recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Edward Hallett Carr** (London, 28. lipnja 1892. - 5. studenog 1982), britanski diplomat i povjesničar.

Djelatnost do 1936: diplomacija, komunizam, ruska književnost
-------------------------------------------------------------

Diplomirao klasične jezike 1916. na Trinity Colledgeu u Cambridgeu. Do 1936. radio kao službenik britanskog Ministarstva vanjskih poslova (*Foreign Office*). Sudjelovao je na Pariškoj mirovnoj konferenciji 1919. godine. Tijekom 1920-ih boravi kao diplomatski službenik u Rigi (SSSR). Počinje se zanimati za rusku kulturu i književnost, kao i za ideološke osnove komunističkog režima. Tijekom 1930-ih objavljuje knjige o Dostojevskom, Marxu i anarhistu Mihailu Bakunjinu.

Od 1936. do smrti: prefesura, međunarodni odnosi, SSSR
------------------------------------------------------

Godine 1936. imenovan za profesora međunarodnih odnosa na Velškom sveučilištu (University of Wales) u Aberystwythu. U vrijeme Drugoga svjetskog rata bio je također pomoćni urednik The Timesa. Objavljuje knjige *Dvadeset godina krize, 1919-1939* (*The Twenty Years Crisis, 1919-1939*) (1939), *Uvjeti mira* (*Conditions of Peace*) (1942) i *Nacionalizam i poslije njega* (*Nationalism and After*) (1945). 

Nakon rata bio je profesor Balliol i Trinity Colledgea u Oxfordu sve do smrti 1982. godine. U to su vrijeme nastale njegove najpoznatije knjige o ruskoj i sovjetskoj povijesti: monumentalno djelo *Povijest Sovjetske Rusije* (*A History of Soviet Russia*) (14 svezaka objavljenih u razdoblju od 1950. do 1978.) i *Ruska revolucija* (*The Russian Revolution*) (1979. objavljena u Hrvatskoj 1984). Njegovo je djelo izazvalo kontroverze: neki su ga britanski povjesničari dočekali s odobravanjem, dok su ga drugi proglasili Staljinovim apologetom.

Što je povijest?
----------------

Svoje istraživačko iskustvo znanstvenika povjesničara pretočio je u svoje najpopularnije djelo, knjižicu *Što je povijest?* (1961). U njoj govori o osnovnim dilemama oko metode, smisla i svrhe povijesne znanosti, o povjesničarevoj situiranosti u povijest samu, te o uzročnosti, slučajnosti i "smislu" povijesti (filozofija povijesti). *(Vidi članak Historija.)*

Njegova razmišljanja i danas su aktualna. Povodom četrdesetogodišnjice izlaska te knjige, priređen je znanstveni simpozij s kojeg je objavljen zbornik: *What Is History Now?*.

Literatura
----------

Knjrige E. H. Carra objavljene na hrvatskom:

* *Ruska revolucija od Lenjina do Staljina 1917-1929*, Zagreb: Globus, 1984
* *Što je povijest?*, Zagreb: Srednja Europa, 2004. (Predgovor: Snježana Koren)
**Tarner entertejnment** (engl. ) je američka medijska kompanija koju je 4. avgusta 1986. osnovao Ted Tarner kao filijalu Metro-Goldvin-Mejera/Junajted artistsa (sadašnjeg Metro-Goldvin-Mejera).

Uz studio, kompanija ima i zbirku skoro svih filmova Metro-Goldvin-Mejer, filmove bivšeg Asošijejted artists prodakšn (filmove studija Vorner braders pre 1948. i crtane filmove studija Flečer o Mornaru Popaju). Dobijena su i prava na prikazivanje većine filmova iz zbirke kompanije RKO Rejdio pikčers, te nekih materijala Junajted artistsa iz perioda pre 1952. Tarner je kasnije preprodao studio, zadržavši filmoteku sa materijalima iz perioda pre 1986. 

Tarner entertejnment ima značajnu ulogu u očuvanju i restauraciji starih filmova kao što su Kazablanka, Građanin Kejn, King Kong, Uskršnja parada, kao i originala Pevača džeza, prvog zvučnog filma. Filmovi se distribuiraju i prikazuju na mnogim kanalima širom sveta. Tarner entertejnment emituje filmove studija RKO Rejdio pikčers, Nju lajn sinema (1994-1996), Nest entertejnment, kao i šou-programe kanala TBS, TNT (televizijski kanal), Kartun netvork i PBS (1994-2004).

Danas je Tarner entertejnment deo kompanije Tajm Vorner, ali nastavlja da čuva nasleđenu filmoteku sa filmovima kao što su Giliganovo ostrvo, Čarobnjak iz Oza, Božićna priča, Prohujalo s vihorom i svi crtani filmovi o Tomu i Džeriju.

Spoljašnje veze
---------------

* Turner Broadcasting System, Inc.
* Baza podataka o filmovima na internetu
Američka serija *Batman* (1966. - 1968.) dosegla je enormnu popularnost zbog naglašenog camp stila koji je bio popularan i u stripovima iz tog vremena.
**Camp** predstavlja estetički senzibilitet koji određeni fenomen smatra privlačnim ili smiješnim zbog njegove ridikulozne prirode. Koncept je uvelike sličan onome kiča tako da su ta dva fenomena estetički vrlo slična. Kada se termin prvi put pojavio, 1909. godine, označavao je ponašanje koje se opisivalo kao *razmetljivo, pretjerano, zahvaćeno, teatralno* i *ženstveno*, a do sredine 70-ih definicija je glasila: *banalnost, lukavstvo, prosječnost i razmetanje tako ekstremno kako bi imao perverzno sofisticiranu draž.* Esej američke spisateljice Susan Sontag, *Notes on "Camp"* (1964.), definirao je, kao temeljne odlike stila: *lukavstvo, frivolnost, naivna, srednjeklasna pretencioznost* i 'šokantni' *višak*. Camp estetika popularna je od 60-ih do danas. 

Camp estetiku popularizirali su umjetnici poput Georgea i Mikea Kuchara, Andyja Warhola i Johna Watersa, potonji posebice u svojim filmovima *Pink Flamingos*, *Hairspray* i *Polyester*. Poznate osobe povezane s campom su izvođači Dame Edna Everage, Divine, RuPaul i Liberace. Camp je bio dio antiakademske obrane pop-kulture tokom 60-ih, a veliku je popularnost dosegao tokom 80-ih s raširenim prihvaćanjem postmodernističkog pogleda na društvo.
*Za ostale upotrebe, v. Elevci.*

  
Koordinate: 41° 31′ 43" SGŠ, 20° 32′ 50" IGD

**Tatar Elevci** (mak. *Татар Елевци*) su naseljeno mesto u Republici Makedoniji, u zapadnom delu države. Tatar Elevci pripadaju opštini Debar.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Tatar Elevci je smešteno u zapadnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg većeg grada, Debra, naselje je udaljeno 4 km istočno.

**Reljef**: Tatar Elevci se nalaze u gornjem delu istorijske oblasti Debar. Selo je položeno na iznad plodnog Debarskog polja, koje pravi reka Crni Drim. Naselje je položeno na najjužnijim visovima planine Dešat, sa izvanrednim pogledom na grad Debar. Nadmorska visina naselja je približno 1.090 metara.

