recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
*Mabel's Strange Predicament*
***Mabel's Strange Predicament*** (sh. *Mabelin čudan neugodan položaj*) je američka kratka crno-bijela nijema filmska komedija snimljena 1914. u režiji Henryja Lehrmana. Naslovna protagonistica, čiji lik tumači Mabel Normand, je gošća u hotelu koja doživljava niz neugodnih situacija, uključujući susrete s pijanom skitnicom koju tumači Charles Chaplin. Film je najpoznatiji po tome što je upravo za njega Chaplin osmislio lik Charlota (Skitnice), koja će postati jedna od najvećih pop ikona filma i 20. vijeka. Film je dovršen nekoliko dana prije *Kid Auto Races at Venice* gdje je Chaplin također tumačio Charlota, ali je u distribuciju pušten nekoliko dana kasnije. Zbog toga se *Kid* tradicionalno smatra prvim filmom u kome Chaplin tumači Charlota.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* The short film *Mabel's Strange Predicament* is available for free download at the Internet Archive [*more*]
* *Mabel's Strange Predicament* na sajtu IMDb
* *Mabel's Strange Predicament* on Youtube
Ovo je članak o romanu.  Za film, vidi The Mouse That Roared (film).  

***The Mouse That Roared*** (sh. *Miš koji je rikao*) je satirički roman irsko-američkog pisca Leonarda Wibberleya. Protagonisti su vladari fiktivne siromašne državice Veliki Fenwicj, smještene na francusko-švicarskoj granici koji objavljuju rat SAD u namjeri da izazovu američku invaziju i okupaciju koja bi potakla ekonomski bum slično kao što je slučaj bio sa poratnim Japanom i Zapadnom Njemačkom. Radnja prikazuje kako taj plan zakomplicira to što prilikom invazije slučajno dolaze u posjed američkog tajnog superoružja zvanog "Q bomba", koja im omogućava da Veliki Fenwick odjednom postane vodeća svjetska supersila. Roman koji je inspiraciju pronalazio u tadašnjim hladnoratovskim zbivanjima, ali i iskoristio fascinaciju javnosti mikro-državama poput Monaka (pri čemu je jedan od likova modeliran po uzoru na buduću monegašku kneginju Grace Kelly), postigao je veliki uspjeh, te je Wibberley napisao još nekoliko nastavaka. Godine 1959. je postao predmetom ekranizacije u obliku istoimenog britanskog filma sa Peterom Sellersom u glavnoj ulozi. Godine 1964. je u SAD pokrenuto snimanje istoimene TV-serije, ali se od nje odustalo nakon neuspjele pilot epizode.
**El alma herida** je meksičko-američka telenovela produkcijske kuće Telemundo, snimana tokom 2003. i 2004. godine.

U Hrvatskoj je prikazivana na programu Z1 pod naslovom ***Ranjena duša***.

Sinopsis
--------

Ovo je priča o porodici Granados čiji je životni san da se iz Meksika presele u Sjedinjene Američke Države i tako se izbavili iz siromaštva. U pokušaju da ilegalno pređu granicu, to uspevaju samo Salvador i njegovo dvoje dece Euhenija i Danijel, dok svojoj supruzi odnosno majci gube sav trag i smatraju je mrtvom iako telo nikada nije pronađeno.

Na povratku u svoj rodni grad, Euhenija saznaje da joj je majka živa i odlučuje je po svaku cenu naći. Pre nego što krene natrag prema SAD, ostavlja Huan Manuelu, porodičnom prijatelju u koga je tajno zaljubljena od svoje 15. godine, pismo u kome mu izjavljuje svoju ljubav. Međutim, to pismo dolazi u pogrešne ruke, pročita ga Alehandro, Huan Manuelov zavidni brat, koji joj u bratovo ime napiše povratno. Prolazi osam godina. Euhenija se vraća u Meksiko da kaže Huan Manuelu da nije uspela pronaći svoju majku i tu saznaje da onaj s kojim se za sve to vreme dopisivala nije bio on, već Alehandro. Vidno razočarana, Euhenija ponovo odlazi u SAD, ali ovog puta i Huan Manuel kreće za njom. Tamo, Huan Manuel pronalazi njenu majku Katalinu, i na taj način Euhenija shvata koliko je njemu stalo do nje. Po posvratku u Meksiko oživljavaj ljubav između majke i kćeri, ali i Euhenije i Huan Manuela, kao i veliki problemi iz prošlosti sa kojima će se sve troje morati suočiti.

Uloge
-----

| Glumci | Likovi |
| --- | --- |
| Itati Kantoral | Euhenija Granados |
| Gabrijel Poras | Huan Manuel Mendosa |
| Rebeka Džons | Katalina Morales |
| Alehandro Kamaćo | Salvador Granados |
| Dominika Paleta | Patrisija Araiza |
| Damjan Alkazar | Frank Lopez |
| Rodrigo de la Rosa | Alehandro Mendosa |
| Glorija Peralta | Adrijana la Nortenja |
| Giljermo Kintanilja | Kruz Salazar |
| Fabijan Pena | Giljermo Lopez Rizo |
| Elizabet Servantes | Berta la Trajlera |
| Dijana Fereti | Kristina |
| Marta Aura | Donja Gvadalupe |

Vanjske veze
------------

* *El alma herida* na sajtu IMDb
* Página da Telemundo Arhivirano 2011-04-03 na Wayback Machine-u
***El automóvil gris*** (sh. *Sivi automobil*) je meksički crno-bijeli nijemi kriminalistički film snimljen 1919. u režiji Enriquea Rosasa. Radnja se temelji na stvarnim događajima koji su se zbili 1915. u Ciudad de Mexicu i prikazuje bandu kriminalaca koja pljačkama, otmicama i ubistvima terorizira tamošnje otmjeno društvo. Protagonist je policijski inspektor Juan Manuel Cabrera (koji u filmu tumači samog sebe) koji će uspjeti uhvatiti kriminalce i privesti ih licu pravde. Originalno je nastao kao filmski serijal koji je tek naknadno premontiran u cjelovečernji film; zbog toga su neki dijelovi i epizode kasnije bili izgubljeni. Usprkos toga je u julu 1994. uspio doći na 98. na listi 100 najboljih filmova meksičke kinematografije.

Vanjske veze
------------

* *El automóvil gris* na sajtu IMDb
* Ficha técnica Arhivirano 2011-08-10 na Wayback Machine-u en la página del cine mexicano del ITESM.
* Inicios del cine de ficción en México Arhivirano 2005-08-31 na Wayback Machine-u.
* Interpretación benshi del filme Arhivirano 2007-03-13 na Wayback Machine-u en la Cineteca nacional de México.
***Requiem for a Nun*** (srpskohrvatski: *Rekvijem za opaticu*) je djelo američkog pisca i nobelovca Williama Faulknera iz 1951. godine. Radi se o još jednom eksperimentalnom djelu u kojem Faulkner pokazuje svoju literarnu genijalnost; naime, *Requiem for a Nun* je djelomično drama, a djelomično roman. Na taj se način Faulkner ponovo igra s narativnom tehnikom i stvara jedan specifičan blend koji dodatno afirmira njegov eksperimentalni stil, premijetno etabliran u romanu *The Sound and the Fury* iz 1929. godine.

