recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Grad** je rock sastav iz Rijeke.

Povijest
--------

Priča o sastavu Grad priča je o riječkoj glazbenoj sceni i počinje u "boljoj prošlosti" 1985. godine. Godina je to u kojoj izravno s riječkih dokova na koncertne podije cijele bivše države slijeću Let 3, Fit, Grč, Cacadou Look, Ogledala i, konačno, Grad.
I upravo su oni u svim napisima koji su pratili bilo skupne, bilo pojedinačne nastupe riječkih sastava isticani kao perjanice cijele scene.

Iako su uživali naklonost kritike i publike kao urbani rock sastav, sklon artističkim izletima koji su se najbolje reflektirali kroz suradnju na video brojevima s cijenjenim video-umjetnikom Daliborom Martinisom, proći će još šest godina do njihovog debitantskog albuma. Objavljivanje ploče "Ljudi" (1991.) "Novi list" proglašava jednim od najvažnijih događaja u povijesti riječke scene, odajući priznanje dosadašnjem beskompromisnom i upornom radu sastava. "Ljudi" su poput *best of albuma* donijeli najbolje pjesme iz dotadašnjeg opusa Grada, kao što su Vodi me, Zid i klasik Ima li nešto.

Dvije godine kasnije izlazi "Amerika", drugi album, čija naslovna pjesma tjednima drži vrh tada popularnog Hit Depoa. Priznajući značaj i utjecaj Grada na Ri-rock scenu, na albumu gostuju Prlja (Let 3), Damir Urban, Leo Rumora (ex-Ogledala), Neno Belan i Davor Tolja (Denis & Denis).

Iste će godine Grad izaći na kompilaciji "The Best Of Indie Rock - Made In Croatia", potvrđujući i time svoj status jednog od najjačih domaćih rock sastava.

No to će biti i njihov gotovo posljednji korak, sastav ima veliki pauzu u radu sve do 1998. kada izlazi treći album "Planet Majmuna 1999", koji uz 11 novih pjesama donosi i podsjetnik na najbolje pjesme sastava u obliku 6 bonus tema (radi se o ranijim demo inačicama koje mnogi smatraju boljim od kasnijih studijskih inačica. Uz singlove ’Cyber love’ i ’Biti normalan’, ploča dobiva solidne ocjene kritike, a sastav to kapitalizira sjajnim svirkama unutar i izvan granica Hrvatske.

Album "Nebo" iz 2001.godine prije svega donosi novu zvučnu sliku bojanu prepoznatljivim pastelama iskusnih glazbenika - vokalom Deana Škaljca i gitarama Igora Stevanovića i Orijena Modrušana uz odličnu produkciju, te povratnički singl «Nebo» koji je vratio Grad na pozicije koju zaslužuju – odličan rock sastav s modernom produkcijom i sjajnim osjećajem za pjesmu.

Diskografija
------------

* Ljudi, 1991.
* Amerika, 1993.
* The Best Of Indie Rock - Made In Croatia, 1993.
* Planet Majmuna 1999, 1998.
* Nebo, 2001.

Izvori
------

* 

 Napomena:Ovaj tekst ili jedan njegov dio je preuzet iz internetskog izdanja web magazina ri-rock.com. Vidi Dozvola Ri-rocka.

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* MusicBrainz: 0d477c08-3882-4c9a-996e-5fd46d5f7cad

 |
**Giudicato** (množina: *giudicati*) je specifičnost srednjovjekovne Sardinije, nešto poput evropskih kneževina ili kraljevina, koji su egzistirali od početka 10. do početka 15. vijeka.

Historija
---------

Vladari *giudicata* zvani su **iudices de logu** (rijeđe reges tj. kralj), od latinskog *iudice* (dosl. sudac). Titula *iudex* bila je bizantska inačica za guvernera (zvali su ih i *praeses* ili *judex provinciae*), a pojavila se osnivanjem Egzarhata Afrika 582. godine. Kad su muslimani osvojili Siciliju 827. totalno su odrezali Tirensko more od Bizanta, pa se Sardinija morala snalaziti sama. U pismu pape Nikole I iz 864. po prvi put se spominju sardinijski iudici. Po Sardiniji lokalna vlast je ispočetka bila u rukama *curatoresa* (čuvara) koji su se brinuli o svojim malim *curatorijama*, nad kojima je bio *giudice* kao vrhovni sudac i zapovjednik vojske.

Izvorno su *giudicati* bili bizantske administrativne jedinice, koje su se vremenom osamostalile nakon muslimanske ekspanzije po Mediteranu, koja je onemogućila komunikaciju između Sardinije i Bizanta. Vladare *giudicata* ispočetka je birala *Corona de Logu* (skupština), ali kako je rastao feudalizam, uskoro je taj institut zamjenjen dinastijama. Sardinija je imala 4 poznatih *giudicata*, a oni su bili;

* Giudicato Agugliastra (poznat i pod imenom **Ogliastra**), on je kratko egzistirao jer ga je anektirao susjedni Giudicat Cagliari)
* Giudicato Arborea (prijestolnica Oristano), on je bio podjeljen na 13/14 *curatoriae*
* Giudicato Cagliari (poznat i kao **Cagliaritano** ili **Pluminos**), podjeljen na 14 *curatoriae*
* Giudicato Gallura, podjeljen na 10 *curatoriae*
* Giudicato Logudoro (poznat i kao **Porto Torres**), podjeljen na 20 *curatoriae*

Početkom 13. vijeka tri *giudicata*, su nasljedstvom dobila žene za vladare: Gallura Elenu 1203. Cagliari Benedettu 1214. a Logudoro Adelasiju 1232. Do kraja vijeka, sva tri *giudicata* su podpala pod vlast ili Arboreje, Pise ili pak Genove. Cagliari je 1258. podpao pod Pisu, Logudoro 1259. pod Genovu, a Gallura 1288. pod Pisu. Teritoriji koje je zauzela Pisa podpali su tokom 14. vijeka pod španjolske Aragonce, a isto tako i teritoriji kojima su vladali Genovežani. Papa je Investiturom regnum Sardiniae dodjelio sve te teritorije Aragoncima.

Najduže je opstao Giudicato Arborea on se čak uspio proširiti tokom 14. vijeka, pa je zbog tog ušao u sukobe sa Aragoncima, koji su potrajali do 1410. kad je i on pokleknuo nakon što su Aragonci zauzeli njihovu prijestolnicu Oristano.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Giudicato*" (talijanski). Treccani. Pristupljeno 28. 5. 2013.

Vanjske veze
------------

***Giudicato*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Giudicato* na portalu Treccani (`it`)
**Centrolew** je kolokvijalni naziv za koaliciju 6 centrističkih i ljevičarskih partija zastupljenih u Sejmu; to su bili; Kršćanski demokrati, Radnička partija, Narodna partija-Piast, Socijalisti, Narodna partija-Oslobođenje i Seljačka partija.

Karakteristika i historija
--------------------------

Centrolew je osnovan 14. septembra 1929. sa ciljem konsolidacije opozicije i parlamentarne demokracije u Međuratnoj Poljskoj.