Klima u naselju je planinska.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Tatar Elevci su imali 10 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (90%). 

Većinska veroispovest u naselju je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Debar
* Spisak sela u republici Makedoniji

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica opštine Debar Arhivirano 2013-10-16 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Debar |
| --- |
| **Debar** • 
Banište •
Bomovo •
Gari •
Gornji Kosovrasti •
Donji Kosovrasti •
Konjari •
Krivci •
Mogorče •
Osoj •
Otišani •
Rajčica •
Selokući •
Spas •
Tatar Elevci •
Trnanić •
Hame •
Džepište |
**Sveti Basijan** (italijanski: ; cca. 320 – cca. 409) bio je italijanski kršćanski svetac, zaštitnik Lodija i Pizzighettonea u Italiji. 

Bio je rodom iz Sirakuze na Siciliji, a otac mu je bio Sergije, gradski prefekt, inače pagan. Basijan se na kršćanstvo preobratio za vrijeme studija u Rimu. Kada mu je otac, nastojeći ga na silu odvući od vjere, naložio da se vrati na Siciliju, pobjegao je u Ravennu. Godine 373. je nakon smrti biskupa Lodija preuzeo tu dužnost. Sudjelovao je u akvilejskom sinodu 381. i Milanskom sinodu 390. na kome je osuđeno jovinijanstvo.

Prema tradiciji je imao iscjeliteljske sposobnosti, a iste se pripisuje njegovim relikvijama koje se čuvaju u Lodiju.

Vanjske veze
------------

***Sveti Basijan*** na Wikimedijinoj ostavi

* Ohridski prolog za 10. jun (23. jun) Arhivirano 2007-03-12 na Wayback Machine-u
* San Bassiano (`it`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 261552621
* LCCN: no2011065332
* ISNI: 0000 0003 8164 9356
* GND: 102574871

 |
Za ostala značenja, v. Donat.

Crkva sv. Donata u Zadru, 9. st.
**Donat**, poznat i kao **Sveti Donat** (druga pol. 8. stoljeća - Zadar, prva pol. 9. stoljeća), zadarski biskup i diplomat.

Spominje se u franačkim analima iz 805. godine kao izaslanik dalmatinskih gradova Karlu Velikom u Thionvilleu. Pripisuje mu se izgradnja zadarske crkve - rotonde sv. Trojstva, koja u 15. stoljeću mijenja ime u crkva sv. Donata, izgrađene početkom 9. stoljeća. Sačuvan je mramorni kovčeg s Donatovim zavjetnim natpisom za moći sirmijske mučenice sv. Stošije. Prema predaji, te je moći Donat donio iz Carigrada, kada je s mletačkim duždem Beatom, u ime Karla Velikog, pregovarao s bizantskim carem o razgraničenju između bizantske teme i hrvatskog kneževskog teritorija u Dalmaciji. 

Sveti Donat je umro oko godine 811. a pokopan je u velebnoj crkvi Presvetog Trojstva (današnja crkva sv. Donata). Godine 1809. nakon provale Francuza u Zadar, prenesene su kosti svetog Donata u katedralu svete Stošije gdje se i danas nalaze. 

Sveti Donat se slavi 25. veljače.
**San Sebastián de La Gomera** kog lokalni stanovnici pojednostavljeno zovu samo **La Villa** je grad od 8,760 stanovnika u arhipelagu i španjolskoj autonomnoj zajednici Kanari.

San Sebastián de La Gomera je administrativni centar i najveća luka otoka La Gomera.

Geografske karakteristike
-------------------------

San Sebastián leži na istočnoj obali otoka Gomera.

Historija
---------

Nukleus današnjeg grada je izrastao je nakon 1440. kad je službeno osnovan, kao i ostala naselja u arhipelagu, nakon što ga je zauzeo konkvistador Alonso Fernández de Lugo.
San Sebastián je bio posljednja luka u kojoj se zaustavio Kristofor Kolumbo prije nego što je otplovio za Ameriku 1492. 
Danas su kuća u kojoj je boravio i crkva u kojoj se molio turističke atrakcije.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*San Sebastián de la Gomera*" (engleski). City population. Pristupljeno 12. 07. 2018.
2. 1 2  „*La Gomera*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 12. 7. 2018.

Vanjske veze
------------

***San Sebastián de La Gomera*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Ayuntamiento de San Sebastián de La Gomera* (`es`)
Sveti Bavo
**Sveti Bavo**, znan i kao **Bavon**, **Allowin**, **Bavo od Genta** i **Baaf**, (589. blizu Liegea - 654. Gent) je kršćanski svetac, štovan i u rimokatolika i istočnih ortodoksnih crkava.

Biografija
----------

Bavo je rođen u blizini grada Liègea/Luyka na prostoru današnje Belgije, u franačkoj plemićkoj obitelji. Rođenjem mu je dato ime **Allowin**. Divlji kao mladeđ i sebičan, bio je poznat i po tome što je prodao sluge mjestnom plemstvu kao robove. 

Prešao je na kršćanstvo, nakon što je čuo prodiku koju je izgovarao Sveti Amand.

Dao je sagraditi opatiju na njegovom zemljištu i postao je redovnikom. Raspodijelio je svoju imovinu siromašnima i živio je kao pustinjak, prvo u šupljem stablu, a kasnije u ćeliji u obližnjoj šumi blizu opatije.

Umro je u Opatiji svetog Bava u Gentu, današnja Belgija.

Bavo je svetac zaštitnik Genta, Belgije i Haarlema u Nizozemskoj.

Spomendan: 1. oktobar.

Neke od poznatijih crkava posvećenih njemu su:

* Katedrala svetog Bava u Gentu
* Sint-Bavokerk (Crkva svetog Bava) i Sint-Bavo Cathedral u Haarlemu
* Sint-Bavokerk u Heemstedeu

Njegova slika je i dijelom grba predgrađa grada Antwerpena/Anversa, Wilrijka.

***Sveti Bavo*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 90849566
* GND: 138572194

 |
**Wang Wei** (kineski: ; pinyin: *Wángwěi*, ? - 552) bio je kineski političar i kancelar koji je služio Hou Jingu, gospodaru rata koji je nakratko preuzeo kontrolu nad vladom dinastije Liang a potom osnovao i kratkotrajnu državu/dinastiju Han. Karijeru je započeo kao niži službenik u državi Istočni Wei, istakavši se književnim talentom. Kada se protiv Istočnog Weija godine 547. pobunio general Hou Jing , Wang Wei je postao njegov glavni pomoćnik i propagandist. Hou je tokom ustanka svoje teritorije predao južnoj dinastiji Liang, ali je poražen od lojalista države Istočni Wei i prisiljen sa trupama bježati na jug. U ljeto 548. je upravo Wang Wei uvjerio Hou Jinga da ga car Wu od Lianga namjerava predati državi Istočni Wei, odnosno da mora dići novi ustanak, ovaj put protiv dinastije Liang. Ovaj put je ustanak bio bolje pripremljen, i zahvaljujući Wang Weijevoj strategiji je carska vojska poražen, a do proljeća 549. zauzeta i prijestolnica Jiankang, a car i njegova porodica zarobljeni. Wang Wei je potom u Jiankangu služio kao de facto premijer, dok se Hou Jing borio protiv lokalnih i regionalnih gospodara rata koji su odbili priznati njegovu vlast. U proljeće 552. su lojalisti Lianga na čelu s generalima Wang Sengbianom i Chen Baxianom zauzeli Jiankang, pri čemu je Wang Wei uhvaćen. Tom prilikom je molio za milost i činilo se da će mu biti uslišana, ali sve dok trenutka kada pobjednički princ Xiao Yi nije čuo za Wang Weijeve pjesme u kome se ismijava njegova jednookost. Tada je naredio da se Wang Wei pogubi na, kako kineske historije navode, "okrutan način".

