including a description of the hymns
* Information on some recordings of ancient Greek music
* Limenios: Paean and Processional: contains a photograph of the original engraved stone at Delphi. Arhivirano 2005-08-26 na Wayback Machine-u
Televizijska debata održana prilikom predsjedničkih izbora u Čileu 2005.
**Debata**, **rasprava** ili **diskusija** može biti usmena ili pismena, temelji se na iznošenju misli (za razliku od pripovijedanja i opisivanja koji se temelje na zapažanju promjena u vremenu i prostoru). 

U raspravljačkim se tekstovima tumači, obrazlaže i prosuđuje na osnovi istinitih činjenica i dokaza (argumenata). Kao dokazi i potvrde mišljenja iznose se citati, dokumenti, statistički podatci, općeprihvaćene činjenice, spoznaje i vrijednosni sudovi.

Debata se često pokreće oko neke postavljene teze ili tvrdnje, pa se sudionici odlučuju za ili protiv obrazlažući i argumentirajući svoje mišljenje.

Usmena rasprava
---------------

Usmena rasprava je vrsta koju vodi veći broj sudionika na određenu temu ili problem, a cilj im je da u sukobu svojih mišljenja i stavova pokušaju riješiti problem, odgovoriti na pitanje. Usmena rasprava zove se i diskusija (eng. *discussion*).

Rasprave su ili unaprijed dogovorene ili se mogu odvijati spontano. U dogovorenoj, uvijek postoji voditelj koji vodi debatu, određuje redoslijed govornika i prekida ih ako su nepristojni ili preopširni. Na početku rasprave voditelj kratko izloži temu, početnu tvrdnju. Zatim sudionici iznose protutvrdnje i sukobljavaju mišljenja.

Pismena rasprava
----------------

Rasprava može biti i pisana, posebno ako su problem i postavljena teza složeniji, pa je potrebno više vremena da se svi zainteresirani upoznaju s različitim gledištima, ili ako ne postoji mogućnost osobnog sučeljavanja.

Pravila diskusije
-----------------

Da se rasprave ne bi pretvorile u neproduktivne svađe, treba znati sudjelovati u njoj, tj. diskutirati. Svatko tko je raspravljač treba poštivati pravila rasprave (raspored i vrijeme govorenja). Kod diskusije se traži kritičnost prema sebi i drugima, pristojnost i korektnost. Uvijek treba postojati **afirmacijska** (za) i **negacijska** (protiv) grupa.

Primjer diskusije
-----------------

Jedna od najpoznatijih i najdugotrajnijih pisanih diskusija u Hrvatskoj odvijala se kroz čitavo prvo desetljeće 21. stoljeća u časopisu Hrvatskog društva pisaca *Književna republika*. Raspravljalo se na mnogo stotina stranica o tome postoji li srpskohrvatski jezik ili se radi o nekoliko jezika. Kontrirajući raznim kroatistima, argumentaciju za postojanje srpskohrvatskog policentričnog standardnog jezika iznosila je lingvistkinja Snježana Kordić u svojim brojnim prilozima diskusiji.

Vidi još
--------

* Polemika
* Razgovor
* Dijalektika
* Prilozi diskusiji u *Književnoj republici* 2001–2009.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85036124
* GND: 4148952-4
* BNF: cb119485109 (podaci)
* NDL: 00573326

 |
**Crvenoglavi bazilisk** (lat. *Basiliscus galeritus*) je vrsta baziliska koja živi u Južnoj Americi.

Opis
----

Dug je do 40 centimetara. Tijelo mu je maslinasto-zelene boje, s crvenkastosmeđim podtrbušnim dijelom. Grlo je bijele do žute boje, a na leđima mu je mala grba, koja podsjeća na onu mladunaca zelene iguane. Ima uske bijele pruge s bočnih strana tijela. Nema leđnih zalistaka. Ženka polaže 8-18 jaja po svakom gniježdenju, a crvenoglavi bazilisci su poznati po tome da se gnijezde više puta, oko 4-5 po sezoni. 

Odrasli mužjaci imaju na glavi okrugli zalistak/grbu. Osim toga, imaju crvenkastu glavu. Mogu narasti do duljine od jednog metra, a najveći dio duljine tijela čini njegov dugi rep. Ima ukrasne leđne i repne "peraje" koje mu daju egzotičniji i privlačniji izgled. Ženke su relativno manje i za razliku od mužjaka, nemaju ukrasne "peraje". 

Crvenoglavi bazilisk prehranjuje se šturcima, brašnarom, resičarima, skakavcima i paucima.

Rasprostranjenost
-----------------

Nastanjuje zapadnu Kolumbiju, Ekvador, Kostariki i Panami, sve do Srednje Amerike. Obitava u tropskim kišnim šumama i području rijeka.

Može se naći u Nacionalnom parku otoka Gorgona u Kolumbiji. Ova vrsta nije autohtona u parku, i na taj način ugrožava autohtone vrste koje se nalaze unutar tog parka, kao što je plavi anolis (*Anolis gorgonae*), vrsta koja je endemična na otoku Gorgona.

Izvori
------

* reptile-database.reptarium.czaleritus&search\_param=%28%28taxon%3D%27Corytophanidae%27%29%29
* reptilespedia.com
Crvenomorski rift između Afričke i Arabijske ploče
**Crvenomorski rift** se nalazi između dvije tektonske ploče, Afričke i Arabijske. Prostire se cijelom dužinom Crvenog mora, od južnog kraja Mrtvog mora do spojnice s Adenskim hrbatom i Istočnoafričkim riftom. Ova zona poznata je kao trostruka spojnica Afar, a južno od nje nalazi se Somalska ploča. Istočnoafrički i Crvenomorski rift dio su Velike rasjedne doline koja se prema sjeveru nadovezuje na Mrtvomorski rift.

Crvenomorski rift uključuje otok Džabal al-Tair formiran na istoimenom bazaltnom stratovulkanu koji se nalazi sjeverozapadno od Bab el Mandeba, na pola puta između Jemena i Eritreje. Vulkan je eruptirao 30. septembra 2007. godine, nakon 124 godine mirovanja.

Geološka historija
------------------

Crvenomorski rift je predmet opsežnih studija nekolicine generacija geologa i geofizičara. Mnoge publikacije i javna istraživanja pružaju uvid u geološku historiju ovog rifta. Stijene iz perioda krede i paleolita, za koje se smatra da su postojale prije rifta, danas su mjestimično rasprostranjene na marginama rifta. Istovremeno, neki dokazi ukazuju da se bar neke od ovih stijena odnose na ranu fazu evolucije rifta. Raspoloživi, geološki podaci ukazuju da je evolucija u crvenomorskoj regiji aktivno započela u periodu krede.
**Stranica Šablon:Multiple image/styles.css nema sadržaj.**

Deep Blue IBM-aGarry Kasparov, svjetski prvak u šahu
**Šesta partija ponovnog meča Deep Blue - Kasparov**, posljednja šahovska partija u znamenitom meču 1997. odigrana u New Yorku 11.5. 1997 s početkom u 15:00 EDT. Bila je prvi slučaj kada je kompjuter pobijedio svjetskog prvaka u šahu u meču koji je trajao nekoliko partija. To, kao i činjenica da je Kasparov odigrao samo 19 poteza, privuklo je veliku medijsku pozornost. Završna partija je trajala tek nešto duže od sata.

