recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Jonas Malheiro Savimbi** (Munhango, 3. kolovoza 1934. – Lucusse, 22. kolovoza 2002.) je bio angolski političar i gerilski vođa koji je osnovao i do svoje smrti vodio Nacionalnu uniju za potpunu nezavisnost Angole (UNITA). 

Tokom kolonijalnog perioda, UNITA je zajedno s MPLA i FNLA povela rat za nezavisnost od Portugala koji je uspješno zaključen 1975. godine. Međutim, iste godine je došlo do izbijanja višegodišnjeg građanskog rata, kojeg su UNITA i FNLA povele protiv MPLA. Savimbi je bio glavni vođa oporbenih gerilaca te je dugo godina, uživajući podršku Sjedinjenih Država i Južne Afrike, stvarao brojne probleme prvo Netovoj, a onda i dos Santosovoj vladi. 

Savimbi je postao simbol angolske gerile, a službena MPLA ga je smatrala izrazito opasnim protivnikom. Na općim izborima 1992. je osvojio drugo mjesto, iza dos Santosa, jednako kao što je UNITA završila iza MPLA. Savimbi je odbio priznati rezultate izbora i ponovo započeo građanski rat. UNITA je u ovoj fazi rata imala sve manje uspjeha, pogotovo nakon što su Sjedinjene Države povukle svoju podršku. 

Tokom 2002. godine, nakon što je preživio niz pokušaja atentata i nekon što je 15 puta proglašavan mrtvim, Savimbi je ubijen u sudaru njegovih trupa s vladinom vojskom. Savimbi je u izmjeni vatre primio 15 menata u glavu, vrat, trup i noge; umro je na mjestu. Zbog brojnih lažnih vijesti, narod Angole je bio skeptičan nakon objave o njegovoj smrti, sve dok na nacionalnoj televiziji nisu prikazane snimke njegovog krvavog trupla. Nakon njegove smrti, mirovni proces je nastavljan, a građanski rat ubrzo priveden kraju. 

***Jonas Savimbi*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 45100805
* LCCN: n81047814
* ISNI: 0000 0000 6645 134X
* GND: 118915673
* SELIBR: 354218
* SUDOC: 02900974X
* BNF: cb122410465 (podaci)

 |
**Nauke o Zemlji** (takođe poznato pod nazivom **geonauke**), je termin koji okuplja i odnosi se na sve nauke koje su povezane sa izučavanjem planete Zemlje. Ovo je praktično specijalan slučaj udruživanja nauka o planeti pošto je Zemlja jedina planeta na kojoj je poznato da postoji život. U naukama o Zemlji zastuplenjeni su i redukcionistički i holistički pristupi. Ove nauke udružuju fiziku, geologiju, geografiju, matematiku, hemiju i biologiju kako bi izgradile kvantitativno razumevanje različitih osnovnih delova ili sfera Zemljinog sistema.

Nauke o Zemlji spadaju su prirodne nauke koje se bave izučavanjem Zemlje. Ovo je posebna nauka koja se bavi proučavanjem planeta na kojoj živimo, njene strukture (građe), sastava, nastanka, fizičkih karakteristika, aspektima menjanja i prirodnim fenomenima. Osnovne discipline Nauka o Zemlji su fizika, matematika i hemija koje imaju zadatak da prouče i razumeju osnovne delove - sfere. Kao i u mnogim naukama Zemlja se izučava sa dva aspekta: eksperimentalno i teorijski.

Primena Nauka o Zemlji uključuje istraživanja i eksploataciju mineralnih i hidrokarbonatnih resursa, kartografiju, meteorološke pojave i predviđanja vulkanskih erupcija. Nauke o Zemlji su povezane sa naukoma o životnoj okolini kao i sa planetarnom astronomijom.

Nauke o Zemlji
--------------

* Geologija
* Pedologija
* Okeanografija, limnologija i hidrologija
* Atmosferske nauke
* Glaciologija

Neke od interdisciplinarnih oblasti povezanih sa geonaukama su: meteorologija, geohemija, geofizika, fizička geografija, mineralogija, klimatologija i paleoklimatologija.

***Nauke o Zemlji*** na Wikimedijinoj ostavi

| * p
* r
* u
Osnovne podoblasti prirodnih nauka |
| --- |
| Astronomija  **•**  Biologija  **•**  Nauke o Zemlji  **•**  Fizika  **•**  Hemija |

| * p
* r
* u
Nauke o Zemlji |
| --- |
| Atmosferske nauke • Geodezija • Geologija • Geofizika • Glaciologija • Hidrologija • Okeanografija • Fizička geografija • Pedologija |
U matematici postoje nekoliko **logaritamskih jednačina**.

Algebarske jednačine
--------------------

### Korišćenje jednostavnijih operacija

Ljudi koriste logaritme da bi uprostili račun. Na primer, dva broja mogu biti pomnožena samo koristeći tablicu logaritama i sabiranje.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| {\displaystyle \log \_{b}(xy)=\log \_{b}(x)+\log \_{b}(y)\!\,} | zbog | {\displaystyle b^{m}\cdot b^{n}=b^{m+n}} |
| {\displaystyle \log \_{b}\!\left({\begin{matrix}{\frac {x}{y}}\end{matrix}}\right)=\log \_{b}(x)-\log \_{b}(y)} | zbog | {\displaystyle {\begin{matrix}{\frac {b^{m}}{b^{n}}}\end{matrix}}=b^{m-n}} |
| {\displaystyle \log \_{b}(x^{y})=y\log \_{b}(x)\!\,} | zbog | {\displaystyle (b^{n})^{y}=b^{ny}\!\,} |
| {\displaystyle \log \_{b}\!\left(\!{\sqrt[{y}]{x}}\right)={\begin{matrix}{\frac {\log \_{b}(x)}{y}}\end{matrix}}} | zbog | {\displaystyle {\sqrt[{y}]{x}}=x^{1/y}} |

### Ukidanje eksponenata

Logaritmi i eksponenti (antilogaritmi) sa istom osnovom se poništavaju.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| {\displaystyle b^{\log \_{b}(x)}=x} | zbog | {\displaystyle \mathrm {antilog} \_{b}(\log \_{b}(x))=x\!\,} |
| {\displaystyle \log \_{b}(b^{x})=x\!\,} | zbog | {\displaystyle \log \_{b}(\mathrm {antilog} \_{b}(x))=x\!\,} |

### Promena osnove

{\displaystyle \log \_{a}b={\log \_{c}b \over \log \_{c}a}}
Ova jednačina se koristi za izračunavanje logaritama na elektronskim kalkulatorima. Na primer, većina kalkulatora ima dugmad za ln i za log10, ali ne i za log2. Da bismo našli log2(3), treba izračunati log10(3) / log10(2) (ili ln(3)/ln(2), što je zapravo ista stvar).