### Literatura

* *Knjiga Lianga*, vol. 56.
* *Historija Južnih dinastija*, vol. 80.
* *Zizhi Tongjian*, vols. 159, 160, 161, 162, 163, 164.
**Ugly Leaders** je bivši riječki hip hop sastav. Prvi hrvatski hip hop album *Channel Is Deep & Beech* izdaju 1992. Leadersi su prevladavali hip hop scenom tijekom 90-ih.

Povijest sastava
----------------

Ugly Leadersi su 1988. osnovali DJ Pimp Tha Ho, DJ R-33 Rock i MC Condom-X. Bili su jedna od prvih hip hop grupa u Hrvatskoj i bivšoj Jugoslaviji. Prvi album *Channel Is Deep & Beech* u izdanju Damn Good/Channel Recordsa izdaju 1992. DJ R 1993. odlazi iz grupe, a pridružuje se novi član Gigi. Drugi album u izdanju Deyken Musica/Croatia Recordsa, *Prisoners of Pain* izlazi na tržište 1994. Iste godine su bili predgrupa Ice-Tju, Public Enemyju i Five-Ou u Domu Sportova. Godinu kasnije se pridružuju kolegama MC Buffalu, Unlogic Skillu & Maderfa'N'kerzu te rade kompilaciju *RijeKKKa's Most Wanted*. DJ R se vraća u grupu 1996. Zadnji album *2000EP* izdaju 2000. godine.

Diskografija
------------

### Albumi

* 1992.: *Channel Is Deep & Beech*
* 1994.: *Prisoners of Pain*
* 2000.: *2000EP*

### Kompilacije

* 1995.: *RijeKKKa's Most Wanted*

### Spotovi

* 1992.: *Ugly Leaders are Funny*
* 1992.: *Hardcore*
* 1992.: *Pannonian Beach*
* 1993.: *100% Cotton (ft. MC Rob-G)*
* 1994.: *Droop Your Pussy*
* 1994.: *Svijet za Nas (Remix) (ft. Laufer)*
* 1997.: *On Da Mic (ft. Rob-G)*
* 1997.: RI Band Aid - *Ajmo Rijeka*
* 1999.: *Ruke u Zrak!*
* 2000.: *Ruke u Zrak! (Remix)*
* 2000.: *Tko je u kući/Znaš da istinu govorim*

Vanjske veze
------------

* Ugly Leaders na discogs.com

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* MusicBrainz: 89f1dc23-0c0e-41ed-99e1-ad8c1dde0270

 |


1. ↑  Psycho DJ Samurai. „DJ Pimp 2000.".
**Ugovori iz Locarna** je zbirni naziv za sedam ugovora ispregovaranih u Locarnu, Švicarska, od 5. do 16. listopada 1925. godine, službeno potpisanih u Londonu 1. prosinca iste godine. Ovim sporazumima su Ujedinjeno Kraljevstvo, Francuska, Njemačka, Belgija i Italija dogovorile kako će jamčiti za mir i stabilnost u Zapadnoj Europi, obnoviti odnose s poraženom Njemačkom i uključiti novonastale zemlje Centralne i Istočne Europe u održavanje poslijeratnog poretka. 

Ugovori koji su sačinjavali paket su:

1. Sporazum o međusobnom jamstvu između Njemačke, Belgije, Francuske, Ujedinjenog Kraljevstva i Italije
2. Arbitražni sporazumi između Njemačke i Belgije, odnosno Njemačke i Francuske
3. Nota bivših Saveznika Njemačkoj koja objašnjava sankcije protiv zemlje koja krši Povelju Lige naroda temeljem članka 16. Povelje
4. Arbitražni sporazumi između Njemačke i Čehoslovačke, odnosno Njemačke i Poljske
5. Sporazumi o međusobnom jamstvu između Francuske i Čehoslovačke, odnosno Francuske i Poljske

Ratificirani sporazumi razmijenjeni su među zemljama 14. rujna 1926. godine u Ženevi, kada su i formalno stupili na snagu. Istoga dana, ugovori su deponirani u Ligi naroda. Ugovor je imao dalekosežne posljedice na europsku politiku, ali i po glavne sudionike pregovora. Austen Chamberlain je 1925. godine, a Aristide Briand i Gustav Stresemann su 1926. godine dobili Nobelovu nagradu za mir zbog svojih mirotvornih napora. 

Ipak, domet sporazuma bio je relativno kratkog vijeka. Naime, nakon Stresemannove smrti 1929. godine, Njemačka je postala manje kooperativna, a smrt Aristidea Brianda 1932. godine dokinula je i volju s francuske strane. Dolazak na vlast Adolfa Hitlera 1933. godine potpuno je okrenuo njemačku politiku, a 1935. godine Francuska sa Sovjetskim Savezom sklopila ugovor o zajedničkoj suradnji. Hitler je to iskoristio kako bi rekao da je Francuska prekršila ugovore iz Locarna te 7. ožujka 1936. poslao vojsku u demilitarizirani Ruhr, tvrdeći kako je to reakcija na francusko kršenje ugovora. Tim je činom *de facto* dokinuto važenje ugovora iz Locarna.

***Ugovori iz Locarna*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 216178926
* GND: 4168006-6
* SUDOC: 028030079
* BNF: cb119947803 (podaci)
* NDL: 00567369

 |
**Ugostiteljstvo** je uslužna privredna delatnost čija je osnovna misija dugoročno zadovoljenje društvenih potreba za smeštajem, ishranom i pićem, uz primene posebne tehnike hotelskog i restoranskog poslovanja. Osnovni cilj ugostiteljstva je sadržan u uspostavljanju simbioze i harmonizacije svih odnosa na relaciji između ugostiteljskih preduzeća (objekata) i korisnika ugostiteljskih usluga.

Ugostiteljstvo se deli na dva osnovna dela:

* Hotelijerstvo
* Restoraterstvo

Korišćena literatura
--------------------

* *Prof. dr Rajko Marić (2004): Menadžment turizma i ugostiteljastva, BPŠ, Beograd*

| * p
* r
* u
Privreda |
| --- |
| **Primarni sektor** | 
Poljoprivreda **·** Šumarstvo **·** Lov **·** Ribolov |  |
| **Sekundarni sektor** | 
Industrija **·** Rudarstvo |
| **Tercijarni sektor** | 
Saobraćaj **·** Trgovina **·** Turizam **·** Ugostiteljstvo **·** Zanatstvo **·** Bankarstvo **·** Komunalna privreda |
| **Kvartarni sektor** | 
Obrazovanje **·** Nauka **·** Kultura **·** Informacije **·** Zdravstvo **·** Socijalna zaštita |
**Dalsland** je kanal na jugu Švedske, koji se proteže od jezera Vänern preko pokrajine
Dalsland do Värmlanda. Njime je moguće doploviti i do Norveške.