Prije ove partije rezultat je bio izjednačen 2,5:2,5. Kasparov je pobijedio u prvoj partiji, izgubuio drugu (nakon povlačenja u pat-poziciji) i neodlučno završio 3, 4. i 5. partiju nakon što je u sve tri bio u povoljnom položaju. Prije ove igre je bio umoran i indisponiran.

Vanjske veze
------------

* Commentary on the final game from IBM.com
* IBM's Coverage of the entire match
* Moves of the game online at www.chessgames.com
* Yasser Seirawan's commentary on this game (pdf file)
**Danilo** je mjesto 10 km udaljeno od središta Šibenika.

U mjestu djeluje Područna škola Danilo, koju pohađaju učenici nižih razreda iz Danila i Danila Kraljice. Nakon završetka 4. razreda, učenici prelaze u Osnovnu školu Vrpolje.

U mjestu se nalazi crkva Svetog Danijela, prema kojoj je mjesto i dobilo ime.

Povijest
--------

Prva arheološka nalazišta datiraju još iz doba neolitika (7. tisućljeće pr. Kr.), kada nastaje danilska kultura koju karakteriziraju lijepo oblikovane keramičke posude geometrijskih ukrasa. Danilska se kultura prepoznaje po ritonu - ukrašenoj posudi na četiri noge s velikom ručkom za nošenje koja se koristila u obredima. 

U 4. stoljeću pr. Kr. područje Danila naseljavaju pripadnici Ilirskog plemena Dalmata, i osnivaju naselje *Rider*.

Stanovništvo
------------

### Kretanje broja stanovnika za Danilo

***Kretanje broja stanovnika od 1857. do 2011.***  

**Napomena**: Do 1931. iskazivano pod imenom Danilo Kraljice, od 1948. do 1971. pod imenom Gornje Danilo, a u 1981. i 1991. pod imenom Danilo Gornje. U 1857. 1869. 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Danilo Kraljice.

Stanovništvo je uglavnom hrvatsko, rimokatoličko.

Poznate osobe
-------------

* Velimir Kljaić, rukometaš, bivši trener hrvatske reprezentacije

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Grada Šibenika |
| --- |
| Boraja • Brnjica • Brodarica • Čvrljevo • Danilo • Danilo Biranj • Danilo Kraljice • Donje Polje • Dubrava kod Šibenika • Goriš • Gradina • Grebaštica • Jadrtovac • Kaprije • Konjevrate • Krapanj • Lepenica • Lozovac • Mravnica • Perković • Podine • Radonić • Raslina • Sitno Donje • Slivno • Šibenik • Vrpolje • Vrsno • Zaton • Zlarin • Žaborić • Žirje |


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Hrvatska***  |
**Danilo I** (XIII vek), bio je četvrti arhiepiskop srpski 1271—1272.

Posle smrti arhiepiskopa Save II 8. februara 1271. pristupilo se izboru novog arhiepiskopa. Izabran je Danilo I. Međutim on se na tronu zadržao samo oko godinu dana i potom je smenjen.

Arhiepiskop Danilo II zapisao je o svom prethodniku Danilu I: „preuze svetiteljski presto Danilo arhiepiskop, koji je radi nekog dela, kao što i napred ukazasmo, bio smenjen takva prestola". Nije poznato kakav je pretsup bio u pitanju i zašto je smenjen. 

Za njegovog naslednika 1272. izabran je Joanikije I.

Izvori
------

1. ↑  „Željko Fajfrić: Sveta loza Stefana Nemanje". Arhivirano iz originala na datum 2009-04-14. Pristupljeno 2010-01-23.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Sava II** | **arhiepiskop srpski1271—1272.** | Nasljednik:**Joanikije I** |

  


p • r • uPoglavari Srpske pravoslavne crkve

**Žičko-pećki arhiepiskopi (1219-1337):**  
Sveti Sava • Arsenije I Sremac • Sveti Sava II • Danilo I • Joanikije I • Jevstatije I • Jakov • Jevstatije II • Sveti Sava III • Nikodim • Danilo II • Joanikije II
  
**Pećki patrijarsi (1346-1463):**  
Joanikije II • Sava IV • Jefrem • Spiridon • Danilo III • Sava V • Danilo IV • Kirilo • Nikon • Teofan • Nikodim II • Arsenije II
  
**Pećki patrijarsi (1557-1766):**  
Makarije Sokolović • Antonije Sokolović • Gerasim Sokolović • Savatije Sokolović • Jerotej Sokolović • Filip Sokolović • Jovan • Pajsije Janjevac • Gavrilo I Rajić • Maksim Skopljanac • Arsenije III Crnojević • Kalinik I • Atanasije I • Mojsije Rajović • Arsenije IV Jovanović • Joanikije III Karadža • Atanasije II Gavrilović • Gavrilo II Sarajevac • Gavrilo III • Vikentije Stefanović • Pajsije II Grk • Gavrilo IV Grk • Kirilo II • Vasilije Jovanović-Brkić • Kalinik II Grk
  
**Karlovački mitropoliti i patrijarsi (1690-1920):**  
Arsenije III Crnojević • Isaija Đaković • Sofronije Podgoričanin • Vikentije Popović • Mojsije Petrović • Vićentije Jovanović • Arsenije IV Jovanović • Isaija Antonović • Pavle Nenadović • Jovan Đorđević • Vićentije Jovanović Vidak • Mojsije Putnik • Stefan Stratimirović • Stefan Stanković • Josif Rajačić • Samuilo Maširević • Prokopije Ivačković • German Anđelić • Georgije Branković • Lukijan Bogdanović
  
**Beogradski mitropoliti (1831-1920):**  
Melentije Pavlović • Petar Jovanović • Mihailo Jovanović • Teodosije Mraović • Inokentije Pavlović • Dimitrije Pavlović
  
**Patrijarsi Srpske pravoslavne crkve (1920- ):**
  
Dimitrije • Varnava • Gavrilo (V) • Vikentije (II) • German • Pavle • Irinej
Cyrix III 500
**Cyrix III** je ime dva potpuno različito dizajnirana intel kompaktibilna mikroprocesora koje je izdala VIA Technologies.