Glavni lik romana je Temple Drake, koja je premijerno predstavljena kao studentica u romanu *Sanctuary*, jednom od Faulknerovih ranijih djela. Glavna priča predstavljena je u dramskoj formi, ali je isprepletena s proznim odlomcima u kojima saznajemo o povijesti Faulknerovog apokrifnog okruga Yoknapatawpha. Djelo je danas poznato kao izvor jednog od Faulknerovih najpoznatijih citata, onog o prošlosti, a kojeg izgovara Gavin Stevens tokom razgovora s Temple Drake u prvom činu: "*The past is never dead. It's not even past.*" (srpskohrvatski: "*Prošlost nikada nije mrtva. Ona čak nije ni prošlost.*")

Djelo je bilo jako utjecajno izvan Sjedinjenih Država, posebice u Francuskoj (gdje je Faulkner inače bio izrazito popularan). Godine 1956. Albert Camus je adaptirao Faulknerovo djelo za francuski teatar pod naslovom *Requiem pour une nonne*, a sljedeće godine napisao je i predgovor francuskom prijevodu djela koju je realizirao Maurice Coindreau. Djelo je bilo i jedan od dva predloška za film *Sanctuary* iz 1961. godine.

| * p
* r
* u
William Faulkner |
| --- |
| 
* Biografija
* Bibliografija

 |
| Romani | 
* *Soldiers' Pay* (1926)
* *Mosquitoes* (1927)
* *Sartoris / Flags in the Dust* (1929 / 1973)
* *The Sound and the Fury* (1929)
* *As I Lay Dying* (1930)
* *Sanctuary* (1931)
* *Light in August* (1932)
* *Pylon* (1935)
* *Absalom, Absalom!* (1936)
* *The Unvanquished* (1938)
* *If I Forget Thee, Jerusalem* (1939)
* *The Hamlet* (1940)
* *Intruder in the Dust* (1948)
* *Requiem for a Nun* (1951)
* *A Fable* (1954)
* *The Town* (1957)
* *The Mansion* (1959)
* *The Reivers* (1962)

 |  |
| Zbirke priča | 
* *These 13* (1931)
* *Go Down, Moses* (1942)
* *Knight's Gambit* (1949)
* *Collected Stories* (1950)

 |
| Kratke priče | 
* "Landing in Luck" (1919)
* "A Rose for Emily" (1930)
* "Red Leaves" (1930)
* "Dry September" (1931)
* "Spotted Horses" (1931)
* "That Evening Sun" (1931)
* "Mountain Victory" (1932)
* "Barn Burning" (1939)
* "The Tall Men" (1941)
* "Shingles for the Lord" (1943)

 |
| Scenariji | 
* *Flesh* (1932)
* *Today We Live* (1933)
* *Submarine Patrol* (1938)

 |
| Povezani članci | 
* William Clark Falkner
* Rowan Oak
* Papiri i rukopisi
* Fundacija Williama Faulknera
* Yoknapatawpha
	+ Obitelj Compson
	+ Louis Grenier
	+ Ikkemotubbe
	+ Gavin Stevens
	+ Thomas Sutpen
	+ Trilogija Snopes
* Južnjačka renesansa
* Južnjačka gotika
* Faux Faulkner
* Nagrada PEN/Faulkner za fikciju

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* BNF: cb119434711 (podaci)

 |
**Čovjek bez prošlosti** je roman koji je doživio veliki uspjeh u SAD i druga je knjiga Aleksandra Hemona (rođenog 1964. u Sarajevu), potpuno osmišljena i napisana na engleskom jeziku.

Ova autobiografska mistifikacija u kojoj Hemon pripovjeda život svog *alter ega* Jozefa Proneka tematski je u velikoj mjeri oslonjena na Sarajevo, Bosnu i SFRJ, i to Jugoslaviju iz onog vremena kada još nije bila na naslovnim stranicama svjetskih TV stanica i novina.

Pronekov životopis u prvom licu pričaju njegovi prijatelji i očevici, a pri tom se mogu izdvojiti tri zasebne cjeline. 
U prvoj narator pripovjeda o Pronekovom odrastanju u Sarajevu osamdesetih, u drugoj se Pronek, kao pripadnik ukrajinske manjine, zatiče na stipendiji u Kijevu tokom antidemokratskog udara u Moskvi, a u trećoj je Pronek imigrant u SAD, koji za Greenpeace prikuplja novčane priloge po kućama.

Roman završava borhesovskom novelom o ruskom "bijelom" oficiru Jevgeniju Picku i njegovim pustolovinama po Harbinu i Shangaju početkom vijeka.
***Finding Neverland*** je američka biografska drama iz 2004. godine. To je priča o prijateljstvu J.M. Barrieja i obitelji koja ga je inspirirala da stvori Petra Pana. Ovu Oscarom nagrađivanu dramu režirao je Marc Forster.

U Srbiji je prikazan pod naslovom ***U potrazi za Nedođijom***, a u Hrvatskoj pod naslovom ***San za životom J. M. Barrieja***.

Radnja
------

Redatelj Marc Forster (*Monster's Ball*) i uspješna glumačka ekipa umjetnički gledaju na stvaranje "Petra Pana", klasične dječje literature koja se direkto obraća djetetu u svima nama. *San za životom J.M. Barrieja* putuje i kroz maštu i kroz svakodnevnu stvarnost, otklanjajući teškoće života odraslih očaravajućom draži i djetinjom nevinošću dječaka koji nikada ne odrasta.
Sve počne kada uspješan škotski pisac J.M. Barrie (Depp) gleda premijeru svojeg posljednjeg kazališnog komada koji izaziva osrednju reakciju publike. Kao literarni genije svog vremena kojem su dosadile uvijek iste teme, Barrieju je očito potrebna ozbiljna inspiracija. Neočekivano je pronalazi jednog dana za vrijeme dnevne šetnje sa svojim Bernardom Porthosom u londonskom Kensingtonškom parku. Tamo Barrie susreće obitelj Llewelyn Daviesa: četiri dječaka bez oca i njihovu majku odnedavna udovicu (Winslet).

Unatoč neslaganju njihove čelične bake Emme du Maurier (Christie) i ogorčenosti njegove vlastite supruge (Mitchell), Barrie se sprijateljuje s obitelji, uključujući dječake u trikove, prerušavanje, igre i prave nevolje te stvarajući tako svijetove dvoraca i kraljeva, kauboja i Indijanaca, pirata i odmetnika. Brežuljke pretvara u brodove galione, štapove u moćne mačeve, leteće zmajeve u dobre vile i dječake obitelji Davis u «Izgubljene dječake iz Nigdjezemske».
Iz oduševljenja i avanturizma djetinjstva dolazi Barrijevo novo hrabro remekdjelo «Petar Pan». U početku je njegova kazališna kompanija skeptična. Dok se njegov odani producent Charles Frohman (Hoffman) boji kako bi mogao propasti zbog ove dječje fantazije, Barrie započne s probama. No odmah šokira glumce dosad neviđenim zahtjevima da lete preko pozornice, razgovaraju s dobrim vilama i odjenu kostime pasa i krokodila.
I baš kad je Barrie spreman predstaviti svijetu «Petra Pana», tragičan potez sudbine natjerat će pisca i one koje najviše voli da shvate što znači stvarno vjerovati.