Karakteristike i historija gradnje
----------------------------------

Kanal je dug 254 km, ali je svega 10 km iskopano, ostatak čine prirodni vodotoci i jezera.

Ideja da se izgradi kanal nastala je polovicom 19. vijeka, kad je Dalslandu zbog konjukture otvoreno preko 20 željezara i čeličana, kojima je nasušno trebao jeftiniji transport. Sve one izgrađene su pored rijeka ili jezera, pa je bilo najednostavnije da se te vode nekako spoje. Problemi su nastali oko financiranja, jer se švedski parlament dugo opirao da izda garancije investitorima.

Švedski parlament je nakon brojnih odlaganja konačno pristao da izda državne garancije graditeljima 1863. Gradnja je započela slijedeće godine, i dovršena je za 4 godine, pa je on svečano otvoren u septembru 1868.

Kanal nije dugo uspješno poslovao, jer je konjuktura za čelikom i željezom pala, a uskoro je došla konkurencija željeznice, a uz to pokazao se i premalim za sve veće brodove. Danas se njime koriste najviše jahtaši izletnici.

Maksimalna dimenzija brodova koji mogu ploviti kanolom je 22.75 x 4 m, dubine gaza do 1.80 m.

Na kanalu je izgrađeno ukupno 31 ustava koja omogućuju brodovima da premoste visinske razlike.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Historia*" (švedski). Dalslands kanal. Arhivirano iz originala na datum 2016-02-14. Pristupljeno 30. 4. 2015.
2. ↑  „*Welcome to Dalsland*" (engleski). Sverigeturism. Arhivirano iz originala na datum 2014-09-03. Pristupljeno 28. 4. 2015.

Vanjske veze
------------

***Dalsland (kanal)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službene stranice *Dalslands kanala* (`sv`)}
**Cubeo** (Kubéwa, Kobéua, Cobewa, Cobéua, Corôa, Kubéu, Kobewa, Kobewána, Kubéo; sami sebe nazivaju Pamíwa, u značenju *ljudi*), jedno od najznačajnijih Tucanoan plemena nastanjenih u Kolumbiji i susjednim područjima Brazila i Venezuele. Teritorij Cubeo Indijanaca nalazi se uz rijeku río Querarý, gornja Aiarý (pritoka Içane) i Hähänaua ili pravih Cubea na río Cuduiarý. Cubeo broje peko 6.000 duša (1994 SIL) od čega 6.000 u Kolumbiji i oko 150 kod São Gabriela na sjeverozapadu brazilske države Amazonas na rijeci Uaupés. 

Najbrojniji kolumbijski Cubeo, žive u 4 departmana: a) Vaupés, 663 u općini Caruru i 1.929 u općini Acaricuara, (Arango & Sánchez 1998); b) u departmanu Amazonas na općinama Leticia i Mirití-Parana; c) departman Guainía, na općini Puerto Inírida sa plemenima Kurripako, Guanano, Desana, Piratapuyo, Tucano i Puinave; d) departman Vichada u općini Puerto Carreño, sa plemenima Kurripako i Puinave.

Kulturno pripadaju plemenima Kišne šume. Organizirani su u tri egzogamne fratrije koje obuhvaćaju 38 klanova. Tradicionalna kuća (nastamba) je kolektivna maloca. Ekonomska aktivnost počiva na zemljoradnji posijeci-i-spali, sa gorkom (otrovnom) maniokom, kao osnovnom prehrambenom biljkom, uz koju uzgajaj i drugo korijenje i voće. od zanata poznaju košaraštvo i drvorezbarstvo, izrada kanua, vesala; ribarske zamke. tekstil proizvode od vlakana cumare-palme (Astrocaryum chambira)

Običaji
-------

Najkompleksnije i najvažnije ceremonije kod Cubea su ceremonije oplakivanja pokojnika, poznate pod kolektivnim imenom óyne, što Irving Goldman prevodi sa eng. riječju *weeping*. posao je u sdruštvu podijeljen po dobnim granicama i spolu, muški i ženski.

Literatura
----------

* Irving Goldman, The Cubeo Indians of the Northwest Amazon
* Goldman, Irving 1940. Cosmological beliefs of the Cubeo Indians. JAF 53: 242-247.
* Morse, Nancy L. 1985. Cubeo kinship. IMCP 18: 79-92. Dallas
* Salser, Jay K. Jr. 1970. Cubeo acculturation to coca and its social implications. Economic Botany 24/2: 182-186.

Vanjske poveznice
-----------------

* Cubeo
* Lengua Kubewa
* Ethnologue (16th)

Izvori
------

1. ↑  Cubeo - Settlements
2. ↑  The Cubeo Indians of the Northwest Amazon
3. ↑  Cubeo - Economy
**Ugo od Suioa** (italijanski: ; fl. 1023–1040) bio je grof grada Suio u Vojvodstvu Gaeta. Historičari pretpostavljaju kako bi mogao biti sin izvjesnog Docibilisa *magnificusa* ("Veličanstveni", koji je pak vjerojatno bio sin Landolfa, sina Gregorija, vojvode Gaete, te Landolfove ljubavnice Polyssene (Pulessene).

Ugo se prvi put spominje 1023. godine kada je u zamku Suio napravio donaciju opatiji Montecassiono. U to vrijeme je bio teško bolestan, te se pretpostavlja da je na taj način htio pridobiti Božju naklonost, On the ali je isto tako moguće da je, s obzirom na endemsku političku nestabilnost i nasilje u Vojvodstvu, htio pridobiti uticajnog zaštitnika u obliku opata Theobalda. U svakom slučaju, Ugo se isticao odanođću vladajućem ogranku svoje dinastije - Docibilijancima - te je svoje povelje datirao prema godinama vladavine Giovannija V i njegovih regenata Emilije i Lea I, a u vrijeme kada su se drugi vazali proglašavali nezavisnima. Kao mogući motiv se navode ekonomski interesi njegovog sina Giovannija u samoj Gaeti.

Ugo je na svom mjestu ostao i nakon što je Pandulf IV od Capue osvojio Gaetu 1032. Godine 1040. je novom poveljom potvrdio svoju donaciju opatu Riheriju, te je odredio da mu sin može uzeti polovicu zamka.

Kada je umro, nije poznato; njegov sin Giovanni je na vlasti bio barem do 1079.

Izvori
------

1. ↑  Skinner, 141.
2. ↑  Skinner, 168.
3. 1 2 3 4  Skinner, 187.
4. 1 2 3  Skinner, 169.

Literatura
----------

* Skinner, Patricia. (1995). *Family Power in Southern Italy: The Duchy of Gaeta and its Neighbours, 850-1139*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-46479-X.
**Union Grounds** je bilo igralište bejzbola smješteno u Williamsburgu, dijelu Brooklyna. Otvoreno je godine 1862. te je bilo okruženo ogradom, što je vlasniku Williamu Canmeyeru omogućilo da naplaćuje ulaznice. Smatra se prvim bejzbol stadionom u današnjem smislu riječi.