Cyrix III Joshua
----------------

Kupovinom kompanije Cyrix VIA Technologies je dobila vlasništvo nad mikroprocesorima te kompanije i početkom 2000. godine ona izdaje Cyrix III koji je dizajniran od njegovih stručnjaka. Osnovni problem ovog mikroprocesora od 22 miliona transistora je bio kasni izlazak na tržište i kooprocesorska jedinica preuzeta iz razdoblja prije Intel Pentiuma. Rezultat ovih problema je bio spori mikroprocesor koji pored ostalog niti nije bio 100 % kompaktibilan s konkurencijom što dovodi do njegove propasti na tržištu.

Cyrix III Samuel
----------------

Također u istom razdoblju kada VIA Technologies preuzima Cyrix ona je kupila i Centaur Technology koje je proizvodila WinChip mikroprocesore. Osnovna ideja iza WinChipa dizajnerskog tima je bila proizvodnja jeftinog i štedljivog mikroprocesora, pa je nakon tržišne propasti Cyrix III Joshua donesena odluka da se krenu u proizvodnju i prodaju Cyrix III Samuel (WinChip 4) koji se sastojao od 11 miliona transistora. Završni proizvod je bio kritiziran zbog svoje sporosti u odnosu na intelove i AMDove mikroprocesore iste brzine dok se činjenica da je bio mnogo energetski štedljiviji redovno preskakala.

Proizvodnja svih verzija (Joshua, Samuel, Samuel 2) ovog socket 370 mikroprocesora je završila početkom 2001 godine to jest približno 12 mjeseci nakon što je počela, a njegov nasljednik će biti procesor VIA C3.

| * p
* r
* u
Centaur Technology • **Products of VIA Technologies** • S3 Graphics |
| --- |
| VIA chipseti • Cyrix III • VIA C3 • VIA C7 • VIA Nano • VIA Eden • VIA CoreFusion • S3 Savage series • S3 Chrome serija • EPIA • VIA Envy |
Crkva Rođenje Presvete Bogorodice
**Crkva Rođenja presvete Bogorodice u Zenici** pripada Srpskoj pravoslavnoj crkvi (Mitropolija dabrobosanska). Proglašena je za nacionalni spomenik BiH. 

Izgrađena je u periodu 1883- 1885. godine uz blagoslov mitropolita Save Kosanovića. Do 2006. ovu je crkvu vodilo 18 paroha. Nakon gradnje, objekat je postao okosnica razvitka pravoslavne duhovnosti na ovim prostorima i središnje mjesto okupljanja. Crkva je od 1941. do 1945. ugrožena odvođenjem paroha Uroša Jovanovića, pa je do 1943. bila bez vodstva dok iz Zagreba nije dekretom doveden Rus Anatolije Paradijev koji je vodio Hrvatsku pravoslavnu crkvu do 1945. Na zidu crkve je 1965. godine postavljena spomen ploča žrtvama Srpske pravoslavne crkvene opštine u Zenici iz Drugog svjetskog rata.

Opis
----

Prema konceptu prostorne organizacije, Crkva Rođenja presvete Bogorodice u Zenici, pripada tipu trobrodne crkve sa pripratom, naosom, oltarskim prostorom i zvonikom.

Dimenzije su 22,5 m x 15,8 m, sa četiri kule dimenzija 4,65 m x 4,50 m na uglovima. Visina zvonika iznosi 26 m, visina sljemena dvovodnog krova koji pokriva crkvu iznosi 10,20 m, a visina tjemena krovnog pokrivača osmokutne stilizovane kupole koja je pozicionirana u centralnom dijelu građevine iznosi 13,80 m. Na ikonostasu je predstavljeno osamnaest ikona i Carske dveri sa scenom Blagovijesti.

Poznato je živopisanje od strane Dragomira Jaškovića Jaše u periodu od 1984. do 1990. Tokom rata u Bosni i Hercegovini, crkvena kupola i toranj su oštećeni puščanim mecima pa je provedena manja intervencija na fasadi, bojanje objekta te konzervatorsko-restauratorski zahvati na nekim ikonama na ikonostasu između 1996. i 2000. godine

Vanjske veze
------------

***Crkva Rođenja svete Bogorodice u Zenici*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |

* Web stranica Mitropolije Dabrobosanske
Prednji ulaz u građevinu.
**Crkva Colònije Güell** (katalonski: , IPA: [ˈkɾiptə ðə ɫə kuˈɫɔniə ˈɣweʎ]) je nedovršena zgrada koju je dizajnirao katalonski arhitekt Antoni Gaudí za industrijskog tajkuna Eusebija Güella, a u trenutnom izdanju je sagrađena 1916. Zamišljena je kao mjesto štovanja, ali je zbog nedostatka novca napušten njen dovršetak te je izgrađena samo grobnica za Colòniju Güell. Nalazi se u četvrti Santa Coloma de Cervelló u okolici Barcelone, Katalonija, Španija. Dio je UNESCO-ve svjetske baštine u sklopu "Djela Antonija Gaudíja".

* Pogled izvanaPogled izvana
* UlazUlaz
* U grobniciU grobnici
* Detalj na krovuDetalj na krovu
* InterijeriInterijeri
* OltarOltar

Poveznice
---------

* Djela Antonija Gaudíja

Eksterni linkovi
----------------

***Crkva Colònije Güell*** na Wikimedijinoj ostavi

* Gaudi Designer
* Colònia Güell restoration project website Arhivirano 2017-06-27 na Wayback Machine-u
* Colonia Güell Church virtual visit Arhivirano 2018-03-18 na Wayback Machine-u
* Photos of Colonia Güell Arhivirano 2011-06-27 na Wayback Machine-u
**Crkva Kraljice Mira u Kričkama** je rimokatolička crkva u naselju Kričke kod Drniša u Dalmaciji. Izgrađena je 1990. godine, a nakon rušenja u ratu, obnovljena je u potpuno novom obliku. Nedaleko od nje su dvije starije seoske crkve (pravoslavna i unijatska).

Istorija crkve
--------------

Rimokatolici (Hrvati) u Kričkama nisu imali svoju crkvu sve do 1990. godine. Išli su u Drniš na crkvene obrede i sahranjivani su na Drniškom groblju u Badnju. Gradnja crkve je trajala od 1988. do 1990. godine, kada je otvorena 31. maja. Rađena je po nacrtima zadarskog arhitekte Ive Sorića. Sastojala se od crkve, vjeronaučne dvorane, sakristije i sanitarnih čvorova. Pored nje je sagrađen zvonik visok 18 metara. 

Ime crkve je osmišljeno na kraju radova i jedinstveno je u široj okolini. Ona se nalazi u Srednjim Kričkama, naseljenim skoro isključivo Hrvatima. Izgrađena je uz cestu (glavni put) i okružena je novijim kućama. Prostor za groblje oko nje ne postoji, pa se vjernici i dalje sahranjuju na Drniškom groblju. 

