**Narodno vijeće Slovenaca, Hrvata i Srba**, (najčešće samo **Narodno vijeće**) bilo je političko tijelo Slovenaca, Hrvata i Srba u Austro-Ugarskoj. Osnovano je 5. listopada 1918. u Zagrebu. Bilo je sastavljeno od oporbenih političara iz Banske Hrvatske i prethodno ustrojenih narodnih organizacija za područje Dalmacije, Istre i Hrvatskog primorja, te *Narodnoga sveta* za Sloveniju. Poslije se Vijeću priključila i vladajuća Hrvatsko-srpska koalicija. Vijeće je, podržavajući ustroj neovisne države Južnih Slavena, odbacilo manifest cara Karla koji je nudio mogućnost preustroja monarhije u saveznu državu. 19. listopada 1918. Vijeće je preuzelo cjelokupnu vlast proglasivši se jedinim čimbenikom koji može voditi državnopravnu politiku, a nakon raskida svih odnosa s Austro-Ugarskom, 29. listopada 1918. Hrvatski sabor prenio je svu vlast na Vijeće, koje je vodilo Državu Slovenaca, Hrvata i Srba.

Djelovanje
----------

*Glavni članak: Država Slovenaca, Hrvata i Srba*
Poticaj za njegovo stvaranje dale su četiri stranke iz Banske Hrvatske (Starčevićeva stranka prava, Hrvatska pučka seljačka stranka, Srpska narodna radikalna stranka i Socijaldemokratska stranka), koje su 24. rujna 1918. nakon dvadeset dana pregovora, objavile ujedinjenje s Narodnom organizacijom Srba, Hrvata i Slovenaca u Dalmaciji (osnovana u Splitu 2. srpnja 1918.), Narodnom organizacijom Srba, Hrvata i Slovenaca za Hrvatsko primorje i Istru (osnovana u Sušaku 14. srpnja 1918.) i sa slovenskim Narodnim svetom (osnovana u Ljubljani 16. kolvoza 1918). Dana 5. listopada 1918. predstavnici tih političkih organizacija sastali su se u Zagrebu i utemeljili **Narodno vijeće**, te pritom sastavili Pravilnik.

Zastava Države SHS
U njemu se ističe da je Vijeće političko tijelo koje predstavlja sve Slovence, Hrvate i Srbe s prostora Ugarske i Austrije, a cilj je njegova rada ujedinjenje svih Slovenaca, Hrvata i Srba u nezavisnu državu uređenu u skladu s demokratskim načelima. Dana 8. listopada 1918. u Vijeće se uključila i najjača stranka u Hrvatskom saboru, vladajuća Hrvatsko-srpska koalicija. Plenum Vijeća imao je 80 članova: 28 iz Banske Hrvatske i Rijeke, 7 iz Dalmacije, 3 iz Istre, 14 iz slovenskih zemalja, 18 iz BiH, te 10 iz Baranje, Bačke i Banata. Uži sastav Narodnoga vijeća SHS-a činio je Središnji odbor, koji se sastojao od 30 članova. Predsjedništvo Središnjeg odbora Vijeća, koje je bilo i Predsjedništvo Narodnoga vijeća SHS-a, činili su: predsjednik Anton Korošec, potpredsjednici Svetozar Pribićević i Ante Pavelić, te tajnici Mate Drinković, Srđan Budisavljević i Ivan Lorković.

Karlov prijedlog preuređenja zemlje: "Sjedinjene Države Velike Austrije".
Upoznat sa stanjem u Češkoj i Slovačkoj te među Južnim Slavenima, car i kralj Karlo I. (IV.) objavio je 16. listopada 1918. Manifest, u kojem je obećao uređenje Austro-Ugarske Monarhije po načelu federalizma. No 19. listopada 1918. Središnji odbor Narodnoga vijeća SHS-a objavio je Deklaraciju, kojom je odbacio Manifest Karla I. (IV.). U Deklaraciji je izražen zahtjev za osnivanjem potpuno samostalne i nezavisne južnoslavenske države: *Narodno vijeće SHS preuzima u svoje ruke vođenje narodne politike i zahtijeva ujedinjenje cjelokupnog našeg naroda Slovenaca, Hrvata i Srba na čitavom njegovom etnografskom teritoriju, bez obzira na ma koje pokrajinske i državne granice, u kojima danas živi - u jednu jedinstvenu potpuno suverenu državu uređenu na načelima političke, ekonomske demokracije, što u sebi sadržava dokidanje svih socijalnih i ekonomskih nepravdi i nejednakosti.* Time je Narodno vijeće SHS-a potpuno preuzelo cjelokupnu vlast, proglasivši se jedinim čimbenikom koji može voditi državnopravnu politiku. U skladu s tim, 21. listopada 1918. Središnji odbor Narodnoga vijeća SHS-a donio je odluku o osnivanju sekcija koje su se trebale brinuti za cjelokupan društveni, politički i gospodarski život. Pročelnik sekcije za narodnu obranu bio je Mate Drinković, agrarne sekcije Stjepan Radić, financijsko-političke sekcije Ivan Lorković, a sekcije za financiranje Narodnoga vijeća Grga Budislav Angjelinović.