Iz ove formule proizilazi nekoliko stvari:

{\displaystyle \log \_{a}b={\frac {1}{\log \_{b}a}}}
{\displaystyle \log \_{a^{n}}b={\frac {1}{n}}\log \_{a}b}
{\displaystyle a^{\log \_{b}c}=c^{\log \_{b}a}}
### Trivijalne jednačine

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| {\displaystyle \log \_{b}(1)=0\!\,} | zbog | {\displaystyle b^{0}=1\!\,} |
| {\displaystyle \log \_{b}(b)=1\!\,} | zbog | {\displaystyle b^{1}=b\!\,} |

Jednačine matematičke analize
-----------------------------

### Limesi

{\displaystyle \lim \_{x\to 0^{+}}\log \_{a}x=-\infty \quad {\mbox{if }}a>1}
{\displaystyle \lim \_{x\to 0^{+}}\log \_{a}x=\infty \quad {\mbox{if }}a<1}
{\displaystyle \lim \_{x\to \infty }\log \_{a}x=\infty \quad {\mbox{if }}a>1}
{\displaystyle \lim \_{x\to \infty }\log \_{a}x=-\infty \quad {\mbox{if }}a<1}
{\displaystyle \lim \_{x\to 0^{+}}x^{b}\log \_{a}x=0}
{\displaystyle \lim \_{x\to \infty }{1 \over x^{b}}\log \_{a}x=0}
Poslednji limes se često shvata kao "logaritam raste sporije od bilo kog stepena ili korena *x*".

### Izvod logaritamske funkcije

{\displaystyle {d \over dx}\ln x={1 \over x}={1 \over x\ln e},\qquad x>0}
{\displaystyle {d \over dx}\log \_{b}x={1 \over x\ln b},\qquad b>0,b\neq 1}
### Integral logaritamske funkcije

{\displaystyle \int \log \_{a}x\,dx=x(\log \_{a}x-\log \_{a}e)+C}
što se za a=e svodi na

{\displaystyle \int \ln x\,dx=x(\ln x-1)+C}
**Logarska dolina** je alpska ledenjačka dolina u srcu Kamniških Alpa, na sjeveru Slovenije.

Geografija
----------

Logarska dolina prostire se po teritoriji Općine Solčava, udaljena oko 7 km od općinskog centra Solčave. Leži na prosječnoj nadmorskoj visini od 750 metara, okružena planinskim visovima od preko 2000 m: Krofička, Ojstrica, Planjava, Brana, Turska gora, Rinka, itd. Dolina je pitoreskno mjesto u kom teče rijeka Savinja, koja tu i izvire iz slapa Rinke i izvora Črne. Dolinu je oblikovao glečer za posljednjeg Ledenog doba.

Dolina je duga 7 km i široka do 250 metara, ukupne površine od 24 km². Geografski se da podijeliti na tri cjeline: **Log** (vlažni i travnati donji dio doline), **Plest** (središnji dio doline koji je u većem dijelu obrastao šumom) i **Kot** (šumoviti, šljunčani i najviši dio doline).

Zbog svoje ljepote i prirodnih karakteristika, Logarska dolina je 1987. proglašena za rezervat prirode i od tada brigu o njoj (pored tridesetak stanovnika starosjedioca) vodi Krajinski park Logarska dolina.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „Predstavitev" (slovenski). Krajinski park Logarska dolina. Pristupljeno 21. 5. 2014.

Vanjske veze
------------

***Logarska dolina*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Krajinski park Logarska dolina* (`sl`)
Ovo je članak o softcore filmu iz 1970..  Za hardcore film iz 1976. v. Josefine Mutzenbacher – Wie sie wirklich war.  

***Josefine Mutzenbacher*** je zapadnonjemačka erotska filmska komedija snimljena 1970. godine u režiji Kurta Nachmanna. Predstavlja adaptaciju istoimenog erotskog romana. Radnja je smještena u Beč na kraju 19. vijeka, a protagonistica, čiji lik tumači Christine Schuberth je mlada djevojka koja se bavi prostitucijom te, kroz niz komičnih pustolovina, stiče bogatstvo. Film je napravljen u jeku seksualne revolucije te je vješto koristio glad publike za dotada zapriječenim eskplicitno erotskim sadržajima, a dodatni publicitet je dalo i to što je roman tada još uvijek bio predmetom cenzure u Zapadnoj Njemačkoj. Zbog toga je postigao izuzetan uspjeh, a dotada anonimna Schuberth, kojoj je to bila prva značajnija uloga je postala velika zvijezda i napravila niz uspješnih seks komedija. Kritičari su, pak, primijetili da se Nachmann, iako nije mogao biti u potpunosti eksplicitan, prilično vjerno držao predloška te su ga proglasili jednim od kvalitetnijih ostvarenja žanra. Godine 1971. je snimljen nastavak pod naslovom *Mutzenbacher II. Teil – Meine 365 Liebhaber* a 1972. još jedan pod naslovom *Ferdinand Mutzenbacher'.*

Godine 1976. je snimljen hardcore pornografski film pod naslovom *Josefine Mutzenbacher – Wie sie wirklich war* sa Patricijom Rhomberg u glavnoj ulozi, a koji je također imao izuzetran uspjeh i potakao seriju nastavaka, a zbog čega se ponekad miješa sa ranijom verzijom.

Vanjske veze
------------

* *Josefine Mutzenbacher* na IMDb-u (`en`)
**Joseph Burstyn, Inc. v. Wilson** je presuda koju je istoimenom sporu američki Vrhovni sud donio 26. maja 1952. godine i kojom su stvoreni uvjeti za značajno ublažavanje 
dotadašnjih standarda filmske cenzure u SAD.

Spor je nastao zahvaljujući *L'amore*, italijanskom omnibus filmu Roberta Rossellinija, čiji je segment pod naslovom *Miracolo* (sh. *Čudo*) sadržavao segment u kome skitnica, lažno se izdajući za Svetog Josipa, seksualno iskorištava slaboumnu seljanku. Taj je film u novembru 1950. godine u New Yorku prikazao nezavisni distributer Joseph Burstyn. Sadržaj filma je, pak, izazvao žestoke reakcije konzervativnih katoličkih krugova okupljenih u Nacionalnu legiju pristojnosti. Ona je film proglasila bogohulnim i zahtijevala njegovu zabranu. Tom su zahtjevu udovoljile vlasti države New York, odnosno Ministarstvo obrazovanja koje je 16. februara 1951. godine donijelo rješenje o zabrani prikazivanja.

Burstyn je sa zabranama već imao iskustva, kao i sa uspješnom sudskom parnicom kojom je ishodio dozvolu za prikazivanje francuskog filma *Remous* 1939. godine. I u ovom slučaju je pokrenuo spor, ustvrdivši da odluka njujorških vlasti predstavlja povredu američkog Ustava, odnosno Prvog amandmana koji jamči slobodu izražavanja. Dotadašnja sudska praksa u SAD je, međutim, držala da se Prvi amandman ne odnosi na filmsku djelatnost, a za što je kao presedan služila presuda Vrhovnog suda u slučaju Mutual Film Corp. v. Industrial Commission of Ohio iz 1915. godine.

Burstyn je izgubio parnice na nižim sudovima, koji su dali za pravo njujorškim cenzorima, ali se žalio sve do Vrhovnog suda. Tamošnjim sucima je, pak, najviše u oči zapala odredba Zakona o obrazovanju Države New York, na kome su se temeljile ovlasti cenzora da zabranjuju filmove; prema njoj se film morao zabranjivati ukoliko je njihov sadržaj bio "opscen, nepristojan, nemoralan, neljudski ili bogohulan". Oni su na kraju zaključili da je zakon nespojiv sa načelima Prvog amandmanima, te su Burstynu dali dozvolu za prikazivanje, a zakon proglasili neustavnim i neprimjenjivim. Time je ne samo oborena presuda iz 1915. godine, nego ustanovljeno načelo prema kome film kao djelatnost uživa zaštitu Prvog amandmana.