Partija Centrolewa organizirale su Kongres za obranu narodnih prava i sloboda u Krakovu 29. jun 1930. sa dva glavna zahtjeva i slogana: 

* 1) ostavka vlade Józefa Piłsudskog
* 2) formiranje ustavne vlade koja će imati širu narodnu podršku

Centrolew je u želji da dobije širu podršku naroda 14. septembra, organizirao masovne skupove i demonstracije u 21 grada, koji su protekli sa sukobma sa policijom pa je bilo i ubijenih i ranjenih. Zbog tog je 29. augusta predsjednik je raspustio Sejm.

Hapšenja lidera Centrolewa započela su još u noći 8. septembra/10. septembra, među pohapšenima našli su se; Herman Lieberman, Norbert Barlicki, Adam Pragier, Stanisław Dubois, Mieczysław Mastek, Adam Ciołkosz, Kazimierz Bagiński, Józef Putek, Wincenty Witos, Władysław Kiernik, Karol Popiel, Adolf Sawicki, Aleksander Dębski, Julian Leszczyński, Antoni Wysocki, Wojciech Korfanty koji su zatvoreni u Tvrđavu u Brestu.

Na Općim izborima 16. novembra partije Centrolewa izašle su sa listom br. 7 pod imenom *Związek Obrony Prawy i Wolności Ludu* (Savez za za obranu narodnih prava i sloboda). Zbog pritiska i manipulacija državne uprave (uključujući poništavanje izbora u 11 izbornih jedinica) i nedostatka snažnije javne podrške Centrolew nije stekao većinu u Sejmu osvojivši samo 79 poslaničkih mjesta i 13 u senatu.

Početkom 1931. zbog poraza na izborima i unutrašnjih trazavica Centrolew se raspao.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Centrolew*" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 12.08. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Centrolew* (na portalu Encyklopedia PWN) (`pl`)
Rasprostranjenost
-----------------

Raste u sredogorju i planinskom području Europe i Male Azije. Kod nas u Hrvatskoj je autohtona vrsta drveća, dolazi na nadmorskoj visini do 1250 metara, najčešće u zajednici sa bukvom i jelom.

Izgled
------

Javor
Listovi
Plod
Raste 20-25 metara u visinu. Debla stabala koja su rasla u sastojini su visoka i ravna, a krošnja je mala. 

Kora je sive boje, tanka, glatka, u starijoj dobi počinje se raspucavati u obliku pločica i otpadati sa debla (kao i kod platane). Izbojci su sivosmeđe boje. 

Pupovi su obavijeni velikim brojem zelenkastih ljuskica, čiji su vrhovi crne boje. Nalaze se unakrsno nasuprotni na izbojcima. 

Listovi su peterolapi, lapovi su jajoliko duguljasti, na vrhu su ušiljeni, na rubu krupno napiljeni, režnjevi su šiljasti, a ukupna veličina listova može doseći 20 cm. Listovi su s gornje strane tamnozelene boje, donje su svijetlozelene boje s ćupercima bijelih dlačica u kutevima lisnih žila. Peteljka je duga, crvene boje. 

Plod se sastoji od dvije perutke koje su međusobno spojene pod kutem nešto manjim od 90 stupnjeva, sjemenka je orašćić, izbočena i pričvršćena na krilce mrežaste nervature. 

Korijen u početku razvija žilu srčanicu, a kasnije razvija više glavnih korijenovih žila.

***Gorski javor*** na Wikimedijinoj ostavi
**Ch'ŏngjin** (korejski: 청진시) je grad u Sjevernoj Koreji, treći po veličini u toj zemlji te središte provincije Sjeverni Hamgyong. Nerijetko se naziva i "Grad Željeza".

Historija
---------

Prije japanske okupacije, Ch'ŏngjin je bilo malo ribarsko selo, međutim Japanci su ga prvo pretvorili u luku, a kasnije i u industrijsko središte. U tom je periodu grad nosio ime **Seishin**. 

Crvena armija je oslobodila grad 13. kolovoza 1945. godine, manje od mjesec dana prije završetka Drugog svjetskog rata. U periodu sjevernokorejske uprave, Ch'ŏngjin je ostao važno vojno i industrijsko središte. Od 1960. do 1967. te opet od 1977. do 1988. Ch'ŏngjin je bio grad pod direktnom državnom upravom. Tokom velike gladi koja je pogodila Sjevernu Koreju, Ch'ŏngjin je bio jedan od najteže pogođenih gradova, a problem hrane u gradu aktualan je i danas. To je dovelo do nekoliko manjih pobuna tokom 2008. godine s kojima su se lokalne vlasti uspješno obračunale.

Geografske karakteristike
-------------------------

Ch'ŏngjin se nalazi na sjeveroistoku zemlje, u regiji Sjeverni Hamgyong, nedaleko od Istočnokorejskog zaljeva u Japanskom moru. Gradom prolazi rijeka Sosong, a u blizini se nalazi i brdo Komal.

### Klima

| **Klimatološki medijani za Ch'ŏngjin** |
| --- |
| Mjesec | jan-sij | feb-velj | mar-ožu | apr-tra | maj-svi | jun-lip | jul-srp | aug-kol | sep-ruj | okt-lis | nov-stu | dec-pro | godina |
| Apsolutni maksimum (°C) | 9 | 9 | 19 | 28 | 33 | 33 | 34 | 34 | 32 | 28 | 20 | 12 | **34** |
| Srednji maksimum (°C) | −2 | 0 | 4 | 11 | 16 | 18 | 21 | 25 | 20 | 15 | 7 | 1 | **11,3** |
| Srednji minimum (°C) | −9 | −7 | −2 | 3 | 9 | 13 | 18 | 19 | 14 | 7 | 0 | −6 | **4,9** |
| Apsolutni minimum (°C) | −22 | −17 | −14 | −6 | 1 | 6 | 9 | 10 | 4 | −6 | −12 | −18 | **−22** |
| Precipitacija (mm) | 5 | 8 | 20 | 28 | 71 | 101 | 117 | 201 | 120 | 61 | 23 | 10 | **765** |
| *Izvor: Izvještaj o vremenu* |

Gospodarstvo
------------

Ch'ŏngjin je važno sjevernokorejsko središte metala i tekstila, a u gradu se nalaze brodogradilište, tvornica lokomotiva i tvornica gume. Blizu luke se nalaze brojne industrijske kompanije, mada industrija u posljednje vrijeme opada zbog manjka resursa. Osim zbog industrije, Ch'ŏngjin je izrazito važan i kao međunarodna luka. 

U gradu se nalaze i tri zatvora - jedan kamp za političke zatvorenike, jedan reedukacijski rat i jedan pritvorni centar, koji je izgrađen još za vrijeme japanske okupacije.

Promet
------

Zračna luka Ch'ŏngjin ima pistu ukupne duljine 2,000 m, a koristi se u vojne i civilne svrhe. Postojali su planovi da se pista udvostuči, međutim još uvijek nisu realizirani. Električne željeznice spajaju Ch'ŏngjin s Rasŏnom i Pjongjangom. 

Ch'ŏngjin je jedini grad izuzev Pjongjanga koji ima tramvaje, međutim tramvajske linije su tek djelomično dovršene. Gradom voze i trolejbusi, mada samo dva sata dnevno. Privatnih taksija nema.