Crkva je minirana u ratu 28. avgusta 1992. godine. Nakon rata je obnovljena (1998–1999), ali je dobila novi oblik.
**Filoktet** (grč. **Φιλοκτήτης**, *Philoktếtês*) u grčkoj mitologiji bio je poznati strijelac i sudionik u Trojanskom ratu; sin kralja Peja u Tesaliji.

Mitologija
----------

### Uzroci rane

Filokteta su Grci ostavili na otoku Lemnu ili Hrisi prije početka Trojanskog rata. Postoje najmanje četiri različite priče o uzroku njegova prisilnog boravka na otoku, ali svima je zajedničko to da je zadobio ranu na stopalu koja se zagnojila i širila užasan smrad. 

Grci napuštaju ranjenog Filokteta, detalj s atičkog crvenog ćupa, 5. stoljeće pne.
Jedna inačica mita govori da je Filokteta ugrizla zmija koju je Hera poslala da ga zlostavlja kao kaznu zato što je njegov otac služio Heraklu kojeg nije voljela. Pej je bio jedini koji je uslišio Heraklovu molbu i zapalio mu pogrebnu lomaču, tako da mu je Heraklo predao svoj čarobni luk i strijele, a on ih je na posljetku predao sinu Filoktetu. 

Druga inačica mita govori da su Grci prisilili Filokteta da im pokaže gdje su ostaci Heraklova pepela. Filoktet nije htio prekršiti svoj zavjet šutnje te je otišao do tog mjesta i nogom stao na nj. Čim je dotaknuo tlo nad pepelom, ozlijedio je nogu.

Treća inačica mita govori da, kad su Grci išli prema Troji, naišli su na otok Tened, a ondje je Ahilej naljutio Apolona ubivši kralja Tena, Apolonova sina. Očajni su Ahejci prinijeli žrtvu, a potom je zmija provirila iz oltara i ugrizla Filokteta.

Još jedna inačica mita govori da je Filoktet dobio svoju ranu na otoku Hrisi, nazvanom prema nimfi koja je ondje živjela, a u čije je svetište Filoktet slučajno zalutao. Ovu inačicu pripovijeda i Sofoklo u svojoj tragediji o Filoktetu.

### Spašavanje

Budući da su ga ostavili na otoku, Filoktet je bio bijesan na Grke, a posebice na Odiseja koji je savjetovao Atreja da ga ondje ostavi. Medon je preuzeo njegovu vojsku, a Filoktet je ostao sam na Lemnu deset godina.

Helen, Prijamov sin, bio je mučen te je pod prisilom otkrio kako, da bi Grci dobili Trojanski rat, moraju se koristiti Heraklovim lukom i strijelama. Kad je Odisej to čuo, vratio je Filokteta s Lemna. Prema Sofoklovoj inačici mita, pratio ga je Neoptolem, Heraklov sin. Filoktetovu je ranu zaliječio Mahaon ili, prema drugim izvorima, Polidarije, Asklepijev sin.

Filoktet je ubio mnogo trojanskih junaka tijekom rata, uključujući Parisa.

Poslije rata otišao je u Italiju gdje je osnovao grad Petiliju u Kalabriji i narod Bruta.

Literatura
----------

Filoktet je bio glavni junak bar dviju Sofoklovih tragedija te jedne Eshilove i Euripidove, ali je samo jedna Sofoklova preživjela (*Filoktet*), a ostale su izgubljene.

Spomenut je i u Homerovoj *Ilijadi* gdje se u drugom pjevanju govori o njegovoj sudbini na otoku i spašavanju.

Eksterni linkovi
----------------

***Filoktet*** na Wikimedijinoj ostavi

* Filoktet u grčkoj mitologiji (`en`)
**Filmski festival u Torontu** (engl. ; skraćeno TIFF) filmski je festival koji se održava svake godine početkom septembra u Torontu i traje 11 dana.

Festival je osnovan 1976. i vremenom je postao jedan od najprestižnijih događaja svoje vrste. Godine 1998. časopis *Varajeti* pisao je da je „*Toronto odmah iza Kana kada je reč o kvalitetnim projektima, broju prisutnih filmskim zvezda i aktivnosti na tržištu.*" Devet godina kasnije *Tajm* je istakao da ovaj festival „*više nije samo najuticajniji filmski festival u jesenjem periodu, nego najuticajniji filmski festival uopšte.*"

Jedna od glavnih karakteristika Filmskog festivala u Torontu je veliki broj premijera filmova koji se smatraju favoritima za nagradu Američke filmske akademije i mnogi filmovi koji su kasnije nagrađeni Oskarom premijerno su prikazani upravo u Torontu.

Nagrada publike
---------------

S obzirom na to da Filmski festival u Torontu nije takmičarskog tipa i nema žiri, ne postoje nagrade slične Zlatnoj palmi u Kanu ili Zlatnom lavu u Veneciji. Glavno priznanje je Nagrada publike (engl. ) i dodeljuje se dugometražnom filmu kome su posetioci festivala dali najvišu ocenu. Prethodni dobitnici nagrade su sledeći filmovi:

Glumac Majkl Fasbender na premijeri filma *Dvanaest godina ropstva* na Filmskom festivalu u Torontu 2013.

* 2014: *Igra imitacije*
* 2013: *Dvanaest godina ropstva*
* 2012: *U dobru i u zlu*
* 2011: *A gde sad?*
* 2010: *Kraljev govor*
* 2009: *Dragocena*
* 2008: *Milioner sa ulice*
* 2007: *Zakletva*
* 2006: *Bela*
* 2005: *Gangster*
* 2004: *Hotel Ruanda*
* 2003: *Zatoiči*
* 2002: *Legenda o jahaču kitova*
* 2001: *Čudesna sudbina Amelije Pulen*
* 2000: *Pritajeni tigar, skriveni zmaj*
* 1999: *Američka lepota*
* 1998: *Život je lep*
* 1997: *Viseći vrt*
* 1996: *Sjaj*
* 1995: *Antonija*
* 1994: *Sveštenik*
* 1993: *Kopile*
* 1992: *Plesom do ljubavi*
* 1991: *Kralj ribara*
* 1990: *Sirano de Beržerak*
* 1989: *Rodžer i ja*
* 1988: *Žena na rubu nervnog sloma*
* 1987: *Princeza nevesta*
* 1986: *Pad američkog carstva*
* 1985: *Zvanična verzija*
* 1984: *Mesta u srcu*
* 1983: *Velika jeza*
* 1982: *Bura*
* 1981: *Vatrene kočije*
* 1980: *Loš trenutak*
* 1979: *Najbolji dečak*
* 1978: *Devojke*

Izvori
------

1. 1 2  Toronto International Film Festival History, www.tiff.net
2. 1 2  Film festivals: which is top dog?, The Guaridan
3. ↑  Can Toronto predict best film winner at Oscars again?, BBC News
4. ↑  ‘The Imitation Game’ Wins TIFF People’s Choice Award, The Wall Street Journal

Spoljašnje veze
---------------

***Filmski festival u Torontu*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanična prezentacija
**Dvostruka sinonimna mijenjaljka** je stihovna zagonetka koja za rješenje ima dva para riječi, s tim da su riječi iz parova međusobne mijenjaljke, a prve odnosno druge riječi iz parova su sinonimi.