U svojim ranim godinama Union Grounds je služio kao domaći teren za nekoliko bejzbol klubova, od kojih je najpoznatiji *Brooklyn Eckfords*, prvak sezone 1862. i 1863. godine u prvoj nacionalnoj ligi NABPP. Godine 1868. su se tamo preselili i *New York Mutualsi* sa svog neograđenog igrališta Elysian Fields koje je dotada bilo rezervirano za klubove s Manhattana.

Kada je formirana prva profesionalna liga National Association, Union Grounds je bio domaći teren New York Mutualsima id 1871. do 1876. Brooklyn Eckfordsima iz National Associationa id 1872. te Brooklyn Atlanticsima od 1873. do 1875. Također je služio kao domaći teren za "Hartford of Brooklyn" za vrijeme sezone 1877. 

Kao i mnogi bejzboli tereni, preko zime se poplavljivao te služio kao klizalište.

Union Grounds je demoliran godine 1883.

Izvori
------

* *Green Cathedrals*, by Philip J. Lowry, 1986.
* *Ballparks of North America*, by Michael Benson, 1989
* *Long Before the Dodgers*, by James L. Terry, 2002
**Ugotica** (*Trisopterus minutus*) je riba iz porodice Gadidae. Naraste do 32 cm duljine, a primjerci iznad 17 cm su u Jadranu rijetki.. Živi do 5 godina. Smatra se da postoje dvije podvrste koje se razlikuju po broju škržnih nastavaka na prvom škržnom luku. To su *Trisopterus minutus minutus* koja obitava na području Atlanskog oceana uz obale sjevernije od Portugala, te *Trisopterus minutus capelanus* koja obitava u Mediteranu.

To je riba muljevitih i pjeskovitih dna, a nalazimo je u plutajućim jatima na dubinama od 20 do 400m. Lovi se prvenstveno koćama, ali i mrežama stajačicama i parangalom. 

U populaciji dominiraju ženke, a hrani se prvenstveno rakovima iz roda Penaeus, ribom i sitnim glavonošcima.

Rasprostranjenost
-----------------

Ugotica obitava u istočnom Atlantskom oceanu, od sjevera Norveške pa sve do Maroka, a također i po cijelom Sredozemlju .

Izvori
------

1. ↑  Šablon:Jardas, str 220.
2. ↑  (`en`) Poor cod (fishbase.org)

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Ugotica** |

***Ugotica*** na Wikimedijinoj ostavi
**Vlada Ruske Federacije** (rus. *Правительство Российской Федерации*) je najviši federalni organ izvršne vlasti u Rusiji.

Sastav
------

Vlada Ruske Federacije se sastoji iz predsjednika, prvog zamjenika i zamjenika predsjednika i federalnih ministara.

Predsjednika Vlade Ruske Federacije imenuje predsjednik Ruske Federacije sa odobrenjem Državne dume. U slučaju da Državna duma tri puta odbije kandidaturu, predsjednik Ruske Federacije imenuje predsjednika Vlade, raspušta Državnu dumu i raspisuje nove izbore. Predsjednik Ruske Federacije nema pravo raspuštanja Državne dume po toj osnovi poslednjih šest mjeseci njenog mandata, u vrijeme vojnog ili vanrednog položaja na cijeloj teritoriji države, i u vrijeme kada Državna duma pokrene postupak razrješenja predsjednika Ruske Federacije.

Zamjenike predsjednika Vlade i federalne ministre imenuje i razrješava predsjednik Ruske Federacije na predlog predsjednika Vlade.

Posle administrativne reforme 2004, utvrđena je jasna podjela nadležnosti između federalnih ministarstava, federalnih službi i federalnih agencija. Reformom, federalni organi izvršne vlasti su podijeljeni na one koji su neposredno potčinjeni predsjedniku Ruske Federacije i na one koji su potčinjeni Vladi.

Nadležnosti
-----------

Vlada Ruske Federacije vrši svoj rad na osnovu Ustava Ruske Federacije, federalnih ustavnih zakona, federalnih zakona i normativnih ukaza predsjednika Ruske Federacije.

Na osnovu člana 114 Ustava Ruske Federacije Vlada vrši sledeće nadležnosti:

* pretresa i podnosi Državnoj dumi federalni budžet i obezbjeđuje njegovo izvršavanje; podnosi Državnoj dumi završni račun o izvršenju federalnog budžeta;
* obezbjeđuje sprovođenje jedinstvene državne finansijske, kreditne i novčane politike;
* obezbjeđuje sprovođenje jedinstvene državne politike u oblasti kulture, nauke, obrazovanja, zdravlja, socijalne zaštite, ekologije;
* upravlja federalnom imovinom;
* ostvaruje mjere radi čuvanja odbrane države, državne bezbjednosti, realizacije spoljne politike države;
* ostvaruje mjere radi čuvanja zakonitosti, prava i sloboda građana, obezbjeđenja imovne i društvene bezbjednosti; borbe sa krivičnim prestupima;
* ostvaruje druge nadležnosti, predviđene Ustavom Ruske Federacije, federalnim zakonima i ukazima predsjednika Ruske Federacije.

Radi izvršenja Ustava Ruske Federacije, federalnih zakona, normativnih ukaza predsjednika Ruske Federacije, Vlada izdaje uredbe i naredbe i obezbjeđuje njihovo sprovođenje. Uredbe i naredbe Vlade su obavezne za izvršavanje u Ruskoj Federaciji. U slučaju da protivrječe Ustavu Ruske Federacije, federalnim zakonima i ukazima predsjednika Ruske Federacije mogu biti poništene od strane predsjednika Ruske Federacije.

Vidi još
--------

* Predsjednik Vlade Ruske Federacije
* Predsjednik Ruske Federacije

Spoljašnje veze
---------------

***Vlada Ruske Federacije*** na Wikimedijinoj ostavi

* Službena stranica Vlade Ruske Federacije[*mrtav link*] (`ru`)
**Televisa** (šp. *Televisa*) je najveća meksička kompanija za proizvodnju televizijskog, radijskog, muzičkog, pozorišnog i internet programa i objavljivanje publikacija na španskom jeziku.

Program se emituje u Meksiku, Latinskoj Americi, Sjedinjenim Američkim Državama, Evropi, Aziji i delu Afrike.

U sklopu televizije ima nacionalne i kablovske kanale specijalizovane za vesti, filmove, muziku, sport, telenovele, decu i mlade, žene i porodicu...

Osnovana je 1955. u sklopu Telesistema Mexicano. Od početka je vlasništvu porodice Askaraga koja je 1930. osnovala prvu radio-stanicu u Meksiku.

Sedište Televise je na Aveniji Kuatepek u centru grada Meksika u zgradi otvorenoj 10. februara 1952.

Produkcija telenovela
---------------------

Televisa je u svetu najpoznatija po proizvodnji i distribuciji telenovela, koje snima od 1958. godine.

Kroz razmenu glumaca i scenarija sarađuje sa produkcijskim kućama kao što su Telemundo, TV Azteca (Meksiko) , TV Globo (Brazil) i drugim širom Latinske Amerike.

Telenovele se prikazuju na *Zvezdas* (šp. *Las Estrellas*), uz prethodno veliku najavu.

Godišnje se snimi između 7 i 9 telenovela, a 3 do 4 se prikažu u Srbiji.