Vanjske poveznice
-----------------

* City profile of Chongjin
Koordinate: 41° 53′ 56" SGŠ, 21° 43′ 24" IGD

**Gradmanci** (mak. *Gradmanci*) su naselje u Republici Makedoniji, u severnom delu države. Gradmanci pripadaju opštini Petrovec, koja pripada prigradskom delu Oblasti Grada Skoplja.

Gradmanci imaju veliki značaj za srpsku zajednicu u Republici Makedoniji, pošto Srbi čine manjinu u naselju.

Prirodni uslovi
---------------

Gradmanci su smešteni u severnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Skoplja, selo je udaljeno 30 kilometara istočno.

Selo Gradmanci se nalazi u istorijskoj oblasti Blatija. Selo je položeno na istočnom obodu Skopske kotline, gde tlo postaje brdovito, na približno 330 metara nadmorske visine. Istočno od naselja uzdiže se Gradištanska planina.

Mesna klima je kontinentalna.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Gradmanci su prema poslednjem popisu iz 2002. godine imali 66 stanovnika.

Većinsko stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (85%), a manjina su Srbi (9%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Vidi još
--------

* Opština Petrovec

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Gradmanci*** na Wikimedijinoj ostavi

* www.petrovec.gov.mk Zvanična stranica opštine Petrovec

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Petrovec |
| --- |
| **Petrovec** •
Badar •
Blace •
Breznica •
Gornji Konjari •
Gradmanci •
Divlje •
Donji Konjari •
Katlanovo •
Kožlje •
Letevci •
Ognjanci •
Ržaničino •
Srednji Konjari •
Sušica •
Ćojlija |
**Granični grad Elvas i njegova utvrđenja** nalazi se u distriktu Portalegre in Alentejo, u istočnom centralnom dijelu Portugala. Smješten je oko 200  km. istočno od Lisabona i 8  km. zapadno od španske tvrđave Badajoz, na pruzi Madrid - Lisabon. Nekada je bio episkopski centar i pogranična tvrđava. Prema podacima iz 2011. god. grad je imao 16.640 stanovnika

Akvadukt Amoreira

Svjetska baština
----------------

Lokalitet je najvećim dijelom utvrđen od 17. do 19. veka, i predstavlja najveći sistem suhih jaraka sa bedemima na svijetu. Gradnja utvrđenja je počela kada je Portugal povratio nezavisnost 1640, prema projektu nizozemskog jezuite Cosmander. Predstavlja najbolje sačuvani primjer nizozemske škole utvrđenja bilo gde. Lokalitet sadrži akvadukt Amoreira dužine 7  km, izgrađen krajem 16-og i početkom 17-og vijeka da bi se obezbijedila opskrba vodom u slučaju dugotrajnih opsada.

Unutar svojih zidina, grad sadrži kasarne i druge vojne zgrade, kao i crkve i manastire.

Dana 30. juna 2012. godine lokalitet je uvršten na UNESCO-ov popis svjetske baštine.

Izvori
------

1. ↑  „Spomenici upisani na listu svjetske baštine u Portugalu". *UNESCO: Svjetska baština*. Pristupljeno 19. 04. 2023. (`en`)
2. ↑  „Granični grad Elvas i njegova utvrđenja - br.1347". *UNESCO: Svjetska baština - whc.unesco.org*. Pristupljeno 9. 2. 2023. (`en`)

***Granično utvrđenje Elvas*** na Wikimedijinoj ostavi
Sveti Ciprijan Kartaški
**Tascije Cecilije Ciprijan** (Kartaga 199. - 14. rujna 258) je bio pisac, biskup Kartage, crkveni otac, svetac i mučenik latinske katoličke Crkve, također je čašćen od pravoslavne i koptske Crkve.

Život
-----

Dolazi od plemićkih bogatih korijena, bio je učenik retorike do 246, i to je i godina u kojoj se obratio na kršćanstvo, te se angažirao na širenju kršćenske poruke. Izabran je za biskupa Kartage 249, bio je prisiljen pobjeći iz grada nakon nekog vremena zbog progonstva cara Decija. Kad je završilo progonstvo, Crkva raspravlja o pokori otpadnika, to jest onih koji su se odrekli kršćanske vjere (sacrificandi, libellatici, traditores). Ciprijan je tražio oštre mjere, ali unatoč tome priznao je ono što je rekao, papa Kornelije u njegovu suprostavljanju Novacijanu. 

Uistinu, Ciprijan je razlikovao između onih koji su se odrekli od svoje vjere i onih koji su bili kršteni kao heretici: s prvima Ciprijan je bio milosrdan dok je s drugim bio strog videći protrebu da se ponovno krste. Na ovoj zadnji točki, crkvena tradicija koja će doći s papom Stjepanom I. (254-257), bila je protiv mišljenja Ciprijana. 

Opet u progonstvu Valerijana, Ciprijan je bio osuđen na izgnanstvo te je zatim u rujnu 258 osuđen na odsijecanje glave, kao mučenik.

Djela
-----

Cijenjen je kao ugledan crkveni otac, napisao je mnogo apologetskih spisa, tako imamo *Ad Donatum*, *Ad Demetrianum* i *Testimonia ad Quirinum*. Mnoge misli posudio je od Tertulijana.

Sačuvanih ima 66 pisama (ili poslanica), koji čine dragocijen izvor za obnovu povijesti Crkve na svojim početcima. Njegova borba protiv korupcije i njegova milosrdna osobnost i blagost olakšavaju njegovo posvećenje do kojeg je došlo već poslije nekoliko mjeseci nakon njegove smrti. 

Danas su Kornelije i Ciprijan slavljeni u Crkvi 16. rujna.

Prijevodi na hrvatski
---------------------

* Sv. Ciprijan, Jedinstvo Crkve, Euharistija (Ep. 63), Molitva Gospodnja (preveo M. Mandac OFM), Makarska 1987

Vanjske veze
------------

***Ciprijan*** na Wikimedijinoj ostavi

* Kateheza pape Benedikta XVI. o Ciprijanu

| * p
* r
* u
Crkveni oci |
| --- |
| Apostolski oci | Klement I. • Ignacije Antiohijski • Polikarp iz Smirne |
| Grčki crkveni oci | Bazilije Veliki • Grgur Nazijanski • Ivan Zlatousti • Atanazije Aleksandrijski • Irenej Lionski • Klement Aleksandrijski • Ćiril Aleksandrijski • Petar iz Sebaste • Grgur iz Nise • Ivan Damašćanin • Maksim Ispovijednik |
| Latinski crkveni oci | Ambrozije • Augustin • Jeronim • Grgur Veliki • Tertulijan • Ciprijan Kartaški |
| Apologetski oci | Justin Mučenik • Atenagora • Tacijan Sirski |
| Pustinjski crkveni oci | Antun Pustinjak • Pahomije • Efrem |
Koordinate: 41° 33′ 06" SGŠ, 20° 31′ 36" IGD

**Hame** (mak. *Хаме*) su naseljeno mesto u Republici Makedoniji, u krajnje zapadnom delu države. Hame pripadaju opštini Debar.

Prirodni uslovi
---------------

Naselje Hame je smešteno u krajnjem zapadnom delu Republike Makedonije, na samoj granici sa Albanijom (2,5 km severozapadno od naselja). Od najbližeg većeg grada, Debra, naselje je udaljeno 3 km severno.