Tako je stvoren presedan koji će sa vremenom koristiti brojni drugi sineasti, odnosno koji će tokom sljedećih godina i decenija omogućiti naglu liberalizaciju sadržaja kako u američkim filmovima tako i na repertoaru američkih kino-dvorana.

Vanjske veze
------------

* **↑** Tekst *Joseph Burstyn, Inc v. Wilson* , 343 U.S. 495 (1952) je dostupan na:  Findlaw  Justia  BC  (`en`)

* First Amendment Center Arhivirano 2008-07-25 na Stanford Web Archive-u
* Freedom Forum: *Landmark decision brought freedom to films* Arhivirano 2006-01-27 na Wayback Machine-u
* *L'Amore* (1948) at Internet Movie Database
**Nezaposlenost**, u ekonomskim terminima, se pojavljuje ako postoje kvalificirani radnici koji su voljni raditi po nadnicama koje prevladavaju, ali ne mogu naći uposlenje.
Dakle, nezaposlene osobe su starije od 16 godina, sposobne i voljne raditi i aktivno traže posao, ali su bez posla.
**Stopa nezaposlenosti** je broj nezaposlenih radnika podijeljen s ukupnim brojem radno sposobnog stanovništva (radno sposobnim stanovništvom se smatraju osobe između 16 i 65 godina).

Vrste nezaposlenosti
--------------------

Razlučujući strukturu današnjih tržišta rada, ekonomisti identificiraju tri različite vrste nezaposlenosti:

* Frikcijska nezaposlenost
* Strukturna nezaposlenost
* Ciklička nezaposlenost

### Frikcijska nezaposlenost

Frikcijska nezaposlenost nastaje zbog neprekidnog kretanja ljudi između regija i radnih mjesta ili kroz različite faze životnog ciklusa.

### Strukturna nezaposlenost

Strukturna nezaposlenost označava raskorak između ponude i potražnje za radnicima. Raskoraci mogu nastati zato što potražnja za jednom vrstom rada raste, dok se potražnja za nekom drugom vrstom smanjuje, a ponuda se ne prilagođava brzo.

### Ciklička nezaposlenost

Ciklička nezaposlenost postoji kad je ukupna potražnja za radom niska. Kako ukupna potrošnja i output padaju, nezaposlenost raste praktički svuda.

Promatrajući voljnost radnika da rade pri određenoj visini nadnica razlikujemo:

* Dobrovoljnu nezaposlenost
* Prisilnu nezaposlenost

### Dobrovoljna nezaposlenost

Dobrovoljna nezaposlenost nastaje onda kada radnici ne žele raditi po aktualnim tržišnim nadnicama.

### Prisilna nezaposlenost

Za radnike kažemo da su prisilno nezaposleni kada žele raditi za nadnice kakve prevladavaju na tržištu, ali ne mogu naći uposlenje.

Utjecaj nezaposlenosti
----------------------

I danas nezaposlenost ostaje središnji problem suvremenih tržišnih gospodarstava. Kad je nezaposlenost visoka, resursi se rasipaju, a dohotci ljudi se osipaju. Naravno, tijekom takvih razdoblja, ekonomske nevolje pogađaju i osjećaje ljudi i njihove obiteljske živote 

### Ekonomski utjecaj

Visoka nezaposlenost utječe na smanjenje BPD-a (Bruto domaći proizvod). Znači, tom prilikom ne koristimo resurse koliko je to moguće, tako da nismo u prilici proizvesti dobra i usluge, koji će omogućiti ljudima da prežive i uživaju. Gubitci u razdobljima visoke nezaposlenosti najveći su dokumentirani gubitci u suvremenoj ekonomiji. 

### Društveni utjecaj

Iako je ekonomski trošak nezaposlenosti visok, niti kakav novac ne može adekvatno prikazati humani, socijalni i psihološki danak u razdobljima trajne prisilne nezaposlenosti. Psihološke studije ukazuju da je otpuštanje s posla jednako traumatski događaj kao i smrt bliskog prijatelja ili neuspjeh u školi. Nezaposlenost nerijetko dovodi do gubitka samopoštovanja, određenih mentalnih bolesti, problema unutar obitelji i raspada brakova. Utvrđena je povezanost između rasta stope nezaposlenosti i rasta stope kriminaliteta i stope samoubojstava.

***Nezaposlenost*** na Wikimedijinoj ostavi
*Za ostala značenja, v. Nature (razvrstavanje).*

***Nature*** (sh. *Priroda*) je naučni časopis koji izlazi u Velikoj Britaniji od 1869. godine, a koji se smatra najcitiranijim od svih naučnih časopisa na svijetu. Također se smatra jednim od rijetkih današnjih naučnih časopisa čije se teme bave izuzetno širokim poljem prirodnih nauka.

Iako je prvenstveno namijenjen stručnjacima, odnosno naučnim istraživačima, sažeci članaka su sastavljeni tako da budu dostupni široj javnosti. Osim stručnih članaka se u svakom broju objavljuje uvodnik, kao i prikaz vijesti, recenzije knjiga i sl. Vrlo često su stručni članci toliko opsežni i detaljni da ne mogu ući u broj; tako se u svakom broju objavljuje sažetak, a ostatak se može pročitati na web-stranici časopisa.

U Natureu su se tokom njegovog dugog postojanja objavila pisma, odnosno stručni članci koja predstavljaju neke od najvažnijih stručnih radova u historiji nauke.

Vanjske veze
------------

* Službeni veb-sajt
* An electronic version of the first issue from 1869
* Nature archive, 1869–present
* The *Nature Reviews* website
* *Nature Clinical Practice* website
* Interview with Timo Hannay, director of web publishing for Nature Publishing Group
* History of the journal *Nature*
* Peer review policy for Nature journals
* Editorial policies for Nature journals
***NeBo*** je sedmi studijski album hrvatske pop pjevačice Nine Badrić, kojeg 2011. godine objavljuje diskografska kuća Aquarius Records.

Album sadrži četrnaest skladbi, a na albumu su zajedno sa Ninom surađivali već dobro poznati suradnici Ante Gelo, Baby Dooks, Darko Juranović D'Knock, Massimo, Nikša Bratoš, Aleksandra Milutinović, ali i neka nova imena poput producenta Denykena, aranžera Tihomira Preradovića, autora Rastka Miloševa, Dina Muharemovića, te Branimira Mihaljevića i Antonije Šole.

Pjesme Moje oči pune ljubavi, Dat će nam Bog, Nebo, Sve mi pamti i Sanjam da smo skupa mi izdani su kao singlovi sa albuma.

Turneju NeBo započela je 26. oktobra 2012. koncertom u beogradskoj areni Kombanku (Beogradska arena), nakon čega je uslijedio koncert u dvorani Košarkaški centar Dražen Petrović (Cibona), 17. oktobra 2012. u Zagrebu.

