recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tom Araya** je čileanski basist i pjevač, koji živi i radi u SAD-u. Najpoznatiji je kao član thrash metal sastava Slayer.

Životopis
---------

Araya je rođen u mjestu Viña del Mar, u Čileu, kao četvrto dijete u obitelji. Kada je imao pet godina, njegova se obitelj preselila u South Gate, u Kaliforniju. Iako su po internetu kružile glasine da su se preselili zbog političkih razloga, Araya je te tvrdnje demantirao. 

Njegov stariji brat Cisco je svirao gitaru, što je navelo Arayu da počne svirati bas. Njih su dvojica svirali pjesme Beatlesa i Rolling Stonesa, što je inspiriralo njegov glazbeni interes. Njegova starija sestra predložila mu je da upiše školu za respiratornog terapeuta. Završio je dvije godine škole, učeći o omjerima miješanja zraka, vađenju krvi i intubaciji. 

Godine 1981. Arayi je prišao Kerry King i pozvao ga je da se pridruži njegovom sastavu Slayer. Araya je prihvatio, koristeći svoju plaću koju je zaradio kao terapeut da bi financirao prvi Slayerov album, *Show No Mercy*. Araya je zamolio bolnicu u kojoj je radio da mu da dopust, kako bi mogao svirati na Slayerovoj prvoj europskoj turneji, 1984. godine, no oni su ga odbili. Nakon što se mjesec dana nije pojavio na poslu, otpustili su ga. 

Araya živi u Buffalu, u Teksasu, na svom ranču s ženom i dvoje djece, te pomaže svojoj ženi voditi farmu. Obožavatelj je horor filmova. 2006. godine bio je podvrgnut operaciji žuči, zbog čega je Slayer morao odgoditi *The Unholy Alliance* turneju za tjedan dana. Također nije uspio završiti vokalne dionice na pjesmi "Final six" za album *Christ Illusion*, koja je kasnije dodana na specijalnom izdanju albuma.

Jednom je o Slayeru rekao: "Bili smo sretni, dovoljno sretni da trajemo ovako dugo, jer većini bendova to ne uspijeva."

Araya je 2011. godine dobio ključeve svog rodnog grada Viña del Mar.

Religija
--------

Unatoč mnogim optužbama, u kojima se Slayer optuživao za sotonizam, Araya je to opovrgnuo i rekao da je to jedna od mnogih zabluda o sastavu. On se je osobno deklarirao kao katolik.

Tekstovi
--------

Arayini se tekstovi uglavnom odnose na serijske ubojice, jer ga ta tema jako zanima. Prva pjesma za koju je napisao tekst bila je "At Dawn They Sleep", na albumu *Hell Awaits* iz 1985. godine.

Araya je napisao i tekst za pjesmu "Eyes of the Insane", koja je osvojila Grammy, i koja govori o žrtvama rata.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 272409582
* ISNI: 0000 0003 8394 3639
* BNF: cb17860384f (podaci)
* BIBSYS: 6033142
* MusicBrainz: 362105d1-8f4f-4ba1-949f-3e70183880b5
* BNE: XX1610686

 |
**Bitka kod Tape** se godine 101. odigrala za vrijeme prvog od dva pohoda rimskog cara Trajana na Daciju i u njoj je Trajan ostvario pobjedu nad dačkim kraljem Decebalom, iako je pohod, uglavnom zbog logističkih poteškoća, uspješno okončan tek sljedeće godine.

Uvod
----

Iako je na kraju prethodnog rata sa Rimljanima 88/89. formalno prihvatio rimsko sizerenstvo, Decebal se, zbog više nego izdašnih mirovnih uvjeta imao razloga smatrati pobjednikom, Zbog toga se prema Rimljanima odnosio sa nedostatkom poštovanja, a izdašna financijska i tehnička sredstva koja su mu Rimljani slali kako bi Dacija kao svojevrsni tampon štitila Carstvo od barbara je trošio za utvrđivanje dačkih gradova i pripremanje novog rata sa Rimom. Zbog toga je car Trajan odmah nakon dolaska na vlast započeo pripreme za novi pohod. U tu svrhu je devet legija već stacioniranih na Dunavu pojačao s dvije dovedene s drugih dijelova Carstva - Legio XI Gemina i Legio XI Claudia - a formirao je još dvije nove Legio II Trajana Fortis i Legio XXX Ulpia Victor. Tako skupljena vojska kod Viminaciuma prešla Dunav i počela postepeno napredovati u dubinu dačke teritorije.

Bitka
-----

Dačani su se Rimljanima suprostavili kod Tape, istog mjesta gdje su 86/87. Rimljanima nanijeli katastrofalni poraz, odnosno vodili neodlučnu bitku godinu dana kasnije. Antički izvori navode da su Dačani tamo pružali žestok otpor, ali da je bitku odlučilo iznenadno izbijanje oluje. Dačani su to shvatili kao znak nezadovoljstva bogova, te su se povukli s bojišta.

Posljedice
----------

Trajan, međutim, nije mogao iskoristiti pobjedu, odnosno opsjesti dačku prijestolnicu Sarmizegetusu zbog dolaska zime i logističkih problema. Zbog toga odlučio čekati proljeće 102. To je Decebalu dalo priliku da organizira pohod na rimsku Mezija|Meziju, a što je dovelo do nove, ovaj put odlučujuće bitke kod Adamclisija.

Eksterni linkovi
----------------

***Druga bitka kod Tape*** na Wikimedijinoj ostavi
Creampie: sperma teče iz ženske vagine nakon snošaja bez korištenja kondoma.
**Creampie** (na engleskom doslovno "krempita") je izraz koji u najširem smislu označava seksualni čin prilikom koga muškarac ejakulira u vaginu ili anus svog partnera na način da nakon toga iz tih tjelesnih šupljina istječe sperma. Creampie se kao izraz prvenstveno koristi u kontekstu pornografskih filmova ili video-snimaka; pri tome se kao alternativni izraz koristi **interni kadar svršavanja** (engl. ) ili, jednostavno, **internal**.

Creampie predstavlja relativno noviji fenomen u historiji pornografije, s obzirom da se kao sadržaj pornografskih filmova počeo češće javljati tek početkom 2000-ih .. Usprkos stoga je stekao popularnost, te se u SAD nekoliko pornografskih studija specijaliziralo za filmove i serije sa tim sadržajem. Sa druge strane je prakticiranje creampiea u porno-filmovima predmet kritika s obzirom da nedostatak kondoma izaziva rizik od trudnoće i spolno prenosivih bolesti kod izvođača.

Vidi još
--------

* Bukkake
* Gokkun
* Facial

Izvori
------

1. ↑  Dave Thompson (1 September 2007) (engleski). *Black and white and blue: adult cinema from the Victorian age to the VCR*. ECW Press. str. 108. ISBN 9781550227918. Pristupljeno 13 December 2010.

