| Kiseline i baze |
| --- |
| Konstanta disocijacije kiseline Kiselo-bazna ekstrakcija Teorije kiselina i baza Kiselo-bazna titracija Konstanta disocijacije Funkcija kiselosti Puferi pH Protonski afinitet Autojonizacija vodeJačina kiseline |
| 
Tipovi kiselina |
| Brensted •Luis •Mineralne Organske •Jake Superkiseline •Slabe |
| 
Tipovi baza |
| Brensted •Luis •Organske Jake •Superbaze Nenukleofilne •Slabe |
| * p
* r
* u
 |

U hemiji, biohemiji, i farmakologiji, **konstanta disocijacije** je specifični tip konstante ravnoteže koji meri sklonost objekta da se reverzibilno razdvoji (disocira) u manje komponente. Primeri disocijacije su razdvajanje hemijskog kompleksa u molekularne komponente, i razdvanje soli u jonske komponente. Konstanta disocijacije se obično obeležava sa {\displaystyle K\_{d}}, i one je recipročna vrednost konstante asocijacije. U specijalnom slučaju soli, konstanta disocijacije može isto tako da se zove konstanta jonizacije.

Za opštu reakciju

{\displaystyle \mathrm {A} \_{x}\mathrm {B} \_{y}\rightleftharpoons x\mathrm {A} +y\mathrm {B} }
u kojoj se kompleks {\displaystyle \mathrm {A} \_{x}\mathrm {B} \_{y}} razdvaja u *x* A 
podjedinica i *y* B podjedinica, konstanta disocijacije se definiše sa: 

{\displaystyle K\_{d}={\frac {[A]^{x}\times [B]^{y}}{[A\_{x}B\_{y}]}}}
gde su [A], [B], i [AxBy]- koncentracije A, B, odnosno kompleksa AxBy.

Protein-ligand vezivanje
------------------------

Konstanta disocijacije se obično koristi za opisivanje afiniteta između ligand (**{\displaystyle \mathrm {L} }**) (poput leka) i proteina (**{\displaystyle \mathrm {P} }**), i.e. kako čvrsto se ligand vezuje za određeni protein. Ligand-protein afiniteti su pod utjecajem ne-kovalentnih intermolekulskih interakcija između dva molekula, kao što su vodonične veze, elektrostatike interakcje, hidrofobne i Van der Valsove veze. Kd je takođe zavisan od koncentracije drugih makromolekula, koji uzrokuju makromolekularnu gužvu.

Formiranje ligand-protein kompleksa (**{\displaystyle \mathrm {C} }**) se može se može opisati sledećim procesom 

{\displaystyle \mathrm {C} \rightleftharpoons \mathrm {P} +\mathrm {L} }
čija konstanta disocijacije se definiše sa

{\displaystyle K\_{d}={\frac {\left[\mathrm {P} \right]\left[\mathrm {L} \right]}{\left[\mathrm {C} \right]}}}
gde [**{\displaystyle \mathrm {P} }**], [**{\displaystyle \mathrm {L} }**] i [**{\displaystyle \mathrm {C} }**] označavaju molarne koncentracije proteina, liganda i kompleksa.

Konstanta disocijacije ima molarne jedinice (M), koje odgovaraju koncentraciji liganda [**{\displaystyle \mathrm {L} }**] na kojoj je polovina mesta vezivanja na proteinu zauzeta, i.e. koncentracija liganda, na kojoj je koncentracija proteina sa vezanim ligandom [**{\displaystyle \mathrm {C} }**], jednaka koncentraciji proteina bez vezanog liganda [**{\displaystyle \mathrm {P} }**]. Što je manja konstanta disocijacije, to je čvršće ligand vezan, ili to je veći afinitet liganda i proteina. Na primer, ligand sa nanomolarnom (nM) konstantom disocijacije se vezuje čvršće za određeni protein nego ligand sa makromolarnom ({\displaystyle \mu }M) konstantom disocijacije.

Pod-nanomolarne konstante disocijacije kao rezultat ne-kovalentnih vezujućih interakcija između dva molekula su retke. Ipak, postoje neki važni izuzeci. Biotin i avidin se vezuju sa konstantama disocijacije od oko {\displaystyle 10^{-15}} M = 1 fM = 0.000001 nM. Proteinski inhibitori ribonukleaza isto tako mogu da vežu ribonukleaze sa sličnim {\displaystyle 10^{-15}} M afinitetom.

Konstanta disocijacije za pojedine ligand-protein interakcije je u znatno meri zavisna eksperimentalnih uslova (npr. temperatura, pH i koncentracija soli). Efekata različitih eksperimentalnih uslova je da efektivno menjaju jačinu intermolekularnih interakcija koje vezuju data ligand-protein kompleks.

Lijekovi mogu proizvesti štetne nuspojave putem interakcija s proteinima sa kojima nisu namenjeni ili dizajnirani da interaguju. Zbog toga je znatan deo farmaceutskih istraživanja usmeren na dizajn lekova koji se vezuju samo za njihove ciljane proteine s visokim afinitetom (tipično 0.1-10 nM) ili ka poboljšanju afiniteta pojedinog leka i njegovog *in-vivo* proteinskog cilja.

Vidi još
--------

* *K*i baza podataka
* Kiselina
* pH

Literatura
----------

1. ↑  Zhou HX, Rivas G, Minton AP (2008). „Macromolecular crowding and confinement: biochemical, biophysical, and potential physiological consequences". *Annual Review of Biophysics* **37**: 375–97. DOI:10.1146/annurev.biophys.37.032807.125817. PMC 2826134. PMID 18573087.
2. ↑  Minton AP (April 2001). „The influence of macromolecular crowding and macromolecular confinement on biochemical reactions in physiological media". *The Journal of Biological Chemistry* **276** (14): 10577–80. DOI:10.1074/jbc.R100005200. PMID 11279227. [*mrtav link*]
3. ↑  Livnah O, Bayer EA, Wilchek M, Sussman JL (June 1993). „Three-dimensional structures of avidin and the avidin-biotin complex". *Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America* **90** (11): 5076–80. PMC 46657. PMID 8506353.
4. ↑  Johnson RJ, McCoy JG, Bingman CA, Phillips GN, Raines RT (April 2007). „Inhibition of human pancreatic ribonuclease by the human ribonuclease inhibitor protein". *Journal of Molecular Biology* **368** (2): 434–49. DOI:10.1016/j.jmb.2007.02.005. PMC 1993901. PMID 17350650.

  


| * p
* r
* u
Farmakološki koncepti |
| --- |
| Farmakokinetika | ADME: Apsorpcija •  Distribucija •  Metabolizam •  Ekskrecija (Uklanjanje)

Početna doza •  Volumen distribucije (Inicijalni) •  Stopa infuzije
Pregrada •  Bioekvivalentnost •  Biodostupnost
Početak dejstva •  Biološki polu-život •  Vezivanje za proteine plazme
Terapeutski indeks (LD50/ED50) |
| Farmakodinamika | Toksičnost (Neurotoksikologija) •  Odnos doza-efekat (Efikasnost, Potentnost)
Antimikrobna farmakodinamika: Minimalna inhibitorna koncentracija/Bakteriostatik •  Minimalna baktericidna koncentracija/Baktericid |
| Agonizam i antagonizam | Agonist: Inverzni agonist •  Ireverzibilni agonist •  Parcijalni agonist •  Superagonist •  Fiziološki agonist
Antagonist: Konkurentni antagonist •  Ireverzibilni antagonist •  Fiziološki antagonist

Drugo: Vezivanje •  Afinitet •  Selektivnost vezivanja •  Funkcionalna selektivnost |
| Drugo | Tolerancija leka: Tahifilaksija
Otpornost na lek: Otpornost na antibiotik •  Otpornost na višestruke lekove |
| Srodna polja/podpolja | Farmakogenetika •  Farmakogenomika •  Neuropsihofarmakologija (Neurofarmakologija, Psihofarmakologija) |

| * p
* r
* u
Medicinska hemija |
| --- |
| ADME  • Bioraspoloživost • Hemogenomika • Dizajn lekova • Otkrivanje lekova • Enzimski inhibitor • Mehanizam akcije • Nevi hemijski entitet • Farmakodinamika • Farmakokinetika • Farmakologija • Farmakofor • Kvantitativni odnos strukture i aktivnosti |