Prva zagonetka
--------------

Prvu (a vjerovatno i jedninu) takvu zagonetku objavio je Josip Đukić kao zagonetačku novost u Čvor-razbibrizi broj 318 (2. IX. 1978) s rješenjem: **lavina – lovina, usov – ulov**.

Prvi par u njenom rješenju čine riječi *lavina* i *lovina*, koje se dobivaju jedna iz druge kad im se promijeni drugo slovo, a drugi par čine riječi *usov* i *ulov*, koje se također dobivaju jedna iz druge kad im se promijeni drugo slovo. Prva riječ iz prvog para i prva riječ iz drugog para (*lavina – usov*) te druga riječ iz prvog para i druga riječ iz drugog para (*lovina – ulov*) su sinonimi.

Primjer zagonetke
-----------------

```
**DVOSTRUKA SINONIMNA MJENJALJKA**

Bilo je zimsko poslijepodne
i vraćao sam se iz lova.
Lovačka torba puna do vrha
i glava puna snova.
Odjednom na me s jednog brijega
pojuri kotrljajuća **hrpa snijega**.
Nestadoše snovi o dobrom jelu
i jedva se spasih u toj borbi!
Nestade mi puška i nova kapa
i sav **odstrel** u torbi!
                                    (Josip Đukić)
```

Napomene
--------

1. ↑  U ekavskom izgovoru prvi slog naziva **menjaljka** ima dugačko "e" pa je zato opravdanije u ijekavskom govoru pisati i izgovarati *mijenjaljka*.
2. ↑  Uz zagonetku objavljena je i ovakva *(NAPOMENA: Ova zagonetka je zagonetačka novost. Moguća su dva rješenja, koja su između sebe sinonimi. Da li je moguće naći još neki sličan primjer?)*

Izvori
------

* Josip Đukić: *"Dvostruka sinonimna mjenjaljka"*, "Čvor-razbibriga", XI, 318, 9 - Bjelovar, 2. IX. 1978.
* Alojz Buljan: *"Kombinatorika u igrama riječi"*, Novska, 2003, str. 260/261.
**Filmski leksikon** u izdanju Hrvatskog leksikografskog zavoda iz 2003. godine je pojmovnik i osobnik svijeta filma. Nastao je u duhu *Filmske enciklopedije*, ali je s obzirom na nju obogaćen s dodatno obrađenih desetak godina filmske umjetnosti, kao i obradom pojedinačnih filmskih djela.

*Leksikon* ukupno sadrži 2.134 članka i 618 ilustracija na preko 800 stranica u boji, od čega je gotovo 1.000 članaka posvećeno samo filmovima. Članci o filmovima se sastoje od naziva filma na hrvatskom i izvorniku, tehničkih podataka, imena redatelja, scenarista, snimatelja, skladatelja i glavnih glumaca, potom kratkog opisa fabule te interpretacije popraćene recepcijom i dodijeljenim nagradama. Osim igranih filmova, *Leksikon* obrađuje i pojedine antologijske dokumentarne i animirane filmove. Ostatak od preko 1.000 članaka su biografski članci, koji obrađuju redatelje i glumce te najistaknutije snimatelje, scenariste, scenografe, kostimografe, skladatelje i producente te članci posvećeni definicijama filmoloških pojmova i profesija, žanrova, stilskih formacija i smjerova. Napose je i komplementarno zastupljena kultura hrvatskog filma.

Na kraju *Filmskog leksikona* doneseno je i kazalo svih spomenutih filmova, što *Leksikonu* daje dodatnu vrijednost i uporabnu prednost i praktičnost.

*Filmski leksikon* je objavljen 2003. godine u nakladi Leksikografskog zavoda Miroslav Krleža, a urednici su mu Bruno Kragić, Nikica Gilić. Među sudionicima kritika filmova su bili i Damir Radić i Ante Peterlić.

Cijeli *Filmski leksikon* je dostupan u otvorenom pristupu na Portalu znanja Leksikografskog zavoda Miroslav Krleža, na kojem su dostupni još i Hrvatski obiteljski leksikon, Istarska enciklopedija, Nogometni leksikon i dio Hrvatskog biografskog leksikona.

Vanjske poveznice
-----------------

* Leksikografski zavod Miroslav Krleža Arhivirano 2010-05-29 na Wayback Machine-u
* Filmski leksikon
* Portal znanja Leksikografskog zavoda Miroslav Krleža
Za ostale osobe s istim imenom, v. James White.

**James Laurie "Deacon" White** (7.12. 1847 - 7.7. 1939.) bio je američki profesionalni igrač bejzbola u National Associationu tokom pet godina, a kasnije 15 godina u National Leagueu i Players Leagueu koje priznaje Major League Baseball. Brat Will je bio pitcher, a kraće vrijeme i član istog tima. 

Rođen je u Catonu u državi New York. Profesionalna karijera mu je započela 1868. kada nijedan tim nije bio potpuno profesionalan. Bio je catcher (hvatač) i treći baseman, a igrao je do 1890. U dugoj karijeri je igrao s mnogim legendarnim profesionalnim bejzbol igračima 19. vijeka. Jedan od timova u kome je igrao je bio legendarni *Boston Red Stockings*. Također je s Capom Ansonom i Alom Spaldingom igrao za *Chicago*, s Kingom Kellyjem za *Cincinnati*, Danom Brouthersom za *Buffalo*, Nedom Hanlonom i Samom Thompsonom za *Detroit*, te s Jakeom Beckleyem i Pudom Galvinom za *Pittsburgh*.

White je dva puta bio najbolji u Ligi po batting average, a u runs batted in ri puta. U nekim od svojih prvih igara je 1869. igrao protiv nepobijeđenih *Cincinnati Red Stockingsa*, prvog profesionalnog tima. 

Smatra se najboljim golorukim hvatačem svih vremena, kao i najboljim trećim basemanom u svoje doba. 

Deacon se od većine svojih kolega razlikovao i po privatnom životu, s obzirom da nije pušio, da je uvijek sa sobom nosio Bibliju i služio kao crkveni đakon (zbog čega je i dobio nadimak *Deacon*).

Umro je u Aurori u dobi od 91 godinu.

### Zanimljivosti

* White je napravio udarac (*hit*) u historiji profesionalnih bejzbol liga – *double* za vrijeme bacanja Bobby Mathewsa iz Fort Wayne Kekiongasa u prvoj izmjeni prve utakmice National Associationa 4.5. 1871.