Vanjske veze
------------

* Wikimedia Commons ima još multimedijalnih datoteka vezanih za: ***Creampie***
**Ubrzanje Zemljine teže** ili **ubrzanje sile Zemljine teže** (***g***), je naziv za fizičku konstantu koja opisuje ubrzanje izazvano privlačnom silom kojom Zemlja deluje na bilo koje telo na nultoj nadmorskoj visini.

Vrednost koja je dogovorena i usvojena za ovu veličinu **9,80665 m·s−2** na Generalnoj konferenciji za težine i mere 1903. godine.

Ova vrednost je približno jednaka ubrzanju slobodnog pada koja se postižu na nivou mora i oko 45° geografske širine. Ova vrednost nije nepromenljiva već zavisi od geografske širine, nadmorske visine pa čak i dela dana. Obično se uzima približna vrednost 9,81 .

Vrednost ubrzanja Zemljine teže
-------------------------------

Tačna vrednost ove konstante se može izračunati iz formule

{\displaystyle g={M\gamma \over R^{2}}}
koja je dobijena iz Njutnovog zakona gravitacije, gde je  masa Zemlje, {\displaystyle \gamma } je gravitaciona konstanta,  je poluprečnik Zemlje. Međutim, ovo bi bilo tačno da je Zemljina kugla idealno ravna i homogena.

Ubrzanje Zemljine teže se menja sa porastom nadmorske visine, u malom rasponu visina, za otprilike -3\*10−7, gde znak minus znači da se ubrzanje smanjuje sa porastom visine. Takođe, ubrzanje se menja i kad se krećemo od ekvatora ka polovima za približno 0,5 %. Postoji i varijacija vrednosti ubrzanja tokom dana, koja na geografskim širinama oko 40° može biti oko 2\*10−7 i zavisi od položaja Meseca i Sunca.

Izvori
------

1. ↑  CODATA recommended values of the fundamental physical constants:2002, REVIEWS OF MODERN PHYSICS, VOLUME 77, JANUARY 2005
*Za ostale upotrebe, v. Bitka kod Luçona.*

**Druga bitka kod Luçona** se odigrala 30. jula 1793. godine na zapadu Francuske za vrijeme Vandejskog rata između snaga republikanske vlade pod zapovjedništvom generala Augustina Tuncqa na jednoj, i vandejskih kontrarevolucionarnih pobunjenika na drugoj strani. Do nje je došlo mjesec dana nakon Prve bitka kod Luçona u kojoj republikanski general Sandoz porazio pobunjeničku *Armiju centra*. Tuncq, koji je bio zamijenio Sandoza, je 25. jula iz svog uporišta u Luçonu sa oko 1500 ljudi izvršio noćni prepad na mjesto Saint-Philbert-du-Pont-Charrault; u njemu su pobunjenici razbijeni, a njihov vođa Charles Sapinaud de La Verrie poginuo. Tuncq je ubrzo nakon toga zauzeo važno pobunjeničko uporište Chantonnay. Preživjeli pobunjenički vođa Charles de Royrand se za pomoć obratio pobunjenicima iz drugih dijelova Vandeje i ona je stigla tako da su pobunjeničke snage narasle na oko 15.000 ljudi. Tuncq se pred njima povukao iz Chantonnaya, a potom im se suprotstavio pred Luçonom sa oko 2400 ljudi. Na samom početku bitke su republikanske linije bile uzdrmane pod vatrom pobunjeničke artiljerije; Tuncq je na to reagirao odlučivši povući lijevo krilo, odnosno omogućiti odgovor vlastite artiljerije i konjice. Taj je manevar od strane pobunjenika protumačen kao početak protivnapada, te se u njihovim redovima iznenada proširila panika i nastalo sveopće rasulo. Tuncq je naredio opći kontranapad, ali su se pobunjenici uspjeli sačuvati od opće katastrofe zaslugom konjice pod vodstvom princa Talmonta.

Literatura
----------

* Charles-Louis Chassin, *La Vendée Patriote (1793-1800)*, Tome II, édition Paul Dupont, 1893-1895, p.421-426.
* Jean Tabeur, *Paris contre la Province, les guerres de l'Ouest*, éditions Economica, 2008, p.115-116.
* Yves Gras, *La Guerre de Vendée*, éditions Economica, 1994, p.56-57.

Vanjske veze
------------

* Ernest Colon : Cartes de lieux de batailles durant la guerre de Vendée
**San Fernando de Apure** neslužbeno samo *San Fernando (Sveti Franjo)* je glavni grad savezne države Apure od 160,500 stanovnika.u sredini Venecuele.

Geografske karakteristike
-------------------------

Grad leži na desnoj obali rijeke Apure, nedaleko od njena ušća u Orinoco.

Historija
---------

San Fernando su osnovali krajem 18. vijeka kapucinski misionari kao bazu za evangelizaciju lokalnih indijanaca. Kako leži u ravničarskom Llanosu, na nadmorskoj visini od samo 60 metara, često je ugrožen od poplava, tokom kišne sezone.

Znamenitosti
------------

Najznačajnija građevina u gradu je Palača Barbarito koju su na prijelazu u 20. vijek podigla braća Barbarito, imigranti iz Italije.

Privreda i transport
--------------------

Pored toga što je sjedište državne administracije Apura, San Fernando je i financijski centar i luka za manje brodove, koji doplovljavaju Apurom iz Orinoca.

San Fernando je i centar mesne Industrije (konzerve).

Do grada ne dopire željeznica, ali ima autoput koji ide do Maracaya na centralnoj visoravni..

San Fernando ima i aerodrom Las Flecheras (IATA: SFD, ICAO: SVSR) sa vezama prema svim većim gradovima u zemlji.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*San Fernando de Apure*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 02. 10. 2017.
2. 1 2  „*Venezuela*" (engleski). Citypopulationde. Pristupljeno 02. 10. 2017.
3. 1 2  „*Apure*" (engleski). Encyclopedia Britannica. Pristupljeno 02. 10. 2017.

Vanjske veze
------------

***San Fernando de Apure*** na Wikimedijinoj ostavi

* *San Fernando de Apure* na portalu Encyclopedia Britannica (`en`)
* *San Fernando de Apure* na portalu Alcaldía Bolivariana del Municipio San Fernando (`es`)
**Robert II. Kratke hlače** (oko 1051./1054. - 10. veljače 1134.) je bio normandijski vojvoda.

Katkad ga se numerira kao **Robert I.** ili **Robert III.** (ako se Rolla računa kao Roberta I.). Bio je Vojvoda Normandije od 1087. do 1106. i neuspješni pretendent na englesko prijestolje, odnosno ličnost zbog koje je Normandija na kraju postala absorbirana u englesku državu. Njegov nadimak dolazi iz *Courtheuse*, u značenju "kratke hlače" (curt [kratak] & hose [nogavice] ). U engleskim izvorima ga se naziva Curthose i **Shortstockings**. Vilim Malmesburyjski i Orderic Vitalis su zabilježili da ga je otac, kralj Vilim, pogrdno nazivao *brevis-ocrea* (kratka čizma).