Glavni glumci
-------------

* **Johnny Depp**
* **Kate Winslet**
* **Julie Christie**
* **Radha Mitchell**
* **Freddie Highmore**
* **Dustin Hoffman**
* **Ian Hart**

Nagrade i nominacije
--------------------

**Nominacije:**

* Nagrada Saturn - najbolji glumac (Johnny Depp); najbolja izvedba mladog glumca/glumice (Freddie Highmore) 2004.

Eksterni linkovi
----------------


|  |  |
| --- | --- |
| WikicitatWikicitat | **Wikicitat: Finding Neverland** |

* Službena stranica Arhivirano 2005-03-06 na Wayback Machine-u
* *Finding Neverland* na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 316752171
* LCCN: n2005046111

 |
Korice izdanja na engleskom jeziku
***The Origin of Satan*** (sh. Poreklo Satane ili Porijeklo Sotone) je knjiga američke sveučilišne profesorice Elaine Pagels iz 1995. godine koja se bavi poreklom Satane u hrišćanskoj religiji.

Spisateljica Elaine Pagels u uvodu knjige kaže:

> Ponovo čitajući biblijske i vanbiblijske opise anđela doznala sam najpre ono što su mnogi istraživači istakli: da, dok se anđeli često pojavljuju u hebrejskoj Bibliji, Satane i drugih palih anđela i demonskih bića tamo nema. Ali, među nekim jevrejskim grupama iz prvog veka, među kojima su se isticali Eseni (koji su sebe smatrali saveznicima anđela) i Isusovi sledbenici, figura koja se naziva imenima Satana, Belzebub i Belijal, je počela da dolazi u centar pažnje.
> 
> 

Autorka izučava ulogu Satane u političkom životu hrišćanske crkve, dolazeći do zaključka da je Satana zapravo šifra, etiketa, simbol za neprijatelja uopšte. Dok se Satana u hebrejskoj Bibliji jedva pominje, hrišćani su satanizaciju prvo primenjivali na fariseje, zatim protiv pagana i na kraju protiv unutrašnjih neprijatelja, jeretika. Iako je satanizacija isprva bila uperena protiv jevrejskih vođa, kako je hrišćanski pokret sve više dolazio u sukob sa judaizmom, vremenom je proširena na Jevreje uopšte:

> Što je hrišćanski pokret postajao sve više nejevrejski, tokom drugog veka i kasnije, poistovećivanje Satane prevashodno sa Isusovim neprijateljima, buduća vekovna tradicija hrišćanstva, postajalo je gorivo za vatru antisemitizma.
> 
> 

Autorica zaključuje da je satanizacija toliko uzela maha da prožima maštu miliona već dve hiljade godina. Do dana današnjeg, mnogi hrišćani - rimokatolici, protestanti, evangelisti i pravoslavci - pozivaju se na figuru Satane kad govore protiv „pagana" (u koje mogu spadati pripadnici nehrišćanskih religija širom sveta) i „jeretika" (to jest drugih hrišćana s kojima se oni ne slažu), kao i protiv ateista i nevernika. Milioni muslimana se takođe pozivaju na slične apokaliptičke vizije, u kojima dobro i zlo, bar kako ih hrišćani razumeju, razmenjuju strane, tako da hrišćanski Božji narod, postaje, za mnoge muslimane, saveznik „velikog Satane".

Ipak, nadu ostavlja to što mnogi hrišćani, vernici kao što su Franja Asiški u trinaestom, i Martin Luter King, u dvadesetom veku, veruju da stoje na strani Boga, ne osetivši potrebu da demonizuju svoje protivnike. Njihova religijska vizija nadahnula ih je da se usprotive politici i silama koje su videli kao zle, često rizikujući sopstveno blagostanje i živote. Međutim, oni nisu zahtevali prokletstvo za svoje protivnike, već su se molili za pomirenje s njima. Jedini izlaz iz satanskog začaranog kruga jeste pomirenje s neprijateljem, prihvatanje njegove humanosti i iskupljivosti. Ova se knjiga zaključuje tvrdnjom da je satanizacija čoveku urođena, dok je pomirenje, prema Isusovim rečima, božansko.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Elejn Pejgels - Poreklo Satane (scribd)
2. 1 2  978-86-09-00960-0 Poreklo Satane Arhivirano 2013-10-11 na Wayback Machine-u (knjizara.com)

Vanjske veze
------------

* () Elejn Pejgels - Poreklo Satane (scribd)
**El prisonero trece** (sh. *Zatvorenik trinaest*) je meksički crno-bijeli film snimljen 1933. u režiji Fernanda de Fuentesa. Po žanru je drama čija se radnja događa u doba meksičke revolucije. Glavni lik, koji tumači čileanski glumac Alfredo del Diestro, je pukovnik vladine vojske koji primi mito kako bi iz zatvora pustio na smrt osuđenog revolucionara i umjesto njega na stratište šalje slučajno odabranog zatvorenika ne znajući da je to njegov vlastiti sin. *El prisonero trece* je poznat kao prvo ostvarenje iz Fuentesove "Revolucionarne trilogije" (koju čine *El compadre Mendoza* i *Vamonos con Pancho Villa*). U njemu je Fuentes, kao i druga dva filma, meksičku revoluciju prikazao bez ikakvog romantiziranja, odnosno kao besmisleno krvoproliće. Zbog toga je imao problema sa vlastima koje su inzistirale na idealiziranom prikazu prošlosti; kraj *El prisonero trece* je na kraju izmijenjen kako bi se ta poruka ublažila i spriječile cenzorske intervencije. Godine 1950. je snimljen remake pod naslovom *Sentenciado a muerte*.

Izvori
------

1. ↑  David E. Wilt: *„The Mexican Filmography 1916 through 2001"*. McFarland & Co Inc, Jefferson NC 2004. Seite 22.

