**Matija Antun Relković** (Reljković) (Davor, 6. siječnja 1732. - Vinkovci, 22. siječnja 1798.) bio je hrvatski prosvjetiteljski prozaik.

Životopis
---------

Rodom Slavonac iz posavskog sela Davor (prije Svinjar), bio je sin graničarskoga časnika, a to je karijera koju je i sam izabrao. Počeo je kao običan vojnik i u vojsci stekao čin kapetana. Borio se u sedmogodišnjem ratu dok nije 1757. zarobljen od Prusa u Wroclawu (Breslauu), te je proveo zarobljeništvo u Frankfurtu na Odri. Tamo se bacio na opsežno i nesustavno čitanje francuskih i njemačkih racionalističkih i prosvjetiteljskih pisaca (Bayle, Voltaire, Diderot, vjerojatno i poljskoga renesansnog pjesnika Jana Kochanowskoga, autora spjeva o *"Satiru"* koji mu je vjerojatno poslužio kao predložak, no radi se samo o pretpostavkama, jer sam nikada nije otkrio svoju *"zarobljeničku lektiru"*). Vrativši se iz zarobljeništva, još je neko vrijeme proveo u ratovanju (Bavarska), no zasićen vojničkim životom, povukao se u mirovinu (nakon što mu je car Josip II. dodijelio titulu nasljednoga plemića). Umro je u Vinkovcima. Po pisanju Ignjata Brlića sinu Andriji Torkvatu Brliću, trgovac iz Osijeka Joso Knežević je financijski pomagao Relkovića, Katančića i dr. (1849.g. pismo 113.)

### Književno stvaralaštvo

Relković je svestran i izuzetno utjecajan pisac, poslije Kačića najznačajniji hrvatski autor 18. stoljeća, čija se djelatnost odrazila na više polja: jezikoslovnoj, didaktičnoj, praktično-prosvjetnoj. Pisac je hibridne poligrafije mudrosnica *"Nek je svašta iliti sabranje pametnih ričih"*, 1795.), gramatike s elementarnim rječnikom, sintaksom i dosta proizvoljnim etimologijskim izvodima (*"Nova slavonska i nimačka gramatika"*, 1867 - djelo je ostalo u rukopisu za piščeva života), no, najvažniji mu je ostvarenje didaktični spjev, pučkoprosvjetnog karaktera *"Satir iliti divlji čovik"* (1762. prošireno izdanje 1779.) prožet duhom racionalizma, zdravorazumskih moralnih pouka i pragmatičkih savjeta za obnovu gospodarstva i ostvarenje europski uljuđenoga života u Slavoniji u kojoj je još vladalo tursko nasljeđe orijentalne zapuštenosti i nemara. Otprilike u to vrijeme je preveo Pančatantru.

Iz prvog velikog oružanog sukoba u koji su bile upletene gotovo sve europske sile Relković je donio novu sliku svijeta, zasnovanu na idejama francuskog prosvjetiteljstva. Pragmatizam europskog 18. stoljeća našao je u njemu svoga najznatnijeg predstavnika u nas. Merkantilističku predodžbu predjozefinskog vremena, dominantnu u prvom izdanju, zasjenilo je u drugom fiziokratsko shvaćanje poteklo od francuskih političkih filozofa koje predvodi Francois Quesnay. U tim idejama Relković je našao sebe, kroz njih je gledao svoju Slavoniju. Dokazuju to prozni dijelovi u drugom izdanju, gdje govori o seljaku i njegovoj prisnosti s prirodom: ako stihovi u "Satiru" ne mogu svjedočiti o Relkovićevim pjesničkim sposobnostima (kojih, realno, i nema), te nevelike, gotovo epizodne glose svjedoče vrlo uvjerljivo da je Relkovićev racionalizam bio nošen propovjedničkim i obnoviteljskim entuzijazmom. Nije Relković bio bez talenta, ali ipak, više od talenta, njega čini piscem sjajna inteligencija duha. Kao moralist i popularizator vlastitih ideja, on želi samo jedno: biti zabavan i koristan svakom čitatelju - i to je postigao. Pisan popularnim stihom narodne pjesme, tečnom slavonskom ikavicom, "Satir" je imao golem učinak. Povijesno jezikoslovlje je Relkovićevo djelo prevrjednovalo, odavši priznanje njegovu prosvjetiteljskomu učinku, no istaknuvši u prvi plan modernost njegova novoštokavskoga idioma koji je, uz Kačićevu općenacionalnu i europsku uspješnicu, odigrao ključnu ulogu u kristalizaciji hrvatskoga novoštokavskoga jezičnoga standarda.

Izvori
------

1. ↑  Ljiljana Šarić (2008). *Spatial Concepts in Slavic: A Cognitive Linguistic Study of Prepositions and Cases*. Otto Harrassowitz Verlag. str. 167. ISBN 9783447058063.
2. ↑   *Etnološka tribina, Svesci 1-5*. Hrvatsko etnološko društv0. 1978. str. 66.