Svake godine u martu mesecu Televisin časopis *TVyNovelas* organizuje gala veče i dodeljuje nagrade za najbolju telenovelu, glumca, glumicu, uvodnu numeru... uz prenos na *Kanalu Zvezda*.

**Telenovele koje se trenutno snimaju i prikazuju u Meksiku na Las Estrellas (januar-februar 2023.):**

| Termin | Naslov telenovele | Na srpskom | Producent | Glavne uloge |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15:30 h | *Mi Secreto* | *Moja tajna* | Carlosa Moreno | Diega Kleina i Makarena Garsija |
| 17:30 h | *Corona de Lágrimas (2. sezona)* | *Kruna od suza* | Jose Alberto Kastro | Viktorija Rufo, Maribel Guardija i Ernesto Laguardija |
| 20:30 h | *Mi Camino es Amarte* | *Moj način je da te volim* | Јose Alberto Kastro | Susanu Gonzalez, Gabrijel Soto i Mark Tachera |
| 21:30 h | *Cabo* | - | Jose Alberto Kastro | Barbare de Regila, Matija Novoa i Diego Amozurrutija |
|
Izraz **vijesti** na televiziji označava emisiju koja za svrhu ima gledatelje informirati o najvažnijim i najaktualnijim događajima u njihovoj zajednici, regiji, državi ili svijetu. Vijesti predstavljaju najčešći oblik informativnog programa na televiziji.

U užem smislu se taj izraz koristi za informativne emisije kraćeg trajanja - od 30-ak sekundi do 20-30 minuta. Emisija vijesti koja traje duže, odnosno emitira se u udarnom terminu obično ima poseban naziv, od čega je na prostoru bivše Jugoslavije najpoznatiji TV dnevnik.

Vijesti ponekad ne moraju biti samostalna emisija, nego specifičan segment u okviru magazinske emisije koja ne mora biti informativnog sadržaja. Primjer za to su vijesti koje se emitiraju za vrijeme jutarnjeg programa.

Vijesti se ponekad, radi iznenadnih događaja, emitiraju suprotno ranije objavljenom rasporedu TV-programa, odnosno radi njih se prekidaju druge emisije. Tada je riječ o **izvanrednim** ili **blic vijestima**.

Vijesti se na programima TV-stanica i TV-mreža u pravilu emitiraju svakodnevno, odnosno nekoliko puta svakog dana, pa tako razlikujemo jutarnje, podnevne, večernje i noćne vijesti.
Bočac i rijeka Vrbas
**Bočac** (*castrum Bochaz, castello Bozaz*) je tvrđava u Republici Srpskoj (BiH), čiji se ostaci nalaze kod istoimenog mesta, nad Vrbasom, nedaleko od Mrkonjić grada. Prvi put se u izvorima pominje 1434. godine, u vezi sa prodorom vojske kraljevine Mađarske, koja je došla u pomoć kralju Tvrtku II (prva vladavina 1404—1409, druga vladavina 1421—1443), u borbi protiv Osmanlija i Radivoja Kotromanića. Nakon otomanskog osvajanja kraljevine Bosne krajem juna 1463. godine, kralj Mađarske Matija Korvin (1458—1490) je tokom jeseni upao u Bosnu i osvojio neke njene delove, uključujući i Bočac. On je na osvojenim teritorijama formirao Srebreničku i Jajačku banovinu, u čijem sastavu se nalazio i Bočac, sve do konačnog pada pod otomansku vlast, 1516. godine. Otomanska posada napustila je tvrđavu pre 1833. godine, kada se u izvorima navodi kao pusto utvrđenje.

Tvrđava Bočac je podignuta na pola puta između Banjaluke i Jajca, sa ciljem da kontroliše, kako dolinu Vrbasa i severni prilaz Jajcu, tako i putni pravac Kneževo-Čemernica-Bočac-Surjan, sa prelazom preko reke.

Izgled utvrđenja
----------------

Bočac je podignut na stenovitom uzvišenju iznad Vrbasa i u srednjem veku je imao četiri kule. Nakon otomanskog osvajanja, tri kule su porušene, dok je četvrta, nekadašnji Donžon, vremenom prilagođena upotrebi vatrenog oružja, tako da je na njenom vrhu bilo smešteno tri ili četiri topa. Ona je sa spoljne strane zaobljena, njena unutrašnjost je kvadratna, dok debljina njenih zidova dostiže i do 3,5 metra.

Na istočnoj padini uzvišenja, koja se spušta ka Vrbasu, nalazilo se podgrađe ,koje je bilo zaštićeno bedemom koji se spuštao do same reke i isturenom kulom.

Oko tvrđave se razvilo naselje, koje se pružalo na obe strane Vrbasa i najverovatnije je bilo spojeno mostom preko reke, a na mestu Crkvina se, u srednjem veku, nalazila crkva. Temelji crkve bili su vidljivi, sve do podizanja brane za HE Bočac.

Povezano
--------

* Hidroelektrana Bočac
* Bočac (jezero)
* Tvrđava Greben
* Tvrđava Zvečaj

Napomene
--------

1. ↑  U povelji izdatoj 1444. godine navodi se da je mađarski ban Matko Talovac 1434. godine zauzeo tvrđave Komotin, Jajce i Bočac u Bosni, zbog čega se, ponekad, kao godina prvog pominjanja tvrđave Bočac navodi 1444. godina, umesto 1434. godine.

Izvori
------

1. ↑  Mrkonjic-grad.com. „Očuvanje starih tvrđava". Pristupljeno 06. 04. 2011.

Literatura
----------

* Grupa autora, *„Leksikon gradova i trgova srednjovekovnih srpskih zemalja"* , Beograd, 2010. ISBN 978-86-17-16604-3 (str. 53)

Vanjske veze
------------

***Tvrđava Bočac*** na Wikimedijinoj ostavi

* Čuvar klisure: Grad Bočac
* TORS:Srednjovjekovno utvrđenje Bočac
**Sava** (svetovno *Dragoslav Andrić*; Duškovci kod Požege, 14. maj 1939 — Požarevac, 2. decembar 1993) bio je episkop Srpske pravoslavne crkve.

Svetovni život
--------------

Sava (svetovno, Dragoslav Andrić) rođen je 14. maja 1939. u selu Duškovcima, kod Užičke Požege, od oca Veselina i majke Perunike. Osnovnu školu je završio u rodnom mestu, a nižu gimnaziju u Šetonju. Bogosloviju svetoga Save završio je u Beogradu, a takođe i Bogoslovski fakultet Srpske pravoslavne crkve.

Monaški život
-------------

Zamonašen je u manastiru Gornjaku od igumana Simona (Miličića) i rukopoložen za jerođakona od episkopa braničevskog Hrizostoma. Sve do izbora za episkopa bio je đakon episkopa Hrizostoma i banatskog Visariona, a takođe i činovnik Eparhijskog upravnog odbora u Vršcu.

Izabran je za vikarnog episkopa moravičkog u maju 1982. godine. U čin prezvitera rukopoložen je od episkopa šumadijskog Save 22. maja 1982. i proizveden u čin protosinđela. Za episkopa je hirotonisan u Sabornoj beogradskoj crkvi 20. juna iste godine od patrijarha srpskog Germana, episkopa šumadijskog Save i
timočkog Milutina. Izabran je za episkopa vranjskog 1984. a za episkopa braničevskog 1991. godine.