**Reljef**: Hame se nalaze u gornjem delu istorijske oblasti Debar. Selo je položeno na istočnom obodu plodnog Debarskog polja, koje pravi reka Crni Drim, posle istoka iz Debarskog jezera. Istočno od naselja se izdiže planina Dešat. Nadmorska visina naselja je približno 820 metara.

Klima u naselju je planinska zbog znatne nadmorske visine.

Istorija
--------

Stanovništvo
------------

Po popisu stanovništva iz 2002. godine Hame su imale 135 stanovnika.

Pretežno stanovništvo u naselju su danas Albanci (100%), a nekad su bili makedonski Sloveni pravoslavne i islamske veroispovesti.

Većinska veroispovest u naselju je islam.

Vidi još
--------

* Opština Debar

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

* Zvanična stranica opštine Debar Arhivirano 2013-10-16 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Debar |
| --- |
| **Debar** • 
Banište •
Bomovo •
Gari •
Gornji Kosovrasti •
Donji Kosovrasti •
Konjari •
Krivci •
Mogorče •
Osoj •
Otišani •
Rajčica •
Selokući •
Spas •
Tatar Elevci •
Trnanić •
Hame •
Džepište |
Cha-cha-cha
**Cha-cha-cha** (španski jezik: *cha-cha-chá*) je latinoamerički ples koji je nastao u Havani na Kubi 1950-ih i ubrzo postao jedan od omiljenijih plesova na takmičenjima u latino-američkim plesovima. U to vreme je izazvao pravu revoluciju, pa se radi njega na hiljade ljudi upisivalo u plesne škole u celom svetu.

Nastao iz plesa zvanog mambo. Predstavlja veoma ritmičan i temperamentan ples.

O poreklu naziva postoje razne teorije. Neki tvrde da je ime dobio po zvuku koje su pravile štikle plesača dok igraju tri mala koraka koje se plešu u osnovnoj formi cha cha cha. Prema jednoj od legendi, jedan od plesača je u ritmu plesa tepao svojoj devojci po imenu Čavela (Chavela), te je tako ples dobio ime.

Igra se u taktu 4/4. Pleše se na malom prostoru,relativno brzog tempa sa ogromnim mogućnostima u pogledu izbora figura i koreografije. Smatra se veoma izazovnim i slobodnim ples sa dosta izazovnih pokreta kukovima.

Vanjske veze
------------

***Cha-cha-cha*** na Wikimedijinoj ostavi

* USDBA.org - International Latin Syllabus Arhivirano 2008-07-06 na Wayback Machine-u
* - Description of latin dances and some of the steps
* Laird, Walter *The Laird Technique of Latin Dancing*. 2003 hb, 222 pages, International Dance Publications Ltd. ISBN 0-900326-21-2.
* Cha-cha-cha Videos Arhivirano 2008-09-28 na Wayback Machine-u - videos of Cha-cha-cha performances

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85022228
* GND: 4147524-0
* NKC: ph224357
* BNE: XX536719

 |
**Graditelj** je bio bosanskohercegovački list štampan u Brčkom.

Povijest
--------

Prvi broj Graditelja je izašao 26. jula 1977. godine, na 12 stranica u formatu Brčanskih novina iz 1950.-tih. godina, koje su tiskane u poduzeću "Glas" u Beogradu. Ovaj datum je odabran kako bi se simbolično obilježio predstojeći Dan ustanka naroda i narodnosti SR Bosne i Hercegovine, ali i povodom "velike godine Titovih jubileja", kako je pisalo na naslovnoj strani. Naziv Graditelj izabran je po graditeljima pruge Brčko-Banovići, a novine su zapravo bile nastavak Brčanskih novina. Bila je jedna stanka kada u Brčkom nije bilo novine i onda je odlučeno da se pokrene gradska novina koja je izlazila dva puta mjesečno. 

List je izlazio dva puta tjedno sve do kraja 1980-ih. Redakciju su činili: Ivan Bereš, Uzeir Bukvić, Dušan Delić, Vahida Hadžić, Zejćir Hasić, Sead Hasović, Boško Lomović, Atah Mahić, Ostoja Nikolić, Nikola Pejić, Nedim Rifatbegović i Dobrila Stevanović. Zamjenik urednika bio je Ostoja Nikolić.

Graditelj nije bio samo novina. On je imao i jednu kulturnu i obrazovnu funkciju. Oko lista su se okupljali pisci, pjesnici i karikaturisti, pa je list važio je za jedne od najboljih lokalnih novina u Bosni i Hercegovini. List je kudio i hvalio vlast. Tako u jednom članku ističe se da su otvorene male knjižnice u selima Bukvik, Zovik i Ražljevo. S druge strane pisalo se o školama u Krepšiću i Gornjem Vukšiću koje su proglašene opasnim zbog urušavanja. Molili su se građani da racionalnije koriste vodu, a zabilježena su i sjećanja Muzafera Derviševića o Brčanskim novinama.

List je distribuiran putem kioska i brčanskih radnih organizacija. Zadnji 361 broj Graditelja izašao je 30. oktobra 1991. godine a 20. novembra 362 broj izlazi pod novim imenom Brčanske novine, koje se gase pred rat 1992. godine.

Spoljašnje veze
---------------

* Bukvić: Graditelj je imao kulturnu funkciju
|  |
| --- |
| ***Gospa Częstochowska*** |
|  |
| '***, 11. - 14. vijek*** |
| tempera |
|  |
| , Częstochowa |

**Gospa Częstochowska** je ikona iz pavlinskog samostana Jasna gora u Częstochowi, koja se štuje kao nacionalna relikvija.

Historija i karakteristike
--------------------------

Ikonu je pavlinskom samostanu u Jasnoj gori u Częstochowi darovao oko 1382. Władysław Opolczyk, ali postoji i hipoteza da je ona
kupljena u Italiji i preko Ugarske dopremljena u Poljsku gdje se čuvala u lokalnoj crkvi.

Ikona je oštećena 1430. prilikom napada Husita, pa je nakon tog restaurirana. Prikazuje Mariju sa djetetom
u tipičnoj pozi Hodegetrije. Oslikana je temperama na lipovoj dasci, sastoji se od 2 sloja boje; donji sloj je bizantnska kompozicija s 
kraja 11. početka 12. vijeka, a gornji je doslikan tokom 14. vijeka u zapadnom duhu. Ikona je dodatno prebojana za restauracije provedene nakon 
1430.
Oštećenja (2 na licu i 4 na vratu) prema istraživanja koje je proveo profesor Wojciech Kurpik su autentična, nastala za husitskog napada.
Tamni tonovi na licu i rukama rezultat su premazivanja brojnim slojevima laka, koji je vremenom potamnio, ikona je okrunjena 1717. i ponovno 1910.

Kult ikone Gospe od Częstochowe, koji su pokrenuli osnivači pavlinskog samostana u Jasnoj gori krajem 14. vijeka, rastao je tokom sljedećih vijekova.
Gotovo svi Poljski vladari tražili su zaštitu od Gospe Čenstohovske, priznate kao kraljice Poljske i Poljaka i darovali je. 
Najvažniji događaji u historiji su zavjet kralja Jana II Kazimira Vase 1656. u Lavovu i zavjet Poljskog narada u Jasnoj gori
1956. koji je organizirao poljski primas Stefan Wyszyński.