Literatura
----------

* David E. Wilt: *„The Mexican Filmography 1916 through 2001"*. McFarland & Co Inc, Jefferson NC 2004. ISBN 978-0-7864-6122-6
* Carl J. Mora: *„Mexican Cinema: Reflections of a Society, 1896–2004: Reflections of a Society, 1896–2004."* McFarland & Co Inc, Jefferson NC 2005. ISBN 978-0-7864-2083-4

Vanjske veze
------------

* *El prisonero trece* na sajtu IMDb
***The Panic in Needle Park*** (sh. *Panika u parku igle*), u Jugoslaviji prikazan pod naslovom ***Panika u parku droge***, je američki igrani film snimljen 1971. godine u režiji Jerryja Schatzberga. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana Jamesa Millsa, koji je, pak, bio inspiriran autorovom foto-reportažom o životu njujorških ovisnika o heroinu koji su se okupljali u oblasti Sherman Square na Manhattanu, tada poznatoj kao *Needle Park* (sh. *Park igle*). Protagonistica, čiji lik tumači Kitty Winn, je Helen, djevojka iz provincije koju je nakon abortusa napustio njen momak, te se nakon toga upozna i započne ljubavnu vezu sa Bobbyjem, mladim dilerom heroina (koga tumači Al Pacino). Radnja pokazuje kako se ispostavi da Bobby povremeno, a potom sve više, konzumira heroin, a potom to čini i Helen, koja je na kraju prisiljena prostituirati se kako bi nabavila novac za drogu.

*The Panic* se isticao naturalističkim prikazom narkomanije, a što je uključivalo scene u kojima likovi sebi daju injekcije, dotada nezamislivim u mainstream hollywoodskoj produkciji. Kako bi što uvjerljivije dočaraloposljedice uzimanja droge po zdravlje, šminker Herman Buchner je detaljno proučavao bolničke fotografije te koristio posebne tehnike kako bi na glumcima rekonsturirao ožiljke od igala i specifičan izgled. Naturalizam je bio dodatno naglašen i time što se u filmu uopće nije koristila muzika. Kitty Winn, kojoj je to bio filmski debi, je na Kanskom festivalu osvojila nagradu za najbolju glumicu. *The Panic* je, međutim, bio daleko važniji po karijeru Ala Pacina kome je to bila prva glavna uloga, i koji će sljedeće godine trijumfirati sa *Kumom*.

Uloge
-----

* Al Pacino ... Bobby
* Kitty Winn ... Helen Reeves
* Alan Vint ... Hotch, detektiv Odjela za narkotike
* Richard Bright ... Hank
* Kiel Martin ... Chico
* Michael McClanathan ... Sonny
* Warren Finnerty ... Sammy
* Marcia Jean Kurtz ... Marcie
* Raúl Juliá ... Marco
* Angie Ortega ... Irene
* Larry Marshall ... Mickey
* Paul Mace ... Whitey
* Nancy MacKay ... Penny
* Gil Rogers ... Robins
* Joe Santos ... Detektiv DiBono
* Paul Sorvino ... Samuels
* Sully Boyar ... Ljekar
* Rutanya Alda ... Bolničarka (kao Ruth Alda)

Izvori
------

1. ↑  Solomon, Aubrey. *Twentieth Century Fox: A Corporate and Financial History (The Scarecrow Filmmakers Series)*. Lanham, Maryland: Scarecrow Press, 1989. ISBN 978-0-8108-4244-1. p256

Vanjske veze
------------

* *The Panic in Needle Park* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Jerry Schatzberg |
| --- |
| 
* *Puzzle of a Downfall Child* (1970)
* *The Panic in Needle Park* (1971)
* *Scarecrow* (1973)
* *Sweet Revenge* (1976)
* *The Seduction of Joe Tynan* (1979)
* *Honeysuckle Rose* (1980)
* *Misunderstood* (1984)
* *No Small Affair* (1984)
* *Street Smart* (1987)
* *Clinton and Nadine* (1988)
* *Reunion* (1989)
* *The Day the Ponies Come Back* (2000)

 |
*Za ostale upotrebe, v. Mamula (razvrstavanje).*

**Mamula** (engl. ) je srbijansko-crnogorski horor film iz 2014. godine u režiji Milana Todorovića. Scenario za film su napisali Marko Backović, Milan Konjević i Beri Kiting.

Film je premijerno prikazan u Beogradu na FEST-u 8. marta 2014. godine.

Radnja
------

Dve studentkinje iz Amerike, Keli i Lusi, odlaze u Crnu Goru da posete Aleksa, prijatelja iz studentskih dana. Posle nekoliko dana uživanja, njihov prijatelj i kolega sa fakulteta ih nagovara da posete napušteno ostrvo Mamula, iako su upozoreni da se na njemu dešavaju čudne stvari i čuli razne legende o njemu. Na ostrvu zatiču samo ribolovca koji drži lepu devojku za koju se ispostavi da je sirena koja lepim izgledom i pesmom opčinjava, a potom se ubrzo pretvara u krvožednog monstruma.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Kristina Klib | Keli |
| Natali Bern | Lusi |
| Slobodan Stefanović | Aleks |
| Dragan Mićanović | Boban |
| Miodrag Krstović | Ribar |
| Janko Cekić | Sergej |
| Jelena Rakočević | Ana |
| Sofija Rajović | Jasmina |
| Zorana Kostić Obradović | Sirena |
| Franko Nero | Niko |

Produkcija
----------

Glavni zaplet filma se događa na Ostrvu Mamula
Film *Mamula* je sniman u periodu od 25. septembra do 10. oktobra 2013. godine u Herceg Novom i okolini, ali je najveći deo filma sniman na ostrvu Mamula.

Koproducenti filma su: Džeri Ketering, Prva srpska televizija, Medija plus i Didžital kraft, dok je izvršni producent Viktorija film.

Filmski centar Srbije je za postprodukciju ovog filma izdvojio iznos od 4.800.000 dinara.

Izvori
------

1. ↑  „Pogledajte trejler za film "Mamula"". blic.rs. Pristupljeno 9. 2. 2014.
2. ↑  „Počinje snimanje srpskog horor filma "Mamula"". b92.net. Pristupljeno 15. 9. 2013.
3. ↑  „Počinje snimanje srpskog horor filma "Mamula"". tanjug.rs. Pristupljeno 15. 9. 2013. [*mrtav link*]
4. ↑  „Filmski centar Srbije finansira sedam domaćih filmova". blic.rs. Pristupljeno 20. 12. 2013.

Spoljašnje veze
---------------

* *Mamula* na sajtu IMDb
*Za ostale upotrebe, v. U ime ljubavi.*

**U ime ljubavi** (*En nombre del amor*) је meksička telenovela produkcijske kuće Televisa, snimana tokom 2008. i 2009. godine u Meksiku. Producent serije je Carlos Moreno Laguillo. Glavne uloge igrali su Allisson Lozz i Sebastián Zurita.

U Hrvatskoj se emitirala na programu Nova TV.

Sinopsis
--------

Macarena i Carlota, su dvije sestre čiji je život ispunjen bolom, samoćom i međusobnim odbijanjem, jer su u prošlosti bile zaljubljene u istog čoveka, ali se te posljedice i dalje vide u njihovom zrelijem dobu života. Paloma i Romina su dvije prijateljice koje su se iz djetinjstva družile i bole najbolje, ali će vremenom morati riješiti probleme mladosti, gdje sa prvom ljubavlju također dolaze i ljubomora, suparništvo i zavidljivost.

Paloma je mlada djevojka, koja poslje tragične smrti svojih roditelja, odlazi živjeti kod svoje dvije neudane tetke, Macarene i Carlote. Macarena je nježna, solidarna i dobra žena koja će se veoma vezati za nju, dok tetka Carlota želi imati neograničen autoritet i želi učiniti život nemogućim Palomi. Obiteljska tajna je voema dobro čuvana od strane tetaka, što ima veliku ulogu za Palomin život.

