Pojam povijest filozofije, zbog dvoznačnosti pojma povijest *(vidi o tome članak historija)*, ima dvostruko značenje. Označava povijesno zbivanje: razvoj filozofskih ideja kroz povijest, smjenjivanje filozofa, dominantnih filozofskih tema i škola; također označava istraživanje tih zbivanja u filozofiji ili znanosti (vidi članak historija).

U pojmu **historija filozofije** postoji dvoznačnost, ovisno o tome na koji dio stavljamo naglasak: na **filozofiju** (gdje istraživač, kao filozof odnosno "onaj koji ljubi mudrost", istražuje misli svojih prethodnika da bi produbio vlastito mišljenje) ili na **historiju** (gdje filozofe, njihove ideje i škole istražujemo kao objektivne povijesne pojave). Naravno, obje vrste istraživanja često se ne mogu apsolutno razlikovati.

Filozofija Zapada i Istoka
--------------------------

Mnogi pregledi povijesti filozofije pate od pretjeranog "eurocentrizma". Iako za to ima nekih razloga, dosege mislilaca drugih civilizacija ne smijemo posve isključiti. 

Filozofija je, kao samostalna umna djelatnost, s vlastitim tradicijama i institucijama, specifičnost "zapadnoga svijeta". Zbog te samostalnosti, možemo u smjeni filozofa, filozofskim tema i škola, tragati za zakonitostima kretanja. To traganje postaje poseban zadatak filozofskog i znanstvenog istraživanja. 

Za druge civilizacije (starog "bliskog istoka", te zatim posebno indijska i kineska) možemo reći da poznaju "filozofsko mišljenje", tj. način mišljenja baziran na ljubavi prem mudrosti, diskusiji i logici, ali ne i "filozofiju" kao samostalnu djelatnost.

Kod njih se filozofsko promišljanje nikada nije jasno i trajno osamostalilo od mitopoetske imaginacije i teoloških spekulacija. S druge strane, ni sukob filozofije i religije, vjere i uma nije kod nikada bio tako snažan kao u Europi. 

To međutim ne znači da njihove misaone dosege smijemo zanemariti i isključiti iz povijesti filozofije. Interakcije su postojale i "Zapad" je često učio od "Istoka"-, a to vrijedi i danas: mnogi suvremeni mislioci Zapada u XIX. i XX. st. nalaze inspiraciju u tradicijama Indije i Kine.

Zato i njihove misaone tradicije, ako i nisu u punom smislu riječi "filozofski", ipak u povijesnom pregledu filozofske misli moramo uključiti.

Pri tome treba imati na umu da je "Zapad" u ovom smislu u povijesti obuhvaćala i sve zemlje pod vlašću helenskih dinastija nakon Aleksandra Makedonskog i zatim pod vlašću Rimljana. Aleksandrija u Egiptu bila je središte antičke učenosti oko 700 godina (do paleža Aleksandrijske biblioteke i ubojstva Hipatije 415. g.).

Razvoj filozofije na zapadu bilježi, međutim, znatnu prazninu tijekom oko pet stoljeća, od VI. do XI. st. Tu prazninu popunjavaju [[Arapi|arapski] filozofi, koji čuvaju grčka dostignuća. Vlastito kulturno nasljeđe kršćani su kasnije preuzeli od Arapa (vidi: Toledo#Prenos arapske učenosti na zapad. Oni su raspravljali o filozofskim i teološkim problemima o kojime tek nekoliko stoljeća kasnije europska skolastika biva sposobna raspravljati. Zato u svaki prikaz povjesti "zapadne" filozofije moraju biti uključeni.

Kratka povijest "povijesti filozofije"
--------------------------------------

### Aristotel

Prvi koji je sustavno proučavao učenja svojih prethodnika, i nastojao ih sustavno i objektivno prikazati, bio je Aristotel. Njemu zahvaljujemo mnoge obavijesti o koncepcija pred-sokratovskih filozofa, čiji su izvorni radovi izgubljeni. On u svojim djelima dijalektički preispituje gledišta svojih prethodnika, da bi pripremio razvoj vlastitog. 

### Helenizam

Aristotelovi učenici i nastavljači u peripatetičkoj školi nastavili su s takvim pristupom. Tako nastaju zbirke prikaza dostignuća raznih posebnih disciplina: matematike, astronomije, fizike, medicine idr, pa onda i filozofske doksografije.