Vanjske veze
------------

* BaseballLibrary.com Arhivirano 2007-04-19 na Wayback Machine-u - biography and career highlights

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: ***prvi prvak***  |  **Prvak National Leaguea u RBI** 1876-1877 | Slijedi: **Paul Hines**  |
| Prethodi: **Ross Barnes**  |  **Prvak National Leaguea u battingu** 1877 | Slijedi: **Paul Hines**  |
**Demiseksualnost** se javlja kod osoba koje ne doživljavaju seksualnu privlačnost, osim ako uspostave jaku emotivnu vezu s nekim. Termin *demiseksualan* dolazi iz orijentacije koja se nalazi u sredini između seksualnog i aseksualnog. Demiseksualce generalno ne privlači nitko, bilo koje rase, međutim, kada je osoba emotivno uključena sa nekim, demiseksualac ​​osjeća seksualnu privlačnost i želju, ali samo prema tom partneru. Prema hipotetičkom modelu, osoba koja se identificira kao demiseksualac ​​ne doživljava primarnu seksualnu privlačnost, ali doživljava sekundarnu seksualnu privlačnost. U ovom modelu, primarna seksualna privlačnost je zasnovana na vanjskim kvalitetama kao što su izgled, odjeća ili ličnost, a sekundarna, seksipil, proizlazi iz veze, obično romantičnog ili bliskost te osobe na drugu.

 p • r • u  **Seksualni identiteti** 

**Polovi**  

Žena (xo) · Ženski pol (xx) · Žena (xxx) · Žena (xy) · Muškarac (xx) · Muškarac (xxy) · Muški pol (xy) · Muškarac (xyy) · Interseks (xo/xy)
  

Transmuškarac · Transžena
  

**Rod**  

Androgin · Genderqueer · Pangender · Transrodna osoba · Muškarac · Žena
  

**Seksualna orijentacija**  

Biseksualnost *(bi)* · Heteroseksualnost *(straight)* · Homoseksualnost *(gej/lezbejka)* · Panseksualnost · Aseksualnost
**Gaby Morlay** (rođena kao Blanche Pauline Fumoleau; 8. jun 1893 - 4. jul 1964) bila je francuska glumica, najpoznatija po filmskim nastupima u prvoj polovici 20. vijeka. Karijeru je započela u nijemoj eri, zahvaljujući nastupima u kratkim komedijama Maxa Lindera gdje je tumačila lik, poput njega prozvan "Gaby", a sa vremenom postala protagonist i vlastite serije filmova. 1920-ih je pažnju plijenila i privatnim životom, odnosno kao svojevrsna "oslobodena žena" sklona muškim aktivnostima, pa je tako postala prva žena koja je dobila službenu dozvolu da upravlja dirižablom. Relativno lako se prilagodila zvučnom filmu, te je krajem 1930-ih tumačila lik kraljice Viktorije u filmu *Entente cordiale*. Za vrijeme Drugog svjetskog rata je održavala ljubavnu vezu sa višijskim ministrom Maxom Bonnafousom, a zbog čega je poslije oslobođenja bila neko vrijeme zbog istragom zbog moguće kolaboracije sa njemačkim okupatorom.

Izvori
------

***Gaby Morlay*** na Wikimedijinoj ostavi

Vanjske veze
------------

* Gaby Morlay na IMDb-u (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 76504950
* LCCN: n87828066
* ISNI: 0000 0000 3219 2896
* GND: 132120828
* SUDOC: 028683382
* BNF: cb13941023v (podaci)
* Léonore: 19800035/613/69165
* BNE: XX1616607

 |
*Za ostale upotrebe, v. Gabrovo (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 41° 17′ 08" SGŠ, 22° 24′ 07" IGD

**Gabrovo** (mak. *Габрово*) je naselje u Republici Makedoniji, u jugoistočnom delu države. Gabrovo je naselje u okviru opštine Đevđelija.

Prirodni uslovi
---------------

Gabrovo je smešteno u jugoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Đevđelije, selo je udaljeno 20 kilometara severno.

Selo Gabrovo se nalazi u istorijskoj oblasti Bojmija. Selo je na istočnim padinama planine Kožuf, na približno 280 metara nadmorske visine. 

Mesna klima je izmenjena kontinentalna sa značajnim uticajem Egeja (žarka leta).

Stanovništvo
------------

Gabrovo je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 20 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* gevgelija.gov.mk Zvanična stranica opštine Đevđelija

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Đevđelija |
| --- |
| **Đevđelija** • 
Bogorodica • 
Gabrovo • 
Davidovo • 
Kovanci • 
Konjsko • 
Mojin • 
Miletkovo • 
Miravci • 
Mrzenci • 
Negorci • 
Novo Konjsko • 
Petrovo • 
Prdejci • 
Sermenin • 
Smokvica • 
Huma |  |
*Za ostale upotrebe, v. Crkva Svetih apostola Petra i Pavla.*

**Crkva Svetih apostola Petra i Pavla** u Badnjevcu, nalazi se 10 kilometara od Batočine i 15 kilometara od Kragujevca i pripada Eparhiji šumadijskoj Srpske pravoslavne crkve. Građena je u periodu od 1896. do 1903. godine. Slavi Svetog Petra i Pavla.

Crkva Svetog Marka
------------------

Inicijativu za podizanje hrama dao je pop Jovan Božić. Ministarstvo prosvete je 17. septembra 1868. dostavilo nadležnim crkvenim vlastima gotov plan za crkvu. Crkva je ubrzo podignuta. Bila je posvećena Svetom Marku, pa je i nazvana „Markova crkva".

Crkva Svetog Petra i Pavla
--------------------------

Kasnije se uvidelo da Badnjevcu treba veći i lepši hram, te je doneta odluka da se u selu sagradi veća crkva. Glavnu reč je ponovo vodio sveštenik Jovan Božić. Crkva je zidana od 1896. do 1903. godine. Izvođač radova je bio Oskar Vendler, protestant iz Saksonije. Rođen je 1859. godine, Badnjevac je zavoleo i sa suprugom Herminom napravio kućicu blizu železničke stanice i tu ostao do smrti 1933. godine. 

Crkva je završena 1903. godine i posvećena je svetim apostolima Petru i Pavlu. U njoj su sačuvane vredne ikone iz crkve svetog Marka koje je restaurirala Ana Skovran, i nalaze se u stalnoj muzejskoj postavci pri manastiru Kalenić.

Vidi još
--------

* Badnjevac
* Opština Batočina

Literatura
----------

* Jeremija D. Mitrović, Batočina i okolina u prošlosti, Kragujevac 1976.
* Živojin Andrejić, Batočina sa okolinom, Batočina 1988.