Umro je u Požarevcu 2. decembra 1993. godine i sahranjen kraj Saborne crkve.

Izvori
------

* Sava Vuković: Srpski jerarsi Arhivirano 2013-12-02 na Wayback Machine-u

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica Eparhije vranjske

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Jefrem (Milutinović)** | **vikarni episkop moravički1982 — 1984.** | Nasljednik:**Lukijan (Pantelić)** |
**WDPA** (en. - *The World Database on Protected Areas*) je najopsežnija globalna baza podataka zaštićenih kopnenih i morskih područja. Predstavlja zajednički projekat između Međunarodne unije za zaštitu prirode i prirodnih resursa (IUCN) i Programa zaštite okoliša Ujedinjenih nacija (UNEP). Programom upravlja Svjetski monitoring centar za zaštitu (UNEP-WCMC), u saradnji sa vladama, nevladinim organizacijama, naučnim ustanovama i privrednim organizacijama. WDPA se ažurira na mjesečnoj bazi.

Zaštićeni planet (Protected Planet) razvijen je kao internetski portal baze podataka za WDPA s namjerom da bude lak za korištenje i omogući upoznavanje sa zaštićenim područjima. Koristeći alate za društveno umrežavanje (Wikipedija, Globalni informacijski fond za biološku raznolikost (GBIF) i foto servisa Panoramio) , Protected Planet omogućuje prikazivanje WDPA uz fotografije, tačke interesa i obližnja zaštićena područja. 

Ukupan broj zapisa o zaštićenim područjima u izdanju Svjetske baze podataka o zaštićenim područjima (WDPA) u oktobru 2021. iznosi 266.561, koji se sastoji od 254.423 područja i 12.138 obilježja i pokriva 245 zemalja i teritorija.
Ruta Eifelskog akvadukta, sa prosječnim nagibom.
**Eifelski akvadukt** je naziv za jedan od najdužih akvadukta sagrađenih u doba Rimskog Carstva, a koji je prenosio vodu sa brdskog područja Eifel na današnjem krajnjem zapadu Njemačke do drevnog grada Colonia Claudia Ara Agrippinensium (današnji Köln). Dužina mu je iznosila oko 95 km, a zajedno sa pomoćnim dovodima sa drugih izvora je imao ukupnu dužinu od 130 km. Sagrađen je oko godine 80. a također je karakterističan po tome što je dotok vode skoro cijelom rutom išao uispod zemlje, i što je za njega korištena gravitacija. Za razliku od nekih drugih rimskih akvadukata, Eifelski akvadukt se nastojalo graditi ispod zemlje da bi se izbjegla oštećivanja i zamrzavanje vode. 

Eifelski akvadukt predstavlja jedan od najboljih primjera rimskog inženjerstva, odnosno tehnologije koja je izgubljena u srednjem vijeku i ponovno otkrivena tek u moderno doba.

Eksterni linkovi
----------------

***Eifelski akvadukt*** na Wikimedijinoj ostavi

* Roman Cologne Arhivirano 2008-10-18 na Wayback Machine-u
* List of Roman aqueducts Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine-u
* 600 Roman aqueducts with 35 descriptions in detail, among which the aqueduct of Köln
* (`de`) Više od akvaduktu Arhivirano 2008-10-17 na Wayback Machine-u
* (`de`) Römerkanal-Wanderweg kraj Hürtha Arhivirano 2008-09-30 na Wayback Machine-u
* (`de`) Zaklada za očuvanje akvadukta
* (`de`) Rekonstruirani akvaduktski most kraj Mechernicha
Otac **Walter Hadye Lini** (1942 - 21. februar 1999) bio je vanuatuanski političar i anglikanski svećenik, poznat kao jedan od vodećih boraca za nezavisnost Vanuatua i prvi premijer nakon sticanja nezavisnosti. Rođen je na otoku Pentecost, u vrijeme kada se Vanuatu zvao Novi Hebridi i bio pod anglo-francuskim kolonijalnim kondominijem. Za vrijeme kolonijalne vlasti Lini je osnovao Novohebridsku nacionalnu partiju, danas poznatu kao Vanua'aka Pati. Godine 1979. je pred sticanje nezavisnosti postao glavni ministar Novih Hebrida, a kada je Vanuatu 1980. stekao nezavisnost, postao je prvi premijer.

Linijev premijerski mandat je ostao upamćen po nastojanju da se na Vanuatuu uvede melanezijski socijalizam, odnosno vanjskom politikom koja se nastojala što više distancirati od bivših kolonijalnih gospodara, pogotovo Francuske. Lini je uspostavio bliske veze sa Istočnim blokom i Libijom, ali je bio isto tako vatreni pristaša Pokreta nesvrstanih. Protivio se američkim nuklearnim pokusima na Pacifiku, podržavao kanačke separatiste na Novoj Kaledoniji te bio jedina od pacifičkih zemalja koja je podržavala nezavisnost Istočnog Timora, tada pod indonežanskom vlašću.

Godine 1991. je došlo do raskola u njegovoj stranci Vanua'aku Pati, a što je omogućilo desničarskoj Uniji umjerenih stranaka na dođe na vlast. Lini je osnovao vlastitu Nacionalnu ujedinjenu partiju i ostao na njenom čelu do smrti 1999. godine. Njegova sestra Hilda se bavi politikom, a brat Ham Lini je neko vrijeme i sam bio premijer.

V. također
----------

* Kokosov rat

| * p
* r
* u
Premijer Vanuatua |
| --- |
| W. Lini • Kalpokas • Korman • Vohor • Korman • Vohor • Kalpokas • Sopé • Natapei • Vohor • H. Lini • Natapei | Zastava Vanuatua |
**Celine** (mađarski *Celine*) je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Podturen, Međimurska županija.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 340 stanovnika te 99 obiteljskih kućanstava.

  

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Gornji Kraljevec, općina Vratišinec, i nenaseljenog dijela naselja Sivica. Od 1857. do 1921. te u 1981. i 1991. podaci su sadržani u naselju Gornji Kraljevec, općina Vratišinec.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Celine (Podturen)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Podturen |
| --- |
| Celine • Ferketinec • Miklavec • Novakovec • Podturen • Sivica |
**Davor Štern** (Zagreb, 18. 6. 1947), hrvatski poduzetnik, bivši ministar gospodarstva u Vladi Republike Hrvatske i trenutačni zastupnik u gradskoj skupštini Grada Zagreba.

Podrijetlo i obrazovanje
------------------------

Štern je rođen u Zagrebu 18. 6. 1947 godine. Otac mu je bio mađarsko-židovskog podrijetla, dok mu je majka rodom iz Šestanovca u Hrvatskoj. Štern je odgojen u židovskoj vjeri. Tečno govori engleski, ruski, talijanski, njemački, te aktivno hebrejski. Štern je diplomirao 1972 godine na Rudarsko-geološko-naftnom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu. Dugogodišnji je član Židovske općine Zagreb.