Rodio se kao sin vojvode Guillaumea (Vilim Osvajač), koji je 1066. postao engleski kralj. Otac ga je odredio za nasljednika u Normandiji; sa njim, međutim, nije imao dobar odnos, kao i sa braćom Vilimom Riđim i Henrikom koji su mu 1077. jednom na dvoru iz šale prosuli sadržaje noćne posude na glavu. Kada ih je Vilim odbio kazniti, Robert se pobunio protiv njega; mir je postignut tek 1080. posredovanjem majke Matilde.

Vojvodstvo je naslijedio nakon očeve smrti 1087. godine, dok je Vilim Riđi naslijedio Englesku; dva brata su se dogovorila da će jedan drugog naslijediti nakon smrti. Međutim, već sljedeće godine su imali kratkotrajni sukob kada je Robert podržao pobunjene engleske barune. Godine 1096. je Robert otišao u prvi križarski pohod, gdje se istakao kao hrabar borac, ali loš vojskovođa. Dok se vraćao iz Palestine, godine 1100. je u Engleskoj umro Vilim Riđi, što je iskoristio Henrik da preuzme prijestolje.

Godine 1101. je zbog toga, držeći da je prevaren, Robert poduzeo invaziju Engleske nastojeći svrgnuti Henrika. Kada se iskrcao, shvatio je da su lokalno plemstvo i narod protiv njega, pa se vratio u Normandiju. Četiri godine kasnije je, pak, Henrik nastojao trajno ukloniti Robertove prijetnje pa je napao Normandiju. U bitci kod Tinchenbraya je Robert poražen i zarobljen, a Henrik je preuzeo vlast nad Normandijom kao vojvoda. Robert je ostatak života proveo u zarobljeništvu, dočekavši duboku starost. Nije imao zakonite djece.

Izvori
------

1. ↑  „Robert II Curthose , Duke of Normandy 1087-1106". Genealogics.org. Pristupljeno 5. kolovoza 2010.

Vanjske poveznice
-----------------

* Find A Grave Robert II.
Puči na listu rajčice.
**Transpiracija** je isparavanje vode iz biljaka, pogotovo lišća, a i isparavanje vode iz stabljike, cvijeća i voća. 

Transpiracija se odvija kroz puči lista tj. kroz otvor u lisnoj epidermi koji omogućuje izmjenu plinova između vanjskog svijeta i parenhima lista. Transpiracija omogućava protok hranjivih tvari od korijena do gornjeg dijela biljke, u kojima je smanjen hidrostatski tlak zbog isparavanja vode i kao rezultat toga voda s otopljenim tvarima putuje prema lišću. 

Regulira se otvaranjem i zatvaranjem puči listova. Količina vode koju biljka gubi transpiracijom ovisi o intenzitetu svjetlosti, temperaturi, vlazi, vjetru i veličini biljke. Također količina vode u tlu i temperatura tla utječu na otvorenost puči listova, a time i na isparavanje.

  


| * p
* r
* u
Botanika |
| --- |
| Poddiscipline botanike | Anatomija biljaka • Fiziologija biljaka • Morfologija biljaka • Ekologija biljaka • Paleobotanika • Etnobotanika |
| Biljke | Alge • Mahovine • Lišajevi • Paprati • Golosjemenjače • Kritosjemenjače |
| Dijelovi biljke | Cvijet • Cvat • Plod • List • Korijen • Stabljika • Biljna tkiva • Stablo |
| Biljna stanica | Stanična stijenka • Klorofil • Kloroplast • Fotosinteza • Biljni hormon • Plastidi • Transpiracija |
| Razmnožavanje biljaka | Gametofit • Pelud • Oprašivanje • Sjeme • Spora • Sporofit |
| Taksonomija biljaka | Sistematika biljnog carstva • Botaničko ime • Herbarij • Međunarodni kodeks botaničke nomenklature |
Ugori su porodica riba koja pripada redu *Anguilliformes* (jegulje).

Način života
------------

Ovo su grabljive ribe koje love druge ribe kao što su bakalari, oslići i tabinje i to noću, dok se preko dana skrivaju.

Razmnožavanje i ciklus razvića
------------------------------

Mrešćenje se obavlja u Atlantskom okeanu i to na velikim dubinama. Ženke imaju velike ovarijume i proizvode veliki broj jaja, tako da ih može biti i do osam miliona. Pošto se sva jaja razvijaju u isto vreme, mogu da teže polovinu ukupne težine ribe. Iz oplođenih jaja razvijaju se larve u stadijumu leptocefala koje odlaze ka stenovitim priobalnim vodama. Kada se preobraze, hrane se dok ne postignu polnu zrelost, a i tada dolazi do nekih promena u organizmu.

Areal
-----

Žive pri obalama Evrope i Severne Amerike.

Rodovi
------

* *Acromycter*
* *Ariosoma*
* *Bassanago*
* *Bathycongrus*
* *Bathymyrus*
* *Bathyuroconger*
* *Blachea*
* *Castleichthys*
* *Chiloconger*
* *Conger*
* *Congrhynchus*
* *Congriscus*
* *Diploconger*
* *Gnathophis*
* *Gorgasia*
* *Heteroconger*
* *Japonoconger*
* *Kenyaconger*
* *Leptocephalus*
* *Lumiconger*
* *Macrocephenchelys*
* *Ophisoma*
* *Parabathymyrus*
* *Paraconger*
* *Poeciloconger*
* *Promyllantor*
* *Pseudophichthys*
* *Pseudoxenomystax*
* *Rhechias*
* *Rhynchoconger*
* *Scalanago*
* *Uroconger*
* *Xenomystax*

Literatura
----------

1. 1 2 3  Markon E, Monđini M. 2000. Sve životinje sveta. IKP Evro, Beograd.

***Ugori*** na Wikimedijinoj ostavi
|  |
| --- |
|   |
| Novi zavjet |
| Gospel of Peresopnytsi (1556–1561) featuring a miniature depicting St Luke |
| Evanđelja |
| Matej  • Marko  • Luka  • Ivan/Jovan |
| 
Djela |
| Djela apostolska |
| Poslanice |
| Rimljanima I Korinćanima  • II Korinćanima Galatima  • Efežanima Filipljanima  • Kološanima I Solunjanima  • II Solunjanima I Timoteju  • II Timoteju Titu  • Filemonu  • Hebrejima Jakovljeva  • I Petrova  • II Petrova I Jovanova  • II Jovanova III Jovanova  • Judina |
| Otkrovenje |
| Knjiga Otkrovenja |
| Razvoj kanona Novog zaveta |
| * p
* r
* u
 |

**Druga Petrova poslanica** je jedna od knjiga u Bibliji i Novom zavjetu. Kratica knjige je 2 Pt. Autor je Šimun Petar, apostol i prvi papa. Napisana je oko 60. godine. Namijenjena je Crkvi u cjelini. Sastoji se od tri poglavlja.