Spoljašnje veze
---------------

* Crkva u Badnjevcu Arhivirano 2010-10-14 na Wayback Machine-u na badnjevac.com

| * p
* r
* u
 Srpske pravoslavne crkve i manastiri na teritoriji opštine Batočina |
| --- |
| Manastiri | **Manastir Dobrovodica** (Dobrovodica)  •  **Manastir Grnčarica** (Prnjavor) |  |
| Crkve | **Crkva Svetog Petra i Pavla** (Badnjevac)  •  **Crkva Rođenja Presvete Bogorodice** (Batočina)  •  **Crkva brvnara** (Brzan)  •  **Crkva Svetog proroka Ilije** (Brzan)  • **Crkva Svetog Marka** (Dobrovodica)  •  **Crkva Svete Ane** (Žirovnica)  •  **Crkva Svete Trojice** (Kijevo)  •  **Crkva Svetog Đorđa** (Crni Kao) |
| Crkva Svetih Vračeva Kuzme i Damjana u Futogu |
| --- |
| Crkva Svetih Vračeva Kuzme i Damjana u Futogu*Crkva Svetih Vračeva Kuzme i Damjana* |
| Osnovni podaci |
| Mesto: | Futog, Novi Sad SRB |
| Vrsta spomenika: |  |
| Vreme nastanka: | 1766; pre 257 godina (1766) |
| Tip spomenika: | Spomenik kulture od velikog značaja |
| Stepen zaštite: |  |
| Vlasnik: |  |
| Nadležna ustanova za zaštitu: | Zavod za zaštitu spomenika kulture grada Novog Sada |
| Nadležna institucija |
| Sedište: | Futog |
| Adresa: | Cara Lazara br. 16221410 Futog |
| Internet strana: | http://www.zzskgns.rs/ |

**Crkva Svetih Vračeva Kuzme i Damjana u Futogu** je podignuta 1776. godine, pod zaštitom je države i ubraja se u spomenike kulture u kategoriji nepokretnih kulturnih dobara od velikog značaja.

Crkva monumentalnih dimenzija koja dominira mestom vitkom siluetom zvonika je građevina izduženog naosa, sa polukružnom apsidom u širini broda, plitkim pravougaonim pevnicama i baroknim zvonikom izdignutim iznad pročelja na zapadnoj strani. Ikonostas u futoškoj crkvi slikao je Arsenije Teodorović 1799. godine. U hramu se čuva i značajna zbirka ikona Pavla Simića koja je preneta posle rušenja Blagoveštenjske kapele na starom Vašarištu. U hramu se nalaze i oslikani tronovi i pevnice. Zidno slikarstvo pripisano je, prema stilskim odlikama, radionici Janka Halkozovića. Na svodu su kompozicije marijanske tematike koje simbolišu zaštitničku ulogu Bogorodice. U oltaru je naslikana Tajna večera, dok je na zapadnom zidu predstava Strašnog suda. 

Konzervatorsko-restauratorski radovi su sprovedeni tokom 2004. godine.

Galerija
--------

* Sveti Kozma i Damjan Sveti Kozma i Damjan

Povezano
--------

* Spisak spomenika kulture u Južnobačkom okrugu – Grad Novi Sad

Spoljašnje veze
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Srbija***  |

* Spomenici kulture u Srbiji: *Crkva Sv. Vračeva Kuzme i Damjana* (sajt SANU) (`sh`) (`en`)
* Republički zavod za zaštitu spomenika kulture - Beograd
* Nepokretna kulturna dobra Arhivirano 2012-03-19 na Wayback Machine-u
* Lista spomenika
| Crkva Svetog Nikole |
| --- |
| Crkva Svetog Nikole u Ramaći*Ktitorska kompozicija* |
| Osnovni podaci |
| Mesto: | Ramaća, Opština Stragari SRB |
| Vrsta spomenika: | crkva |
| Vreme nastanka: | XV vek |
| Tip spomenika: | Spomenik kulture od velikog značaja |
| Stepen zaštite: |  |
| Vlasnik: | Republika Srbija |
| Nadležna ustanova za zaštitu: | Zavod za zaštitu spomenika kulture Kragujevac |
| Nadležna institucija |
| Sedište: |  |
| Adresa: |  |
| Internet strana: | [http:// ] |
| Vikimedija ostava Vikimedija ostava ima multimedijalnefajlove vezane za ***Crkva Svetog Nikole*** Vikimedija ostava |

**Crkva Svetog Nikole** u Ramaći, nalazi se na padinama Rudnika, 25 kilometara zapadno od Kragujevca i pripada Eparhiji šumadijskoj Srpske pravoslavne crkve. Podigli su je krajem XIV veka (između 1389. i 1395) nepoznati ktitori (sveštenik sa sinom i bratom), a kneginja Milica ga je 1395. godine priložila svetogorskom manastiru Svetog Pantelejmona.

Radovi na otkrivanju i zaštiti živopisa u unutrašnjosti crkve su izvedeni u periodu od 1956. do 1958. godine, a crkva u Ramaći se danas nalazi pod zaštitom Republike Srbije, kao spomenik kulture od velikog značaja.

Arhitektura
-----------

Manastirska crkva je relativno mala građevina jednobrodne osnove sa, spolja, osmostranom kupolom i drvenim narteksom koji je dozidan u XIX veku. Njena spoljašnjost je omalterisana, bez, za tada dominantni Moravski stil očekivanih, ukrasa, osim pilastara koji odgovaraju onima u njenoj unutrašnjosti.

Živopis
-------

Živopis u crkvi je nastao 1392. ili početkom 1393. godine i veoma oštećen, ali se i pored toga vidi da je *veoma zanimljivog ikonografskog programa*. Ktitorska kompozicija se nalazi na južnom zidu i sačinjavaju je sveštenik u belom, njegov brat i sin koji prinose crkvu (njen model drže sveštenik i brat) svetom Nikoli. Pored njih, na zapadnom zidu su bili naslikani tadašnji vladar Srbije, knez Stefan Lazarević (knez 1389—1402, despot 1402—1427) i jedan patrijarh (možda Spiridon (1379—1389)), dok se figure muškarca i žene dvojako tumače, ili kao neposredni suveren ktitora, gospodar Rudničkog kraja vojvoda Nikola Zojić sa suprugom Vidoslavom ili kao knez Lazar i kneginja Milica.

U središnjem delu crkve, naslikani su Stradanja Hristova, scene iz života Bogorodice i svetog Nikole, Veliki praznici, kao i kamenovanje svetog prvomučenika Stefana, dok su u drugoj zoni (iznad stojećih figura u prvoj) prikazani poprsja svetaca u medaljonima. Pričešće apostola, Bogorodica sa anđelima, Povorka anđela i Poklonjenje arhijereja Hristu naslikano je u oltarskom delu crkve, dok su u kupoli predstavljeni biblijski proroci i Nebeska liturgija.

Literatura
----------

* Spomenici kulture u Srbiji: *Crkva svetog Nikole* (sajt SANU) (`sh`) (`en`)   
(iz knjige *„Spomeničko nasleđe Srbije: nepokretna kulturna dobra od izuzetnog i od velikog značaja"*, članak *Ramaća, Crkva Svetog Nikole*)

Vidi još
--------

* Ramaća
* Stragari
* Rudnik
**Fizičko lice** ili **osoba** je je izraz koji u pravu označava individualno, samostalno ljudsko biće.