Kada se to otkrije, sve će se promijeniti. Paloma misli da je pronašla pravu ljubav sa Iñakijem, s kojim pravi planove za vjenčanje, ali će se tetka Carlota pobrinuti da je zauvijek odvoji od ove ljubavi.

Paloma misli da nikada više neće uspjeti pronaći pravu ljubav, jer Iñaki nije bio za nju, ali će joj Emiliano promijeniti život. Ali, on nije samo dečko Romine, njene najbolje prijateljice, već i mladić koga mrzi njena tetka Carlota, što će im dodatno otežati ljubav. Emiliano će učiniti sve da bi bio sa Palomom.

Zanimljivosti
-------------

Telenovela *U ime ljubavi* je obrada meksičke telenovele *Cadenas de amargura* (*Lanac gorčine*) producenta Carlos Sotomayor emitirane 1991. godine. Protagonisti su bili Daniela Castro, Raúl Araiza, Diana Bracho i Delia Casanova. Glavna razlika između originala i remakea jest u broju epizoda; Cadenas de amargura je imala 80 epizoda, dok U ime ljubavi ima 171 epizodu.

Uloge
-----

| Glumac | Lik |
| --- | --- |
| Allisson Lozz | Paloma Gamboa Espinoza de los Monteros de Sáenz |
| Sebastián Zurita | Emiliano Sáenz Noriega |
| Leticia Calderón | Carlota Espinoza de los Monteros |
| Victoria Ruffo | Macarena Espinoza de los Monteros † |
| Laura Flores | Camila Ríos |
| César Évora | Eugenio Lizardi |
| Arturo Peniche | Otac Juan Cristóbal Gamboa Martelli |
| Altair Jarabo | Romina Mondragón Ríos |
| Natalia Esperón | Luz Laguillo |
| Víctor Cámara | Orlando Ferrer |
| Magda Guzmán | Rufina Martínez "Rufi" |
| Paty Díaz | Natalia Ugarte ud. de Iparraguirre |
| David Ostrosky | Dr. Rodolfo Bermúdez |
| Eduardo Capetillo | Javier Espinoza de los Monteros † |
| Erick Elías | Gabriel Lizardi † |
| Luis Hacha | Iñaki Iparraguirre † |
| Yanni Torres | Paloma Espinoza de los Monteros (kao djevojčica) |

Vanjske veze
------------

* Sitio oficial de esmas.com Arhivirano 2012-09-24 na Wayback Machine-u
* *En nombre del amor* na sajtu IMDb
***Rondo*** je jugoslavenski crno-bijeli igrani film snimljen 1966. godine u režiji Zvonimira Berkovića. Po žanru je drama, a radnja prikazuje kako sudac po imenu Mladen (čiji lik tumači Stevo Žigon) svake nedjelje dolazi kod svog prijatelja kipara Feđe (čiji lik tumači Relja Bašić) igrati šah i razgovarati o umjetnosti i glazbi, ali i kako njihovi susreti dovedu do toga da Feđina mlada supruga, čiji lik tumači Milena Dravić, započne preljubničku aferu sa Mladenom. *Rondo* se isticao za tadašnju jugoslavensku kinematografiju neobično modernim stilom, odnosno po tome što je narativna struktura slijedila istoimenu glazbenu formu. S velikim uspjehom je prikazan na Pulskom festivalu gdje je Relja Bašić dobio Zlatnu arenu za najbolju mušku ulogu. Sredinom 1980-ih je uvršten u izbor 20 najboljih jugoslavenskih filmova, a 1999. godine je proglašen jednim od najboljih hrvatskih filmova svih vremena.

Izvori
------

1. ↑  „"Tko pjeva, zlo ne misli" najbolji hrvatski film svih vremena!". *Slobodna Dalmacija*. 1999-11-28. Pristupljeno 2013-02-08.

Vanjske veze
------------

* *Rondo* na sajtu IMDb
* *Rondo* na Filmski-Programi.hr
* Rondo Arhivirano 2018-12-16 na Wayback Machine-u u *Filmskom leksikonu*

| * p
* r
* u
Filmovi koje je režirao Zvonimir Berković |
| --- |
| 
* *Rondo* (1966)
* *Putovanje na mjesto nesreće* (1971)
* *Ljubavna pisma s predumišljajem* (1985)
* *Kontesa Dora* (1993)

 |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* NKC: unn20221167925

 |
**Entre el amor y el deseo** (sh. *Između ljubavi i želje*) je meksička telenovela, produkcijske kuće TV Asteka, snimana 2010.

Sinopsis
--------

Mlada milionerka Patrisija je zaljubljena u Luis Karlosa, Isoldinog sina, sina kućne pomoćnice velike porodice Dumont. Majka i sin su oduvek živeli u vili ambasadora Edgara i njegove žene Renate, koji su Patrisijini roditelji. Velika tajna iz prošlosti drži Isoldu u toj kući. Na proslavi Patrisijinog rođendana, Renata zabranjuje Luis Karlosu ulazak u kuću, pritom ponižavajući ga, i podsećajući na njegov nizak društveni status i na činjenicu da je samo sluga.

Ova nepravedna situacija, stvara bes i ljutnju koja u potpunosti menja osećanja i odnos među njima. Luis Karlos pušta pse koji upadaju u kuću i napadaju Andresa, Patrisijinog brata, koji posle toga ostaje invalid. Kako bi sprečila ikakvu moguću romansu između Patrisije i Luis Karlosa, Renata šalje svoju ćerku u Evropu.

Šest godina kasnije Luis Karlos saznaje da se Patrisija vratila u zemlju. Od tog trenutka počinje priča i sukob između dva različita sveta. Patrisija se vraća sa detetom, ali je naterana od strane svoje majke da krije ko je otac deteta. Za to vreme Luis Karlos se zaljubljuje u Klaudiju, bivšu koleginicu sa fakulteta, koja je siromašna, ali je zato borac, u isto vreme ambiciozna je i ima interese za Felipea, sina Dumontovih.

Bez obzira na sve, Renata se bori protiv toga da se njena porodica poveže sa osobama nižeg staleža, i uradiće sve da bi sprečila da se njih dvoje spoje, kao što je i uradila sa Patrisijom i Luis Karlosom...