Poslanica počinje riječima: "Šimun Petar, sluga i apostol Isusa Krista, onima koje pravednošću Boga našega i Spasitelja Isusa Krista zapade ista dragocjena vjera kao i nas (2 Pt 1,1)". U nastavku autor piše, da će ubrzo umrijeti kako mu Gospodin Isus navijesti (2 Pt 1,14), da je očevidac njegova veličanstva (2 Pt 1,16) i da je ovo druga poslanica koju piše (2 Pt 3,1). Usprkos tome, neki učenjaci smatraju, da je netko drugi autor poslanice jer se razlikuje u lingvističkom stilu od Prve Petrove poslanice, ima puno sličnosti s Judinom poslanicom itd.

Autor poslanice kritizira lažne proroke i učitelje, čije naučavanje odudara od autentične apostolske tradicije i nagoviješta im propast. Objašnjava, da je Isus odgodio ponovni dolazak, kako bi što veći broj ljudi dobio priliku, da odbaci zlo i nađe spasenje. Poziva kršćane, da strpljivo čekaju Kristov ponovni dolazak i da uče iz Pisma. Poučava kako: "nijedno se proroštvo Pisma ne može tumačiti samovoljno, nikada proroštvo ne bi ljudskom voljom doneseno, nego su Duhom Svetim poneseni ljudi od Boga govorili (2 Pt 1, 20-21)". Poslanica više puta spominje događaje i osobe iz Staroga zavjeta poput Noe i Lota, Sodome i Gomore. Pri kraju spominje i apostola Pavla i njegove poslanice pa je prema tome pisana nakon njih.

Izvori
------

1. ↑  www.hbk.hr/biblija

Vanjske veze
------------

* Druga Petrova poslanica na Wikizvoru
**Ugrađeni sistem** (eng. *embedded system*) je računarski sistem posebne namjene, koji je potpuno inkapsuliran uređajem koga nadzire. Ugrađeni sistem ima posebne zahtjeve i izvršava unaprijed određene zadatke, za razliku od ličnog računara opšte namjene. Ugrađeni sistem je programljivi sklopovski uređaj. Programljivi sklopovski čip je 'osnovni materijal' i programira se posebnim primjenama. Ovo je navedeno radi razumijevanja u poređenju sa starijim sistemima sa potpuno funkcionalnim sklopovljem ili sistemima sa sklopovljem opšte namijene i programskom podrškom učitanom spolja. Ugrađeni sistemi su kombinacija sklopovlja i programske podrške koji olakšava masovnu proizvodnju i mnoštvo primjena.

Literatura
----------

* John Catsoulis (May 2005). *Designing Embedded Hardware, 2nd Edition*. O'Reilly. ISBN 0-596-00755-8.
* James M. Conrad; Alexander G. Dean (September 2011). *Embedded Systems, An Introduction Using the Renesas RX62N Microcontroller*. Micrium. ISBN 978-1935-7729-96.

Vanjske veze
------------

***Ugrađeni sistem*** na Wikimedijinoj ostavi

* Embedded sistemi
* Trends in Cyber Security and Embedded Systems Dan Geer, November 2013
* Modern Embedded Systems Programming Video Course YouTube, ongoing from 2013
* Embedded Systems Week (ESWEEK) yearly event with conferences, workshops and tutorials covering all aspects of embedded systems and software
* Workshop on Embedded and Cyber-Physical Systems Education Arhivirano 2018-02-11 na Wayback Machine-u, workshop covering educational aspects of embedded systems
**Drozd** (lat. *Labrus viridis*) riba je iz porodice usnača ili Labridae. Kod nas se još naziva i bimba, lenica, čvrljak, civela, govno, lenača... Sličnih je karakteristika kao i ostale ribe iz njegovog roda,duguljastog je oblika i lijepih boja. Najčešće je zelene boje, istočkan bijelim pjegama, trbuh mu postepeno prelazi u sve svijetliju zelenkastu boju, skoro bijelu prema dnu. Ponekad zna biti i crvene boje, koja graniči s narančastom. Spoj repa i tijela mu je blago zadebljan. Mlađi primjerci imaju izrazito zelenu boju sa bijelom crtom po sredini. Usne su mu izražene, a u njima ima velik broj malih zuba. Živi na kamenitom tlu, ili u blizini visoke trave u blizini dobrih skrovišta. Plaha je riba, kao i većina usnača. Hrani se manjim ribama, račićima i crvićima. Naraste do 55 cm i 2 kg težine. Zbog ugroženosti, ribolov na drozda je zabranjen u našem dijelu Jadranskog mora.

Rasprostranjenost
-----------------

Drozd obitava u dijelu istočnog Atlantika od Portugala do Maroka, te po cijelom Mediteranu, uključujući Crno more.

Izvori
------

1. ↑  (`sh`) Usnače[*mrtav link*] (riblje-oko.hr)
2. ↑  (`sh`) Drozd Arhivirano 2016-03-04 na Wayback Machine-u (akvarijske-ribe.com)
3. ↑  (`en`) Labrus viridis (fishbase.org)

Vanjske veze
------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Drozd** |
|  | Wikivrste imaju podatke o: **Drozd** |

***Drozd (riba)*** na Wikimedijinoj ostavi
**Brotnice** su naselje smješteno na samom jugu Hrvatske u općini Konavle.

Zemljopisni položaj
-------------------

Brotnice se nalaze u Konavoskim brdima, sa sjeverozapadne strane planine Sniježnica, u neposrednoj blizini granice sa Bosnom i Hercegovinom, uz lokalnu cestu koja vodi od Zvekovice prema istočnom dijelu Konavoskih brda.

Naziv
-----

Povijest
--------

Tijekom rata u Hrvatskoj Brotnice su okupirane od strane JNA postrojbi te je selo skoro u potpunosti bilo uništeno, popljačkano i popaljeno.

Gospodarstvo
------------

Gospodarstvo u Brotnicama je potpuno nerazvijeno, a malobrojno se stanovništvo bavi poljodjeljstvom.