Popis pjesama
-------------

1. "Neopisivo" (5:02)
2. "Ljudi od ljubavi" (4:04)
3. "Sve je u redu" (5:51)
4. "Nebo" (4:02)
5. "Sanjam da smo skupa mi" (4:22)
6. "Na zidu plača" (4:23)
7. "Sve mi pamti" (4:16)
8. "Moje oči pune ljubavi" (5:14)
9. "Dat će nam Bog" (3:46)
10. "Pokazat ću ti kako da se vratiš" (3:44)
11. "Velika ljubav" (5:50)
12. "Prospi riječi" (duet s Massimom) (4:08)
13. "Znam te ja" (4:52)
14. "Mama" (4:19)

Izvori
------

1. ↑  „Archive copy". Arhivirano iz originala na datum 2012-10-27. Pristupljeno 2015-01-07.
2. ↑

Vanjske poveznice
-----------------

* Album na stranicama Aquarius Recordsa[*mrtav link*]
**Jedroglavka** (lat. *Lophotus lacepede*) ili kako se još naziva **britka jedroglavka**, riba je iz porodice Lophotidae. Vrlo se rijetko pojavljuje kod nas, zabilježeno je tek nekoliko slučajeva, a nije mnogo češća ni u Mediteranu. Naime, jedroglavka je stanovnik toplih mora i oceana, koja živi dalje od obale, na dubinama do 100 m. Naraste i do 2 metra duljine i predator je koji se hrani ribom i glavonošcima, a najčešća hrana su joj inćuni i lignje. Izgled jedroglavke je poseban, ima dugačko, trakasto tijelo, koje završava zašiljenim repom, glava i tijelo su srebrenkaste boje, sa točkama u svijetlijim nijansama srebrne, peraje su joj crvenkaste. Iz same glave joj počima rasti leđna peraja, koja se proteže sve do repa. Pokrivena je sitnim svjetlucavim ljuskama. Jedroglavka je oviparna, a jajašca i larva se mogu pronaći među oceanskim zooplanktonom

Zanimljivosti
-------------

Jedroglavka ima poseban način obrane od predatora (najčešći predator je tuna). Kada joj zaprijeti opasnost, jedroglavka izbacuje crnu tekućinu u more, čime se ono zamuti, što omogućuje jedroglavki da pobjegne. tekućinu proizvodi posebna žlijezda na tijelu, a tekućina se čuva u posebnoj vrećici u tijelu. Sličan način obrane razvijen je i kod sipa i hobotnica.

U Jadranu je dosada zabilježeno tek 4-5 slučajeva pojavljivanja ove ribe. Posljednji slučaj se zbio kod Paga, gdje je jedroglavka, vjerovatno zbog hladnoće mora pokušala iskočiti na kopno.

Rasprostranjenost
-----------------

Jedroglavka živi širom svijeta u toplim morima i oceanima, no dosta je rijetka i rijetko se lovi. Najćešća je u oceanima, većinom južno od Ekvatora.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Britka jedroglavka[*mrtav link*] (izor.hr)
2. ↑  (`sh`) Kaiši i mačevi[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
3. ↑  (`en`) Crested oarfish (fishbase.org)

Slike
-----

* 
*

Linkovi
-------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Jedroglavka** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Jedroglavka** |
**Hfz. Husein ef. Mujić** (Gračanica, 1918. – ?), bošnjački je teolog, deseti po redu reis-ul-ulema u periodu SFR Jugoslavije.

Biografija
----------

Husein ef. Mujić je rođen 1918. godine u Gornjoj Orahovici kod Gračanice. Medresu je u Gračanici a potom Behram-begovu medresu u Tuzli. U vrijeme školovanja u 1936. godine završio je i hifz pred poznatim hfz. Ahmed ef. Redžebašićem. Studije arapskog jezika i književnosti završio je vanredno, na Filološkom fakultetu Univerziteta u Beogradu 1980. godine.

U Islamskoj zajednici je radio od 1938. prvo kao imam i vjeroučitelj u Zvorniku, zatim u Srednjoj Zelinji kod Gradačca, zatim Gračanici. Godine 1960. izabran je za glavnog imama tuzlanske oblasti a 15 godina poslije postaje muftija tuzlanski. Sa te funkcije je izabran za reis-ul-ulemu, a menšura mu je predata, po njegovoj želji, 11. decembra 1987. godine u beogradskoj Bajrakli džamiji. To je po drugi put u historiji predavanja menšure da se službena promocija obavlja izvan Sarajeva. Prvi put je to urađeno 1930. godine kada je menšura predavana reis-ul-ulemi Ibrahimu ef. Maglajliću koja je također obavljena u Beogradu.

Pritisnut događajima u Islamskoj zajednici, sa položaja reis-ul-uleme povukao se nakon dvije godine, koncem 1989. godine. Bio je redoviti član kako republičkih tako i saveznih organa Islamske zajednice, aktivni sudionik Narodnog fronta i Socijalističkog saveza, nekoliko godina predsjednik Udruženja ilmijje, a tri godine i odgovorni urednik "Preporoda", tadašnjeg glasila ove udruge.

Spoljašnje veze
---------------

* Ko su bili poglavari Islamske zajednice u BiH

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Naim ef. Hadžiabdić**  |  **Reis-ul-ulema** 1987. — 1989. | Slijedi: **Jakub ef. Selimoski (naibu-reis)**  |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * p
* r
* u
Reisu-l-uleme Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini |
| --- |
|  |
| 
Mustafa Hilmi Hadžiomerović (1882–1893) • Mehmed Teufik Azabagić (1893–1909) • Sulejman Šarac (1910–1912) • Džemaludin Čaušević (1913–1930) • Ibrahim Maglajlić (1930–1936) • Fehim Spaho (1938–1942) • Ibrahim Fejić (1947–1957) • Sulejman Kemura (1957–1975) • Naim Hadžiabdić (1975–1987) • Husein Mujić (1987–1989) • Jakub Selimoski (1991–1993) • Mustafa Cerić (1998–2012) • Husein Kavazović (2012–trenutno) |  |

 |
**Husein-dej**, zvan i kao **Hasan Bašaj** i **Husejin-paša** (İzmir, 1773. – Aleksandrija, 1838) bio je posljednji osmanski paša (dej) u Alžiru. Vladao je od 1818. do 1830. kad su ga zarobili Francuzi i prisilili da im preda vlast u zamjenu za život i imovinu.

Biografija
----------

Prije odlaska u Alžir bavio se trgovinom duhanom u Istanbulu, a u Alžir je otišao 1795. godine. U Alžiru se zbližio sa tadašnjim pašom (dejom) Alijem Ben Ahmedom, koji ga je zbog poznavanja Kurana proglasio hodžom i imamom. Postao je čovjek njegova povjerenja i još za njegova života vodio dobar dio najpovjerljivih poslova.

Navodni casus belli za francusku invaziju na Alžir bio je incident koji se dogodio u aprilu 1827. godine. Tada je, u svađi zbog odbijanja francuskog konzula da prizna neke dugove prema Alžiru, Husein udario konzula peruškom po obrazu. Tri godine kasnije iskrcala se francuska vojska i relativno brzo savladala otpor Huseinovih janjičara. Nakon predaje Francuzi su ga prebacili u Francusku, jedno vrijeme živio je sa Napulju, zatim u Livornu, a na kraju se skrasio u Aleksandriji gdje je i umro.

Izvori
------

1. 1 2  Louis Grégoire. „*Dictionnaire encyclopédique d'histoire, de biographie*" (francuski). Pristupljeno 10. 3. 2020.
2. 1 2 3  „*Who was Hussein Dey*" (engleski). Al Arabiya Network. Pristupljeno 10. 3. 2020.
3. ↑  „*French Algeria, The conquest of Algeria*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 10. 3. 2020.