Uloge
-----

| Glumac: | Uloga: |
| --- | --- |
| Lorena Rohas | Klaudija Fontana Martinez |
| Viktor Gonzales | Luis Karlos Markez |
| Margarita Graila | Renata DumontAgetilde Garsija |
| Aleksandra Ganja | Patrisija Dumont Maganja |
| Fernando Luhan | Edgar Dumont |
| Hektor Bonilja | Alfredo Fontana |
| Veronika Merčant | Murijel Toledo |
| Maurisio Aspe | Marsio Garsija |
| Serhio Kleiner | Serhio Valdiveso |
| Pedro Sikrad | Rafael Valdiveso |
| Sintija Vaskez | Sofija Fontana |
| Alvaro Guero | Fernando Lins |
| Gina Moret | Isolda |
| Horhe Luis Velaskez | Felipe Dumont |
| Sesilija Ponse | Sara Rinkon |
| Euhenio Montesoro | Andres Dumont |
| Marta Aura | Elvira |
| Maurisio Bonet | Adrijano Toledo |
| Sesilija Pinjero | Lusija de la Grasa |
| Emilio Ramos | Ramonsito Lins |
| Dino Garsija | Valter |
| Karmen del Valje | Beatriz de la Garsa |

Napomene i reference
--------------------

1. ↑  Osnovne informacije o seriji[*mrtav link*]
2. ↑  „Entre el amor y el deseo na Globovoj stranici". Arhivirano iz originala na datum 2012-05-11. Pristupljeno 2012-11-30.
"**María Elena**" je pop pesma iz 1932. godine koju je napisao i komponovao Lorenzo Barcelata (muzika i tekst na španskom). Objavila ju je Peer International Corporation of Mexico. Engleski tekst napisao je Bob Russell.

Pesma je posvećena María Eleni, supruzi meksičkog predsednika Emilio Portes Gila.

Instrumentalna verzija je korišćena kao bekgraund tema u filmu *Bordertown*, u kojem su igrali Paul Muni i Bette Davis, iz 1935. Naredne godine tekst i muzika su korišćeni u meksičkom filmu *María Elena*.

Lawrence Welk je kasnije uveo melodiju u SAD u svojoj radio emisiji, kasnije 1941. u izdanju diskografske kuće Okeh Records label.

Pesma je bila hit u izvođenju Jimmy Dorsey orkestar sa vokalom Bob Eberlyem. Snimak je napravila 19. marta 1941 Decca Records pod kataloškim brojem 3698. Suprotna strana bila je "Green Eyes." Singl je uvršten na listu Billboard magazina prvi put 16. maja 1941 i opstao 17 nedelja na listi, stigavši na prvo mesto 14. juna 1941. Pošto je "Green Eyes" takođe postao hit broj 1, ovo je bio značajan obostrani hit snimak. Iste godine orkestar Wayne Kinga je postigao drugo mesto sa pesmom "Maria Elena". 

Instrumentalna verzija je snimljena 1958. i objavljena u Sjedinjenim Državama 1962. od strane Natalico i Antenor Lima, poznatiji kao Los Indios Tabajaras. Ovaj rivajvel je s kraja 1963. u SAD postigao mesto broj 6 na Billboardovoj listi pop muzike i mesto broj 3 Billboardovoj "easy listening chart", a u isto vreme i mesto broj 5 na "UK singles chart".

Ry Cooder je izveo instrumentalnu verziju ove pesme na svom albumu *Boomer's Story* iz 1972. godine.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  Lorenzo Barcelata. - peermusic.com.
2. 1 2  Garnatz, Judy (August 25, 1991). - "Don't sell an item until you have been paid". - *St. Petersburg Times*.
3. ↑  Whitburn, Joel (1973). *Top Pop Records 1940-1955*. Record Research.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **"My and I", Jimmy Dorsey**  |  **number-one single prema Billboard magazinu** 14. jun 1941. | Slijedi: **"Daddy", Sammy Kaye**  |
| Prethodi: **"My Sister and I", Jimmy Dorsey**  |  **number-one single prema Billboard magazinu** 5. jul 1941. | Slijedi: **"Daddy", Sammy Kaye**  |
|  |
| --- |
| ***Katedrala u Salisburyju s biskupskog posjeda*** |
|  |
| **John Constable**, 1825. |
| ulje na platnu , 87,6 × 111,8 cm |
| Frick kolekcija, New York |

Katedrala u Salisburyju je jedan od ne tako brojnih motiva na kojima je John Constable (1776.-1837.) radio tokom cijele svoje karijere slikajući na licu mjesta (*in situ*). Naime, već do 1814. godine Constable je uglavnom slikao ulja na platnu slikajući izravno u prirodi, razvivši tako jedinstven način uživo bilježenja prirode uljenim skicama. Constanblea su izvorno inspirirali krajolici na slikama Thomasa Gainsborougha i nizozemskih majstora iz 17. vijeka, ali ponajviše slike Claudea Lorrainea. No, Constable je krajolik slikao mnogo strastvenije od alegorijskog simbolizma nizozemskih slikara, ili klasicističkih vizija Claudea Lorrainea. Njegovo slikarstvo je prepuno romantičarskih emocija koje izviru iz njegovih osobnih nedaća i stanja. 

Verzija iz 1823. god. 87,6 × 111,8 cm, Victoria and Albert Museum, London

Opis
----

Salisburška katedrala s biskupskog posjeda (New York) je naslikana spontanim i slobodnim potezima kista, tehnikom koja je nastala iz umjetnikove želje da uhvati prevrtljivost vremenskih prilika u uljenim bojama, tzv. "skying". To je slikanje svega na način kako su se do tada slikali samo oblaci, što je najvidljivije u mrljama žutih tragova sunca na travi

Ostale znamenite verzije su Katedrala u Salisburyju iz 1824. god. (Nacionalna galerija umjetnosti u Washingtonu, DC) i Katedrala u Salisburyju s livade iz 1831. god. (Nacionalna galerija, London).

Izvori
------

1. ↑  30,000 Years of Art: The story of human creativity across time and space, Phaidon Press Inc. 2007. New York, str. 862. ISBN 978-0-7148-4789-4

Literatura
----------

* Anna Jackson, A Hundred Highlights, 2001. V&A Publications

Vanjske veze
------------

* Nacionalna galerija u Londonu - stranica o slici (engl.)
***Fahrenheit 451*** je britanski ZF film iz 1966. koji je režirao François Truffaut. Radnja se odvija u mračnoj budućnosti, adaptirana po istoimenom romanu iz 1953. godine, poznatoga znanstveno-fantastičnoga pisca Raya Bradburyja. S vremenski neodređenom radnjom u svijetu u kojemu su knjige i bilo kakvi drugi pisani tekstovi zabranjeni, a individualna misao praktički ne postoji, film prati glavnoga junaka, jednoga od najboljih vladinih "palitelja", koji postupno postaje svjestan vrijednosti knjiga i odluči promijeniti vlastiti život.

Radnja
------

**Guy Montag** radi kao palitelj knjiga unutar asocijalnog, izoliranog društva u kojemu su knjige protuzakonite zbog toga što se vlast boji da mogu utjecati na razvoj neovisnog mišljenja. Zadatak "palitelja" je spaliti sve knjige koje pronađu i kazniti ljude koji ih tajno čitaju. Ljudi njegova društva, uključujući i njegovu suprugu, žive kao zombiji, a obavještavaju se samo preko velikog kućnog ekrana. Montag se zaljubi u svoju susjedu **Clarissu** koju upozna u tramvaju. Ona je jedna od tajnih čitateljica, pa i on ukrade knjigu i počne čitati. Kroz ovu vezu on počinje preispitivati vladine motive za zabranu knjiga. Uskoro se i sam zaljubi u književnost i počne nabavljati knjige, no tada ga palitelji otkriju te mu dođu u kuću i spale sve knjige. Sam Montag se nađe u bijegu pred policijom i naposljetku utočište pronalazi u tajnoj koloniji ljudi koji pamte knjige na pamet i tako ih čuvaju za daljnje generacije.