Stanovništvo
------------

U Brotnicama prema popisu stanovnika iz 2011. godine živi 31 stanovnik, uglavnom Hrvati katoličke vjeroispovjesti.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2011.***

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Brotnice** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Konavle |
| --- |
| Brotnice • Cavtat • Čilipi • Drvenik • Duba Konavoska • Dubravka • Dunave • Đurinići • Gabrili • Gruda • Jasenice • Komaji • Kuna Konavoska • Lovorno • Ljuta • Mihanići • Mikulići • Močići • Molunat • Obod • Palje Brdo • Pločice • Poljice • Popovići • Pridvorje • Radovčići • Stravča • Šilješki • Uskoplje • Vitaljina • Vodovađa • Zastolje • Zvekovica |
*Za ostala značenja, v. Stav (razvrstavanje).*
**Stav** je socijalizacijom stečena, relativno trajna mentalna dispozicija, koja se ispoljava kao tendencija da se misli, oseća i postupa na određeni način. Psihološku strukturu stava čine tri komponente: saznajna, emotivna i akciona. Stav utiče na opažanje, mišljenje i socijalno ponašanje. Stavovi mogu biti socijalni i lični. Razlikuju se po svojoj čvrstini, stepenu uverenosti, trajanju itd. Ispituju se i mere različitim skalama stavova.

Jung o stavovima
----------------

Prema Jungu, stav predstavlja gotovost psihe, koja može biti svesna ili nesvesna i predstavlja usmerenost, odnosno očekivanje. Pri tome se usmeravaju ljudska pažnja, opažanje, osećanje i mišljenje u određenom pravcu, ali i elimiše iz misaonog polja sve ono što nije u skladu sa njim. Taj pravac je nekakav cilj ili su to tzv. natpredstave, kao što su ideja, princip ili afekt. Svaki svestan stav ima cilj i nameru, a na njega utiču nasledne dispozicije, ego, iskustvo, vaspitanje, društveno okruženje itd. Prema Jungu postoje dva osnovna stava prema realnosti; ekstrovertan koji je pozitivan prema spoljašnjem svetu i introvertan koji je okrenut vlastitom, subjektivnom svetu i potcenjuje objektivnu stvarnost, kao i društvene norme. Međutim, u oba slučaja se nužno mora razviti jednostrani stav i prema Jungu, sadržaji koji ne odgovaraju aktuelnoj orijentaciji svesti se isključuju iz svesnog, ali se prebacuju u nesvesno i obrazuju stav suprotan svesnom. Takve stavove mogu da otkriju snovi i njihovo tumačenje može da koriguje jednostrane stavove. Ovi suprotstavljeni stavovi mogu da se ujedine pomoću arhetipskih „živih simbola" koji se odlikuju dvosmislenom prirodom koju čine suprotnosti (svesno i nesvesno, racionalno i iracionalno...)

U zavisnosti od principa koji preovladava u stavu, on može biti misaoni (kod ljudi koji slede logiku), osećajni (kod onih koji se rukovode emocijama), perceptivni (baziran na uočenom pomoću čula) itd.

Izvori
------

1. ↑  Ovaj članak, ili jedan njegov deo, je izvorno preuzet iz knjige Ivana Vidanovića „Rečnik socijalnog rada" uz odobrenje autora.
2. 1 2  Ž. Trebješanin. 2008. Rečnik Jungovih pojmova i simbola. Hesperia edu. Beograd.
Devet Muza: Klio, Talija, Erata, Euterpa, Polihimnija, Kaliopa, Terpsicora, Uranija, Melpomena
**Devet lirskih pesnika** ili **devet melskih pesnika** skupni je naziv za devet starogrčkih pesnika (uključujući i jednu pesnikinju) koje su aleksandrijski filolozi smatrali za najbolje grčke liričare. To su:

* Alkman iz Sparte, pesnik horske lirike, 7. vek pne.
* Sapfo sa Lezbosa, pesnik mondijske lirike, oko 600. pne.
* Alkej iz Mitilene, pesnik monodijske lirike, oko 600. pne.
* Anakreont iz Teosa, pesnik monodijske lirike, 6. vek pne.
* Stesihor iz Himere, pesnik horske lirike, 6. vek pne.
* Ibik iz Regija, pesnik horske lirike, 6. vek pne.
* Simonid s Keja, pesnik horske lirike, 6. vek pne.
* Bakhilid s Keja, pesnik horske lirike, 5. vek pne.
* Pindar iz Tebe, pesnik horske lirike, 5. vek pne.

U većini grčkih izvora upotrebljava se reč "melika" (od *melos* = "pesma"), dok je u latinskom i u modernim jezicima postao uobičajen termin "lirika" (od *lyra* = "lira"). Antički gramatičari definisali su ovaj književni žanr na temelju muzičke pratnje koja je išla uz određenu vrstu pesništva, a ne na temelju sadržaja pesama. Stoga lirska poezija u antičkom smislu ne uključuje neke vrste koje bi u nju svrstala moderna teorija književnosti, kao što su npr. elegija i jambografija.

Vidi još
--------

* Grčka lirika
Šušnjevica - centar istrorumunjskog jeika

**Šušnjevica** (lokalno **Sušnjevica**, istrorumunjski **Şuşńieviţa** ili **Susńieviţę**, talijanski **Valdarsa**), naselje na padinama Učke s istrarske strane, u sastavu Općine Keršan, Istarska županija.

Geografija
----------

Šušnjevica se nalazi na glavnoj cesti koja od Kršana vodi kroz Bojunsko polje do tunela Učka. Kod Šušnjevice se razdvaja cesta za Novu Vas koja uz Boljunčicu vodi jugoistično do Vozilića. Sjevernije od Šušnjevice se razdvaja cesta za Paz koja prolazi kroz Belaj i pokraj kaštela Posert.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 75 stanovnika te 26 obiteljskih kućanstava.

  

Lingvistička karta sjeveroistočne Istre s nekadašnjom rasprostiranjem istrorumunjskog jezika. Danas su to samo enklave u Šušnjevici i Žejanama.

  

  

  

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Šušnjevica** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Kršan |
| --- |
| Blaškovići • Boljevići • Čambarelići • Jesenovik • Kostrčani • Kožljak • Kršan • Lanišće • Lazarići • Letaj • Nova Vas • Plomin • Plomin Luka • Polje Čepić • Potpićan • Purgarija Čepić • Stepčići • Šušnjevica • Veljaki • Vozilići • Zagorje • Zankovci • Zatka Čepić |
|  |
| --- |
|  |

**Druga Francuska Republika** je bio period francuske historije od rušenja Julske Monarhije u Revoluciji 1848. pa dve do puča Louisa Bonapartea u prosincu 1851. godinu dana nakon kojega je Druga Republika službeno ukinuta. 

Druga Republika bila je posljedica višegodišnjeg nezadovoljstva koje se nakupljalo za vladavine Louisa-Philippea I. Kada je konačno došlo do revolucije, narod je svrgnuo monarhiju i utemeljio novu republiku baziranu na demokratskim načelima. Ipak, ni nove republikanske vlasti nisu promijenile tijek državne politike tako da je Druga Republika ubrzo postala bojište između "socijalne i demokratske Republike" i "liberalne Republike". Konflikt će kulminirati ustankom znanim kao Dani lipnja, a u kojem se Louis-Eugène Cavaignac krvavo obračunao s pobunjenim radnicima. Uslijedio je kratki period stabilnosti, došlo je do donošenja novog, izrazito demokratskog ustava, a u prosincu su organizirani predsjednički izbori. Favoriziranog Cavaignaca pobijedio je Louis-Napoléon Bonaparte koji je tako postao prvi predsjednik u povijesti Francuske. 