Narod pred Saborom oduševljeno pozdravlja odluku o raskidu veza s Austro-Ugarskom 29. listopada 1918. godine.
Dana 25. listopada 1918. dvadeset zastupnika Hrvatskoga sabora, na poticaj Središnjega odbora Vijeća, podnijelo je u Saboru zahtjev da se konačno riješi pitanje raskida državnih odnosa s Austro-Ugarskom Monarhijom i osamostaljenja Južnih Slavena u smislu spomenute Deklaracije. Dana 29. listopada 1918. Sabor je prihvatio podneseni prijedlog i donio odluku o raskidu državnopravnih odnosa i veza Kraljevine Hrvatske, Slavonije i Dalmacije s Monarhijom. Na sjednici održanoj 24. studenog 1918. Središnji odbor Narodnoga vijeća SHS-a donio je odluku o ujedinjenju Države SHS s Kraljevinama Srbijom i Crnom Gorom, a 27. studenog Središnji odbor Vijeća poslao je u Beograd izaslanike, među kojima se za ujedinjenje najviše zauzimao Svetozar Pribićević. Konačno, 30. studenog poseban odbor sastavljen od trojice članova Narodnoga vijeća SHS-a i trojice predstavnika srbijanske vlade, ugovorio je način ujedinjenja, koje je 1. prosinca 1918. proglasio regent Aleksandar I. Karađorđević.

Izvori
------

1. ↑  Opća i nacionalna online enciklopedija
2. 1 2 3 4  Hrvatska enciklopedija (LZMK)
3. ↑  Ivo Goldstein, 2008, str. 15

Literatura
----------

* Goldstein, Ivo (2008.). *Hrvatska 1918.-2008.*, Zagreb: Novi Liber (Europapress holding). ISBN 978-953-6045-57-0

Vanjske veze
------------

* Bogdan Krizman - Osnivanje Narodnog vijeća Slovenaca, Hrvata i Srba u Zagrebu 1918. Arhivirano 2019-02-21 na Wayback Machine-u
* Zlatko Matijević - Narodno vijeće Slovenaca, Hrvata i Srba u Zagrebu: Osnutak, djelovanje i nestanak (1918/1919)
* Marina Štambuk-Škalić i Zlatko Matijević - Narodno vijeće Slovenaca, Hrvata i Srba u Zagrebu 1918-1919. Izabrani dokumenti.

| * p
* r
* u
Hrvatska u Prvom svjetskom ratu |
| --- |
| Hrvati na bojištu | 

|  |  |
| --- | --- |
| Antanta |  Dobrovoljački korpus Srba, Hrvata i Slovenaca |
| Hrvatska i Slavonija | XIII. hrvatsko-slavonski korpus (Zajednička vojska) • 42. domobranska divizija (Kr. hr. domobranstvo) |
| Dalmacija | 22. c. i kr. pukovnija  • 23. c. i kr. domobranska pukovnija  • 37. c. i kr. domobranska pukovnija  • Dalmatinski zemaljski strijelci  • Austro-ugarska ratna mornarica |
| Istra | 5. c. i kr. domobranska pukovnija • 87. c. i kr. pukovnija  • Austro-ugarska ratna mornarica |
| Međimurje | 20. kr. ug. domobranska pukovnija  • 48. c. i kr. pukovnija |
| Baranja |  • |
| Hrvatski časnici | Anton Lipošćak  • Ivan Salis Seewis  • Svetozar Borojević  • Stjepan Sarkotić  • Milan Emil Uzelac  • Janko Vuković Podkapelski  • Maksimilijan Njegovan  • Pavao Puhalo |

 |  |
| Politika | 

|  |  |
| --- | --- |
| Hrvatski banovi | Ivan Skerlecz (1913. - 1917.)  • Antun Mihalović (1917. - 1918.) |
| Političari | Stjepan Radić  • Ante Trumbić  • Svetozar Pribićević  • Frano Supilo |
| Glavne snage | Hrvatsko-srpska koalicija  • Jugoslavenski odbor  • Narodno vijeće Slovenaca, Hrvata i Srba |
| Uoči i tijekom rata | Geopolitički položaj Hrvatske uoči rata  • Hrvatska politika u Prvom svjetskom ratu |
| Posljedice | Svibanjska deklaracija  • Krfska deklaracija  • Zagrebačka rezolucija  • Raspad Austro-Ugarske  • Država Slovenaca, Hrvata i Srba  • Ženevska deklaracija  • Novosadska skupština  • Nastanak Jugoslavije  • Prosinačke žrtve  • Oslobađanje Međimurja |

 |
| Kategorija |