Zanimljivosti
-------------

* Film je režirao François Truffaut, to je njegov jedini film snimljen na engleskom jeziku.
* Film ima naziv Fahrenheit 451 jer je to temperatura gorenja papira (233 stupnja celzijusa).

Ostale informacije
------------------

Trajanje: 109 min.

Uloge: Oskar Werner, Julie Christie, Cyril Cusack, Anton Diffring, Jeremy Spencer, Bee Duffell, Alex Scott

Scenarij: Jean-Louis Richard, David Rudkin, Helen Scott, François Truffaut (prema romanu Raya Bradburyja)

Redatelj: François Truffaut

Eksterni linkovi
----------------

* *Fahrenheit 451* na sajtu IMDb

| * p
* r
* u
François Truffaut |
| --- |
| Filmovi koje je režirao | 
* *400 udaraca* (1959)
* *Shoot the Piano Player* (1960)
* *Jules and Jim* (1962)
* *The Soft Skin* (1964)
* *Fahrenheit 451* (1966)
* *The Bride Wore Black* (1968)
* *Ukradeni poljupci* (1968)
* *Mississippi Mermaid* (1969)
* *The Wild Child* (1970)
* *Bed and Board* (1970)
* *Two English Girls* (1971)
* *Such a Gorgeous Kid Like Me* (1972)
* *Američka noć* (1973)
* *The Story of Adele H.* (1975)
* *Small Change* (1976)
* *The Man Who Loved Women* (1977)
* *The Green Room* (1978)
* *Love on the Run* (1979)
* *Posljednji metro* (1980)
* *The Woman Next Door* (1981)
* *Confidentially Yours* (1983)

 |
| kratki filmovi | 
* *Une Visite* (1955)
* *Les Mistons* (1957)
* *A Story of Water* (1958)
* *Antoine and Colette* (segment *Love at Twenty*, 1962)

 |
| samo scenariji | 
* *Do posljednjeg daha* (1960)
* *The Little Thief* (1988)

 |
| srodno | 
* Nagrada François Truffaut
* *François Truffaut: Stolen Portraits*
* Antoine Doinel

 |
*Za ostala značenja, vidi Ruy Blas (razvrstavanje).*

***Ruy Blas*** je tragedija francuskog književnika Victora Hugoa premijerno izvedena u Parizu 8. novembra 1838. godine. Radnja je smještena u Španiju 1699. godine, a naslovni junak je sluga koga je njegov gospodar Don Salluste de Bazan lažno predstavio kao plemića kako bi zaveo i osramotio kraljicu koja mu se bila zamjerila. Radnja prikazuje kako se Ruy Blas iskreno zaljubi u kraljicu, postaje premijer i provodi socijalne i druge reforme prije nego što bude raskrinkan s tragičnim posljedicama. *Ruy Blas*, djelomično motivirana Hugovim republikanskim idealima i kritikom tadašnje Julske monarhnije, je bila jedna od najuspješnijih i najpopularnijih Hugoovih drama iz njegove romantične faze, a kasnije je poslužila kao predložak za popularne opere i filmske adaptacije.

Don César de Bazan, jedan od likova iz drame, poslužio je godine 1845. kao protagonist istoimene komedije Dumanoira i Adolphea d'Enneryja, koja je također adaptirana u nekoliko opera i filmova.

Likovi
------

* Ruy Blas
* Don Salluste de Bazan, markiz Finlasa
* Don César de Bazan, grof Garofe
* Don Guritan
* Grof od Camporeala
* Markiz od Santa-Cruza
* Markiz del Basto
* Grof od Albe
* Markiz od Priege
* Don Manuel Arias
* Montazgo
* Don Antonio Ubilla
* Covadenga
* Gudiel
* Doña Maria de Neubourg, kraljica Španije
* La Duchesse d'Albuquerque
* Casilda
* Lakaji, gradonačelnik, paževi, dame, gospoda, stražari, sluge

Vanjske veze
------------

* Les Archives du Spectacle Création du 9 mars 1961

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 179456524
* LCCN: n85110431
* GND: 4361633-1
* BNF: cb12003368m (podaci)

 |
***Fantômas se déchaîne*** (sh. *Fantomas se pušta sa lanca*) je francusko-italijanski kriminalistički film snimljen 1965. u režiji Andrea Hunebella i Harouna Tazieffa. Predstavlja nastavak filma *Fantomas (film, 1964)*, odnosno drugi dio trilogije temeljene na popularnim romanima o genijalnom zlikovcu i majstoru prerušavanja Fantomasu. U njemu Jean Marais ponavlja ulogu Fantomasa, kao i ulogu novinara Fandora koji ga pokušava raskrinkati. Radnja prikazuje kako je Fantomas zarobio naučnika koji je stvorio superoružje koje može uništiti svijet, te kako Fandor nastoji poremetiti njegove planove preuzevši lažni identitet naučnika koji dolazi na konferenciju u Rimu. Slično kao i prethodni film, i *Fantômas se déchaîne* je nastojao nadmašiti seriju o Jamesu Bondu, kao egzotičnim lokacijama (koje su uključivale nedavno podignutu nuklearnu centralu Chinon, kako i akcijskim scenama, a što je posebno došlo do izražaja u završnici gdje se pojavljuje Citroën DS opremljen krilima i drugim gadgetima koje ga pretvaraju u avion. Dvije godine kasnije je snimljen posljednji nastavk pod naslovom *Fantômas contre Scotland Yard*.

Uloge
-----

| Glumac | Lik |
| --- | --- |
| Jean Marais | Prof. Lefebvre |
| Jean Marais | Fantômas |
| Jean Marais | Fandor |
| Louis de Funès | Komesar Juve |
| Mylène Demongeot | Hélène Gurn |
| Jacques Dynam | Juveov pomoćnik |
| Robert Dalban | Novinski urednik |
| Olivier de Funès | Michou |

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* *Fantômas se déchaîne* na sajtu IMDb
*Za ostala značenja, vidi Far from the Madding Crowd (razvrstavanje).*

***Far from the Madding Crowd*** (sh. *Daleko od razuzdane gomile*) je roman engleskog pisca Thomasa Hardyja originalno objavljen 1874. godine. Radnja se događa u ruralnom dijelu Dorseta na jugu Engleske, a protagonistica je Bathseba Everdene, lijepa djevojka koja sticajem okolnosti naslijedi veliko imanje i postane predmetom zanimanja trojice različitih muškaraca - njenog sposobnog, ali siromašnog predradnika Gabriela Oaka; lokalnog aristokrata Williama Boldwooda sa kojim okrutno flertuje, te šarmantnog konjičkog narednika Francisa Troya za koga se na kraju uda i potom otkrije da je on neodgovorni ženskar, kockar i raspikuća.