Louis Bonaparte je bio monarhist, a imao je i podršku u Narodnoj skupštini, kojom su također dominirali monarhisti. Nova vlast se pokazala izrazito konzervativnom te je donijela cijeli niz mjera kojima ograničila glasačko pravo i slobodu medija, a Crkva je ponovo ostvarila dominantan utjecaj na javno obrazovanje. Predsjednik je ubrzo shvatio kako su njegovi planovi ograničeni radom Narodne skupštine tako da je 2. prosinca 1851. godine organizirao puč i tako *de facto* srušio republiku. U siječnju 1852. donesen je restriktivni ustav, a raniji plebiscit je dodatno konsolidirao Bonaparteovu vlast. Tokom sljedećih godinu dana, Louis Bonaparte je radio na formiranju carstva, što se konačno dogodilo 2. prosinca 1852. godine, točno godinu dana nakon državnog udara. Drugu Republiku zamijenilo je Drugo Carstvo.

***Druga Francuska Republika*** na Wikimedijinoj ostavi
UNMIK Kosovo
------------

**UNMIK-Kosovo** je kovanica pod kojom Kosovo sudjeluje u radu organizacije CEFTA, Međunarodne prometne i transportne organizacije, Europske energetske zajednice i Europskog zajedničkog zračnog prostora. Naziv UNMIK-Kosovo smatra se prihvatljivim te pod tim nazivom Republika Srbija koja je članica UN-a tolerira prisutnost Kosova u pojedinim međunarodnim organizacijama. Naziv se odnosi na misiju Ujedinjenih naroda na Kosovu koju Srbija priznaje i po kojoj se jamči suverenitet Srbije do postizanja konačnog dogovora prihvaćenog od strane UN-a. Ipak pitanje je hoće li Srbija biti spremna pristati na korištenje ovoga naziva za nastup Kosova na sportskim takmičenjima nakon što je 2008. Kosovu odbijena kandidatura za Međunarodni olimpijski odbor, FIFA-u, UEFA-u, FIBA-u, FIS, a 2010. i kandidatura za Evropsku tenisersku asocijaciju.

Kosovo\*
--------

Nakon pregovora vođenih u Bruxellesu u februaru 2012. predstavnici Beograda i Prištine uspjeli su dogovoriti način predstavljanja Kosova na regionalnim forumima. Prema njemu uz naziv Kosova neće se pisati riječ Republika, a riječi će se dodavati fusnota koja će sadržavati odrednicu o kojoj će pisati kako se riječju Kosovo ne prejudicira status geografskog područja. Na ovaj je način Kosovu otvoren pristup regionalnim forumima, a Srbija je postala zemlja kandidat za članstvo u Europskoj uniji.

Vidi još
--------

* UNMIK
* Kosovo
* Srbija
* Kineski Taipei
Tvrđava Sv. Ivan i lukobran Kaše u staroj gradskoj luci u Dubrovniku
Sv. Ivan
**Sv. Ivan** je tvrđava u sklopu dubrovačkih gradskih zidina. Nalazi se na južnoj strani i glavna joj je uloga bila obrana gradske luke.

Tvrđava je sagrađena 1346. pod nazivom *Tvrđava „od mula"*. U blizini je kasnije podignuta tzv. *Gundulićeva tvrđava*, i to prema nacrtima dubrovačkog inžinjera Paskoja Miličevića. Obje su tvrđave 1522. godine povezane kulama, a od 1557. godine tvore cjelinu kakvu poznajemo danas – monumentalnu građevinu dijelom polukružnog oblika. U unutrašnjosti tvrđave izvorno se nalazilo veliko skladište baruta.

Uz Minčetu na sjeveru, Bokar i Lovrijenac na zapadu, Sv. Ivan je bio treća važna utvrda na dubrovačkim zidinama. Gradska je luka sa sjeverne strane branjena manjom tvrđavom Sv. Luke, dok je s južne strane tu ulogu imala tvrđava Sv. Ivana. U početku se između tih dviju tvrđava protezao lanac kako bi se spriječio neželjeni ulazak brodova u luku. Taj je lanac bio toliko čvrst da je brodovima bez većih problema lomio kobilice. Lanac se ondje nalazio sve dok 1484. godine nije izgrađen umjetni otočić, lukobran Kaše. Lukobran je izgrađen po nacrtima graditelja Paskoja Miličevića. 

Danas se u prostorijama tvrđave sv. Ivana čuva znatan dio kulturnog blaga iz doba Republike. Također, u njoj su smještene zbirke Pomorskog muzeja i Akvarij i Institut za more i priobalje, a terase služe kao ljetna pozornica za potrebe Dubrovačkih ljetnih igara.

Vanjske veze
------------

* Društvo prijatelja dubrovačke starine Arhivirano 2012-06-26 na Wayback Machine-u
Pojam **teologija tijela** uveo je u upotrebu papa Ivan Pavao II. razlažući, uvelike nasuprot tradicionalnom shvaćanju po kojem je tijelo (nasuprot duhu) osuđeno kao izvor grijeha, svoju integralnu viziju ljudske osobe kao istovreno tjelesne, duševne i duhovne. Fizičko ljudsko tijelo ima posebno značenje i sudjeluje u razvijanju odgovora na temeljna pitanja naših života. 

Taj je svoj pristup Ivan Pavao II. razvio u svojih 129 izlaganja srijedom, između 1979. i 1984. On ponovo razmatra Sveto pismo i učenje o tome što je čovjek bio u početku (prije prvotnog grijeha), što je danas i što će biti u budućem svijetu. Time je on, po mišljenju urednika mrežnog sjedišta posvećenog **teologiji tijela**, poslao »revolucionarnu poruku nade, koja može promijeniti živote, koja je oblikovana tako da se suprotstavi društvenim trendovima koji tijelo često pormatraju kao objekt užitka ili kao stroj kojim se manipulira. Ivan Pavao II ruši mit da Katolička crkva osuđuje seks, kako kroz svoju *Teologiju tijela* tako i kroz ranije radove kao *Ljubav i odgovornost*.« (Sa mrežnog sjedišta theolgoyofthebody.net, na engleskom.)