Vanjske veze
------------

***Husein-dej od Alžira*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Who was Hussein Dey* (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 232213696
* GND: 1019745916
* SUDOC: 238380939
* BNF: cb15619143t (podaci)

 |
Ovo je članak o hebrejskom biblijskom liku.  Za švicarsku kantautoricu, v. Jaël.  Za SGF i fantasy ilustratoricu, v. Jael (umjetnica).  
Palma Mlađi*Jael ubija Siseri*, by .
**Yael**, **Jael** ili **Jailj** (hebrejski **Ya'el**, יעל, hebrejski naziv za nubijskog kozoroga) je lik koji se spominje u Knjizi o sucima Hebrejske Biblije kao heroina koja je ubila Siseru te tako spasila Izrael od vojske kralja Jabina. Bila je supruga Hebera od Kenita. 

Bog je rekao proročici Deborah da će spasiti Izrael od kralja Jabina. Deborah je pozvala Baraka da okupi vojsku i bori se s Jabinovom vojskom na ravnici Esdraelon. Barak je zatražio da mu se Deborah pridruži na bojištu. Deborah je pristala ali i prorekla da će čast da ubije neprijateljskog vojskovođu pripasti ženu. Jabinovu je vojsku vodio Sisera (Suci 4:2), koji je pobjegao nakon poraza.

Jael je prihvatila pobjeglog Siseru u naselju Heber na ravnici Zaanaim. Jael ga je lijepo primila, i dala mu 'lebben' (maslac ili zgrušano miljeko) 'u velikoj zdjeli'. Sisera je, nakon toga, dobro nahranjen, zaspao. Dok je spavao, Jael mu se prikrala s čekićem i klinom od šatora. Klin mu je zabila kroz obje sljepoočnice i prikovala ga za tlo.

Zbog ubojstva Sisere, Bog je Izraelu dao pobjedu. Zbog toga se u Biblija naziva 'blagoslovljenom'.

Eksterni linkovi
----------------

***Jael*** na Wikimedijinoj ostavi

* A Rabbi's interpretation Arhivirano 2007-12-09 na Wayback Machine-u
**Neferhotepes** (**Neferhetepes**) je bila kraljica drevnoga Egipta, supruga faraona Userkafa, 1. vladara 5. dinastije, te majka faraona Sahure. Umrla je tijekom vladavine svog sina. Pokopana je kraj svoga muža. Njezin je naslov bio "kraljeva majka" (egipatski *mut nesut*), a ime joj znači "Lijepo je njezino zadovoljstvo" (egipatski *nfr htp-s*).

Identitet
---------

Neki znanstvenici smatraju da je kraljica Neferhotepes identična istoimenoj princezi, kćeri faraona Džedefre, premda je čak i George Reisner, arheolog poznat po izmišljanju romantičnih priča o Egiptu, napisao kako je nemoguće da su te dvije žene jedna te ista osoba. Razlog je jednostavan - Džedefrina bi kćer prestara da bi rodila dijete; štoviše, udala bi se za Userkafa kao starica. Prije se sumnjalo u Neferhotepesinu vezu s Userkafom te se mislilo da mu je majka, premda dokumenti pokazuju vrlo jasno da je bila majka Sahure, a ne Userkafa. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| p • r • uKraljice drevnog Egipta 5. dinastije |
| --- |
|  |
| 
Neferhotepes • 
Neferetnebti • 
Kentkaues II. • 
Reptinub • 
Meresank IV. • 
Kuit I. • 
Nebet • 
Kenut • 
 |

 |

***Neferhotepes*** na Wikimedijinoj ostavi
Johann Weyer
**Johann Weyer** (lat. *Ioannes Wierus* ili *Piscinarius*) (Grave, 1515. - Tecklenburg, 24. veljače 1588.), nizozemski liječnik, demonolog i okultist. Bio je učenik i sljedbenik Heinricha Corneliusa Agrippe.

Među prvima je kritizirao lov na vještice, ukazujući na loše strane takve prakse. Napisao je djelo *De Praestigiis Daemonum et Incantationibus ac Veneficiis*, izdano u Baselu 1568. godine.

Godine 1577. tiskao je, kao dodatak djelu *De Praestigiis Daemonum*, katalog demona pod nazivom *Pseudomonarchia Daemonum*.

Životopis
---------

Rodio se u mjestašcu u Kneževini Brabant, dijelu habsburške Nizozemske. Pohađao je latinske škole u 's-Hertogenboschu i Leuvenu, da bi sa četrnaest godina postao Agrippin učenik u Antwerpenu.

Godine 1532. preselio se s Agrippom u Bonn pod zaštitu princa-biskupa Hermanna von Weida. Poslije Agrippine smrti studirao je medicinu u Parizu i Orleansu. Godine 1545. postao je gradski liječnik u Arnhemu, a 1550. u Clevesu, gdje je postao dvorski liječnik kneza Vilima Bogatog. Tu je napisao većinu svojih radova o demonima. Umirovljen je 1578. nakon čega se posvetio pisanju medicinskih radova.

Bilješke
--------

1. ↑
2. ↑

Vanjske poveznice
-----------------

* Biographicon.com[*mrtav link*] (`en`)
* O Johannu Weyeru Arhivirano 2010-07-08 na Wayback Machine-u (`en`)
* Answers.com - Johann Weyer (`en`)

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **ezoteriji** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**José Ron** (Guadalajara, Jalisco, 6. augusta 1981.) meksički je glumac.

**Životopis**
-------------

Édgar José Ron Vásquez rođen je u Guadalajari 6. augusta 1981. godine. Sin je Jacinta Ron Rodríguez i Rómule Vásquez Castro. Ima trojcu braće Alejandro Vásquez, Julio Vásquez i Daniel Vásquez.

**Karijera**
------------

Glumačku karijeru započinje 2004.godine u telenoveli *Mujer de madera,*a nakon toga se pojavljuje u telenovelama Rebelde, Código postal y Muchachitas como tú. Prvu glavnu ulogu dobiva 2008. godine u telenoveli Juro que te amo, uz Anu Brendu. Godine 2009. glumi u telenoveli Los exitosos Pérez, ovom ulogom osvaja nagradu za najboljeg mladog glumca. Godine 2010. glumi u telenoveli Cuando me enamoro uz Silviu Navarro i Juan Solera. Godine 2011. glumi u telenoveli La que no podía amar uz Anu Brendu i Jorge Salinasa, ovom ulogom osvaja nagradu za najboljeg glumca. Krajem 2012. godine producentica *Mapat* mu dodjeljuje glavnu ulogu u telenoveli La mujer del vendaval uz Ariadne Díaz. Dobiva glavnu ulogu 2014.godine u telenoveli Muchacha italiana viene a casarse uz Liviu Brito. Krajem 2015. godine dobiva glavnu ulogu u telenoveli Simplemente María uz Claudiu Álvarez i Ferdinanda Valenciu. U 2017. godini dobiva glavnu ulogu u telenoveli Enamorándome de Ramón  uz Esmeraldu Pimentel. U 2018.godini dobiva glavnu ulogu u telenoveli *Ringo* uz Marianu Torres.