Poslovna i politička karijera
-----------------------------

Nakon diplome radio je u INA Naftaplinu, a 1973 bio je angažiran od strane jugoslavenskoga naftovoda. Od 1976 do 1982 radio je kao direktor uvoza u INA - Commerce-u. Godine 1982 bio je imenovan za direktora podružnice INA-e u Moskvi. Na tom je položaju ostao sve do 1986. Od 1986. do 1991 radio je kao direktor Philipp Brothers - Salomon Brothers predstavništva u Moskvi. Bio je direktor podružnice Glencore-a od 1991 do 1993 godine. Od 1993 do 1994 radio je kao direktor Trade Consultinga u Grazu u Austriji. Bio je zamjenik ministra gospodarstva Hrvatske od 1994 do 1995, nakon čega je imenovan ministrom gospodarstva. Na toj je dužnosti ostao do 1997 Tada je postao generalni direktor INA-e i ostao na tom položaju sve do 2000 godine. 2001 vratio se u Moskvu, kao savjetnik predsjednika TNK-BP. Na toj poziciji je ostao do 2004, nakon čega je postavljen za direktora konzultanske tvrtke u Zagrebu. 21. 10. 2010 Štern je bio imenovan članom nadzornog odbora INE. Štern je u svibnju 2013, na lokalnim izborima, izabran za zastupnika u Gradskoj skupštini Grada Zagreba kao kandidat na listi gradonačelnika Milana Bandića. Od strane gradonačelnika Bandića, Štern je imenovan predsjednikom skupštinskog Odbora za gospodarski razvoj grada Zagreba.

Filantropija i bogatstvo
------------------------

Štern jedan je od najbogatijih ljudi u Hrvatskoj prema popisu iz 2007, te je isto tako znan kao veliki filantrop. Bio je član glazbenih sastava: Grupe 220 i VIS-a Zlatni akordi.
**Sava Centar** je kongresni, kulturni i poslovni centar, namenjen za raznovrsne multi-funkcionalne aktivnosti, koji se nalazi u glavnom gradu Srbije, Beogradu. On ima salu za publiku koja je najveća u celoj zemlji, kao i u bivšoj Jugoslaviji.

Panoramska fotografija Sava Centra.

Istorija
--------

Sava Centar 1978.
Izgradnja Sava Centra trajala je tri godine, od 1976. do 1979, a izgrađen je po zamisli arhitekte Stojana Maksimovića koji je bio i šef konstruktorskog tima. Radovi su morali da se ubrzaju van predviđenog roka, zbog već zakazanog godišnjeg sastanka Međunarodnog monetarnog fonda koji je trebalo da bude održan u Sava centru, što je prouzrokovalo i odustajanje od plana da glavna sala ima rotirajuću pozornicu.

Dvoranu je svečano otvorio predsednik SFRJ Josip Broz Tito, 15. maja 1977. godine, a već iduće 1978. u njoj je održan XI kongres Saveza komunista Jugoslavije.

Dimenzije
---------

Sava Centar ima 69.300 m² korisnog i 100.000 m² ukupnog prostora, uključujući koncertnu salu sa 3.672 sedišta, 15 konferencijskih sala, izložbeni prostor, kao i brojne druge objekte. On godišnje ugosti više od pola miliona posetilaca.

Parking prostor
---------------

U skorašnje vreme renovirani prostor za parkiranje Sava Centra otvoren je 16. avgusta 2006. godine i on sada ima kapacitet od 410 parking mesta.

Događaji
--------

Sava Centar je bio domaćin mnogih značajnih međunarodnih kongresa i skupova kao što su: OEBS, Godišnji sastanci MMF i Svetske banke, 55. Godišnja generalna skupština Interpola, 6. UNCTAD, Generalna skupština UNESKO, FOREKS, FISIT, 9. Samit nesvrstanih.
Sava Centar je takođe bio domaćin i mnogih značajnih umetničkih programa i ugostio je velike umetnike, kao što su: Lučano Pavaroti, Plasido Domingo, Monserat Kabalje, Majls Dejvis, Henrik Šering, B. B. King, Zubin Mehta, Vladimir Aškenjazi, Johan Štraus orkestar, Moskovski filharmonijski orkestar, Okazu filharmonijski orkestar i mnoge druge. U njemu su takođe održani i izbor za Mis Srbije, kao i selekcioni festivali za učešće na takmičenju za Pesmu Evrovizije, pod nazivima Beovizija i Evropesma i idejni je tvorac, pokretač i organizator tradicionalnog letnjeg festivala (Summertime festival).

Sava Centar slikan u cilindričnoj perspektivi.Sava Centar slikan u cilindričnoj perspektivi.

Spoljašnje veze
---------------

***Sava Centar*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zvanična internet prezentacija Sava Centra
* Stranica sa zvanične internet prezentacije grada Beograda
UVF-ova freska u Shankill Roadu, Belfast
**Ulsterske dobrovoljačke snage** ili **Ulsterski dobrovoljci** su bili unionistička milicija formirana godine 1913. kako bi spriječila autonomiju Irske. Suvremena lojalistička paravojna formacija formirana godine 1966. dijeli isto ime (UVF), te tvrdi da neposredno potječe od Ulsterskih dobrovoljaca, ali između dvije organizacije nema direktne pravne ili organizacijske sukcesije.

Originalnu UVF su formirali Edward Carson i James Craig kao unionističku miliciju u doba napetosti izazvanih izglednim uspjehom treće političke kampanje za Irsku autonomiju. Neke suvremene procjene govore da je imala 100.000 članova. Carson i Craig, podržani od strane pojedinih engleskih konzervativnih političara, prijetili su uspostavom privremene vlade u Ulsteru ukoliko ta provincija bude dio bilo kakvog režima irske autonomije. Preko pola miliona ljudi je potpislao Svečanu ligu i zavjet (ili Ulsterski zavjet). Tisuće njemačkih pušaka su bile iskrcane u Larneu, ali vlasti pri tome nisu intervenirale (v. Krijumčarenje oružja u Larneu). U to doba su unionisti uživali snažnu podršku britanske Konzervativne stranke, čak i kada su prijetili pobunom protiv britanske vlade.

Pitanje irske autonomije je privremeno stavljeno ad acta s izbijanjem prvog svjetkog rata. Mnogi članovi UVF su se prijavili u vojhsku, uglavnom u britansku 36. (ulstersku) diviziju. Divizija je pretrpjela teške gubitke u julu 1916. za vrijeme bitke na Sommi. Autonomna Sjeverna Irska je bila ustanovljena Zakonom o vladi Irske, što su mnogi Ulsterci shvatili kao nagradu za vjernu službu u ratu.

Neki dijelovi milicije su ponovno formirani godine 1920. te korišteni kao specijalna policijska jedinica (*B-Specials*). Često su ih optuživali za napade na katoličko/nacionalistički raspoloženo stanovništvo Sjeverne Irske za vrijeme anglo-irskog rata 1919-1921, u znak odmazde za IRA-ine napade na policijske i vojne mete.

Bilješke
--------

1. ↑  Fisk kaže da se prijavilo 35.000, a 5.000 poginulo za vrijeme napada na njemačke položaje kod Thiepvala na Sommi. P.15.

Literatura
----------

* Proclamation by the UVF in the Larne Times newspaper January 1914 here Arhivirano 2006-07-21 na Wayback Machine-u.
* Details on UVF links to the 36th Ulster Division which fought at the Somme here.
* Fisk, Robert "In time of War: Ireland, Ulster, and the price of neutrality 1939 - 1945" (Gill & Macmillan) 1983 ISBN 0-7171-2411-8