*Za ostale upotrebe, v. Magas.*

**Magas** je bio glavni grad Alanije, srednjovjekovnog kraljevstva na Kavkazu. Grad je postojao negdje od 9. vijeka do 1239. kada je osvojen i razoren od Mongola. Njegov točan položaj je još predmet rasprave.

Položaj
-------

Pored brojnih izvora, naročito islamshih i kineskih, koji spominju naselje, njegova točna lokacija ostaje neizvjesna. Istraživač Ibn Rusta arapski autor iz 10. vijeka, nas upućuje na lokaciju glavnog grada Alanije: 

> Izlazite lijevo (na zapad) iz kraljevstva Sarira i, nakon tri dana putovanja među planinama i livadama, stižete u kraljevstvo Al-Lān (Alan).
> 
> – Ibn Rusta, 10. vijek

Neki autori daju prednost Sjevernoj Osetiji, a drugi ukazuju na Arhiz (ru. Архыз) u današnjoj Karačajevo-Čerkeziji, gdje još uvijek stoje tri crkve iz 10. stoljeća. Povjesničar John Latham Sprinkle poistovjetio je Magas s arheološkim nalazištem poznatim kao Iljičevsko gorodište u Otradnjenskom rajonu, Krasnodarski kraj.

Toponim
-------

Ime se u arapskim izvorima navodi kao *Maghas* ili *Ma'as*, na perzijskom kao *Magas* ili *Makas*, a na kineskom kao *Muzašan* (木栅山).:2 Ime Magas je homonim perzijske riječi *magas*, što znači «letjeti», a srednjovjekovni pisci al-Mas'udi i Juvayni igrali su se riječima oko imena grada.:8 Kineska transkripcija *Muzašan* koristi znakove za planinu (*mu*, 木) i šumu (*shan*, 山) , što Latham-Sprinkle tumači kao moguću referencu na položaj grada na neravnom terenu.:10

Glavni grad Ruske Republike Ingušetije, Magas, nazvan je pri osnivanju u 1995. godini po alanskom povjesnom gradu Magasu.

Povijest
--------

Mjesto Magas se prvi put spominje 943. godine.

Godine 1235. u Karakorumu, glavnom gradu Mongolskog Carstva, na Kurultaju je donesena odluka o potrebi veličanstven osvajačkog pohoda na istočnu Europu. Od svih gradova istočne Europe predviđenih za osvajanje, samo se Kijev i Magas spominju u mongolskim i kineskim kronikama.

Grad je u zimi između 1239. i 1240. godine mongolska vojska koju je predvodio Möngke-kan opsjednula i nakon žestoe borbe osvojila i potpuno uništila.

O primarnim izvorima
--------------------

Glavni povijesni izvori za grad Magas su al-Mas'udijev *Murūj al-Dhahab* napisan negdje oko 940-ih, Žuinijev *Tārīkh-i Jahāngushāy*  iz 1250-ih, Hamadanijev *Jāmi' al-Tawārīkh* napisan oko 1310. i službena kineska povijest *Yuán Šǐ* (oko 1369) sastavljen u Carstvu dinastije Ming oko 1369.:6, 9

Al-Masʿūdī, koji je putovao Kavkazom 930-ih, napisao je da je Magas bio glavni grad Alana – koje zove *al-Lān* – iako je njihov neimenovani kralj povremeno putovao iz jedne rezidencije do druge.:7 Žuinijev izvještaj, napisan tri stoljeća kasnije, je najraniji koji spominje mongolsko osvajanje Magasa, mada autor ne daje točan datum za ovaj događaj.:8 Njegov izvještaj je u općem smislu prilično neprecizan i očito je krivo informiran o lokaciji Magasa, jer je pretpostavljao da se nalazi u Rusiji, a ne na sjevernom Kavkazu.:8 U opisu mongolskog osvajanja Magasa, Žuini piše da je grad bio dobro utvrđen i smješten u gustom šumovitom području, tako da su Mongoli morali krčiti staze kroz šumu za svoju tešku opsadnu opremu,:8 te da su Mongoli, nakon ulaska u grad, masakrirali su stanovništvo tako da od grada nije ostalo ništa osim muha.:8 *Yuán Šǐ* sadrži životopise zapovjednika koji su služili dinastiji Juan i pruža najdetaljniji prikaz opsade Magasa.:9 Konkretno, u životopisu Širi-Gambua, etničkog tangutskog zapovjednika koji se borio na strani Mongola, navodi se da je opsada započela u 11. lunarnom mjesecu 1239. godine, tj. od 27. novembra do 26. decembra, i završila se u 2. lunarnom mjesecu 1240. godine, tj. 6. do 24. februara.:9 Konačni napad na grad «izveli su nekoliko malih odreda» koji su očito bili sastavljeni od etnički raznolikih savezničkih trupa, a ne od samih Mongola — osim tangutskog Širi-Gambua, a *Yuán Šǐ* također spominje da su u opsadi bile prisutne kipčačke trupe, kao i jedna grupa Alana koji su bili saveznici Mongola.:10 Životopis Širi-Gambua također opisuje grad Magas kao «okružen visokim zidom i na snažnom prirodnom položaju».:9-10

