Dokaz Lambert-Beerova zakona: zelena laserska zraka svjetlosti prolazi kroz otopinu pigmenta rodamina 6B. Zraka svjetlosti postaje sve slabija kako prolazi kroz otopinu.
Zalazak Sunca: pri položaju Sunca na obzoru Sunčevo zračenje prolazi kroz 35,4 puta veću masu stupca zraka nego kad je Sunce u zenitu.
**Lambert-Beerov zakon** (ponekad i **Lambert-Beer-Bougertov zakon**) je zakon o apsorpciji monokromatske svjetlosti u obojenim otopinama, po kojem količina svjetlosti koja se apsorbira u obojenom sloju otopine ovisi o debljini tog sloja (**Lambertov zakon**) i o množinskoj koncentraciji otopljene obojene tvari (**Beerov zakon**; prema njemačkom fizičaru Augustu Beeru, 1825. – 1863.). Na tom se zakonu temelje kolorimetrijske i spektrofotometrijske metode u analitičkoj kemiji.  Beerov zakon je fizikalni zakon prema kojemu su eksponencijalno povezani svjetlosna jakost koju propušta otopina neke tvari i koncentracija otopine. 

Lambert-Beerov zakon može se prikazati izrazom: 

{\displaystyle I=I\_{0}\cdot e^{-\,\sigma \cdot N\cdot L}}
gdje je: *I0* - početna svjetlosna jakost, *I* - svjetlosna jakost propuštene svjetlosti kroz optičko sredstvo debljine *L* (optička debljina) i koncentracije *N*, a *σ* - reducirani apsorpcijski koeficijent svojstven za tvar koja apsorbira svjetlost.

Apsorbiranje Sunčeva zračenja u atmosferi
-----------------------------------------

Svaki plin selektivno apsorbira elektromagnetsko zračenje, i to s obzirom na valnu duljinu *λ*. Također svaki plin ima konstantan koeficijent apsorpcije, koji ovisi o valnoj duljini zračenja i o stanju plina. Energiju zračenja apsorbiraju molekule plina, pretvarajući je u neki drugi oblik energije, pa zato apsorbirana energija zračenja ovisi o gustoći plina, te o debljini sloja plina kroz koji zračenje prolazi. 

Za monokromatsko zračenje odnos je jakosti (intenziteta) zračenja *Iλs* nakon prolaza kroz sloj zraka masenog koeficijenta apsorpcije *αλm*, debljine *s*, gustoće *ρ(s)*, i jakosti upadnog zračenja *Iλ0* opisan Lambert-Beer-Bougertovim zakonom:

{\displaystyle I\_{\lambda s}=I\_{\lambda 0}\cdot e^{-\,\alpha \_{\lambda m}\cdot \int \_{0}^{s}\rho \cdot \,\mathrm {d} s}}
Eksponent {\displaystyle \tau \_{i}={-\,\alpha \_{\lambda m}\cdot \int \_{0}^{s}\rho \cdot \,\mathrm {d} s}} zove se optička debljina atmosfere. Ona je ovisna o položaju Sunca, najmanja je za Sunce u zenitu, a najveća za Sunce na obzoru (horizontu). 

Masa zapaženog stupca zraka s osnovicom površine (ploštine) *A* jest:

{\displaystyle M=A\cdot \int \_{0}^{s}\rho \cdot \,\mathrm {d} s}
Omjer te mase *m* za neki položaj Sunca *M* i za Sunce u zenitu *M0* zove se **optička masa** atmosfere:

{\displaystyle m={\frac {M}{M\_{0}}}}
Ovisnost optičke mase atmosfere o kutnoj visini Sunca navedena je u tablici:

Optička masa atmosfere u ovisnosti o položaju Sunca| Kutna visina Sunca | Optička masa atmosfere |
| --- | --- |
| 90° | 1,00 |
| 70° | 1,06 |
| 50° | 1,30 |
| 40° | 1,55 |
| 30° | 2,00 |
| 20° | 2,90 |
| 10° | 5,60 |
| 5° | 10,40 |
| 0° | 35,40 |

Za različite kutne visine Sunca prikazane su u tablici pripadne vrijednosti optičke mase atmosfere. Vidi se da **pri položaju Sunca na obzoru (horizontu) Sunčevo zračenje prolazi kroz 35,4 puta veću masu stupca zraka nego kad je Sunce u zenitu.** To je razlog da u jutarnjim satima, nakon izlaska Sunca, Sunčevo ozračenje na površini Zemlje naglo raste, a u večernjim satima, pred zalazak Sunca naglo pada.

Atmosfera se neposredno ne zagrijava time što molekule zraka apsorbiraju Sunčevo elektromagnetsko zračenje. Apsorbirana energija zračenja očituje se u raznim fotokemijskim, fotoelektričnim i drugim molekularnim procesima, pa tako, na primjer, u velikim visinama apsorpcijom ultraljubičastog zračenja nastaje ozon. U troposferi, uz vodenu paru, i ugljikov dioksid apsorbira infracrveno zračenje, a Sunčevo zračenje apsorbiraju i primjese u atmosferi (prašina) i kapljice oblaka i magle.

Izvori
------

1. ↑   **Lambert, Johann Heinrich**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2016.
2. ↑   **Beerov zakon**,  "Hrvatska enciklopedija", Leksikografski zavod Miroslav Krleža, www.enciklopedija.hr, 2018.
3. ↑   "Tehnička enciklopedija" (**Meteorologija**), glavni urednik Hrvoje Požar, Grafički zavod Hrvatske, 1987.