*Far from the Madding Crowd* je bio među najpopularnijim i najuspješnijim od svih Hardyjevih romana. U njemu je Hardy velikim dijelom iskazao svoju ljubav prema ruralnoj Engleskoj, ali i veliki talent za pokazivanje tamošnjih socijalnih razliuka, odnosno korištenje romantičnih zapleta za prikaz kakav uticaj one imaju na život pojedinaca. Hardy je roman dva puta preradio - 1895. i 1901. godine.

Roman je bio predmetom brojnih adaptacija, kako na teatru (uključujući komad koji je 1882. godine napisao sam Hardy), tako i na filmu i televiziji; među potonjima se najpoznatijom smatra filmska verzija iz 1967. godine gdje je glavnu ulogu tumačila Julie Christie.

Izvori
------

Vanjske veze
------------

* Besplatna e-knjiga: *Far from the Madding Crowd* na Projektu Gutenberg
* Šablon:Librivox book
* Helen Paterson Allingham's illustrations for the serial edition, with extensive commentary, from Victorian Web.
* *Far From the Madding Crowd* Map Arhivirano 2016-03-03 na Wayback Machine-u
* *Far from the Madding Crowd* on The Literature Network
***Medium Cool*** (sh. *Srednje hladno*) je američki igrani film snimljen u režiji Haskella Wexlera kome je predstavljao cjelovečernji režijski debi i premijerno prikazan 1969. godine, danas najpoznatiji kao jedno od politički najeksplicitnijih ostvarenja Hollywooda svog vremena.

Radnja se događa 1968. godine u Chicagu neposredno pred i za vrijeme održavanja Demokratske nacionalne konvencije. Protagonist, čiji lik tumači Robert Forster, je televizijski reporter specijaliziran za praćenje nereda na ulicama, i koji kao slobodnjak snima pripreme i same demonstracije koje se održavaju za vrijeme Konvencije, te istovremeno započinje ljubavnu vezu sa samohranom majkom (čiji lik tumači Verna Bloom).

*Medium Cool* se isticao time da je napravljen u cinema verite stilu, odnosno time da je Wexler, nastojeći postići što veću autentičnost igrane scene kombinirao sa autentičnim snimkama stvarnih događaja. Kao i protagonist, ispravno je zaključio da će na čikaškoj konvenciji doći do nasilja, te je nastojao zabilježiti što je moguće više događaja. Film zato sadrži dokumentarne snimke koje prikazuju pripreme demonstranata, ali i policije i Nacionalne garde za sukob, te mu historičari zbog toga danas priznaju izuzetnu vrijednost kao izvor podataka. U filmu je, pak, u glavnoj ulozi trebao nastupiti Wexlerov prijatelj, poznati glumac i režiser John Cassavetes, tumačeći lik sa svojim imenom, ali je na kraju bio spriječen zbog prethodnih obaveza. Umjesto toga je u ulogu uskočio mladi i relativno nepoznati Robert Forster, kome je to postao jedan od najpoznatijih nastupa u karijeri.

*Medium Cool* je prilikom distribucije imao problema prije svega vezanih uz cenzorski odbor MPAA koji mu je dao najstroži rejting X; njega je Wexler, poznat po svojim ljevičarskim stavovima tumačio neprijateljstvom hollywoodskog establišmenta prema njegovom, navodno "subverzivnom" sadržaju. Film je tek nakon žalbe dobio blaži rejting R. Kritičari su Waxleru zamjerali što je film uokvirio konvencionalnom ljubavnom pričom, ali su izuzetno pohvalili žestinu i sirovost kojom je prikazao političke sukobe na ulicama tadašnje Amerike.

Uloge
-----

* Robert Forster ... John Katselas
* Verna Bloom ... Eileen
* Peter Bonerz ... Gus
* Marianna Hill ... Ruth
* Harold Blankenship ... Harold
* Charles Geary ... Haroldov otac
* Sid McCoy ... Frank Baker
* Christine Bergstrom ... Dede
* Peter Boyle ... Upravnik oružarnice
* China Lee ... Gledateljica roller derbyja

Izvori
------

1. ↑  „*MEDIUM COOL* (X)". *Paramount Pictures*. British Board of Film Classification. October 7, 1969. Pristupljeno 15. X 2013.
2. ↑  "Big Rental Films of 1969", *Variety*, 7 January 1970, pg 15.
3. ↑  Također se može prevesti i kao "medijski hladno".

Vanjske veze
------------

* *Medium Cool* na sajtu IMDb
* 'Look out Haskell, it's real': The Making of Medium Cool, a 2001 documentary about *Medium Cool*

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 36146332922518732248
* LCCN: no2006107372
* BNF: cb17133758w (podaci)

 |
***Klopka za generala*** je jugoslovenski igrani film snimljen 1971. godine u režiji Miomira Stamenkovića. Scenario, koji su napisali Dragan Marković i Luka Pavlović se temelji na istinitim događajima u Srbiji neposredno posle završetka Drugog svetskog rata, odnosno prikazuje akciju kojom je OZNA, tajna policija novouspostavljene komunističke Jugoslavije na prevaru uhvatila vođu četničkog pokreta Dražu Mihailovića. Film je u nekim detaljima predstavljao otklon od istorijskih činjenica, pa je tako lik četničkog komandanta temeljenog na stvarnom Nikoli Kalabiću, a koga u filmu glumi Ljuba Tadić, dobio ime "Ras". Deceniju kasnije, iste događaje će sa daleko više brige o autentičnosti prikazati televizijska dokudrama *Poslednji čin*.

Sadržaj filma
-------------

Neposredno posle rata OZNA ubacuje u zaostale četničke redove svog obaveštajca pod nadimkom Doktor. Njemu je zadatak pohvatati četničke vođe obmanjujući ih da je on veza sa inostranstvom. Glavni cilj mu je uhvatiti živog generala Dražu Mihajlovića.

Uloge
-----

| Glumac | Uloga |
| --- | --- |
| Bekim Fehmiju | Doktor |
| Rade Marković | General Draža Mihajlović |
| Ljuba Tadić | Četnički vojvoda "Ras" |
| Jelena Žigon | Vera |
| Dušan Janićijević | Feliks |
| Abdurahman Šalja | Perun |
| Voja Mirić | Pjer |
| Zoran Rankić | Operativac OZNE |
| Zaim Muzaferija | Jovan |
| Husein Čokić | Životić |
| Viktor Starčić | Doktorov otac |
| Tomanija Đuričko | Doktorova majka |
| Svjetlana Knežević | Lela, Doktorova devojka |
| Dragomir Felba | vodeničar Vidoje |
| Ljiljana Šljapić | Vidojeva ćerka |
| Sima Janićijević | Ministar |
| Alenka Rančić | Majka |
| Rastislav Jović | Četnik sa gitarom |
| Ljubo Škiljević | Četnik |

Spoljašnje veze
---------------

* *Klopka za generala* na sajtu IMDb