Današnji Katehizam Katoličke crkve, kojeg je isti papa proglasio 1992. govori o tijelu i tjelesnosti u člancima 2289–2298, a o spolnosti u člancima 2331–2386 (objašnjenje šeste zapovijedi, "ne učini preljuba"). Tjelesno zdravlje je »dragocjeni Božji dar« (2288), ali kršćansko se ćudoređe »protivi novopoganskom shvaćanju, koje promiče kult tijela kome bi trebalo sve žrtvovati, uzdižući tjelesno savršenstvo i sportski uspjeh kao neka božanstva.« (članak 2289)

U Hrvatskoj, načela Teologije tijela promovira udruga **Teen Star**, koja zastupa na toj ideji zasnovan program spolnog odgoja u osnovnim i srednjim školama.

Povezano
--------

* Seksologija
* Spolni odgoj

Vanjske veze
------------

* Teen STAR
* Theology of the Body
* Katekizam katoličke crkve
*Za muzičku grupu, pogledajte Status kvo (grupa)*
***Status kvo*** (lat. *status quo*) je latinski izraz koji znači - sadašnje trenutno, postojeće stanje stvari. Održati status kvo znači održati stanje onakvim kakvo trenutno jeste. Slično kao *status quo ante*, što znači "stanje stvari kakvo je bilo ranije".

Koncept *status kvo*-a dolazi od diplomatskog izraza *status quo ante bellum*, a znači "kao što je bilo pre rata", i odnosi se na povlačenje neprijateljskih trupa i povraćaj vlasti predratnom rukovodstvu.

Težnja da se održi *status kvo* je se obično javlja kao suprotnost potrebi za velikim i često radikalnim promenama. Izraz se često koristi da označi status bitnih pitanja, kao što je trenutna kulturna ili društvena klima celokupnog društva ili nacije.

Političari često koriste termin *status kvo*. Ponekada postoji politika namernog održavanja ambivalentnog statusa umesto njegovog formalizovanja. Ovakav primer u politici je politički status Tajvana. Priča se da je Klark Ker rekao, "*Status kvo* je jedino rešenje na koje ne može biti stavljen veto," što znači da se ne može jednostavno odlučiti protiv *statusa kvo*, već se mora preduzeti akcija da bi se on izmenio.
**Drakon** (grčki Δράκων, 7. vijek pne.) je starogrčki državnik poznat po tome što je bio prvi zakonodavac u historiji Atene, odnosno po strogoći svojih zakona.

O Drakonovom životu postoji vrlo malo podataka. Pretpostavlja se da je bio porijeklom atički plemić, odnosno pripadao klasi Eupatrida. Godine 621. pne. je izabran za arhonta, odnosno - prema Aristotelu - sastavio prvi pisani zakonik po nalogu arhonta Aristehma.

Dotadašnji atenski zakoni, odnosno ustav su se prenosili isključivo usmenom predajom. Drakon ih je popisao, te dao izrezbariti na posebnim stelama, tako da je svaki pismeni građanin Atene njih mogao biti svjestan.

Drakon je u atenski ustav uveo Savjet 400 koga mnogi navode kao jednu od temeljnih institucija atenske demokracije.

S druge strane, Drakonov zakonik je, pogotovo u oblasti krivičnog prava bio poznat po izuzetnoj strogoći propisa. Gotovo za svaki prekršaj je bila predviđena smrtna kazna. 

Atenjani su relativno brzo shvatili koliko je takav zakon nepraktičan, pa ga je generaciju kasnije reformirao Solon. Strogi zakoni i mjere se, pak, danas po Drakonu nazivaju **drakonskim**.
**Župa Zagorje** je srednjovjekovna političkoteritorijalna organizacija, na prostoru koji je obuhvatao područje između gornjeg toka rijeka Neretve i Drine. 

Župa se prvi put spominje oko 1322. godine u povelji bosanskog bana Stjepana II Kotromanića, kojom knezu Vukoslavu daruje župe Banicu i Vrbanju. Iz spomenute povelje vidi se da je Zagorje predstavljao župan Poznanj Purčić. Župa je kasnije, sve do kraja državne samostalnosti srednjovjekovne Bosne 1463, predstavljala dio feudalne domene nadaleko poznate porodice Hranića-Kosača.

O naseljenosti ovog kraja u srednjem vijeku govore brojne nekropole sa stećcima. Među njima je veliki broj ukrašenih stećaka, a nekoliko ih ima originalne motive i natpise. Dvije nekropole su nacionalni spomenici BiH.

* Nekropola stećaka Gvozno polje
* Nekropola stećaka Ćengića bara

Literatura
----------

* Vladimir Ćorović, Beograd, novembar 2001 - Istorija srpskog naroda
* Pavao Anđelić, Svjetlost, Sarajevo, 1982 – STUDIJE O TERITORIJALNOPOLITIČKOJ ORGANIZACIJI SREDNJOVJEKOVNE BOSNE
**Sveta Teodora i Didim** (? -304) su kršćanski mučenici i sveci čija se legenda temelji na djelima (*acta*) iz 4. vijeka i riječi Svetog Ambrozija. 

Prema toj predaji su Teodora i Didim stradali za vrijeme Dioklecijanovih progona. Rimski carevi Dioklecijan i Maksimijan su izdali edikte kojime se, u nastojanju da se zaustavi opadanje broja stanovnika Carstva, ženama naređuje da rađaju djecu, odnosno zabranjuje celibat. Prokul, rimski prefekt Aleksandrije je čuo da se lijepa plemkinja Teodora kao kršćanka zavjetovala Isusu na djevičanstvo; on ju je pozvao i rekao da mora poštovati zakon te da joj neće biti problem pronaći dobrog muža. Kada je ona rekla da odbija prekršiti zavjet, Prokul joj je zaprijetio odvođenjem u bordel gdje će joj djevičanstvo oduzeti svidjelo joj se to ili ne. Teodora je i dalje odbila prekršiti zavjet te je uhapšena i odvedena u bordel. Tamo joj je djevičanstvo kao prva mušterija trebao oduzeti vojnik po imenu Didim. On je, međutim, bio kršćanin, koji je namjerno došao u bordel kako bi je izbavio; presvukao ju je u svoju odjeću i tako omogućio da pobjegne. Didim je nakon toga uhvaćen i odveden Prokulu koji ga je osudio na smrt. Čuvši za njegovu žrtvu, Teodora je došla pred Prokula te je i zajedno sa Didimom pogubljena.

O Teodori i Didimu je u 17. vijeku napisao dramu znameniti francuski književnik Pierre Corneille.

Napomene
--------

1. ↑  Catholic Online
**Teodorik I** (got. *Theodoric I*), (takođe **Teodorih** ili **Teodorid**), bio je vizigotski kralj između 419. i 451, i nezakoniti sin Alarika I. Godine 419. nasledio je Valiju na vizigotskom prestolu. 