Svetište Jasna gora sa slavnom ikonom postalo je cilj hodočašća iz cijele Poljske, a od 1430. i iz susjednih zemalja uključujući Ugarsku, 
Saksoniju i Prusiju, a danas je iz Evrope i svijeta.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6   „Matki Bożej Częstochowskiej obraz" (poljski). Encyclopedia PWN. Pristupljeno 30.07. 2021.

Vanjske veze
------------

***Gospa Częstochowska*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Matki Bożej Częstochowskiej obraz* (`pl`)
**Cerro Patapo** je arheološki lokalitet u severnom Peruu, 23  od današnjeg grada Čiklajo. Lokalitet predstavlja ostatke celog grada koji se prostire na oko 34 ². Ruševine su prvi dokaz postojanja civilizavije Vari u severnom Peruu, koja se uglavnom prostirala u južnom Peruu između 7. i 12. veka. 

Nalazište je dobro očuvano, a prikupljeni dokazi pokazuju na običaj žrtvovanje ljudi sa specijalno predvđenim mestima za to i gomilom gostiju na dnu obližnje litice. Među predmetima pronađenim u iskopinama koje se pružaju dužinom od pet kilometara su keramika, delovi odeće i dobro očuvani skeleti mladih žena.

Očekuju se da otkriće objasni prazninu u istoriji Južne Amerike između dve drevne civilizacije - Vari i Moše. Civilizacije Moše je počela oko 100. godine pne. a nestala oko 600. godine n.e.

Arheolozi su početkom 2008. na lokalitetu Huaka Puklana u Limi (oko 800  južno od Čiklaja) pronašli mumiju za koju se pretpostavljalo da je Vari.

Izvori
------

1. 1 2  „'Ancient city unearthed' in Peru". BBC. 17 December 2008. Pristupljeno 17. 12. 2008.
2. ↑  „Archeologists in Peru unearth ancient Wari city". Reuters. Dec 16, 2008. Pristupljeno 17. 12. 2008.
3. ↑  B92.net - U Peruu otkriven drevni grad Vari
**Gornji Babin Potok** je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Vrhovine, Ličko-senjska županija.

Stanovništvo
------------

Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 72 stanovnika te 32 obiteljskih kućanstava.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***  

  

**Napomena:** Naselja Donji Babin Potok i Gornji Babin Potok iskazuju se od 1890. Do 1880. iskazivano je bivše naselje pod imenom Babin Potok, za koje su podaci sadržani u naselju Gornji Babin Potok. Sadrži podatke za naselja Končarev Kraj, dio podataka za naselje Plitvički Ljeskovac i dio podataka za naselje Saborsko, općina Saborsko (Karlovačka županija) od 1857. do 1880. za naselje Plitvica Selo u 1857. i 1869. te za naselje Plitvička Jezera u 1869.

Izvori
------

1. ↑  Popis stanovništva 2001. www.dzs.hr
2. ↑  Kućanstva prema obiteljskom sastavu i obiteljska kućanstva prema broju članova, Popis 2001. www.dzs.hr
3. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Gornji Babin Potok** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Gornji Bitelić** je sastavni dio sela Bitelić koje se nalazi u općini Hrvace, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis
---------

Naselje se nalazi sjeverno od Rumina i sjevero-istočno od Donjeg Bitelića.
Nalazi se na južnim obroncima planinskog masiva Dinare i zaravni iznad korita rijeke Cetine.
U zasoke Gornjeg Bitelića spadaju: Dadići, Donji Buljani, Donji Đapići, Stojići, Žarci, Dom, Vukovići, Matkovići-Tokići, Majstrovići, Cvitkovići-Vujeva, Ćurkovići, Gornji Đapići, Jukići-Bračulji, Ezgetići, Tripići, Bulovići. Uz navedena naselja u katastarsku općinu Bitelić Gornji spada i selo Rumina i dio Vrdova. Vrdovo se nalazi na planini Dinari te se koristilo za ljetnu ispašu stoke, stočarske nastambe su poredane isto kao u Gornjem Biteliću.
Pored navedenih naselja u Gornjem Biteliću nalaze se i vjerski objekti sela Bitelić: katolička crkva Male Gospe, kapelica Svetog Klementa, uz koju se nalazi ruševina svećenićke kuće te pravoslavna crkva Pokrova Presvete Bogorodice

Bitnijih izvor na području Gornjeg Bitelića nema, ali ima posljedica kada poplavi rijeka ponornica Ponikva, koja plavi polje Ponikva na području Gornjeg Bitelića.

Stanovništvo
------------

Po zadnjem popisu stanovništva (2001.) u Gornjem Biteliću bili je 234 stanovnika. Stanovništvo je većinom hrvatske nacionalnosti i rimokatoličke vjeroispovjedi, uz manju srpsku nacionalnu manjinu. Broj stanovnika je u opadanju kao u većini okolnih mjesta zbog iseljavanja stanovništva u gradove i ratnih zbivanja krajem prošlog stoljeća kojim je to područje bilo zahvaćeno.
Stanovništvo većinom živi u zaseocima koja nose naziv po prezimenima Dadić, Buljan, Vuković, Matković, Majstrović, Ćurković, Đapić, Jukić-Bračulj, Ezgeta, Tripo ,Bulović, Stojić, Žarko, Ergović, Kelava, Majstrović.
Srpsku nacionalnu manjinu čine Stojići, Bulovići, Tripići, dio Gornjih Đapića i cijeli Donji Đapići.

***Kretanje broja stanovnika 1857.-2001.***

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Gornji Bitelić** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Hrvace |
| --- |
| Dabar • Donji Bitelić • Gornji Bitelić • Hrvace • Laktac • Maljkovo • Potravlje • Rumin • Satrić • Vučipolje • Zasiok |
**Cheshirska ravnica** (engleski: *Cheshire Plain*) je velika ravnica na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Cheshire.

Karakteristika
--------------

Cheshirska ravnica se prostire od široke doline rijeke Mersey na sjeveru, do brda Grofovije Staffordshire na jugu. Sa zapada je okružena brdima Walesa, a sa sjeveroistoka Masivom Pennines.

Sjeverozapadno od ravnice leži Poluotok Wirral, a dalje od njega ravnica južnog Lancashira sa kojom se Cheshirska ravnica pretapa. Na sjeveru leži grad Manchester.

Cheshirska ravnica se fizički da podjeliti na dva različita dijela, - manji koji se prostire zapadno od Srednječeširskog grebena, i veći istočno od grebena.

Geološki gledano ravnica je duboki sedimentni bazen koji se proteže na sjever do Grofovije Lancashire a na jug do Grofovije Shropshire. Današnji izgled je rezultat klizanja golemih glečera za posljednjeg ledenog doba. Kad su se oni rastopili prije nekih 20.000 - 15.000 godina, ostavili su iza sebe debeli sloj glacijalnog tla sa velikim naslagama pijeska i šljunka.

Danas je Cheshirska ravnica uglavnom ruralni kraj, poznat po proizvodnji velike količine mlijeka.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Cheshire Plain, Cheshire*" (engleski). Information Britain. Pristupljeno 27. 04. 2017.
2. ↑  „*Cheshire*" (engleski). Natural England. Arhivirano iz originala na datum 2013-09-21. Pristupljeno 27.04. 2017.

Vanjske veze
------------

* *Cheshire Plain, Cheshire*(`en`)
**Cherwell** je rijeka na jugoistoku Engleske u Grofoviji Oxfordshire duga 96.4 km, pritoka rijeke Temze.

Karakteristike
--------------

Rijeka Cherwell izvire kod sela Charwelton u Grofoviji Northamptonshire, od tamo teče prema jugoistoku do grada Oxforda. U južnom predgrađu Oxforda Iffley ima ušće u Temzu.

Pararelno sa rijekom prokopan je i kanal koji ide do Coventrya.

Rijeka prolazi kroz historijsku jezgru Banburya, u kom se održava najveći evropski sajam krava.

Sliv rijeke velik je 906 km² i proteže se kroz pretežno ruralan kraj, brojnih farmi i malih sela.
Najveća urbana naselja u slivu su; Banbury, Bicester, Kidlington i dio Oxforda.

Pored brojnih potoka (Byfield, Ashby, Highfurlong, Farthinghoe, King’s Sutton, Charlton, Sor, Ockley, Deddington) najveće pritoke su rijeke Swere i Ray, koji uvire neposredno prije ušća u Temzu.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  „*River Cherwell*" (engleski). National Rivers Authority. Pristupljeno 6. 1. 2017.

Vanjske veze
------------

***Cherwell*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Romantic punting on the River Cherwell* (`en`)
**Cheshire East** (prevedeno: *Istočni Cheshir*) je unitarna jedinica sa statusom borougha od 370,127 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Cheshire.

Geografske karakteristike
-------------------------

Cheshire East leži na istoku Grofovije Cheshire, po istočnom dijelu se prostiru brda masiva Pennines a tu se jednim dijelom nalazi Nacionalni park Peak District.

Istočni Cheshir sa sjevera graniči sa Grofovijom Greater Manchester, sa sjeveroistoka sa Grofovijom Derbyshire, sa istoka sa Grofovijom Staffordshire, sa juga sa Grofovijom Shropshire, sa zapada sa unitarnom jedinicom Cheshire West and Chester i sa sjeverozapada sa unitarnom jedinicom Warrington.

Administrativni centar je grad Sandbach.

Za privredu Istočnog Cheshira važna je proizvodnja automobila, lijekova i papira, uz to je važno istraživanje i razvoj. Nekoliko gradova u nekadašnjem boroughu Macclesfield kao što su Poynton, Wilmslow i Knutsford, danas su postali stambena predgrađa Manchestera.

S druge strane velik dio Istočnog Cheshira je još uvijek ruralni u kom prevladavaju velike mliječne farme. U ponekima od njih se još uvijek proizvodi Češirski sir, iako se on danas većinom pravi po tvornicama.

Sela Istočnog Cheshira poznata su po kućama građenim u crno-bijelom fahverku, taj narodni stil je preživio i u nekoliko drevnih gradova, kao što je Nantwich.

Historija
---------

Unitarna jedinica Istočni Cheshir formirana je 2009. kad je restrukturirana bivša administrativna grofovija Cheshire, od bivših distrikta Congleton, Crewe and Nantwich i Macclesfield.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Njemačka Eckernförde, Njemačka

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  „*Cheshire East*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 25. 04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Cheshire East*** na Wikimedijinoj ostavi

* [cheshireeast.gov.uk/home.aspx Cheshire East Council Website] (`en`)

| * p
* r
* u
Unitarne jedinice Grofovije Cheshire |
| --- |
| Unitarne jedinice | Cheshire West and Chester · Cheshire East · Warrington · Halton |  |
**Cheoljong** (korejski: 철종) rođen kao **Yi Byeon** (Seul, 1831. - Seul, 1864. bio je 25 monarh iz Dinastije Joseon koji je 
vladao Kraljevstvom Joseon (Korejom) od 1849. do 1863.

Biografija
----------

Kako je prethodni monarh Heonjong umro bez nasljednika, prošlo je dosta vremena dok nije pronađen prikladan kandidat, - 
Yi Byeon, član Dinastije Joseon kao sin Krunskog princa *Sado*a, iz veze sa konkubinom *Im Suk-binom*. 
Yi Byeon je nakon ustličenja uzeo vladarski naslov *Cheoljong*. Kako je bio nepismen a usto i nevičan ispao je marioneta u rukama moćnog klana - *Andong Kim* koji je zapravo upravljao zemljom.

Oženio se sa Cheolin iz klana Andong Kim, ali je umro je bez nasljednika.

Period njegove vladavine bio je jedan od tužnijih u historiji Kraljevstva Joseon, - doba nemira i korupcije. Čak su i brojni pripadnici iz njegove familije pali u siromaštvo i pobjegli iz prijestolnice.

Izvori
------

1. 1 2  „*Chart of Joseon Kings*" (engleski). dramasROK. Pristupljeno 20. 09. 2019.
2. 1 2  „*Rulers of the Joseon Dynasty*" (engleski). thetalkingcupboard. Pristupljeno 20. 09. 2019.

Vanjske veze
------------

***Cheoljong od Joseona*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Cheoljong of Joseon* (na portalu New World Encyclopedia (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Joseona (1849. - 1863.)** | Nasljednik: |
| **Heonjong** | **Gojong** |
**Giovanni III** (*Ivan III*; ? - kraj 968/početak 969) bio je vojvoda Napulja poznat po najdugotrajnijoj vladavini, koja je trajala od 928. do smrti. Bio je sin i nasljednik prethodnog vojvode Marina I.

Na samom početku vladavine je vodio rat sa Saracenima, okončan mirovnim sporazumom sklopljenim pod zidinama Napulja. Poslije se udružio sa langobardskim prinčevima Atenulfom III i Landulfom I kako bi zbacio bizantsku vlast; njegov pokušaj je brzo spriječen dolaskom bizantske vojske koja ga je prisilila da se ponovno pokori carskoj vlasti.

Godine 946. se zajedno sa Landulfom II od Beneventa udružio protiv suparničkog vojvode Gisulfa u Salernu. Pokušaj je zaustavila intervencija Mastalusa I od Amalfija, a nakon toga se Landulf udružio sa Gisulfom i Napolitancima oduzeo Nolu.

955. je još jednom pokušao zbaciti bizantsku vlast, ali ga je dolazak bizantske flote koja je opustošila napuljsku luku prisilila da se ponovno pokori. Prilika za oslobođenje se pružila 962. kada je u Italiju došao njemački kralj Oton Veliki, koji je okrunjen za svetog rimskog cara; Giovanni je priznao Otona za svog sizerena te je time Sveto Rimsko Carstvo steklo formalnu vlast nad Napuljem. Godine 958. je uspješno odbio saracensku opsadu.

Giovanni je bio oženjen za Teodoru, kćer Teodore i Teofilakta I od Tuskuluma, te je na taj način bio u srodstvu sa klanom Tusculani, koji je za vrijeme *saeculum obscuruma* dominirao papinstvom. Teodorina (zloglasna) sestra Marozia je, pak, odgajala njegovog sina Marina. Svoju sestru Oraniju je dao vjenčati za Docibilisa II od Gaete. 

Giovanni je bio sklon nauci i književnosti, te je svoju suprugu i glavnog svećenika Leona poslao u Carigrad odakle su se vratili s velikom količinom na Zapadu dotle izgubljenih antičkih tekstova koje je dao prevesti s grčkog na latinski. 

Naslijedio ga je sin Marin II.

Izvori
------

Literatura
----------

* Caravale, Mario (ed). *Dizionario Biografico degli Italiani LV Ginammi – Giovanni da Crema*. Roma: 2000.
* Chalandon, Ferdinand. *Histoire de la domination normande en Italie et en Sicilie*. Paris: 1907.

---

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi:**Marin I** | **vojvoda Napulja**928–968 | Slijedi:**Marin II** |
**Chalatenango** je općina od 32,272 i grad od 16,976 stanovnika na sjeveru Salvadora u Departmanu Chalatenango u kom je administrativni centar.

Geografske karakteristike
-------------------------

Chalatenango se prostire duž rječice Tamulasco, udaljen 76 km sjeveroistočno od glavnog grada San Salvadora.

Historija
---------

Za pretkolumbovskih vremena u tom kraju živjelo je pleme Lenca, koji su svoj kraj zvali Chalatenango, što znači *dolina vode i pijeska*. 
Kad su sredinom 16. vijeka Španjolci zavladali tim krajem imali su svega 100 ljudi. Kao vjerni katolici mjesto su prezvali u *San Juan Chalatenango*, stavivši na prvo mjesto Ivana Krstitelja. Mjesto je 1740. imalo oko 125 stanovnika, do 1770. broj se popeo na 325 [[Indijanac|Indijanaca i 250 Španjolaca.

Od 1786. San Juan Chalatenango je lokalni administrativni centar, a od 1801. ima sajam koji je trebao unaprijediti prodaju indiga, robe od koje se u to vrijeme živilo.

Chalatenango je 1831. dobio status ville, zbog sudjelovanja njegovih stanovnika u borbama za nezavisnost. 
Kad je u februaru 1855. osnovan Departman Chalatenango, općina Chalatenango je odabrana za njegov administrativni centar.

Nakon tog je u januaru 1871. dobio status grada.

Chalatenango je 1980-ih bio jedno od glavnih uporišta gerilaca ljevičarske Nacionalne oslobodilačke fronte Farabundo Martí, pa je i poprilično stradao u borbama gerilaca i vojske.

Privreda
--------

Chalatenango je administrativno-trgovački centar ratarskog kraja koji proizvodi pšenicu, šećernu trsku, kasavu, sisal, indigo, kavu i voće.

Grad ima i nešto lake industrije, grnčarija, užad, prerada indiga.
U Salvadoru je poznat po *Sajmu poljoprivrede* koji ima tradiciju od 19. vijeka.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Chalatenango (Municipio)*" (španjolski). Chalatenango. Pristupljeno 22.3.2023.
2. 1 2 3 4 5 6  „*Chalatenango Municipality in El Salvador*" (engleski). City population. Pristupljeno 22.3.2023.
3. 1 2  „*Chalatenango in Chalatenango*" (engleski). City population. Pristupljeno 22.3.2023.
4. 1 2 3 4   „*Chalatenango*" (španjolski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 22.3.2023.

Vanjske veze
------------

***Chalatenango*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Alcaldía Municipal de Chalatenango* (`es`)
*Za ostala značenja, v. Gradić (razvrstavanje).*
GradićGradić
**Gradić** je izraz koji se kolokvijalno koristi za manje naselje gradskog tipa, odnosno manji grad. Osim tog izraza se koriste i izrazi *varoš* (koji potiče iz mađarskog jezika, odnosno riječi *város*) i *palanka* (koji potiče od vrste utvrđenja). Za izraz gradić je karakteristično da ne postoji u mnogim svjetskim jezicima, odnosno da ne postoji razlika između gradića i "pravog" grada; također u mnogim zemljama gdje ta razlika postoji, ona često nema nikakvog efekta na službenu terminologiju.

Kao glavni kriterij za razlikovanje gradića od grada jest njegova veličina, odnosno broj stanovnika. 

U svakodnevnom govoru izraz gradić obično ima pozitivan prizvuk, odnosno njime se obično opisuju gradska naselja koja su očuvala svoj vizualni identitet ili osjećaj solidarnosti i zajedništva među stanovnicima koji ponekad nedostaje stanovnicima većih gradova. Nasuprot tome, izrazi "varoš", "varošica" ili "palanka" su obično pežorativni, i njima se označava zadrtost, primitivizam ili malograđanština u nečijoj sredini.

V. također
----------

* Oppidum
* Trgovište
* Predgrađe

***Gradić*** na Wikimedijinoj ostavi
Slovačka evangelička crkva
**Gradnulica** je do 18. veka bilo selo pokraj Bečkereka, a danas je najveći kvart Zrenjanina.

Historija
---------

Gradnulica je osnovana tokom Srednjeg vijeka na obalama Begeja. Većinu stanovništva činili su Srbi. Postoji priča o pravoslavnom manastiru koji se nalazio na mjestu današnje *Vavedenske* pravoslavne crkve. Ime manastira je bilo *Drenovac*, i bio je okružen dubokom šumom. Jedan od najpoznatijih svestenika bio je Rafailo Banatski , misionar iz manastira Hilandar, sa Svete gore. Njegov grob nalazi se u kapeli pokraj crkve, i mesto je hodočašća mnogih pravoslavnih vernika. Ovo mesto, gde se nalazi *Vavedenska crkva*, bilo je, i dalje je istorijsko središte Gradnulice.

Ime
---

Postoji nekoliko teorija oko imena. Istiričari veruju da reč *Gradnulica* dolazi od dve reči; prva je *gradna* od reči *gradina* (u smislu "greda") a druga reč je *ulica*. To znači da bi reč *Gradnulica* mogla značiti *ulica na gredi*, jer je Gradnulica do 18. godine bila poluotok, okružena rekom Begej. Takođe, današnja glavna ulica u Gradnulici, *Ulica cara Dušana* nalazi se na najvišoj tački Gradnulice, na sredini nekadašnjeg poluotoka.

Crkve
-----

Postoje dvije crkve u Gradnulici:

* *Vavedenska crkva* ili *Hram vavedenja presvete Bogorodice*, podignuta 1777. godine;
* *Slovačka evangelička crkva*, podignuta 1837. godine.

Obe crkve nalaze se u *Ulici cara Dušana*.

***Gradnulica*** na Wikimedijinoj ostavi
**Grad** je ime za najuži dio grada Splita.

Nastao je unutar Dioklecijanove palače, u kasnom antičkom razdoblju, u 6. stoljeću, te postupnim širenjem prema zapadu u razvijenom i kasnom srednjem vijeku. Granice Grada omeđili su tadašnji bedemi koji su okružili i same bedeme Palače, a u 17. st. njih su okružili širi i veći, novi bedemi, u dijelovima i danas očuvani.

Po predaji, prvi stanovnici Splita bili su izbjeglice iz Salone - rimskog grada na mjestu današnjeg Solina - kojeg su u 6. st. uništili Avari.

Dijeli se na Stari grad (lokalno: *Get*) - unutar nekadašnje Dioklecijanove palače, i Novi grad - zapadno od Starog grada, s Narodnim trgom (*Pjacom*), do današnje Marmontove ulice.

Okružen je svojim povijesnim predgrađima (*varošima*) (Veli) Varoš, Dobri, Manuš, Lučac.

Ime Grad očuvano je i u današnjem govoru pa Splićani - kada bilo kojom namjerom trebaju poći u staru gradsku jezgru kažu - "Iden u Grad", bez obzira gdje se nalazili na području Splita. Također, u današnjoj upravnoj podjeli, njegovo područje čini istoimeni gradski kotar, u koji je uklopljen Dobri i dio Manuša.

| * p
* r
* u
Splitski gradski kotarevi |
| --- |
| 
Bačvice  •
Blatine-Škrape  •
Bol  •
Brda  •
Firule  •
Grad  •
Gripe  •
Kman  •
Kocunar  •
Lokve  •
Lora  •
Lovret  •
Lučac-Manuš  •
Mejaši  •
Meje  •
Mertojak  •
Neslanovac  •
Plokite  •
Pujanke  •
Ravne njive  •
Sirobuja  •
Split 3  •
Sućidar  •
Šine  •
Špinut  •
Trstenik  •
Varoš  •
Visoka  •
Žnjan-Pazdigrad
 | Grb Grada Splita |
Ostaci gradskih bedema na Giardinima pored Slavoluka Sergijevaca.
Crtež Pule oko 1840. godine. U desnom donjem kutu vidi se Kaštel ispod kojeg se nalaze gradske zidine.
**Pulske gradske zidine** stare su više od 2000 godina. Obrambeni zid oko Pule počeli su podizati Rimljani tijekom 1. stoljeća pr. Kr. Tijekom vremena zidine su se rušile i obnavljale uz razne preinake.

Pulske gradske zidine okruživale su antičku Pulu koja je obuhvaćala usko područje oko glavnog pulskog brežuljka na kojem se danas nalazi mletačka utvrda. Najstariji dio zidina i ujedno najstariji sačuvani spomenik rimske arhitekture u Puli jesu Herkulova vrata izgrađena sredinom 1. stoljeća pr. Kr.

Na gradskim zidinama nalazilo se dvanaest vrata (Porta Ercole, Porta Gemina, Porta San Giovanni, Porta Stovagnaga, Porta Aurea...) od kojih je ostalo samo nekoliko sačuvanih. Od ukupne duljine gradskih zidina ostao je sačuvan tek manji dio koji se proteže od Dvojnih vrata do Herkulovih vrata, te dio od sadašnjeg gradskog kina do Slavoluka Sergijevaca.

Više informacija
----------------

* Povijest Pule
Kompost
**Gospodarenje otpadom** vrlo je složena djelatnost koja zahvaća sve grane gospodarstva, proizvodnje i potrošnje, a sadrži čitav niz postupaka i tehnologija od kojih se velik dio primjenjuje u različitim oblicima.

Postupci gospodarenja otpadom
-----------------------------

U okviru cjelovitog sustava gospodarenja otpadom, zastupljeni su sljedeći važniji postupci:

* Izbjegavanje nastajanja otpada i smanjivanje opasnih svojstava:
* Skupljanje i prijevoz otpada,
* Vrednovanje – uporaba otpada:
	+ odvojeno skupljanje,
	+ reciklaža,
	+ mehanička obrada,
	+ biološka obrada,
	+ termička obrada,
	+ kemijsko-fizikalna obrada,
* Konačno zbrinjavanje ostatnog otpada.

Obrada otpada
-------------

### Mehaničko biološka obrada

Cilj mehaničko bioloških obrada je smanjiti volumen obrađenom komunalnom otpadu, kroz izdvajanje pojedinih vrsta otpada koje se mogu sirovinski iskoristiti.

#### Kompostiranje

Otpad se prevrće, rastresa i po potrebi vlaži, može se miješati dodacima poput kanalizacijskog mulja.

#### Fermentacija

Fermentacija je anaerobna biološka obrada otpada i češće se primjenjuje u obradi muljeva, pri čemu se stvara bioplin kao glavni produkt fermentacije.

### Termička obrada

Djelotvoran ali skuplji način termičke obrade otpada, a osnovne vrste jesu: spaljivanje i piroliza

Odlaganje
---------

Odlaganjem otpada razvijaju se procesom raspadanja organskog dijela deponijski plin, a u kontaktu s vodom nastaju procjedne vode, stoga odlagališta trebaju biti izvedena kako bi se spriječilo dugoročno onečišćenje okoliša.

Eksterni linkovi
----------------

***Gospodarenje otpadom*** na Wikimedijinoj ostavi

* 
* Arhivirano 2009-12-25 na Wayback Machine-u
* 
* Arhivirano 2009-10-27 na Wayback Machine-u
*
**Egalitarizam** (francuski.: *égalité* iz latinskog: *aequalitas* „jednakost") politička je ideologija ili etička teorija, prema kojem svi ljudi trebaju biti tretirani kao jednaki. Naglašava jednakost svih ljudskih bića. 

Koncept političke, ekonomske, znanstvene i kulturne elite je suprotnost konstrukcije egalitarnog društva.
Pojam egalitarizam koristi i pogrdno u smislu *uništavanje bilo kakvih razlika*.

Prema zagovornicima ove ideologije, pojedinci bez obzira na njihov spol, rasu, religiju, socijalni status i druge razlike trebaju biti tretirani jednako. Ponekad se pojam odnosi na egalitarnog čovjeka koji želi ukloniti (ekonomska, socijalna ...) razlike među ljudima. Egalitarizam također ponekad shvaća kao ideju da ravnopravnosti.

Proturječnosti egalitarizma
---------------------------

Različite vrste egalitarizma ponekad se sukobljavaju, a ponekad se međusobno nadopunjuju: Na primjer, Komunizam je inherentno egalitarna doktrina, prema kojoj bi svatko trebao imati ista materijalna dobara. Međutim gotovo svatko tko ima veći prosperitet obično nije spreman podijeliti sa drugim osobama. To automatski stvara situaciju nejednakosti prava na štetu pojedinaca.

Zagovornici egalitarizma oštro kritiziraju i naglašavaju negativne aspekte ekonomije u kojoj slobodno tržište nije podložno ograničenjima. Deklaracija o nezavisnosti Sjedinjenih Američkih Država uključuje frazu "Svi su ljudi stvoreni jednaki", što je primjer pravnog egalitarizma, kao što se odnosi na jednak tretman svih pojedinaca pred zakonom. 

Gotovo sve teorije egalitarizma traže ravnopravnost unutar ljudskih društava, ili barem se odnose na ljudska bića u cjelini kao relevantne skupine u kojima jednakost mora prevladati.

Važni predstavnici egalitarizma su primjerice John Rawls, Thomas Nagel, Ronald Dworkin, Bruce Ackerman i Philippe van Parijs

Izvori
------

1. ↑  Arneson Richard, "Egalitarianism", *The Stanford Encyclopedia of Philosophy* (2002.) Web: Egalitarianism