Takav marljivi rad da se prikupe informacije o dostignućima prošlosti može, međutim, imati i negativan učinak u tome da obeshrabri samostalno promišljanje. U helenističko i rimsko doba sve se više gubi poticaj za samostalno mišljenje i širi uvjerenje da su velikani prošlost već sve bitno domislili. Tako se ovaj pristup pretvara u praznu kompilaciju, »učenu ropotariju bilježaka« (Windelband). 

Najpoznatiji među tim kompilatorima je Diogen Laertije, čija je knjiga sačuvana. Mišljenja raznih filozofa navode se kao datosti, bez pokušaja da se sagledaju u međusobnom odnosu i povijesnom kontekstu. Podjednaku pažnju pridaje ključnim filozofskim tezama, duhovitim izrekama i banalnim anegdotama iz života slavnih filozofa. Takvih kompilacija, naslovljenih "zrnca mudrosti" isl, ima i danas.

### Moderno doba

Nasuprot površnim kompilacijama, **Historija filozofije** postepeno se izgradila kao posebna disciplina krajem XVIII i u prvoj polovici XIX st. Ta disciplina pripada ne samo povijesnoj znanosti (historiji), nego i samoj filozofiji. Ona se ne zadovoljava pukim iznošenjem činjenica i anegdota. Kao historija, istražuje pojavu filozofskih koncepcija, škola i pokreta u povijesnom kontekstu. Kao filozofija, istražuje zakonitosti kretanja mišljenja, koje se mogu uočiti u povijesnom slijedu filozofija i filozofija.

Takav je prikaz naravno u opasnosti da se zanemari znanstvena skrupuloznost historičara i prikaz povijesnog razvoja filozofije podredi jednom određenom stanovištu – jednoj posebnoj filozofiji, koja u takvom pristupu postaje ideologija. 

#### Hegel

To je slučaj upravo s najznačajnijim utemeniteljem discipline, G.W.F. Hegelom. Uz *Filozofiju povijesti* (Philosphie der Geschihte), objavljenu za njegova života, posmrtno je, 1833-1836, po zapisnicima njegovih predavanja izdana *Povijest filozofije* (Geschihte der Philosophie). 

Ovo je djelo posve podređeno funkciji razrade Hegelovom vlastitog sustava. Misli pojedinih filozofa on razmatra kao "momente" u povijesnom kretanju duha. Posebne povjesne tvorbe duha (a to uključuje ne samo filozofiju nego i sve znanosti, moral, pravo, religiju, državu idr) dijalektički se razvijaju, preobražavaju i prevladavaju tijekom povijesti, vodeći do apsolutnog duha koji u potpunosti spoznaje sebe samog i smiruje se u savršenom znanju, u Hegelovom filozofskom sustavu. Hegel često iskrivljuje povijesne činjenice da bi ih ugurao u Prokrustovu postelju svog sustava.

Razdoblja i područja
--------------------

### Filozofski elementi u starim religijama Azije i Egipta

### Velika duhovna prelomnica oko 600. g.pne.

### Kineska filozofija

* Sun Cu (6. stoljeće pne.)
* Konfucije (551. pne. – 479. pne.)
* Mencije (372-288. pne.)
* Lao Ce (4. stoljeće pne.)

### Indijska filozofija

* Gautama Buda
* Nagarjuna
* Vasubandhu

### Zapadna tradicija

#### Razdoblja

* Antička filozofija
* Srednjovjekovna filozofija
* Novovjekovna filozofija
* Moderna filozofija

***Antička filozofija***
Pojam "antička filozofija" obuhvača razdoblje od preko tisuću godina: od početka VI. st. pr.n.e, kada djeluju Tales, Solon i drugi mislioci kasnije svrstani među "sedam mudraca", do početka VI. st.n.e. Krajem tog razdoblja može se označiti 529. g, kada bizantski car Justinijan zatvara Akademiju u Ateni. Iste godine, nevezano s tim događajem ali simbolički značajno, Sv. Bernard osniva samostan Monte Casino.

Uobičajena je podjela antičke filozofije na pet razdoblja, prema glavnim problemima kojima su se filozofi u određeno doba bavili: kozmološko, antropološko, ontološko ili sistemsko, etičko i religijsko razdoblje.

1. Kozmološko razdoblje
	1. Miletska škola
		* Tales (624. pne. - 547. pne.)
		* Anaksimandar (610-546. pne.)
		* Anaksimen (588-524. p.n.e)
	2. Pitagorejci
		* Pitagora (oko 580. pne. - 500. pne.)
		* Filolaj
		* Arhita
	3. Heraklit (oko 540. pne. - 480. pne.)
	4. Elejska škola
		* Ksenofan (570-480. pne.)
		* Parmenid (540. pne. - 460. pne.)
		* Zenon (oko 490-430. p.n.e)
		* Melis (oko 470-???. pne.)
	5. Pluralistička škola
		* Empedoklo (oko 490-430. pne.)
		* Anaksagora (početak 5 st.pne.)
		* Arhelaj
		* Diogen Apolonjanin
	6. Atomisti
		* Leukip (5 st. pne.)
		* Demokrit (460. pne. - 370. pne.)
		* Metrodor s Hija
		* Anaksarh
		* Hekatej iz Abdere
		* Nauzifan
2. Antropološko razdoblje
	1. Sofisti
		* Protagora
		* Gorgija
		* Hipija
		* Kritija
		* Anonim Jamblihov
		* Spis *Dvostruke tvrdnje*]]
	2. Sokrat i sokratske škole
		* Sokrat (469. pne. - 399. pne.)
		* Kirenska škola
		* Kinička škola
			+ Diogen iz Sinope
3. Ontološko i sitemsko razdoblje
	* Platon (427. pne. - 347. pne.)
	* Aristotel (384. pne. - 322. pne.)
4. Etičko razdoblje
	1. Stoici
		* Zenon iz Kitija
		* Hrizip (oko 280-207. pne.)
		* Seneka (4. pne. - 65 n.e.)
		* Epiktet (oko 55-135 n.e.)
		* Marko Aurelije (121 - 180)
	2. Epikurejci
		* Epikur (341. pne. - 270. pne.)
		* Tit Lukrecije Kar (98. pne. - 55. pne.)
	3. Skeptici
		* Piron (360. pne. - 270. pne.)
		* Karnead
		* Sekst Empirik
5. Religijsko razdoblje
	1. Židovskoa filozofija
		* Filon
	2. Neoplatonizam
		* Plotin (204 - 270)
		* Proklo (411-485)
	3. Kršćanstvo i filozofija

***Srednjovjekovna filozofija***
Arapska skolastika (i židovski predstavnici)
* Al Kindi
* Al Farabi
* Ibn Sina (Avicena)
* Ibn Rušd (Averoes)
* Ibn Daud (Abraham ben David Halevi)
* Ibn Gabirol Solomon (Avicebron)
* Ibn Kaldum (Abd al-Raman)

*Krščanska Skolastika*
* Aurelije Augustin (354 - 430)
* Ivan Scot Erugena (810 - 880)
* Petar Abelard (1079 - 1142)
* Albert Veliki (1193 ili 1206 - 1280)
* Hugo od sv. Viktora (1096 ili 1078 - 1141)
* Toma Akvinski (1225 - 1274)
* Duns Scot (1266 ili 1274 - 1308)
* William Occam (oko 1300 - oko 1350)

Novovjekovna filozofija
*renesansa*
* Nikola Kuzanski (1401-1461)
* Erazmo Roterdamski (1467-1536)
* Thomas More (1478-1535)
* Giordano Bruno (1548 - 1600)

*empirizam*
* Francis Bacon (1561 - 1626)
* John Locke (1632 - 1704)
* George Berkeley (1684 - 1753)
* David Hume (1711 - 1776)

*racionalizam*
* Rene Descartes (1596 - 1650)
* Baruch de Spinoza (1632 - 1677)
* Gottfried Wilhelm Leibniz (1646- 1716)

*prosvjetiteljstvo*
* Voltaire (1694 - 1778)
* Jean Jacques Rousseau (1712 - 1778)
* Giambattista Vico (1668 - 1744)
* Johann Gottfried Herder (1744-1803)

*klasični njemački idealizam*
* Immanuel Kant (1724 - 1804)
* Johann Gottlieb Fichte (1762 - 1814)
* Friedrich Wilhelm Joseph Schelling (1775 - 1854)
* Georg Wilhelm Friedrich Hegel (1770 - 1831)

***Moderna filozofija***
* Arthur Schopenhauer (1788 - 1860)
* Friedrich Nietzsche (1844 - 1900)
* Soren Kierkegaard (1813 - 1855)
* Henri Bergson (1859 - 1941)

*marksizam*
* Karl Marx (1818 - 1883)
* Friedrich Engels (1820 - 1895)
* Praxis filozofija
	+ Milan Kangrga

*fenomenologija i filozofija egzistencije*
* Edmund Husserl (1859 - 1938)
* Martin Heidegger (1889 - 1977)
* Karl Jaspers (1883 - 1969)
* Jean-Paul Sartre (1905 - 1980)

*analitička filozofija*
* Friedrich Ludwig Gottlob Frege
* Bertrand Russell
* Ludwig Wittgenstein
* Rudolf Carnap
* Carl Popper
* Saul Kripke
* Thomas Nagel
* Alfred North Whitehead

*Pozitivizam*
* John Stuart Mill
* Auguste Comte

*Pragmatizam*
* John Dewey
* Charles Peirce
* William James

*Egzistencijalizam*
* Jean-Paul Sartre

*frankfurtska škola*
* Theodor Adorno
* Herbert Marcuse (1898 - 1979)
* Jurgen Habermas
* Max Horkheimer (1895 - 1973)

*postmodernizam*
* Jacques Derrida
* Jean Baudrillard
* Jean-Francois Lyotard
* Michel Foucault
* Gilles Deleuze

Eksterni linkovi
----------------

***Historija filozofije*** na Wikimedijinoj ostavi

* The history of religious and philosophical ideas, in *Dictionary of the History of Ideas*

| * p
* r
* u
Filozofija |
| --- |
| Historija | 

|  |  |
| --- | --- |
| Antička | 
 Budistička **•**  Kineska  **•**  Grčka **•**  Indijska  |
| Srednjovjekovna | 
 Hrišćanska **•**  Islamska **•**  Jevrejska  |
| Novovjekovna | Empirizam **•**  Racionalizam |
| Savremena | Analitička **•**  Kontinentalna |

 |
| Pojmovi | 
 Apsolut **•**  Beskonačnost **•**  Bit **•**  Biće **•**  Večnost **•**  Vreme **•**  Vrlina **•**  Dobro **•**  Duh **•**  Duša **•**  Zlo **•**  Znanje **•**  Ideja **•**  Iskustvo **•**  Istina **•**  Karma **•**  Kretanje **•**  Lepota **•**  Logos **•**  Misao **•**  Mudrost **•**  Nebiće **•**  Nedelanje **•**  Nesopstvo **•**  Opažanje **•**  Otuđenje **•**  Postojanje **•**  Pravda **•**  Prostor **•**  Razum **•**  Saznanje **•**  Svest **•**  Sloboda **•**  Slobodna volja **•**  Sopstvo **•**  Spokoj **•**  Stvarnost **•**  Sudbina **•**  Tvar **•** Uzročnost **•**  Um  |
| Oblasti | 
 Estetika **•**  Etika **•**  Epistemologija **•**  Logika **•**  Metafizika  |
| Grane | 
 Bića **•**  Duha **•**  Društva **•**  Društvenih nauka **•** Ekonomije **•**  Informacije **•**  Istorije **•**  Jezika **•**  Matematike **•**  Muzike **•**  Nauke **•**  Obrazovanja **•**  Politike **•**  Prava **•**  Psihologije **•**  Prirode **•**  Religije **•**  Umetnosti **•**  Fizike **•**  Čoveka  |
| Filozofi | 
 Zaratustra **•**  Tales **•**  Anaksimandar **•**  Anaksimen **•**  Pitagora **•**  Buda **•**  Ksenofan **•**  Konfučije **•**  Lao Ce **•**  Heraklit **•**  Parmenid **•**  Anaksagora **•**  Zenon **•**  Empedokle **•**  Protagora **•**  Sokrat **•**  Leukip **•**  Demokrit **•**  Platon **•**  Diogen **•**  Aristotel **•**  Čuang Ce **•**  Piron **•**  Zenon iz Kitijuma **•**  Epikur **•**  Filon **•**  Epiktet **•**  Nagarđuna **•**  Plotin **•**  Avgustin **•**  Boetije **•**  Eriugena **•**  Al-Farabi **•**  Ibn Sina **•**  Al-Gazali **•**  Abelar **•**  Averoes **•**  Majmonides **•**  Dogen **•**  Toma Akvinski **•**  Skot **•**  Okam **•**  Bejkon **•**  Dekart **•**  Hobs **•**  Paskal **•**  Spinoza **•**  Lajbnic **•**  Berkli **•**  Hjum **•**  Volter **•**  Didro **•**  Ruso **•**  Kant **•**  Fihte **•**  Šeling **•**  Hegel **•**  Šopenhauer **•**  Kjerkegor **•**  Marks **•**  Mil **•**  Niče **•**  Huserl **•**  Suzuki **•**  Rasel **•**  Hajdeger **•**  Krišnamurti **•**  Sartr **•**  Jaspers **•**  Vitgenštajn **•**  Adorno **•**  Markuze **•**  Derida **•**  Fuko **•**  Žižek **•**  Kripke |
| Kategorija |