recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Granice Palestine 1922.
Zastava Britanskog mandata nad Palestinom
**Britanski mandat nad Palestinom** bio je geopolitički entitet pod britanskom upravom, izdvojen iz otomanske Južne Sirije nakon Prvog svetskog rata. Britanska civilna uprava u Palestini je trajala od 1920. do 1948.

1917. godine, tokom Prvog svetskog rata, Velika Britanija je porazila otomanske snage i uspostavila vojnu upravu nad okupiranim teritorijama bivše otomanske Sirije. Teritorija je ostala pod britanskom vojnom upravom tokom rata i posle njega. Britanci su tražili da dobiju legitimitet za svoju kontrolu nad teritorijom i to su dobili sticanjem mandata od Društva naroda u junu 1922. Zvanični cilj mandata Društva naroda je da se upravlja delovima raspalog Otomanskog carstva, koje je vladalo Bliskim istokom od 16. veka, do trenutka kada će te teritorije biti u stanju da same upravljaju sobom. Civilna uprava je formalizovana uz saglasnost Društva naroda 1923. godine kao Britanski mandat nad Palestinom, koji je pokrivao dve administrativne oblasti. Zemlja zapadno od reke Jordan, pod imenom Palestina, je bila pod direktnom britanskom upravom do 1948. dok je zemlja istočno od Jordana bila polunezavisni region pod imenom Transjordanija, pod vladavinom Hašemitske dinastije iz Hidžaza i koja je stekla nezavisnost 1946.

Za vreme postojanja Britanskog mandata, u oblasti je zabeležen uspon dva glavna nacionalistička pokreta, jedan među Jevrejima, a drugi među Arapima. Rivalstvo i neprijateljstvo ta dva pokreta su imali značajan uticaj na istoriju tog perioda, a vrhunac nasilja je zabeležen u Arapskoj pobuni 1936–1939. i Građanskim ratom 1947–1948. Drugi svetski rat je imao malo direktnog uticaja na život u Palestini, ali su njegove indirektne posledice na kraju dovele do građanskog rata i povlačenja Britanaca.

Ishod građanskog rata i potonji Izraelsko-arapski rat 1948. su doveli do primirja 1949. podelom bivšeg Britanskog mandata na novonastali Izrael sa jevrejskom većinom, jordanskom aneksijom Zapadne obale i arapskom Svepalestinskom upravom u Pojasu Gaze pod egipatskom vojnom okupacijom.
**Kemal Kılıçdaroğlu**, popularno poznat i samo po inicijalima **KK** (rođen 17. decembra 1948. u Ballıci, Tunceli) je turski ekonomista, funkcioner i socijaldemokratski političar. Od 2010. godine je predsednik Republikanske narodne stranke (CHP) i glavni lider opozicije u Turskoj. Od 2002. do 2015. godine bio je poslanik u Turskom parlamentu za Istanbul i njegovu drugu gradsku izbornu jedinicu. U junu 2015. godine ponovo je izabran za poslanika u Turskom parlamentu za Izmir, za drugu gradsku izbornu jedinicu, a na toj dužnosti je ostao do 2023. godine.

Kılıçdaroğlu, koji je diplomirao na Fakultetu ekonomskih i trgovinskih nauka u Ankari 1971. godine, obavljao je dužnost generalnog direktora Socijalnog osiguranja (SSK) od 1992. do 1996. i od 1997. do 1999. godine, pre nego što je ušao u aktivnu politiku. Učlanio se u CHP 2002. godine i prvi put je izabran u Turski parlament na izborima iste godine, kao poslanik druge istanbulske izborne jedinice. Na izborima 2007. godine ponovo je izabran kao poslanik CHP-a, a tada je preuzeo i funkciju zamenika predsednika CHP-ove poslaničke grupe. Na lokalnim izborima 2009. godine, bio je kandidat za gradonačelnika Istanbula, ali je izgubio protiv kandidata Stranke pravde i razvoja Kadira Topbaşa, osvojivši samo 37% glasova.

Nakon što je 2010. Deniz Baykal podneo ostavku na mesto predsednika partije zbog umešanosti u skandal, Kılıçdaroğlu je izabran za predsednika CHP-a na 33. redovnoj skupštini CHP-a. Na izborima 2011. godine, CHP je povećao svoj udeo glasova za 5,11%. Nakon što je kandidat CHP-a i Nacionalnog pokreta MHP-a Ekmeleddin İhsanoğlu izgubio predsedničke izbore 2014. godine, povećale su se kritike upućene Kılıçdaroğluu u stranci. Kılıçdaroğlu je ponovo izabran za predsednika stranke na skupštinama održanim 2014. 2016. i 2018. godine te je uveo CHP u veliku koaliciju *Millet İttifakı* (*Nacionalna alijansa*). CHP je zadržao status glavne opozicione stranke na predsedničkim i parlamentarnim izborima 2018. godine. Na lokalnim izborima 2019. godine, stranka je pobedila protiv vladajuće AK partije u glavnom gradu Ankari sa kandidatom Mansurom Yavaşom, nakon 17 godina vladavine AK partije. Pobedu su odneli i u najvećem gradu Turske, Istanbulu, s kandidatom Ekremom İmamoğluom. Kemal Kılıçdaroğlu postao je nakon toga predsednički kandidat *Millet İttifakı* za izbore 2023. godine.
**Georg Fridrih Vilhelm Šefler** (njemački: ; rođen 19. oktobra 1964) njemački je biznismen; milijarder, vlasnik 80% holding-kompanije ’INA Holding Schaeffler GmbH & Co. KG’ koja uključuje ’Schaeffler AG’ (njegova majka, Marija, vlasnica je preostalih 20%; oboje su stekli bogatstvo od oca Georga Šeflera, koji ima isto ime – Georg, i koji je umro 1996. godine). Georg F. V. Šefler na čelu je nadzornog odbora Grupacije „Šefler"; takođe, član je nadzornog odbora kompanije ’Continental AG’. Magazin *Forbs* je mlađeg Šeflera juna 2021. godine rangirao kao 133. najbogatiju osobu na svijetu, navodeći da ima oko 15,8 milijardi dolara novca.

Biografija
----------

### Počeci

Rođen je u bavarskom gradiću Erlangen. Od 1986. do 1990. godine studirao je Menadžment i Ekonomiju na Univerzitetu Sv. Galen u Švicarskoj; radio je u LuK-u od 1990. do 1996. godine. Kasnije je dobio diplomu u pravnoj školi i master na Univerzitetu Djuk; prakticirao je internacionalno poslovno pravo u Dalasu, a dvije godine poslije radio je za njemačku oružanu silu (u rezervama zračne sile dosegao je do ranga poručnika).

### Karijera

Šefler mlađi bio je širio kompaniju tokom istorijata iste. 1999. godine je preuzeo njemački automotivni proizvođač ’LuK GmbH’, a 2002. njemački proizvođač ’FAG Kugelfischer’. Nakon tzv. ekspensa od 15 milijardi američkih dolara, 2008. godine je sa novoosnovanom kompanijom ’Schaeffler-Gruppe’ (Grupacija „Šefler") – preuzeo gigant za proizvodnju automobilskih dijelova, jednog od najvećih proizvođača guma na svijetu, ’Continental AG’. Grupacija „Šefler" zapošljava otprilike 100.000 ljudi na preko 150 lokacija u oko 50 različitih država.

Prema neprofitnoj organizaciji „ProPublica", sjedinjenoameričkodržavni „IRS" navodio je da je Šefler bio dužan oko 1,2 milijardi dolara u neplaćenim taksama i kaznama (nakon sedam godina birokratskih rasprava, „IRS" je navodio iznos: „deseci miliona").

#### Bogatstvo

Prema *Forbsu*, ima bogatstvo (u novcu) od 15,8 milijardi američkih dolara.

### Privatni život

Razveden je; ima četvero djece i živi u Hercogenojrahu. Posjećuje SAD nekoliko puta godišnje.

Vanjski linkovi
---------------

* wissen.de ()
* bloomberg.com (arhiva (archive.is, nije web.archive.org)) ()

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 101229383
* GND: 139496351

 |
**Barbara Izgarević** (NIkšić, Crna Gora, 18.09.1994.) je srpska futsal igračica. Nastupa za ženski malonogometni klub Meteora Futsal iz Zagreba, Hrvatska sa kojim se takmiči u Prvoj malonogometnoj futsal ligi za žene. Članica je ženske futsal reprezentacije Srbije i univerzitetskе reprezentaciju Beograda. Prvi je ženski futsal trener u Srbiji sa nacionalnom licencom od 2015. godine.

Sportska karijera
-----------------

Počela je da trenira fudbal 2004. godine u ŽFK Bandiniju, da bi potom nastupala za ŽFK LASK iz Lazarevca, ŽFK Sloga i ŽFK Požarevac gde je 2016. godine završila svoju fudbalsku karijeru. 

Upisivanjem osnovnih studija na Fakultetu sporta i fizičkog vaspitanja 2012. godine počinje aktivno pored fudbala da igra i futsal. Sa Marijom Armuš začetnica je ženskog futsala u Srbiji, i najzaslužnije za osnivanje reprezentacije i njen odlazak na Evropsku univerzijadu, kada je trener i selektor bio Dušan Matić. Nastupala je za univerzitetsku reprezentaciju Beograda. Prvi nastup ženska futsal Univerzitetska reprezentacija zabeležila je 2016. godine kada Beogradski Univerzitet osvaja državno prvenstvo i plasira se na Evropsku univerzijadu gde zauzima 8. mesto. 

Sezonu 2017/18, 2018/19 i 2019/20 je nastupala za zagrebački malonogometni klub Meteora Futsal sa kojim je ujedno napravila prvi ženski inostrani futsal transfer. U isto vreme sa njom su trasfer napravile i Marija Armuš i Jovana Jevremović. Na turnirima igra za trofejnu i prestižnu ekipu SIND.

Od osnivanja ženske futsal A reprezentacije je na raspolaganju selektora Dejana Majesa. Nastupala je i na prvom UEFA Evropskom futsal prvenstvu 2018. godine, gde je dala prvi gol za Srbiju na kvalifikacijama za Evropsko prvenstvo. Nastupala je za reprezentaciju kada je osvojila Kup četiri nacije u konkurenciji reprezentacija Slovenije, Slovačke i Češke.

Spoljašnje veze
---------------

* Kup četiri nacije
**Blaž "Baka" Slišković** (Mostar, 30. svibnja 1959.), bosanskohercegovački nogometaš i trener.

Nadimak mu je bio "*Balkanski Maradona*", a igrao je na poziciji veznog igrača, režisera. 
Bio je poznat po svojim čuvenim pogotcima iz kornera tj. udaraca iz kuta. 

Predviđali su mu veliku karijeru u inozemstvu, no jedan divljački start mu je onemogućio napredak u karijeri i nastup na SP 1982..

Baka je bio poznat kao boem, u pravom smislu te riječi, pravila sportskog života za njega nisu postojala, često je bježao iz karantena te sa priprema za jugoslavensku reprezentaciju, za koju je upisao tek 26 nastupa i zabio samo 3 pogodka. Njegova utakmica života za reprezentaciju bila je protiv Italije 1984. u kvalifikacijama za Olimpijske igre u Los Angelesu, kada je od 5 pogodaka on postigao 2, a za 2 asistirao. Svi tadašnji nogometni stručnjaci predviđali su mu veliku karijeru, ali njegovo boemstvo i nešportski život su ga u tome spriječili. 

Što se međunarodne karijere tiče igrao je u talijanskoj Pescari, francuskim klubovima Lensu i Mulhouseu, nakon osamostaljivanja Republike Hrvatske postaje član Hrvatskog Dragovoljca, a karijeru završava u Mostaru u svom Zrinjskom. 

Kasnije je postao uspješan trener kao što je bio i uspješan nogometaš. Bio je izbornik reprezentacije BiH, te je bio na pragu plasiranja na SP 2006. u Njemačkoj, jednu sezonu je bio trener HNK Hajduka iz Splita s kojim je bio prvi na ljestvici dok ga 8 utakmica prije kraja te šampionske sezone nije smijenio i naslijedio Igor Štimac. Potom preuzima Zrinjski. Nakon 5 godina i poraza od reprezentacije Mađarske 3-1 "Baka" daje ostavku na mjesto izbornika i posvećuje se samo Zrinjskom, s kojim osvaja jedno treće i jedno drugo mjesto, ali ne ostvaruje zapažen uspjeh u europskim natjecanjima, ispada jednom u prvom, a jednom u drugom pretkolu kupa UEFA-e.

Jednom je prilikom nezadovoljan suđenjem na utakmici Premijer lige BiH zajedno sa svojom momčadi napustio teren zbog čega je bio kažnjen sa 2.500 KM.

Izvori
------

1. ↑  Večernji list Tomislav Dasović: SP je uklet za dinamovce, a i za Manchester, 14. svibnja 2010.
2. ↑  () BH Dani br.124 Miljenko Jergović: Nogometni lomovi, 15. listopada 1999.
**Luiz Paulo Hilário Dodô** (16. listopada, 1987. Rio de Janeiro) je brazilski nogometaš i igrač NK Lokomotive Zagreb.

Karijera
--------

Karijeru je počeo u niželigaškim brazilskim ligama točnije u FC Juventus Ltda. dok ga nije bratić i hrvatski reprezentativac Eduardo da Silva doveo u Inter iz Zaprešića.

U polusezoni sezone 2008./09. Dodô je primljen na probu u Inter. Tamo se iskazao te je ubrzo postao dijelom prve momčadi. Prve korake napravio je na dvoranskom prvenstvu gdje je zablistao u utakmicama protiv Dinama, Hajduka i Zagreba.

Prvu utakmicu u HNL-u odigrao je 8. ožujka 2009. godine protiv Slaven Belupa koju je Inter izgubio 1:0. Prve zgoditke u HNL-u postigao je u dvoboju 10. svibnja, 2009. protiv slabašne Croatie iz Sesveta, i to dva u pobijedi 3:0.

U posljednjem kolu lige 31. svibnja, 2009. protiv treće Rijeke Dodo je u potpunosti zablistao i zabio prvi hatt-trick. Na toj utakmici bio je i njegov najbolji prijatelj Eduardo kojem je posvetio prvi gol na toj utakmici. Nakon te utakmice u intervjuu izjavio je kako očekuje da će jednoga dana biti kao Eduardo i otići u neki veći klub, ali se prvo želi iskazati u Hrvatskoj.

2010. godine prelazi u zagrebački Dinamo. 
Početkom 2011. godine odlazi na posudbu u Lokomotivu.

Privatni život
--------------

Napustio je obitelj u Brazilu sa dvadeset i jednom godinom i preselio u Hrvatsku u Zaprešić pored Zagreba. Najbolji prijatelj mu je igrač Shakhtara Eduardo da Silva.

Vanjske poveznice
-----------------

* Dodo na Inter Zaprešićkim službenim stranicama Arhivirano 2012-06-30 na Wayback Machine-u
* Dodova statistika na Sportnet.hr Arhivirano 2009-06-15 na Wayback Machine-u
* Net statistika[*mrtav link*]
* HNL statistika
**Pedro Andrés Morales Flores** (Hualpén, 25. svibnja 1985.) je čileanski nogometaš koji trenutno igra za Málagu. Igra na poziciji ofenzivnog veznog igrača.

Klupska karijera
----------------

Profesionalnu karijeru je započeo 2004. godine u čileanskom nogometnom klubu Huachipato gdje je nastupao i za juniorske sastave. Na početku sezone 2007. prelazi u Universidad de Chile, gdje nastupa uz najboljeg čileanskog reprezentativnog strijelca svih vremena Marcela Salasa.

Sezonu 2007. u Clausuri je završio s 13 golova kao drugi najbolji stijelac prvenstva. U lipnju 2008. prelazi u zagrebački Dinamo potpisujući petogodišnji ugovor.

U siječnju 2012. odlazi na posudbu u čileanski klub Universidad de Chile. U Dinamo Zagreb je upravo došao 2008. iz Universidad de Chile.

Nakon jednogodišnje posudbe u Čileu, u siječnju 2013. Pedro odlazi na posudbu u Málagu.

Reprezentativna karijera
------------------------

U siječnju 2008. Pedro Morales pozvan je u reprezentaciju Čilea za dvije prijateljske utakmice u kojima je Čile pobjedio Južnu Koreju 1-0 i remizirao sa Japanom 0-0. Morales je igrao svih 90 minuta u oba susreta. Nakon toga bio je dio Čileanske U-23 reprezentacije koja je igrala na prestižnom turniru u Francuskoj,u Toulonu gdje su njegovi fantastični golovi i izvrsni nastupi Čileu pomogli da dođe do finala. Na turniru je bio drugi najbolji igrač. U lipnju 2008. Moralesova vještina impresionirala poznatog trenera, Marcela Bielsu, koji ga je pozvao za dvije važne utakmice u kvalifikacijama za SP 2010. Morales je od početka sudjelovao u pobjedi 2-0 nad Bolivijom, u La Pazu na 3600 m nadmorske visine. Osim toga, Morales je sudjelovao u 3-2 pobjedi protiv Venezuele.

Vanjske poveznice
-----------------

* Pedro Morales na hnl-statistika.com
* () Pedro Morales na soccerway.com
**Thomas Henry Alex "Hal" Robson-Kanu** (London, 21. svibnja 1989.) je englesko-velški nogometaš i velški reprezentativac koji je trenutno slobodan igrač. Iako primarno igra na krilu, može igrati i u napadu. 

Robson-Kanu je započeo karijeru u omladinskom pogonu Arsenala, ali je s 15 godina pušten u Reading. Nakon što je 2007. završio Readingovu akademiju, bio je na posudbi u Southend Unitedu i Swindon Townu, prije nego se vratio u matični klub za kojeg je debitirao 2009. godine. Tokom prve sezone je bio ograničen na ulaske s klupe, ali je već u sezoni 2011–12. bio ključan igrač u osvajanju Championshipa i ulasku u prvu ligu. U Premier Leagueu je debitirao 2012. godine te je do isteka ugovora 2016. godine skupio gotovo 200 službenih nastupa za Reading. 

Na međunarodnoj razini, Robson-Kanu je isprva predstavljao svoju rodnu Englesku u mlađim uzrastima, ali je 2010. godine prešao u Wales, rodnu zemlju njegove bake. Nakon perioda u U-21 reprezentaciji, prije nego je debitirao za seniorsku ekipu protiv Hrvatske. Godine 2013. u utakmici protiv Škotske, postigao je prvi gol za reprezentaciju. Na Euru 2016. godine, postigao je gol u prvoj utakmici protiv Slovačke, donijevši tako pobjedu svojoj reprezentaciji.

| * p
* r
* u
Sastav Walesa  na  UEFA Euru 2016. (3. mjesto) |
| --- |
| 1 Hennessey • 2 Gunter • 3 Taylor • 4 Davies • 5 Chester • 6 A. Williams (c) • 7 Allen • 8 King • 9 Robson-Kanu • 10 Ramsey • 11 Bale • 12 Fôn Williams • 13 G. Williams • 14 Edwards • 15 Richards • 16 Ledley • 17 Cotterill • 18 Vokes • 19 Collins • 20 J. Williams • 21 Ward • 22 Vaughan • 23 Church • Izbornik: Coleman | Wales |
**Claire Forlani** (Twickenham, London, 17. decembar 1971.), engleska glumica.

Rani život
----------

Claire Forlani je rođena u Twickenhamu 1971. Kćer je je Barbare Dickinson i Pierluigija Forlanija, glazbenog menadžera iz Ferrare, Italija. S 11 godina je počela pohađati školu Tring Park School for the Performing Arts, gdje je počela studirati glumu. Tijekom šest godina obrazovanja je također učila ples, što ju je dovelo do nastupa u Orašaru i opereti Orfej u podzemlju.

Karijera
--------

1993. je preselila u San Francisco. 1994. je nastupala u filmu Policijska akademija:Misija u Moskvi. 1995. je glumila Brandi Svenning u filmu Mallrats koji je režirao Kevin Smith. 1996. je glumila u filmu Kamen. 1998. je bila jedna od glavnih glumica u filmu Upoznajte Joea Blacka. To joj je bio finacijski najuspješniji film u karijeri. Nakon toga je 2001. glumila u filmu Antitrust koji je dobio pomiješane kritike. 2003. je bila glavna glumica u Medaljon s Jackiem Chanom. 2006. je glumila Dr. Peyton Driscoll u seriji *CSI: NY*. 2007. je glumila u filmu Carolina Moon. 2008. je glumila s Danielom Craig u filmu Flashbacks of a Fool.


***Claire Forlani*** na Wikimedijinoj ostavi
***Let No Man Write My Epitaph*** (sh. *Ne dajte da ijedan čovjek napiše moj epitaf*) je američki crno-bijeli igrani film snimljen 1960. u režiji Philipa Leacocka. Po žanru je drama, a predstavlja adaptaciju istoimenog romana Willarda Motleya, odnosno nastavak filma *Knock on Any Door* iz 1949. godine. Protagonist, čiji lik tumači James Darren, je Nick Romano, mladić čiji je otac bio pogubljen zbog ubistva policajca, i koji zajedno sa majkom (čiji lik tumači Shelley Winters) živi u stanu u siromašnoj četvrti Chicaga. Radnja prikazuje kako se njegovi susjedi i poznanici udružuju kako bi ga spriječili da se oda kriminalu i završi poput oca. *Let No Man Write My Epitaph* je sniman na autentičnim lokacijama u Chicagu, a kasnijim historičarima filma je postao zanimljiv i zbog neobične glumačke postave u kojoj se ističu Ella Fitzgerlad u ulozi pjevačice ovisne o heroinu, kao i Jean Seberg u jednoj od rijetkih hollywoodskih uloga u svojoj filmografiji.

Vanjske veze
------------

* *Let No Man Write My Epitaph* na sajtu IMDb
**Lights Out** (sh. *Gasite svjetla*) je američka dramska radio-serija koja se emitirala na različitim stanicama i mrežama od 1935. do 1939. godine, odnosno 1942. do 1947. godine, na radio-mreži NBC kao televizijska antologija od 1946. do 1952. na programu mreže NBC. Osmislio ju je Wyllis Cooper, pisac u službi NBC-jeve radio-mreže kao tzv. "ponoćni program", odnosno kao radio-drame koje bi svojim "jezovitim" sadržajem (koji su žanrovski pripadali hororu, fantastici i trileru) trebale biti "primjerene vještičjem terminu" oko ponoći. Serija je, iako je zbog morbidnosti i (za tadašnje stanarde) eksplicitnog nasilja bila predmetom kritika, brzo stekla popularnost, te se nastavila emitirati čak i nakon što ga je Cooper 1936. napustio i prepustio mjesto glavnog pisca i producenta Archu Oboleru. Radio-serija je i pod njegovim vodstvom postala jedna od najpopularnijih, te se smatra klasikom tzv. američkog starog radija. Godine 1946. ju je NBC adaptirao za televiziju; iako nije dosegla popularnost svog uzora, neke od njenih epizoda su kasnije poslužile kao inspiracija za kultne filmove kao što su Spielbergov *Dvoboj* i *They Live*.

Vanjske veze
------------

* Lights Out, Everybody!
* Wyllis Cooper Chronology Arhivirano 2014-08-30 na Wayback Machine-u
* 25 Television episodes available for streaming or download *Internet archive* retrieved 2010 October 23
***Live At The Apollo*** uživo je album od američkog skladatelja, producenta i pjevača Jamesa Browna, snimljen u "Apollo Theateru", Harlem, a objavljen u svibnju 1963.g.

*Live At The Apollo* sniman je u noći 24. listopada 1962.g. u trošku Jamesa Browna. Originalan materijal objavljuje diskografska kuća "King Records", vjerujući da uživo album koji sadrži nove skladbe mora donijeti dobit. U "Kingu" su se iznenadili njegovim uspjehom po objavljivanju i brzinom prodaje albuma. *Live At The Apollo* nalazio se 66 tjedana na "Billboardovoj Top listi Pop albuma", i nalazio se na #2 Top liste.

"Rolling Stone" časopis 2003.g. album *Live At The Apollo* stavlja na 24. mjesto, popisa "500 najboljih albuma za sva vremena".

Brown je u svojoj glazbenoj karijeri snimio još nekoliko albuma u "Apollo Theateru" uključujući tijekom 1968. *Live at the Apollo, Vol. II* ("King"), 1971. *Revolution of the Mind: Recorded Live at the Apollo, Vol. III* ("Polydor") i *Live at the Apollo 1995* ("Scotti Bros.")

Popis pjesama
-------------

1. Uvod u izvedbi Jamesa Browna i The Famousa Flamesa (Fats Gonder)
2. "I'll Go Crazy"
3. "Try Me"
4. "Think"
5. "I Don’t Mind"
6. "Lost Someone"
7. Povezane skladbe: "Please, Please, Please"/"You’ve Got The Power"/"I Found Someone"/"Why Do You Do Me"/"I Want You So Bad"/"I Love You, Yes I Do"/"Strange Things Happen"/"Bewildered"/"Please, Please, Please"
8. "Night Train"
	* Bonus skladbe dodane 2004. na Deluxe izdanje:
9. "Think" (Singl Mix, radio verzija)
10. Medley: "I Found Someone"/"Why Do You Do Me"/"I Want You So Bad" (Singl Mix)
11. "Lost Someone" (Singl Mix)
12. "I’ll Go Crazy" (Singl Mix)

Vanjske veze
------------

* Soul internet stranice
* discogs.com - James Brown - Live At The Apollo
***Lord Love a Duck*** (sh. *Gospode voli patku*) je američka crno-bijela filmska komedija snimljena 1966. u režiji Georgea Axelroda. Temelji se na istoimenom romanu Ala Hinea. Protagonistica, čiji lik tumači Tuesday Weld, je mlada i lijepa učenica progresivne srednje škole u Južnoj Kaliforniji koja nastoji po svaku cijenu postati popularna, odnosno zvijezda beach party filmova. Radnja, prikazana kroz flashbackova, prikazuje kako joj u tome nastoji pomoći njen školski kolega (koga tumači Roddy MacDowell) i pri tome ne bira sredstva, a što će dovesti do masovnog ubistva. *Lord Love a Duck* je nastojao dati satirički prikaz američke popularne kulture 1960-ih, prije svega vezane uz tadašnje baby boomer tinejdžere. Pri tome se koristio crni humor, ali i neuobičajeni casting, pa je tako 38-godišnji MacDowall tumačio lik tinejdžera. Lola Albright, koja je od njega bila mlađa tri godine, tumačila je majku protagonistice. *Lord Love a Duck* je prikazan na Berlinskom festivalu gdje je Albright za svoj nastup dobila Srebrni medvjed za najbolju glumicu.

Uloge
-----

* Roddy McDowall ... Alan "Mollymauk" Musgrave
* Tuesday Weld ... Barbara Ann Greene
* Lola Albright ... Marie Greene
* Martin West ... Bob Bernard
* Ruth Gordon ... Stella Bernard
* Harvey Korman ... Weldon Emmett

Izvori
------

1. ↑  Standing Up To the Teen-Agers
By PETER BARTHOLLYWOOD.. New York Times (1923-Current file) [New York, N.Y] 15 Aug 1965: X7.

Vanjske veze
------------

* *Lord Love a Duck* na sajtu IMDb
Toma Niger, djelo Lorenza Lotta iz 1527. godine
**Toma Niger** (lat. *Thomas Niger*), (Split, o.1450. - Split, o.1532.), hrvatski biskup, diplomat i humanist.

Životopis
---------

Podrijetlom je iz splitske građanske obitelji, vjerojatno hrvatskih korijena. Nedostaju podaci o njegovu djetinjstvu i obrazovanju, no vjeruje se da je prvo obrazovanje primio u rodnom gradu, a nastavak školovanja u Padovi. Bio je učitelj gramatike na Hvaru i u Splitu (1491.-1494.).

Ne zna se točno kada je zaređen, no 1491. godine se u jednom pismu spominje kao splitski kanonik. Splitski nadbiskup Bernard Zanne imenovao ga je generalnim vikarom splitske Crkve i na toj dužnosti ostaje do 1512. godine.
Bio je prijatelj Marka Marulića i hrvatskog bana Petra Berislavića koji ga je imenovao svojim tajnikom i poslanikom. U toj službi obilazi Svetu stolicu, Veneciju i cara Karla V. Habsburga tražeći podršku i pomoć u ratu protiv Turaka koji su u to vrijeme ozbiljno ugrožavali Hrvatsku i Ugarsku. 
Godine 1520. imenovan je za skradinskog biskupa, međutim Skradin već 1522. godine pada pod tursku vlast te je 1524. godine imenovan trogirskim biskupom. Trogirsku biskupiju je napustio već slijedeće godine u korist svog nečaka Kristofora, da bi ponovno nastavio diplomatsku misiju u svrhu prikupljanja pomoći za obranu od Turaka.

Pred kraj života povukao se u samostan na Poljudu gdje je i pokopan.

Literatura
----------

* *Škunca, Stanko Josip, Toma Niger Mrčić - diplomat i humanist, Pula, 2000.*
**Gleinstätten** čita se *Glajnšteten* je trgovište na jugu Austrije od 2,831 stanovnika, koje administrativno podpada pod Okrug Leibnitz.

Geografske karakteristike
-------------------------

Gleinstätten leži na jugu Štajerske u dolini rijeke Sulm, nedaleko od mjesta gdje se ona formira.

Naselje leži udaljeno desetak km od granice sa Slovenijom i 35 km jugozapadno od Graza.

Historija
---------

Gleinstätten koji se orginalno zvao *Micheldorf*, prvi put se spominje u dokumentu 1245. kao utvrda Konrada Micheldorfera.
Između 1285. - 1607 bio je feud porodice Gleinzer vazala salzburgških nadbiskupa, koji su pomoću njih vladali okolicom.

Nakon njih Gleinstättenom su vladali brojni drugi plemići čija su se imanja prostirala od Judenburga do Ptuja.

Znamenitosti
------------

Od znamenitosti Gleinstätten ima baroknu parohijsku crkvu iz 1692. obrambeni toranj podignut između 1754. - 1757. i zamak (16. - 17. vijek) u kojem danas stoluje općinsko vijeće i osnovna škola.

Nedaleko od naselja prostire se Park prirode Südsteiermark.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Austria: Steiermark" (engleski). City population. Pristupljeno 20. 02. 2016.
2. 1 2  „*Gleinstätten*" (njemački). Austria-Forum. Pristupljeno 24. 02. 2016.
3. 1 2  „*Geschichte der Gemeinde*" (njemački). Gleinstaetten. Pristupljeno 24. 02. 2016.

Vanjske veze
------------

***Gleinstätten*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Službene stranice Gleinstättena* ()
**Clare A. Briggs** (5. august 1875 – 3. januar 1930) bio je američki karikaturist i strip crtač, najpoznatiji po serijama stripova koji su izlazili u novinama u prvoj četvrtini 20. vijeka i prikazivali svakodnevni život u malim gradovima. Uživali su veliku popularnost a njihovi naslovi, ispisani američkim šatrovačkim govorom, kao što su npr. *When a Feller Needs a Friend*, *Ain't It a Grand and Glorious Feeling?*, *Someone's Always Taking the Joy Out of Life* i *There's at Least One in Every Office* su postale popularne fraze i narodne izreke. Jedna od najpopularnijih je bila *Mr. and Mrs.*, koja je 1929. adaptirana u popularnu radio seriju.

Briggs je imao kćer, također po imenu Clare Briggs, koja je potpisana kao "Miss Clare Briggs", također objavljivala stripove krajem 1930-ih.

Izvori
------

Literatura
----------

* Strickler, Dave. *Syndicated Comic Strips and Artists, 1924-1995: The Complete Index.* Cambria, California: Comics Access, 1995. ISBN 0-9700077-0-1

Vanjske veze
------------

* Lambiek Comiclopedia
***Inherit the Wind*** (sh. *Naslijediti vjetar*) je drama američkih književnika Jeromea Lawrencea i Roberta Edwina Leeja premijerno prikazana 1955. godine. Radnja je inspirirana, odnosno predstavlja rekonstrukciju znamenitog Scopesovog suđenja u gradu Dayton u državi Tennessee 1925. godine, pri čemu su imena likova i mjesto radnje izmijenjeneni. Protagonisti su dvojica uglednih pravnika koja su se tokom suđenja našla na suprotnim stranama - optužbu predstavlja Matthew Harrison Brady (temeljen na Williamu Jenningsu Bryanu), bivši predsjednički kandidat koji nastoji osuditi Bertrama "Berta" Catesa (temeljenog na Johnu T. Scopesu), srednjoškolskog nastavnika koji je prekršio zakon podučavajući teoriju evolucije; obranu pak predstavlja ugledni advokat i nekoć Bradyjev najbliži prijatelj Henry Drummond (temeljen na Clarenceu Darrowu) koji na suđenju nastoji obraniti načelo slobode izražavanja, a važan je lik i sarkastični novinar E. K. Hornbeck (temeljen na H. L. Menckenu).

*Inherit the Wind* je napisan u jeku Hladnog rata, odnosno pod snažnim uticajem makartističkih progona. Lawrence je godine 1996. u intervjuu navodio kako mu je glavna svrha bila zalaganje za slobodu izražavanja, iako će brojne kasnije generacije dramu shvatiti kao obračun između kršćanskog fundamentalizma i nauke.

*Inherit the Wind* je postao predmetom nekoliko ekranizacija na filmu i televiziji.
**Tomislav Radić** (Zagreb, 8. prosinca 1940. – Zagreb, 7. ožujka 2015.), jugoslavenski i hrvatski filmski redatelj i scenarist.

Radić se rodio 8. prosinca 1940. u Zagrebu. Diplomirao je 1962. na Filozofskom fakultetu, a 1973. režiju na Akademiji za dramsku umjetnost u Zagrebu.

Svoje ime kao kazališni redatelj izgradio je 1960-ih, a najveći uspjeh postigao je scenskom produkcijom *Stilskih vježbi* Raymonda Queneaua, koje se bez prekida izvode u sklopu programa Teatra &TD u Zagrebu od 1968. do danas.

Potom se okrenuo televiziji te režirao nekoliko dokumentaraca i dramskih serija za TV Zagreb prije snimanja svojeg prvog igranog filma *Živa istina* (1972.). Nastavio je režirati igrane filmove i televizijske drame tijekom sljedećih desetljeća. Najbolje su mu ocijenjeni filmovi *Što je Iva snimila 21. listopada 2003.* (2005.) i *Kotlovina* (2011.), koji su na festivalu hrvatskog nacionalnog filma, Festivalu igranog filma u Puli, osvojili svaki Veliku zlatnu arenu za najbolji film.

U njegovu bogatu stvaralačkom opusu, sačinjenu od nekoliko desetaka naslova, ističu se dokumentarni filmovi *Istrani*, *Lica*, *Put*, *Živjeti u Imotskom*, *Hrvat na Kosovu*, televizijski film *I tako dalje*, kazališne predstave *Stilske vježbe*, *Kate Kapuralica*, *Gospodsko dijete*, *Čaruga*, *Emigranti*, *Kafetarija*, *Ifigenija u Aulidi*, *Kako voli druga strana*, *Hedda Gabler*, *Bard* i igrani filmovi *Živa istina*, *Timon*, *Luka*, *Anđele moj dragi*, *Holding*, *Što je Iva snimila 21. listopada 2003.*, *Tri priče o nespavanju* i *Kotlovina*.

U dvadeset godina profesorskog i dekanskog rada na Akademiji dramske umjetnosti, od 1977. do 1997. Tomislav Radić odgojio je naraštaje hrvatskih glumaca. Osam godina bio je glavni urednik Dramskoga programa HTV-a, od 1998. do 2000.

Za svoj rad nagrađen je nizom nagrada na filmskim festivalima u zemlji i inozemstvu te državnim nagradama i odličjima.

Pokopan je na zagrebačkom groblju Mirogoju.

Filmografija
------------

* *Živa istina* (1972.)
* *Timon* (1973.)
* *Luka* (1992.)
* *Anđele moj dragi* (1995.)
* *Holding* (2001.)
* *Što je Iva snimila 21. listopada 2003.* (2005.)
* *Kotlovina* (2011.)

Izvori
------

1. ↑  „Umro redatelj 'Stilskih vježbi' Tomislav Radić". *vecernji.hr*. Pristupljeno 10. ožujka 2015.
2. 1 2 3 4 5 6 7  „Umro filmski i kazališni redatelj Tomislav Radić". *hrt.hr*. Arhivirano iz originala na datum 2020-09-24. Pristupljeno 10. ožujka 2015.

Eksterni linkovi
----------------

* Tomislav Radić na filmski-programi.hr
* Tomislav Radić na sajtu IMDb

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 86422633
* ISNI: 0000 0000 5904 3217
* BNF: cb14696461c (podaci)
* NKC: xx0094742
* NSK: 000063698

 |
Anna Seghers (1966)
Grob Anne Seghers u Berlinu
**Anna Seghers** (Mainz, 19.11. 1900 – Berlin, 1.6. 1983) bila je njemačka spisateljica poznata po romanima koji su opisivali moralne dileme ljudi uhvaćenih u vrtlog drugog svjetskog rata.

Rođena kao Netty Reitling u Mainzu u porodici židovskog porijekla, godine 1925. se udala za mađarskog komunista Laszla Radvaniyja. Godine 1928. se i sama priključila Komunističkoj partiji Njemačke. Nakon dolaska nacista na vlast bila je hapšena, a poslije je pobjegla u Francusku. Nakon pada Francuske je živjela prvo u višijskoj Francuskoj, a potom izbjegla u Meksiko. Godine 1947. se vratila u domovinu, a nakon podjele Njemačke je živjela u DDR-u.

Njen najpoznatije djelo je roman *Sedmi križ*, adaptiran u holivudski film sa Spencerom Tracyjem u glavnoj ulozi.

Vanjske veze
------------

***Anna Seghers*** na Wikimedijinoj ostavi

* Biography Arhivirano 2007-05-19 na Wayback Machine-u (books and writers)
* Information on the translated novels by John Manson
* Die-Anna-Seghers-Home-Page (in German)
* German biography Arhivirano 2007-06-23 na Wayback Machine-u (Potsdam University)

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 51684390
* LCCN: n50054376
* ISNI: 0000 0001 2132 5945
* GND: 118612743
* SELIBR: 212308
* SUDOC: 026670887
* BNF: cb118875472 (podaci)
* BIBSYS: 90056448
* MusicBrainz: 7b9e08e8-7786-4b2c-97f0-8a440c89b680
* NLA: 35965367
* NDL: 00456024
* NKC: jn19990007416
* BNE: XX1139939
* CiNii: DA01614176
* CONOR.SI: 9004899
* NSK: 000064251

 |
**Anabet Giš** (engl. , **Ana Elizabet Giš** 13. marta 1971. u Albukerkiju, Nju Meksiko) američka je glumica poznata po ulogama u TV serijama *Dosije iks* i *Brotherhood* te filmovima Shag, *Mystic Pizza* i *Dvostruki rizik*.

Privatni život
--------------

Gish je rođena u Albuquerqueu kao kći Judy i Roberta Gisha. Izjavila je da pripada "različitoj grani istog porodičnog stabla" kome su pripadale sestre Lillian i Dorothy Gish, rane zvijezde nijemog filma. Kada je imala dvije godine, s porodicom se preselila u Cedar Falls u Iowi, gdje je odrasla zajedno s bratom Timom i sestrom Robin. Otac joj je bio profesor engleskog jezika na University of Northern Iowa; majka joj je bila nastavnica u osnovnoj školi.

Gish je udana za Wadea Allena, bivšeg kaskadera koga je upoznala na snimanju serije *The X-Files*. S njima ima dva sina - Casha Alexandera Allena (12. januar 2007 -) i Enza Edwarda Allena (25. oktobar 2008 -).

Vanjske veze
------------

* Annabeth Gish na sajtu IMDb
* Duke University profile Arhivirano 2007-07-17 na Wayback Machine-u
* Betty Site :: Russian Annabeth Gish WS
* Official Fan Site and Blog Arhivirano 2008-09-05 na Wayback Machine-u

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 12515634
* LCCN: no95015350
* ISNI: 0000 0001 1946 6941
* GND: 140792090
* BNF: cb141817581 (podaci)
* NKC: xx0172851
* BNE: XX1341534
* CONOR.SI: 43714403

 |

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Ovaj članak o **osobi** je u začetku. Možete pomoći Wikipediji tako da ga proširite*. |
**Ante Ercegović** (Jesenice kraj Splita, 25. listopada 1895. – Split, 25. travnja 1969.), hrvatski biolog, svećenik i oceanolog.

Srednju školu završio je u Splitu. Završio je Bogoslovni fakultet. Nakon studija teologije, studira biologiju u Ljubljani i Zagrebu. Diplomirao je 1924. Radio je kao asistent u Botaničkom zavodu Filozofskog fakulteta u Zagrebu. Doktorirao je na litofilnim algama. Odlazi u Split i predaje u Biskupskoj klasičnoj gimnaziji do 1932. kada prelazi u Oceanografski institut, gdje ostaje do mirovine. Objavio je veliki broj znanstvenih radova kod nas i u svijetu. Bavio se hidrografijom, fitoplanktonima i primarnom produkcijom. Usavršavao se u Hamburgu i Helgolandu, gdje je učio suvremene oceanografske metode. Napisao je knjige „Katolička dogmatika za više razrede srednjih škola", „Botanika za niže razrede srednjih škola", „Život u moru" i monografiju o jadranskim cistozirama. Napisao je više članaka u Pomorskoj enciklopediji. Sudjelovao je u Rielovoj knjizi „Fauna und Flora der Adria" prilogom o algama. Otkrio je nove vrste algi i dao im imena Dalmatella, Kyrtuthryx i Voukiella po Vale Vouku. Pisao je na hrvatskom, njemačkom i francuskom, a dobro je znao i latinski.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 274010804
* ISNI: 0000 0004 2569 2955
* BIBSYS: 4088104
* Botanist: Erceg.
* CONOR.SI: 44153699
* NSK: 000127375

 |
**Anton Kasipović** (Banja Luka, Bosna i Hercegovina, 1956.), potpredsjednik Vlade Republike Srpske, te ministar prosvjete i kulture Republike Srpske.

Biografija
----------

Osnovnu i srednju školu završio je u Banjoj Luci, gdje je diplomirao pravo. Bio je novinarom dnevnoga lista – *Glas Srpske*, gdje je radio kao direktor i glavni i odgovorni urednik. Oženjen je i ima jedno dijete. Anton Kasipović je po nacionalnosti Hrvat. Dužnost predsjednika Vlade Republike Srpske obnašao je od 15. studenoga 2010. do 29. prosinca 2010. godine. Na položaj ministra prosvjete i kulture Republike Srpske izabran je po drugi puta 29. prosinca 2010. godine.

Dana 9. listopada 2000. Kasipović je bio fizički napadnut, što je osudio OESS. Izjavio je za Globus kako govori srpsko-hrvatskim jezikom, zbog čega je kritiziran u Glasu Srpske.

Literatura
----------

* Vlada Republike Srpske
* biznis.ba

Izvori
------

1. ↑  Izvješće za tisak: *OESS osuđuje nedavne napade na novinare u Republici Srpskoj[*mrtav link*]* // OESS – Misija za Bosnu i Hercegovinu, Sarajevo, 12. listopada 2000. godine. Preuzeto: 7. veljače 2011.
2. ↑  Jindra, Jelena. *Hrvatski šef kulture u Vladi Milorada Dodika* // Globus, 7. kolovoza 2009. – 10:30:20. Preuzeto: 17. lipnja 2010. ISSN 0353-9903
3. ↑  Vlaisavljević, Sanja. *Tri točkice imam ja*[*mrtav link*] // Glas Srpske, kolumne, 15. kolovoza 2009. godine. Preuzeto: 17. lipnja 2010. ISSN 1840-1155, (COBISS)

***Anton Kasipović*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ejpril Dženet Pirson** (engl. , rođena 23. januara 1989. godine) je engleska glumica najpoznatija po ulozi Mišel Ričardson u tinejdžerskoj drami „Skins", na kanalu E4.

Karijera
--------

Pirson se pridružila pozorišnoj grupi, u Bristolu, kada je imala samo tri godine. Tokom njenih mlađih dana, glumila je u raznim igrama i sa njenom dramskom grupom i u školi.

Godine 1998, prvi put se pojavila na televiziji u seriji „Casualty". Ipak, napravila je veliki prelom u glumi kada je igrala Mišel Ričardson u britanskoj drami „Skins". Izabrana je za ulogu nakon što su reditelji održali audicije u njenoj školi, a njen nastavnik drame predložio da se prijavi. Pirson se pojavila u prve dve sezone uspešnog šoua na E4, ali je, kao i ostatak „prvobitnog" glumačkog sastava, otpisana je iz narednih sezona jer su reditelji imali nameru da predstave novu generaciju karaktera u šouu. Uz njeno pojavljivanje u dve sezone šoua, Pirson je takođe glumila njen lik u različitim segmentima, što se može videti na zvaničnom vebsajtu serije.

Godine 2008, Pirson se ponovo pojavila u „Casualty" kao tinejdžerka zvana Karen, posle toga prvi put nastupila je u filmu, „Tormented" (iz 2009. godine) gde se pojavila zajedno glumicom sa kojom je glumila u „Skins"-u, Larisom Vilson, i u njemu je Pirson igrala sadističku učenicu. Film je uglavnom primio pozitivne ocene kritičara zbog kojih je „Total Film" prozvan kao „slešer za ‘Skins’ generaciju".

Pirson se vratila igri u pozorištu u Bristol Old Vic produkciji „Suspenzije" na proleće 2009. godine, a u jesen iste godine kao kidnapovana tinejdžerka zvana Koli u igri pozorišta Nju End, „Negativ spejs".

Lični život
-----------

Tokom glume u Skins-u, Pirsonine glumačke kolege Nikolas Hault, Mič Hjuer i Džou Dempsi navodili su da je ona bila glavna devojka u Ženskoj školi Kolston, koju je napustila 2007. godine.

Pirson se takođe pojavila u kampanji Kanala 4 „Lost for Words", u kojoj ona čita naglas iz knjige *Kasper in the Glitter* od Filipa Ridlija.

Filmografija
------------

| Godina | Film | Uloga | Napomene |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998. | *Casualty* | Nepoznata | 2 epizode |
| 2007–2008 | *Skins* | Mišel Ričardson | Sezone 1-2 |
| 2008. | *Casualty* | Karen Ševlin | 1 epizoda |
| 2009. | *Tormented* | Nataša Kamings (Taša) | Objavljen 22. maja 2009 |
| 2011. | *Casualty* | Grejs Fič | 1 epizoda |
| 2013. | *Casualty* | Ejmi Godli | 1 epizoda |

Izvori
------

1. ↑  'Births, Marriages & Deaths Index of England & Wales, 1984-2004. *Gives name at birth as "April Janet Pearson".*
2. 1 2  Goodhart, Benjie (14. 1. 2007.). „The National Student Magazine - TV". Arhivirano iz originala na datum 11. 2. 2007.. Pristupljeno 5. 3. 2011.
3. ↑  „Tormented review". TotalFilm.com. 14. 4. 2009.. Pristupljeno 5. 3. 2011.
4. ↑  Explore - Channel 4

Vanjske veze
------------

* April Pearson na sajtu IMDb
* April Pearson Interview at The National Student Magazine

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 78796536
* LCCN: no2009012378
* ISNI: 0000 0001 1951 4616
* BNF: cb159355985 (podaci)

 |
**Aulo Hircije** (*Aulus Hirtius*, cca. 90. pne. - 43. pne.) bio je rimski političar, vojskovođa i vojni pisac iz doba kasne Republike. Bio je jedan od bliskih suradnika Cezara i za njega tokom građanskog rata obavljao cijeli niz vojnih i diplomatskih zadataka. Godine 46. pne. je izabran za pretora, a godine 45. pne. je služio kao guverner Transalpinske Galije.

Osim tih poslova, Cezar je Hirciju povjerio i pisanje osme knjige *Galskih ratova*, odnosno uređivanje *De Bello Africo* i *De Bello Hispaniensis*. Vjeruje se kako je Hircije i autor *De Bello Alexandrino*.

Nakon Cezarovog ubistva i raskola u cezarovskoj stranci, Hircije se ispočetka okrenuo Marku Antoniju. Međutim, njegov dobar prijatelj Ciceron ga je nagovorio da prijeđe na stranu Oktavijana. Godine 43. pne. je izabran za konzula. U mutinskom ratu je zajedno sa svojim kolegom Gajem Vibijem Pansom Centronijanom napao Antonija kod Mutine. U bitci je bio uspješan, ali je poginuo.

Vanjske veze
------------

* Julius Caesar's War Commentaries
* Suetonius: The Lives of the Twelve Caesars

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Marcus Antonius i Gaj Julije Cezar i Publius Cornelius Dolabella (suffectus)**  |  **Konzul Rimske Republike** *zajedno sa Gajem Vibijem Pansom Centronijanom*43. pne. | Slijedi: **Gaius Julius Caesar Octavianus i Quintus Pedius**  |
**Tomislav Labudović** ( Zagreb; 25. listopada 1985. ) je hrvatski nogometaš, trenutačno igra za NK Pomorac Kostrena.

Nogometna karijera
------------------

Sa nogometnom karijerom Tomislav Labudović započeo je u NK Zagrebu. Tijekom 2001. godine standardni je igrač **reprezentacije Hrvatske U-17**.
Odigrao je tri utakmice kvalifikacija za Euro U-17 s rezultatima:

24.09.2001. Hrvatska -Albanija 5:2;

26.09.2001 Mađarska-Hrvatska 1:1;

28.09.2001 Hrvatska-Azarbajdžan 2:0;

U razdoblju od **2004-2009** god. pod vodstvom trenera Miroslava Blaževića te Mile Petkovića, afirmirao se kao mladi igrač velikog potencijala i talenta, kao jedan od nositelja igre na terenu, koji zna asistirati i zabiti gol, te upisuje 125 nastupa za 1. HNL s 23 godine.

Sezone **2004/2005** zabija 5 golova u 5 utakmica zaredom i zauzima status jednog od najboljih igrača 1. HNL, te postaje standardan igrač u "ekipi kola" 1.HNL.