U pravnoj nauci, fizičko lice je samosvesno ljudsko biće podložno fizičkim zakonima, za razliku od patvornog, pravnog lica. Dakle, ljudi postaju fizički subjekti samim svojim rođenjem i takvi ostaju do svoje smrti.

Atributi fizičkih lica
----------------------

Osnovni atributi fizičkih lica su:

a) **Lično ime** fizičkog lica je oznaka pomoću koje se jedno lice razlikuje od drugog. Ono se sastoji od imena i prezimena. Lično ime je pravo građanina ali i dužnost jer je svako dužan da se služi svojim ličnim imenom. Građaninu je po zakonu dato pravo da može da promeni svoje lično ime. Evidencija statusnih podataka za fizička lica vodi se u matičnim knjigama.

b) **Prebivalište i boravište**- Svako fizičko lice mora da bude vezano za jedno mesto gde je stalno nastanjeno.

c) **Državljanstvo**- predstavlja pripadnost određenoj državnoj zajednici.

| * p
* r
* u
Pravo |
| --- |
| Pravni sistemi | Anglosaksonsko pravo • Kontinentalno pravo • Običajno pravo • Vjersko pravo • Socijalističko pravo • Međunarodno pravo |  |
| Izvori prava | Pravni propisi (Zakon • Zakonik • Tumačenje zakona)Pravna praksa (Običaji • Precedentno pravo • Pravo pravičnosti) |
| Adjudikacija | Javno pravo (Krivično/kazneno pravo • Ustavno pravo • Upravno pravo)Privatno pravo (Građansko pravo • Obvezno pravo • Ugovori • Naknada štete • Nasljedno pravo i Trustovno pravo)Sudovi (Akuzatorni sistem • Inkvizitorni sistem • Dokazi • Pravosuđe • Pravnici) |
| Jurisprudencija | Filozofija prava • Prirodno pravo • Pravni pozitivizam • Pravni formalizam • Pravni realizam • Pravni interpretivizam • Feministička pravna teorija • Pravo i ekonomija • Kritičke pravne nauke • Komparativno pravo |
| Povezano: Popis pravnih oblasti |
Umjetnička instalacija na križanju Vukovarske i Trpimirove ulice u Osijeku.
Prateći opis umjetničke instalacije Crvenog fiće i tenka JNA u Osijeku.
Umjetnička instalacija Crvenog fiće i tenka JNA u Osijeku.
**Fićo gazi tenka!** ili **Crveni fićo** umjetnička je instalacija u Osijeku. Simbolično prikazuje hrvatsku pobjedu nad JNA.

Na raskrižju Vukovarske i Trpimirove ulice spomenik podsjeća na fiću koji je 27. lipnja 1991. godine uništen pod gusjenicama tenka T-55 Jugoslavenske narodne armije.

Tokom izbijanja rata JNA je tenkovima pokazivala vojnu silu na ulicama grada Osijeka. Televizijski snimak koji je tada snimljen na raskrižju Vukovarske i (danas) Trpimirove ulice obišao je svijet.

Crveni fićo kojega je, tada hrvatski branitelj, Branko Breškić iz Višnjevca ostavio nasred raskrižja tako je postao simbol otpora građana Osijeka.

Umjetnička instalacija nastala je na inicijativu tadašnje gradske vijećnice Marije Medić. U sklopu obilježavanja dana osječkih branitelja službeno je otkrivena kao trajni podsjetnik na rat i bitku na Osijek.

Neimenovana skupina autora koja je okupljena u odboru za branitelje Grada Osijeka smislila je umjetničku instalaciju.

Vanjske veze
------------

* Članak u danas.net-u Arhivirano 2013-05-24 na Wayback Machine-u
* Članak u index.hr
* Fićo gazi tenk
**Careva džamija u Bileći** (Gradska ili Obradovića džamija), nalazi se u centru Bileće, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 16. do 22. maja 2006. godine je donijela odluku da se džamija proglasi za nacionalni spomenik BiH. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.

Historija
---------

Izgradnja Careve džamije započeta je 1889. godine i dovršena je 1895. godine. Nova džamija u gradu sagrađena je na temeljima stare džamije. Džamija je izgrađena novcem kojeg je dala Zemaljska vlada BiH (40 000 kruna) i domaće stanovništvo. U isto vrijeme kad je građena džamija u Bileći, u njenoj neposrednoj blizini, građena je i pravoslavna crkva. Crkva je sagrađena 1896. godine. Zemaljska vlada je dala potrebna finansijska sredstva i za izgradnju crkve. Kako se džamija počela graditi od neobrađenog kamena, bilećki muslimani su se obratili caru Franji Josifu u Beč, sa predstavkom i zamolili da se džamija u Bileći izgradi od tesanog kamena kao i crkva. Car je dao odobrenje i poklonio ćilim. Munara Careve džamije je bila oštećena od udara groma 1925. godine, i to njen donji dio, kaca, koji je kasnije restauriran. 

Za vrijeme II svjetskog rata, džamija je bila oštećena na nekoliko mjesta, i tom prilikom su bili oštećeni krov i zidovi. Godine 1965. ova oštećenja su sanirana. Tada je izgrađena gasulhana i ograđen harem džamije. 

Careva džamija je minirana 1992. godine i tom prilikom su potpuno uništeni krov, munara i enterijer džamije, dok su zidovi znatno oštećeni. Ponovo je obnovljena 2011. godine.

Opis
----

Prema konceptu prostorne organizacije, Careva džamija pripada tipu jednoprostornih džamija dimentija 11,4x11,4 metara, sa kamenom munarom visine 23 metra. Kamene munare kvadratne osnove nalaze se jedino uz džamije u Hercegovini. Munare četvrtastog oblika imale su Telarevića džamija u Bjeljanima kod Stoca, džamije u okolini Bileće: Avdića džamija u Planoj, džamija u Kljunima, Kružnju i Svinjarini, džamije na području Nevesinja: Perkušića džamija u Nevesinju, Čelebića džamija u Donjoj Bijenji, džamija u Kruševljanima, zatim, džamija u Glavatičevu kod Konjica, Fatime kadune u Mostaru.

Centralni prostor džamije je natkriven unutrašnjom kupolom sa tjemenom na visini od cca 11 m od kote poda džamije. Kupola je pokrivena šesterostrešnim šatorastim krovom, drvene konstrukcije. Šatorasti krov je oslonjen na osmougaoni tambur. Prelaz iz kvadratne osnove u tambur ostvaren je preko četiri trompe.

U enterijeru je mihrab bez dekora, mimber od kamena i drveni mahfil.

Literatura
----------

* Mehmed Mujezinović - Islamska epigrafika Bosne i Hercegovine

Vanjski linkovi
---------------


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |