Za vodećeg generala Kraljevstva Wu during u periodu Tri kraljevstva, vidite članak Lu Xun (Tri kraljevstva).

**Lu Sjin**, kineski: 鲁迅 /Lǔ Xùn/ (25. septembar, 1881. – 19. oktobar, 1936.)

Pseudonim kineskog pisca Džou Šu-žena (kineski: 周树人 /Zhōu Shùrén/). On se smatra jednim od najznačajnijih kineskih pisaca 20. veka i osnivačem savremene kineske književnosti na govornom, narodnom jeziku (kineski: baj-hua 白话 /báihuà/). Njegova socijalna misao i kritika tradicionalnog društva ostavila je dubok trag u Kini 20. veka, naročito na Pokret 4. maja, a preko njega na kineske komuniste pre stvaranja Narodne republike Kine. Lu Sjin je bio i poznat prevodilac, koji je kineskoj javnosti prvi predstavio savremenu svetsku knjižvenost.

Mladost
-------

Rođen je u Šao-sjingu (kineski: 绍兴 /Shàoxīng/), u današnjoj provinciji Dž’-đijang (kineski: 浙江 /Zhèjiāng/). Njegova je porodica pripadala višoj klasi ali je bila osiromašena. Duga bolest i smrt njegovog oca podstakli su Lu Sjina da studira zapadnu medicinu, jer je smatrao da kineska tradicionalna medicina nije uvek uspešna u lečenju bolesti i da se njome često bave šarlatani. Otišao je u Japan na Viši medicinski institut Tohoku (jap. /東北/) u Sendaiju. Po povratku u Kinu, 1909. godine, postao je predavač na Pekinškom univerzitetu i počeo je da piše. Prema sopstvenim rečima, spisateljsku karijeru je započeo osetivši da je važnije da izleči duše svojih sunarodnika nego njihova tela.

Prva dela
---------

Maja 1918. godine, prvi put je upotrebio svoj pseudonim i objavio prvu značajnu pripovetku na govornom kineskom jeziku – *Dnevnik jednog ludaka* (kineski: 狂人日记 /Kuángrén rìjì/), koja je postala jedno od njegovih najznačajnijih i najpoznatijih dela. U ovoj pripoveci on je prvi put iskazao i svoju kritiku tradicionalnog kineskog društva, i ona je jedno od glavnih dela na kojima počivaju temelji kineskog Pokreta 4. maja. Njegova druga najpoznatija pripovetka, *Istinita priča o A Q* (kineski: 阿Q正传) objavljena je dvadesetih godina 20. veka.

Književni rad
-------------

Do svoje smrti 1936. godine objavio je dvadeset dve pripovetke u dve zbirke (*Poziv na oružje* i *Stare priče prepričane*), poemu u prozi *Divlja trava*, kao i mnogobrojne eseje i prevode – posebno je cenio Gogolja, i prvi je preveo *Mrtve duše* na kineski. Njegova dela sabrana su u preko dvadeset tomova.

Lu Sjin je takođe bio urednik nekolikih levičarskih časopisa, od kojih je najznačajniji bio *Nova omladina* (kineski: 新青年 /Xīn Qīngnián/). Takođe, bio je jedan od prvih pristalica esperanto pokreta u Kini.

Iako je bio simpatizer kineskog komunističkog pokreta, nikada nije pristupio KPK. Zbog njegove naklonosti komunistima, njegova su dela bila zabranjena na Tajvanu do kraja osamdesetih godina.

Njegova dela su i danas veoma značajna i popularna, posebno među omladinom, a javljaju se i u japanskim srednjoškolskim udžbenicima.

***Lu Xun*** na Wikimedijinoj ostavi


|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 29537230
* LCCN: n50047988
* ISNI: 0000 0003 6868 2186
* GND: 118574647
* SELIBR: 72528
* SUDOC: 026995255
* BNF: cb11913415x (podaci)
* BIBSYS: 90748529
* ULAN: 500321773
* MusicBrainz: 60fb92ed-fc59-476e-8683-b205f471b0b2
* NLA: 36592739
* NDL: 00312767
* NCL: 000623250
* NKC: xx0003681
* BNE: XX1104836
* CiNii: DA00316310
* CONOR.SI: 53491043
* NSK: 000024930

 |