Tijekom **2005/2006** god. nastupa za **reprezentaciju Hrvatske U-21** u kvalifikacijama za Euro U-21.
Predviđena mu je svijetla budućnost u nogometnoj karijeri, da zaigra za A reprezentaciju Hrvatske, ali i A reprezentaciju Bosne na osnovi porijekla njegova oca.

Na ljeto **2008.** god. matični klub Nk Zagreb odbija ponudu turskog Ankaragucu i izraelskog Ashdood i nudi Labudoviću novi ugovor, koji on odbija potpisati, nakon čega je premješten na klupu, te na zimskoj polusezoni **2009.** god. poslan na posudbu u NK Šibenik do isteka ugovora, gdje nastupa kao standardni igrač i upisuje 10 utakmica.

**31.8.2009** zadnjeg dana prijelaznog roka Labudović dobiva slobodne papire u NK Zagrebu, te odlazi u Nk Croatia Sesvete, gdje je odigrao 8 utakmica, te odlazi krajem iste godine zbog finacijskog sloma kluba.

**2010.** god. priključuje se NK Interu iz Zaprešića, gdje je na visokoj razini odigrao 8 utakmica pod vodstvom trenera Ilije Lončarevića, te zauzima standardnu poziciju u "ekipi kola" i "igrač kola".

Na poziv trenera Mile Petkovića dolazi na ljeto **2010.** god. u NK Slaven Belupo, kao zamjena igraču Elvisu Kokaloviću, čiji transfer propada, te se nije ostvario niti na zimskom prijelaznom roku, nakon čega Tomislav Labudović raskida ugovor s klubom.

**2011.** god odlazi na Istok potražiti novu sreću u indonezijsku Super Ligu u klub NK Persiba Balikpapan. Tijekom sezone 2011/2012 odigrao je 30 utakmica i zabio 1 gol.

Godine 2013. potpisuje za NK Pomorac Kostrenu.

Izvori
------

* Labudović novi ugovor 2011  Arhivirano 2013-10-20 na Wayback Machine-u
* Labudović u Slaven Belupu
* Labudović za index.hr (2010)
* Labudović u Šibeniku Arhivirano 2012-10-15 na Wayback Machine-u
* Labudović za index.hr (2009)
* Labudović intervju za Sportske novosti
* Intervju Tomislav Labudović (2009) Arhivirano 2013-10-20 na Wayback Machine-u

Vanjske poveznice
-----------------
**Džedefhor** (ili **Hordžedef**) je bio princ drevnog Egipta, sin faraona Kufua (Keopsa). Živio je tijekom 4. dinastije. Egipćani su ga se sjećali još dugo nakon smrti te se pojavljuje u nekim pričama. Napisao je tekst u kojem iznosi pravila za dobar život.

Prije se vjerovalo da je ovaj princ bio otac kraljice Kentkaues I. ali je poslije dokazano da je to nemoguće.

Princ je bio nazvan po bogu-sokolu Horusu.

Biografija
----------

Džedefhor je bio sin faraona Kufua i njegove polusestre, kraljice Meritites I. brat krunskog princa Kauaba, kraljice Heteferes II. princeze Meritites, kraljice Meresank II. te princa Baufre. Živio je na dvoru zajedno sa svojom obitelji. Njegovi djed i baka su bili Snofru i Heteferes I.

Džedefhorov je naslov bio "kraljev sin od njegova tijela". Ime Džedefhorove supruge nije poznato. Imali su sina po imenu Auibra. Džedefhor je napisao djelo mudrosti za njega. 

Džedefhor je nadživio faraone Džedefru i Kafru, svoju polubraću. Pokopan je sa svojom ženom u mastabi G 7210-7220 u Gizi. Džedefhorov granitni sarkofag danas se nalazi u Egipatskom muzeju u Kairu.

Kult
----

Egipćani su smatrali Džedefhora božanstvom nakon njegove smrti. Štovali su ga u Sakari. Vjerovalo se kako je upravo on pronašao neke čarolije u Totovu hramu u Hermopolu tijekom Menkaurine vladavine. Te su čarolije zapisane u *Knjizi mrtvih*.

U doba Ramzesa, Džedefhora se sjećalo kao jednog od velikih književnika.

U literaturi
------------

Džedefhor se pojavljuje u priči *Kufu i čarobnjaci*. U priči, faraona Kufua (Keopsa) zabavljaju njegovi sinovi pričajući mu priče. Nepoznati princ te Kafra i Baufra ispričaju svoje priče, te tada dođe red na Džedefhora, koji reče svom ocu da postoji veliki čarobnjak koji ima moć uskrsnuća. Taj čarobnjak, imenom Džedi, zna broj tajnih odaja Totovog hrama.

Kufu je zatim naredio sinu da dovede čarobnjaka na dvor. Džedefhor je otišao na dug put te je doveo Džedija. Džedi je izveo nekoliko čuda na dvoru i zadivio faraona. Sprijateljio se s Džedefhorom.

Teorija
-------

Jedan natpis ovako popisuje vladare 4. dinastije – Kufu, Džedefra, Kafra, Džedefhor i Baufra. Prema tome, moguće je da je Džedefhor kratko vladao. Druga je mogućnost da je on naveden kao faraon zbog počasti.

Vanjske veze
------------

***Džedefhor*** na Wikimedijinoj ostavi

Izvori
------

1. ↑  Kufu
2. 1 2  Kufu
3. 1 2  Grobnice u Gizi
4. ↑  „Umjetnost i arheologija Starog kraljevstva". Arhivirano iz originala na datum 2013-09-06. Pristupljeno 2011-03-27.
5. ↑  „Auibra". Arhivirano iz originala na datum 2011-02-01. Pristupljeno 2011-03-27.
6. ↑  Hordžedef
7. ↑  „Hordžedef - princ i učitelj". Arhivirano iz originala na datum 2012-12-26. Pristupljeno 2011-03-27.
8. ↑  „Priče magije u drevnom Egiptu". Arhivirano iz originala na datum 2010-06-12. Pristupljeno 2011-03-27.
9. ↑  Baka, Setka, Baufra, Hordžedef
Ne poistovijećivati sa Pokazivač (programiranje).
Tipični kursor u obliku strelice.
**Kursori** ili **pokazivači** (grafički) su mesta označena strelicom ili nekim drugim karakterom koji pokazuju gde će se sledeći ulazni podatak ili slovo pojaviti na ekranu. 

Kod operativnih sistema sa komandnom linijom se odmah iza znaka spremnosti (prompt) vidi trepćuća donja crta ili kod nekih komandnih interpretera pun blok. Sledeće ukucano slovo se pojavljuje na mestu gde stoji kursor, a kursor se pomera za jedno mesto udesno.

Kod editora i drugih programa za unos teksta se kursor nalazi na mestu gde će se pojaviti sledeće ukucano slovo. Obično se kod ovih programa kursor pojavljuje u obliku uspravne crte koja se mišem ili kursorskim tasterima može pomerati duž teksta.

**Kursori** (memorijski) su delovi računarske izdvojene memorije (instance) gde se vrši obrada redova iz zbirke rezultata. Moglo bi da se objasni i kao struktura koja označava rezultat vraćen posle izvršavanja SQL (*Structured Querry Language*) *Select* iskaza. Jedna od promenljivih je pokazivač ka sledećem podatku koji treba da bude obrađen (*fetched*) u rezultatu iskaza.

Spoljašnje veze
---------------

***Kursor*** na Wikimedijinoj ostavi

* Zašto je kursor miša nagnut? (B92, 1. mart 2014)