**Telenovele**
--------------

| Godina | Telenovela | Uloga | Ref. |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | *Por amar sin ley* | Ramón Valdez |  |
| 2017 | *Enamorándome de Ramón* | Ramón López Ortiz |  |
| 2015-16 | *Simplemente María* | Alejandro Rivapalacio Landa |  |
| 2014-15 | *Muchacha italiana viene a casarse* | Pedro Ángeles |  |
| 2012-13 | *La mujer del Vendaval* | Alessandro Casteló Berrocal |  |
| 2011-12 | *La que no podía amar* | Gustavo Durán |  |
| 2010-11 | *Cuando me enamoro* | Matías Monterrubio |  |
| 2009-10 | *Los exitosos Pérez* | Tomás Arana |  |
| 2008-9 | *Juro que te amo* | José María Aldama |  |
| 2007 | *Muchachitas como tú* | Jorge |  |
| 2006-7 | *Código postal* | Patricio González de la Vega Mendoza |  |
| 2004-6 | *Rebelde* | Enzo |  |
| 2004 | *Mujer de madera* | Adrián |  |

### Premios TVyNovelas:

| Godina | Kategorija | **Telenovela** | Rezultati |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Mejor actor co-estelar | *La que no podía amar* | Pobjednik |
| 2010 | Mejor actor juvenil | *Los exitosos Pérez* | Pobjednik |
| 2009 | Mejor actor juvenil | *Juro que te amo* | Nominiran |

### Premios Juventud:

| Godina | Kategorija | **Telenovela** | **Rezultati** |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Mi protagonista favorito | *Muchacha italiana viene a casarse* | Nominiran |
| 2014 | ¡Está buenísimo! | *La mujer del Vendaval* | Nominiran​ |
**Jungjong** (korejski: 중종), rođen kao *Yi Yeok* (1488. - 1544.), bio je 11. monarh iz Dinastije Joseon koji je vladao Kraljevstvom Joseon (Korejom) od 1506. do 1544..

Biografija
----------

*Yi Yeok* bio je jedan od sinova kralja Seongjonga iz braka sa njegovom trećom ženom Jeonghyun. Nasljedio je polubrata Yeonsanguna, koji je zbog tiranske vladavine zbačen sa trona u vojnom udaru.

Za svoje vladavine pokušao je revitalizirati zemlju izmorenu yeonsangunovom vladavinom, ali ni on nije birao sredstva pa je svako malo provodio krvave čistke u svojoj administraciji i donosio nove zakone.

Ostao je zapamćen po tome što je na mjesto kraljevskog ljekara postavio prvu (i jedinu) ženu - Jang-geum za sve vrijeme dok je vladala Dinastija Joseon.

Izvori
------

1. 1 2  „*Jungjong of Joseon*" (engleski). DBpedia. Pristupljeno 24. 09. 2019.
2. 1 2 3  „*Rulers of the Joseon Dynasty*" (engleski). The talking cupboard. Pristupljeno 24. 09. 2019.

Vanjske veze
------------

* *Jungjong of Joseon* (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Joseona (1506. - 1544.)** | Nasljednik: |
| **Yeonsangun** | **Injong** |
*Za ostala značenja, v. Nova Evropa (razvrstavanje).*
**Nova Evropa** (engleski: ) je izraz kojim se, pogotovo od početka 2000-ih, opisuju bivše komunističke zemlje istočne Evrope čiju politiku karakterizira potpuno svrstavanje na stranu Zapada, prvenstveno kroz članstvo u Evropskoj Uniji i NATO-pakt, odnosno proklamirani cilj ulaska u jednu ili obje te asocijacije; a radi čega se intenzivno provode reforme u svrhu uspostave kapitalističkog slobodnog tržišta i liberalne demokracije. U svom užem smislu se to prvenstveno odnosi na države koje SAD smatraju predvodnikom tzv. slobodnog svijeta, odnosno vlastitu vanjsku politiku prije svega baždare po američkim, a manje prema interesima zapadnoevropskih država. Taj je koncept posebno došao do izražaja pred početak rata u Iraku kada se stvorio jaz između SAD s jedne, i ratnoj opciji oštro suprotstavljenih država kao što su Francuska i Njemačka; godine 2003. je američki ministar obrane Donald Rumsfeld te razlike opisao tako što je Francusku i Njemačku proglasio "Starom", a pro-američke države Istočne Evrope "Novom Evropom".

Eksterni linkovi
----------------

* Article from *Slate* Arhivirano 2008-10-13 na Wayback Machine-u
Plemkinja Mualani je bila vladarica Koʻolaua na Oʻahuu.
**Mualani** (**Muolani**; *lani* = "nebo") bila je havajska plemkinja, poglavarka ili princeza Koʻolaua na otoku Oahuu.

Njeni roditelji su bili poglavica Kahiwakaʻapu i njegova supruga, princeza Koʻolaua zvana Hinakaimauliawa, koju je Mualani naslijedila, a preko koje je bila unuka poglavice Kalehenuija od Koʻolaua.

Brak
----

Suprug Mualani bio je čovjek zvan Kaomealani I (Kaʻomea). Mualani i njezin muž imali su sina i kćer. Sin im je bio Kua-o-Mua, koji je oženio svoju sestru, koja je znana kao Kapua-a-Mua. Njihov je brak smatran svetim. Sin brata i sestre bio je Kawalewaleoku, koji je smatran bogom. Njegov "sveti rang" bio je *niau piʻo*. Njegova je supruga bila Unaʻula. Unaʻula i Kawalewaleoku su bili roditelji Kaulaulaokalanija.

Izvori
------

1. ↑  *Occasional Papers of the Bernice Pauahi Bishop Museum of Polynesian Ethnology and Natural History*. Bishop Museum Press, 1984.
2. ↑  „*Family of Maweke*". Arhivirano iz originala na datum 2016-08-27. Pristupljeno 2016-11-07.
3. ↑  Kamakau, Samuel Manaiakalani, *Ka Nupepa Kuokoa* (novine). 1865. *Ka Moolelo O Hawaii Nei*. Prevela Mary Kawena Pukui.
4. ↑  Kamakau, Samuel M. *Ruling Chiefs of Hawaii*, *Appendix Genealogies* (Kamehameha Schools Press, Honolulu, 1961.).
5. ↑  „*Family tree of Hinakaimauliawa*". Arhivirano iz originala na datum 2016-03-16. Pristupljeno 2016-11-07.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Princeza Koʻolaua** | Nasljednik: |
| **Hinakaimauliʻawa** | **Kua-o-Mua** |
Koordinate: 42° 02′ 20" SGŠ, 21° 38′ 59" IGD

**Mrševci** (mak. *Mrševci*) su naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Mrševci pripadaju opštini Ilinden, koja okuplja istočna predgrađa Grada Skoplja.

Mrševci imaju veliki značaj za srpsku zajednicu u Republici Makedoniji, pošto Srbi čine značajnu manjinu u naselju.

Prirodni uslovi
---------------

Mrševci su smešteni u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Skoplja, selo je udaljeno 27 kilometara istočno.

Selo Mrševci se nalazi u istorijskoj oblasti Skopsko polje. Selo je položeno u istočnom delu Skopske kotline, koje je ravničarsko, poljoprivredno područje, na približno 330 metara nadmorske visine.