Vanjske veze
------------

* Enciklopedija Leksikografskog zavoda

| * p
* r
* u
Klasicizam i prosvjetiteljstvo |
| --- |
| XVII. vijek  • XVIII. vijek |
| Književnici | Tituš Brezovački **•**  Pierre Corneille **•**  Denis Diderot  **•**  Carlo Goldoni **•**  Filip Grabovac **•**  Baron d'Holbach **•**  Andrija Kačić Miošić **•**  Matija Petar Katančić **•**  Gotthold Ephraim Lessing  **•**  Molière **•**  Alexander Pope **•**  Jean Racine **•**  Matija Antun Reljković **•**  Jean-Jacques Rousseau **•**  Markiz de Sade **•**  Voltaire |
| Skladatelji | Carl Philipp Emanuel Bach **•**  Johann Christian Bach **•**  Wilhelm Friedemann Bach **•**  Julije Bajamonti **•**  Ludwig van Beethoven **•**  Christoph Willibald Gluck **•**  Joseph Haydn **•**  Ivan Mane Jarnović **•** Leopold Mozart **•**  Wolfgang Amadeus Mozart  **•**  Antonio Salieri **•**  Domenico Scarlatti **•**  Luka Sorkočević **•** Jan Václav Stamic  **•**  Franz Xaver Süssmayr |
| Umjetnci | Jacques-Louis David **•**  Jean Auguste Dominique Ingres **•**  Nicolas Poussin **•**  Karl Friedrich Schinkel **•**  Jacques-Germain Soufflot |
| Filozofija | Jean d'Alembert **•**  Jeremy Bentham **•**  Condorcet **•**  Denis Diderot **•**  Adam Ferguson **•**  Johann Gottfired von Herder  **•**  David Hume **•**  Immanuel Kant **•**  John Locke **•**  Charles de Montesquieu **•**  Jean-Jacques Rousseau **•**  Voltaire |
| Politika | Benjamin Franklin **•** Fridrik II. Veliki  **•**  Thomas Jefferson **•**  Josip II. **•**  Katarina II. Velika  **•**  James Madison **•**  Marija Terezija **•**  Petar I. Veliki |
| Kultura | Deizam **•**  *Enciklopedija* **•**  Fiziokratizam **•**  Liberalizam **•**  Prosvijećeni apsolutizam |
| << Barok **•**  Romantizam >> |

| * p
* r
* u
Hrvatska književnost |
| --- |
| Renesansa | Džore Držić - Šiško Menčetić - Dominko Zlatarić - Hanibal Lucić - Dinko Ranjina - Mikša Pelegrinović - Mavro Vetranović - Nikola Nalješković - Marko Marulić - Juraj Šižgorić - Petar Hektorović - Marin Držić - Brne Karnarutić - Petar Zoranić - Jeronim Vidulić - Marin Kaboga - Nikola Dimitrović |  |
| Barok | Ivan Gundulić - Ivan Bunić Vučić - Ignjat Đurđević - Stijepan Đurđević - Junije Palmotić - Fran Krsto Frankopan - Petar Zrinski - Katarina Zrinska - Ivan Belostenec - Pavao Ritter Vitezović - Juraj Habdelić - Matija Divković - Bartol Kašić - Petar Kanavelić - Antun Kanižlić - Katarina Patačić - Adam Žigmund Domjanić |
| Prosvjetiteljstvo | Matija Antun Reljković - Andrija Kačić Miošić - Filip Gotovac - Matija Petar Katančić - Tituš Brezovački |
| Romantizam | Dimitrija Demeter - Ljudevit Gaj - Ivan Mažuranić - Matija Mažuranić - Petar Preradović - Pavao Štoos - Stanko Vraz |
| Realizam | August Šenoa - Eugen Kumičić - Ante Kovačić - Ksaver Šandor Gjalski - Vjenceslav Novak - Josip Kozarac - Silvije Strahimir Kranjčević - Musa Ćazim Ćatić |
| Modernizam i postmodernizam | Ivo Vojnović - Antun Gustav Matoš - Vladimir Vidrić - Dragutin Domjanić - Milan Begović - Vladimir Nazor - Janko Polić Kamov - Fran Galović - Vladimir Čerina - Tin Ujević - Miroslav Krleža - Antun Branko Šimić - Ivan Goran Kovačić - Marija Jurić Zagorka - Vladan Desnica - Dragutin Tadijanović - Mak Dizdar - Ranko Marinković - Tomislav Ladan |

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 71474284
* LCCN: nr92000599
* ISNI: 0000 0001 0913 9891
* GND: 121805794
* SUDOC: 147333091
* BNF: cb12390236c (podaci)
* BIBSYS: 90727589
* NKC: js2008439279
* CONOR.SI: 195946851
* NSK: 000100016

 |