Kao kralj, Teodorik je završio doseljavanje Vizigota u Akvitaniju i proširio vizigotske posede na Hispaniju. Tokom njegove vladavine, Vizigoti su bili prvo neprijatelji a potom saveznici Rimskog carstva. Najpoznatiji događaj koji se desio za njegove vladavine bila je bitka na Katalaunskim poljima, gde su se Vizigoti borili na strani Rimljana koje je predvodio Aecije a protiv čuvenog hunskog vođe, Atile. U ovoj bici, Teodorik je izgubio život.

Istoričar Jordanes u svom delu Getika iz 551. godine daje dve verzije Teodorikove smrti: jedna je da je Teodorik pao s konja i slomio vrat. Druga verzija je da je Teodorika ubio Ostrogot Andag koji je bio otac Jordanesovog pokrovitelja, Guntigisa (Getika 40.209).

Teodorikov sin i kasniji naslednik, Turismund, preuzeo je komandu nad vizigotskom vojskom i dovršio bitku umesto svog oca.

Spoljašnje veze
---------------

* Edward Gibbon, *History of the Decline and Fall of the Roman Empire,* chapter 35 Arhivirano 2004-09-14 na Wayback Machine-u

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik:**Valija** | **Vizigotski kralj (419—451)** | Nasljednik:**Turismund** |

***Teodorik I*** na Wikimedijinoj ostavi
**Džand** (također **Džend**), srednjovjekovni grad na desnoj obali u donjem toku rijeke Jaksarta u Transoksijani. Bio je zimska prijestolnica Seldžuka prije njihove seobe u Veliki Horasan. Srušili su ga Mongoli i danas je u ruševinama.

Položaj
-------

Grad je sa nalazio na jugu današnjeg Kazahstana. U istraživanjima o točnom položaju grada postavljaju se različite hipoteze. U 19. stoljeću P. I. Lerh poistovjetio je Džand s ruševinama i kirgiškim grobljem u blizini Khor Khuta, danas stanica Transaralske željeznice. Istraživač V. Kallaur tražio je Džand bliže Perovsku, današnja Kyzylorda. Sergej Tolstov pretpostavio je, uglavnom zbog sličnosti imena, da su ruševine u Dishan-Kali ruševine grada Džanda. Međutim, kazahstanski arheolozi tamo nisu pronašli novčiće s kovnicom Džand, već određeni broj novčića iz 14. stoljeća. Daljnja istraživanja navela su ovu skupinu istraživača na pretpostavku da se Džand može poistovjetiti s ruševinama u Myntobeu, a u svakom slučaju svi novčići koje su tamo pronašli kovani su u Džandu.

Historija
---------

U 10. stoljeću, Džand je spomenuo geograf Ibn Hauqal i kasnije u Hudūd al-ʿĀlamu kao jedno od tri naselja na donjem toku Syrdarye u oguskom području. Nedavna arheološka istraživanja susjednih gradova sugeriraju da je Džand osnovan u predislamsko doba. U pričama o podrijetlu Seldžuka, navodi se da je Seldžuk, istoimeni osnivač vladajuće dinastije, došao u Džand sa svojim pratiocima i tamo postao musliman. 

Seldžuk je doživio poznu starost i pokopan je u Džandu, te je njegov potomak Alp Arslan kasnije tamo tražio njegov grob. Oguski vladar Šah Malik bio je knez Džanda kada ga je gaznevid Masʿūd 1038. postavio za svog namjesnika u Horezmu. Kasnije su Horezmski šahovi koristili su Džand kao bazu za pohode protiv kipčaka Atsiza početkom njegove vladavine oko 1127. Godine 1147. seldžučki sultan Sandžar oteo je grad Atsizu i dao ga Karahanidima. Međutim nekoliko godina kasnije Atsiz je uspio ponovo zauzeti Džand. Zbog svoje važnosti, provincija Džand je često bila povjeravana najstarijim sinovima vladara, kao što su Il-Arslan i kasnije Tekiš. Tokom jedne takve kampanje protiv Kipčaka, trupe Horezma su se prvi put susrele s Džingis-kanovim Mongolima. Nakon neuspješnih pregovora, Džand je vjerojatno 1220. godine osvojila i opljačkala mongolska vojska pod Jočijem. Sljedeće godine Džand je služio kao baza za pohod na Keneurgenč.

Yāqūt ar-Rūmī je izvijestio u svom geografskom rječniku s početka 13. stoljeća da su se stanovnici Džanda pridržavali hanefijske pravne škole. Grad je bio pod vlašću Mongola i ništa se ne zna o sudbini njegovih stanovnika. Međutim, jedan čagatajski historičar kasnije spominje građevinske mjere u Džandu koje je donio jedan khan Bijele Horde, a one vjerovatno potječu iz 14. stoljeća.

Bibliografija
-------------

Clifford Edmund Bosworth, *Djand* u: *Encyclopaedia of Islam, Drugo izdanje 12 (Dopuna) (1981), fasc. 3-4, str. 244–246 (DOI:10.1163/1573-3912 islam SIM 8497).*
**Detkovac** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Gradina, Virovitičko-podravska županija.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 377 stanovnika te 145 obiteljskih kućanstava.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** U 1991. povećano pripajanjem naselja Lanka Leševo koje je prestalo postojati. Za to bivše naselje sadrži podatke od 1857. do 1981. Sadrži podatke za bivše naselje Dravski Kuti u 1890. U 2001. povećano za područje naselja Karađorđevo Gradinsko koje je prestalo postojati. Od 1869. do 1991. sadrži podatke za to bivše naselje.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Detkovac** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Gradina |
| --- |
| Bačevac • Brezovica • Budakovac • Detkovac • Gradina • Lipovac • Lug Gradinski • Novi Gradac • Rušani • Vladimirovac • Žlebina |
**Ultramontanizam** (od srednjovjekovnog latinskog - *ultramontanus* = iza planina) je ime za struju unutar klera katoličke crkve koja je inzistirala na snaženju papina autoriteta i većoj centralizaciji crkve. Ime je dobila zbog svojih centralnoevropskih članova, za koje se u šali govorilo da stalno gledaju prema jugu, kako bi iza Alpa ugledali Rim i papu radi daljnjih instrukcija što da rade.

Historija
---------

Unutar crkve od samih početaka kršćanstva bilo je velikih polemika oko papinih prerogativa, koja se rasplamsala početkom 15. vijeka, kad je osnažio koncilski pokret. Nastavila se i u sljedećim vijekovima usporedno sa snaženjem nacionalizma i teološkog liberalizma, u vremenima kad su se Ultramontanisti suprotstavljali pokretima, kao što je Galikanizam, koji je želio ograničiti papinsku moć.

Ultramontanska struja (partija) pobijedila je 1870. na Prvom vatikanskom koncilu kada je Dogma o papinoj nepogrešivosti definirana kao jedan od vjerskih temelja katoličke crkve.

Izvori
------

1. 1 2 3  „*Ultramontanism*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 22.3. 2018.

Vanjske veze
------------

* *Ultramontanism* (`en`)