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Mrševci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 651 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (62%), a manjina su Srbi (37%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Ilinden

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Mrševci*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.ilinden.gov.mk Zvanična stranica opštine Ilinden

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Ilinden |
| --- |
| **Ilinden** •
Ajvatovci •
Bujkovci •
Bunardžik •
Bučinci •
Deljadrovci •
Kadino •
Marino •
Miladinovci •
Mralino •
Mrševci •
Tekija |  |
**Johan Gadolin** (5. lipnja 1760. – 15. kolovoza 1852.), je bio finski kemičar, fizičar i mineralog. Gadolin je otkrio kemijski element itrij. Također, smatra ga se osnivačem finskog kemijskog istraživanja, uz činjenicu da je bio drugi držalac Kraljevske akademije u Turku.

Rani život
----------

Johan Gadolin je rođen u Turku (Finska, tada dio Švedske), kao sin Jakoba Gadolina. Započeo je studij matematike na Kraljevskoj akademiji u Turku kada je imao 15 godina. Uskoro matematiku odbacuje zbog zahtjevnosti, te mijenja svoj glavni predmet u kemiju. 1779. godine Gadolin se premjestio na Sveučilište Uppsala gdje ga je podučavao Torbern Bergman.

1790. godine, izabran je za člana Kraljevske švedske akademije znanosti.

Kemija
------

Gadolin je postao poznatim kada je otkrio prvi rijetki zemni element. 1792. godine Gadolin je primio uzorak crnog i teškog minerala pronađenog u kamenolomu švedskog sela Ytterby, nedaleko od Stockholma. Pomnim pokusima, izolirao je rijetki zemni oksid koji je kasnije nazvan itrija. U tom je mahu izolirao i itrijev trihidroksid. Itrija, ili itrijev oksid, bio je dotad prvi poznat spoj rijetkih zemnih elemenata, tada smatran elementom. Rad je objavljen 1794. godine.

Mineral koji je Gadolin proučavao, nazvan je gadolinitom 1800. godine. Pronalazači elementa gadolinija i njegova oksida gadolinija imenovali su otkriveno po Gadolinu. 

U ranijim radovima iz 1788. godine Gadolin je pokazao da isti element može imati više oksidacijskih brojeva, na primjeru Sn(II) and Sn(IV). Živopisno je prikazao reakciju disproporcioniranja: 

2 Sn(II) → Sn(0) + Sn(IV).
Gadolin je proučavao i specifične topline i latentne topline od 1787.–92. Ovi su termokemijski radovi bili vrlo precizni.

Jedno od njegovih posljednjih izučavanja bila je kemijska analiza kineske legure (pak tong) (alpacca, novo srebro) 1810. i 1827.

Gadolin je postao profesor kemije na Kraljevskoj akademiji Turku 1797. Bio je jedan od prvih kemičara koji je studentima dopustio laboratorijske vježbe. Čak im je dopustio upotrebu njegova vlastita laboratorija. Napisao je prvi protuflogistonski udžbenik u Nordijskim državama.

Bio je blizak prijatelj Johana Gottlieba Gahna i Carla Wilhelma Scheelea.

Poznat je i po objavljivanju prvog primjera Liebigova kondenzatora.

Vanjske veze
------------

* Biografija na encyclopedia.com
* Johan Gadolin na Proleksis enciklopediji
Johann Albrecht Bengel
**Johann Albrecht Bengel** (fonetski: *Johan Albreht Bengel* , 1687-1752) bio je nemački luteranski pastor i profesor, poznat po izučavanju biblijskih rukopisa na grčkom jeziku. 

Nakon intenzivnog proučavanja rukopisa Bengel je otkrio da mnoštvo kriterijuma može sumirati u jednostavnu rečenicu od četiri reči: „*Proclivi scriptioni praestat ardua*" - teže čitanje ima prednost nad lakšim. On se vodio sledećom logikom: kada su pisari prepisivali tekstove, bili su skloni da ih ispravljaju. Ako bi videli nešto što su smatrali pogrešnim, oni bi to ispravili. Stoga da bismo znali koji je stariji i izvorniji tekst, moramo dati prednost ne tekstu sa ispravljenim greškama, usklađenom pričom ili poboljšanom teologijom, već naprotiv, tekstu koji „vapi" da bude objašnjen. Jednostavno, teži tekst ima prednost.

Bengel je takođe zapazio da su određeni rukopisi sličniji nekim rukopisima od drugih, odnosno da su rukopisi bili najsličniji primercima sa kojih su prepisani i drugim prepisima načinjenih sa istog izvornika. Dakle, svi dokumenti se mogu urediti u neku vrstu genealoškog odnosa, u kojoj postoje grupe dokumenata koji su medusobno sličniji. Tako se hipotetički može uspostaviti neka vrsta genealoškog stabla i pratiti poreklo dokumenata do njihovog izvora. Kasnije se grupisanje tekstova u familije razvilo u formalniji metodološki princip koji pomaže tekstolozima da uspostave originalni tekst.

Vidi još
--------

* Tekstualna kritika
* Biblijska kritika
* Biblijski rukopisi

Izvori
------

1. 1 2  Bart Ehrman - Isus to nije rekao (scribd)

Sekundarna literatura
---------------------

* (de) Gottfried Mälzer: Johann Albrecht Bengel, Leben und Werk.Stuttgart 1970.
* (de) Werner Raupp: Bengel, Johann Albrecht, in: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL), vol. 22, Nordhausen: Bautz 2003 (ISBN 3-88309-133-2), cols. 84–110 (s detaljnom bibliografijom).
* (en) Werner Raupp: Bengel, Johann Albrecht (1687–1752), in: Heiner F. Klemme, Manfred Kuehn (Hrsg.), The Dictionary of Eighteenth-Century German Philosophers, vol. 1. London/New York 2010, p. 92–95.

Eksterni linkovi
----------------

***Johann Albrecht Bengel*** na Wikimedijinoj ostavi

* (`en`) Gnomon Novi Testamenti Vol. 1.
* (`en`) Gnomon Novi Testamenti Vol. 2.
* (`en`) Exposition of the Apocalypse
* (`en`) A Memoir of the Life and Writings of John Albert Bengel

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 44309321
* LCCN: n81146923
* ISNI: 0000 0001 1059 7013
* GND: 118655477
* SELIBR: 177279
* SUDOC: 02818825X
* BNF: cb12007395g (podaci)
* BIBSYS: 90796183
* NLA: 35017312
* NDL: 00551619
* NKC: ola2008459854
* BNE: XX1612423
* CiNii: DA06767844
* CONOR.SI: 265959267

 |
**Ljubitovica** je naselje u općini Seget, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis
---------

Naselje se nalazi sjeverozapadno od Prapatnica uz državnu cestu D58. Nadmorska visina mjesta varira od 400-450 m n/v.
Na jugu se uzdiže brdo Vilaja čiji najviši vrh iznosi 739m n/v (Crni Vrh).

Klima
-----

Klima je prijelaz između mediteranske i kontinentalne klime. Ljeta su vruča i izrazito sušna sa temperaturama često iznad 35 C. Zna proći i cijeli mjesec bez ikakvih oborina u ljetnom periodu.
Zime su uglavnom hladne i vlažne uz dosta oborina. Ipak veći dio oborina otpadne na kišu ali dio toga bude i snijeg. Prosječna temperatura u siječnju je između 2 i 3 C. Najniže temperature ponekad znaju pasti i ispod -10 C. U ovom kraju bura nije izrazito jaka (smjer NE) ,najjači vjetar je jugo (smjer SE) koji dosta često zna imati i olujne udare.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Ljubitovica** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Seget |
| --- |
| Bristivica • Ljubitovica • Prapatnica • Seget Donji • Seget Gornji • Seget Vranjica |
*Za ostala značenja, v. Ned Kelly (razvrstavanje).*

**Ned Kelly** (decembar 1854 - 11. novembar 1880) bio je australijski profesionalni kriminalac i odmetnik koji je za vrijeme relativno kratke ali upečatljive karijere pljačkaša banaka stekao status najpoznatijeg od svih "bushrangera", ali i narodnog junaka, a kasnije i jedne od najvećih nacionalnih kulturnih ikona.

Kelly se rodio u siromašnoj porodici irskih katolika tadašnjoj britanskoj koloniji Australiji. Kellyjevi, koji su se nastojali prehranjivati krađom stoke i sličnim oblicima kriminala, su bili čest predmet istraga, ali i zlostavljanja od strane policije. Sam Kelly je bio nekoliko puta hapšen i proveo nekoliko godina u zatvoru prije nego što se 1878. godine zajedno sa nekoliko odmetnuo i započeo tzv. "Kellyjevu epidemiju" (engl. ) prilikom koje su on i njegova banda ubili trojicu policajaca i jednog policijskog doušnika te opljačkali dvije banke. U ljeto 1880. je pokušaj da se iz tračnica izbaci vlak sa policijskim pojačanjima u Glenrowana doveo do oružanog okršaja u kome su Kelly i njegovi sljedbenici nosili, nastojeći steći prednost pred brojčanom nadmoćnim neprijateljem, nosili improvizirane oklope. Na kraju su svi izginuli, osim Kellyja koji je uhvaćen, proglašen krivim za ubistvo, osuđen na smrtnu kaznu i obješen pri čemu je izreako znamenite posljednje riječi "Takav je život" (engl. ). 

Kelly je ostavio izuzetan dojam na svoje suvremenike, ali i njihove potomke, a što je svoj izraz pronašlo u nizu književnih i umjetničkih djela. To uključuje i nijemi film *The Story of Kelly Gang* iz 1906. godine koji se smatra prvim cjelovečernjim ostvarenjem svjetske kinematografije.

Godine 2019. australski motociklista Džek Miler je došao do trećeg mesta na Velikoj nagradi Australije u Moto GP nosivši zaštitno odelo koje je bilo inspirisano Kelijevim oklopom.

Vanjske veze
------------

***Ned Kelly*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kelly, Ned (1855–1880) National Library of Australia, *Trove, People and Organisation record* for Ned Kelly
* The Kelly collection, including John Hanlon's transcript of the Jerilderie letter at the National Museum of Australia
* Ned Kelly: Australian Ironoutlaw (*the first site on Ned Kelly, established 1995*)
* Culture Victoria – historical images and video interview with Peter Carey about his novel "True History of the Kelly Gang"
* Works by or about Ned Kelly at Internet Archive
* Works by Ned Kelly at LibriVox (public domain audiobooks)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 47572730
* LCCN: n81018474
* ISNI: 0000 0001 1635 9753
* GND: 119485958
* SUDOC: 055789943
* BNF: cb166123596 (podaci)
* NLA: 36555373
* NKC: jn20031209002
* CONOR.SI: 79092579

 |
**Naim ef. Hadžiabdić** (Prusac pokraj Donjeg Vakufa, 18. maja 1918. – Sarajevo, 3. jula 1987.), bošnjački je teolog, deveti po redu reis-ul-ulema u periodu SFR Jugoslavije.

Biografija
----------

Naim ef. Hadžiabdić je rođen u Pruscu 18. maja 1918. godine. Osnovno vjersko obrazovanje stekao je u rodnom mjestu, a osnovnu školu završio u Donjem Vakufu. Nakon završene Gazi Husrev-begove medrese u Sarajevu, školovanje nastavio na Višoj islamskoj teološkoj školi, u to vrijeme najvećem obrazovno-vjerskom zavodu u SFR Jugoslaviji. Po završetku školovanja stupa u službu Islamske zajednice, u svojstvu imama u Donjem Vakufu, gdje ostaje punih petnaest godine. Nakon toga biva imenovan za glavnog imama bugojanskog i travničkog sreza, da bi 1963. godine bio izabran za predsjednika Starješinstva Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini, na kojoj funkciji ostaje do 1975. godine.

Sa reis-ul-ulemom Sulejman ef. Kemurom učestvuje u vraćanju "Đulaginog dvora" za potrebe Gazi Husrev-begove medrese i ostvarenje Islamskog teološkog fakulteta. Nakon smrti reis-ul-uleme Kemure, prvo je izabran za vršitelja dužnosti reis-ul-uleme a zatim, na sjednici u Beogradu, 22. ožujka 1975. godine kao jedini kandidat za vrhovnog poglavara Islamske zajednice u SFR Jugoslaviji. 

Svečano ustoličenje i predaja menšure obavljena je 18. maja 1975. godine u Gazi Husrev-begovoj džamiji u Sarajevu. Na čelu islamske zajednice u SFR Jugoslaviji Naim ef. Hadžiabdić bio je punih 12 godina. U njegovo vrijeme ostvareni su značajni rezultati među kojima su otvaranje Islamskog teološkog fakulteta (danas Fakultet islamskih nauka) u Sarajevu, otvorenje Isa-begove medrese u Skoplju te izgradnja Zagrebačke džamije u glavnom gradu Hrvatske.

Umro je 3. jula 1987. godine. Ukopan je tri dana kasnije u dvorištu Gazi Husrev-begove džamije u Sarajevu, uz svog prethodnika i bliskog saradnika Sulejman ef. Kemuru. Dženazu mu je predvodio predsjednik Starješinstva SR Crne Gore Idriz ef. Demirović.

Bibliografija
-------------

* *Novi Ilmihal: udžbenik vjerske obuke* (Sarajevo, 1973)
* *Ilmihal: za treći stupanj vjerske pouke* (Sarajevo, 1986)
* *Ilmihal: vjeronaučni udžbenik* (Sarajevo, 1997)
* *Ilmihal* (Sarajevo, 1994)

Spoljašnje veze
---------------

* Naim ef. Hadžiabdić, bosanskohercegovački reis

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Sulejman ef. Kemura**  |  **Reis-ul-ulema** 1975. — 1987. | Slijedi: **hfz. Husein ef. Mujić**  |

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * p
* r
* u
Reisu-l-uleme Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini |
| --- |
|  |
| 
Mustafa Hilmi Hadžiomerović (1882–1893) • Mehmed Teufik Azabagić (1893–1909) • Sulejman Šarac (1910–1912) • Džemaludin Čaušević (1913–1930) • Ibrahim Maglajlić (1930–1936) • Fehim Spaho (1938–1942) • Ibrahim Fejić (1947–1957) • Sulejman Kemura (1957–1975) • Naim Hadžiabdić (1975–1987) • Husein Mujić (1987–1989) • Jakub Selimoski (1991–1993) • Mustafa Cerić (1998–2012) • Husein Kavazović (2012–trenutno) |  |

 |