Vladimir Minorski je tvrdio da se još jedna, iskrivljena referenca grada može naći u *Hudud al-Alamu*, anonimnom perzijskom zemljopisnom tekstu iz 10. stoljeća.:7-8 Iako ne spominje izravno Magas, tekst sadrži jedan odlomak u kojem se tvrdi da su ljudi iz Sarira, istočnog susjeda Alanije, ostavljali hranu kako bi izbjegli da ih izjedu divovske muhe od veličine jarebice.:7-8 Minorski je to protumačio kao moguću i pomalo zbunjenu referencu na sarirske danke gradu Magasu, na temelju imena koje je homofon za riječ «muha» na perzijskom.:8

Drugi povijesni izvori koji spominju Magas, ili jednostavno prepisuju podatke iz ranijih djela, kao Hamavijev *Mu'jam al-Buldān*, ili samo usputno spominju grad, kao *Tajna povijest Mongola* iz 13. stoljeća.:7

Bilješke
--------

1. ↑  Abū ʿAlī Aḥmad ibn ʿUmar b. Rusta (10. vijek), perzijski istraživač i geograf koji je pisao na arapskom.
2. ↑  John Latham-Sprinkle, povjesničar sa Univerziteta u Gentu.
3. ↑  ru. Ильичёвское городище
4. ↑  ar. مُرُوج ٱلذَّهَب وَمَعَادِن ٱلْجَوْهَر
5. ↑  Atâ-Malek Juvayni (fa. عطاملک جوینی, fl. 1226–1283), srednjevjekovni perzijski povjesničar.
6. ↑  fa. تاریخ جهانگشای
7. ↑  Rašīd al-Dīn Hamadānī (fa. رشیدالدین فضل‌الله همدانی fl. 1247–1318), državnik, istoričar i ljekar u mongolskoj Perziji.
8. ↑  ar. جامع التواريخ fa. مجموعه تاريخ
9. ↑  Vladimir Fjodorovič Minorski (Владимир Фёдорович Минорский, 1877–1966), ruski orijentalist.
10. ↑  Puni naslov djela: ar. حدود العالم من المشرق إلى المغرب
11. ↑  ar.معجم البلدان

Izvori
------

1. 1 2  Minorski, 1963, str. 192.
2. ↑  Verstraete, Alexander. „Location metropolis Magas from the Middle Ages after 200 years of searching deciphered: "Everyone was looking in the wrong place".". vrt.be/vrtnws. Pristupljeno 7. 5. 2020.
3. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Latham-Sprinkle, John (2022). *The Alan Capital \*Magas*. Pristupljeno 28. 4. 2023.
4. ↑  Zajac, Dmitrij Viktorovič (2001). „Maghas – "The Sun City" – New Capital of Ingushetia". Arhivirano iz originala na datum 2. 5. 2013.
5. ↑  Agusti 2003: str. 569
6. ↑  Bičurin 1829: str. 274
7. ↑  Kozin, 1941 & 189, 192 sfn error: no target: CITEREFKozin1941189,\_192 (help)
8. ↑  История Ингушетии, 2013, str. 125.
9. ↑  Minorski 1952: str. 221-238
10. ↑  Hrustaljev 2015: str. 201—203

Bibliografija
-------------

### Primarna literatura

* al-Masʿūdī, *Murūj al-Dhahab* (940-e)
* Žuini, *Tārīkh-i Jahāngushāy* (1250-e)
* Hamadānī, *Jāmi' al-Tawārīkh* (oko 1310)
* *Yuán Šǐ* (oko 1369)

### Sekundarna literatura

* () Latham-Sprinkle, John (2022). „The Alan Capital \*Magas: A Preliminary Identification of Its Location". *Bulletin of the School of Oriental and African Studies, University of London* **85** (1): 1–20. DOI:10.1017/S0041977X22000453. Pristupljeno 28. 4. 2023.
* () Minorski, Vladimir Fjodorovič. „Hudud Al-Alam. The Regions of the World: A Persian Geography of 372 A.H.". *Caucasica* **III**: 233-234. 
	+ () Minorski, Vladimir (1937). *Hudud Al-Alam. The Regions of the World: A Persian Geography of 372 A.H*. Oxford: Oxford University Press.
* () Minorski, Vladimir (1952). „The Alan Capital Magas and the Mongol Campaigns". *Bulletin of the School of Oriental and African Studies* **XIV** (2): 221—238.
* () Minorski, Vladimir (1995). *История Ширвана и Дербента*. Moskva. str. 1963.
* () Agusti, Alemanj (2003). *Аланы в древних и средневековых письменных источниках*. Moskva: Менеджер.
* () Hrustaljev, Denis Grigorjevič (2015). *Русь и монгольское нашествие*. Sankt Peterburg: Евразия.
* () Kozin, Sergej Andreevič (1941). *«Сокровенное сказание»: монгольская хроника 1240 г.*. Moskva – Lenjingrad.
* () Bičurin, Nikita Jakovlevič (1829). *История первых четырех ханов из дома Чингисова*. Sankt Peterburg.
* () Dolgieva, M. B.; Kartoev, M. M.; Kodzoev, N. D.; N. D. T. H. (2013). *История Ингушетии*. Rostov na Donu: Южный издательский дом. str. 600. ISBN 78-5-98864-056-1.