recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rong** (kineski: ; Wade-Giles: **Jung**) je izraz kojim se opisuje drevno ne-kinesko stanovništvo koje je živjelo zapadno od države Zhou u suvremenim provincijama Shaanxi, Gansu i Ningxia te koje je često bilo neprijateljski raspoloženo prema Kinezima.

Izraz Rong također označava drevne dijalekte iz Jiangsua, Anhuia i Zhejianga. Izraz Rong se nakon dinastije Zhou, počeo u Kini upotrebljavati kao zajednički za različite narode koji su živjeli na zapadu od Kine.

Tako Yan Shiguov komentar Hanshua iz 7. vijeka navodi: "Među različitim Rongovima u Zapadnim oblastima, oblik Wusuna je najčudniji; trenutni barbari koji imaju zelene oči i crvenu kosu, a izgledaju kao makakiji, pripadaju istoj rasi kao i Wusun."

Izvori
------

1. ↑  Yu, Taishan. *A Study of Saka History*, (1998) pp. 141-142. Sino-Platonic Papers, Number 80. University of Pennsylvania.
2. ↑  *Book of Han*, vol. 96b Arhivirano 2008-03-17 na Wayback Machine-u

Izvori
------

* *Grand dictionnaire Ricci de la langue chinoise*. 7 volumes. Instituts Ricci (Paris – Taipei). Desclée de Brouwer. 2001. Vol. III, p. 555.
* *A Hypothesis about the Source of the Sai Tribes*. Taishan Yu. Sino-Platonic Papers No. 106. September, 2000. Dept. of Asian and Middle Eastern Studies, University of Pennsylvania.
**Otakar II** (?, 1233. - Dürnkrut, Austrija, 26. august 1278.), bio je češki kralj od 
1253. - 1278. koji je u jednom kratkom razdoblju uspio formirati najmoćnije kraljevstvo unutar 
Svetog Rimskog Carstva.

Biografija
----------

Rođen je kao sin češkog kralja Vaclava I, Otakar je u novembru 1251. izabran za austrijskog vojvodu, a svog oca naslijedio u septembru 1253. kao češko - moravski kralj. 
Nakon tog je 1254. krenuo u križarski rat protiv pogana u Istočnoj Pruskoj, gdje su kasnije
teutonski vitezovi po njegovom imenu nazvali svoju citadelu u Königsbergu (današnji Kalinjingrad u Rusiji).

On je također proveo i Drugi križarski rat protiv Litvanaca (1266-67). 
U istom razdoblju je zauzeo Štajersku 1260. i iz nje istjerao Ugare, a nakon tog 1269. i Korušku, 
Kranjsku i Istru.

U tom trenutku su se njegove domene protezale od Šleske do Jadrana, pa je postao najmoćniji princ pretendent na tron Svetog Rimskog Carstva. Sreća mu je okrenula leđa 1273. kad je za njemačkog kralja izabran Rudolf Habsburški.

Uskoro su njih dvojica postali ljuti rivali i neprijatelji. Otakar je prvi put lišen svojih prava na Austriju, Štajersku i Korušku od strane Dijete održane u Regensburgu 1274. a nakon tog i carskom odlukom u junu 1276.

Na kraju je Rudolf napao Austriju i prisilio ga da u novembru 1276. u Beču potpiše 
mirovni ugovor, kojim se odrekao svih teritorija osim Češke i Moravske. Dvije godine kasnije, Otakar je pokušao da se ponovno domogne svojih izgubljenih zemalja i povrati prava na njih, sakupio je vojsku i krenuo na Beč, ali je ubijen u Bitci na Moravskom polju.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6   „*Otakar II*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 08. 03. 2016.

Vanjske veze
------------

***Otakar II od Češke*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Otakar II* na portalu Encyclopædia Britannica (`en`)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodnik: | **Kralj Češke** | Nasljednik: |
| **Vaclav I** | **Vaclav II** |
**Narodna skupština Republike Benin** (francuski: *Assemblée nationale de la République du Bénin*) je jednodomni parlament Republike Benin i nositelj zakonodavne vlasti u toj zemlji. Sjedište parlamenta je u glavnom gradu, Porto-Novu, a aktualna organizacija i struktura temeljena je na Ustavu iz 1990. godine; prvi beninski parlament formiran je 1959. godine, temeljem odredaba ranijeg dahomejskog ustava, a njime je predsjedao kasniji premijer Justin Ahomadégbé-Tomêtin. Aktualni predsjednik skupštine je Louis Vlavonou.

Aktualna Narodna skupština broji 83 zastupnika, koji se biraju na mandat u trajanju od četiri godine sustavom proporcionalne reprezentacije temeljenoj na stranačkim listama. Pasivno biračko pravo imaju sve poslovno sposobne osobe stare najmanje 25 godina, koje žive u Beninu najmanje godinu dana te koje su državljani po rođenju ili naturalizirani državljani koji u Beninu žive najmanje 10 godina. Zastupnici primaju redovnu plaću od 193,291 CFA franaka mjesečno, uz dodatke u iznosu od 373,003 CFA franaka, a dužni su redovno pohađati sjednice i sastanke odbora; izostanci mogu biti kažnjeni novčano ili suspenzijom. S druge strane, aktivno biračko pravo imaju svi poslovno sposobni punoljetni državljani Benina koji nisu osuđeni za kazneno djelo s minimalnom kaznom od tri mjeseca zatvora, nepoštivanje suda ili imaju nerazriješeni osobni bankrot. 

Iako Benin ima višestranački sustav, na izborima 2019. godine su u Narodnu skupštinu ušle samo dvije parlamentarne grupacije - Progresivna unija i Republianski blok - i to nakon što je država odbila kandidature opozicijskih stranaka; vjeruje se kako su oba parlamentarna bloka bliska aktualnom predsjedniku Talonu.

Vanjske veze
------------

* Službene stranice Arhivirano 2016-06-29 na Wayback Machine-u (`fr`)
Oktavijanova osvajanja 34/33. g. p.n.e.
**Setovia** je bila ilirska tvrđava i naselje koja se u istorijskim izvorima spominje kao mjesto sukoba između Dalmata i rimske vojske koju je predvodio prvi rimski car Oktavijan 33. god. p.n.e.

Nalazila se na nepoznatoj lokaciji u današnjem Sinjskom polju. Neki rimski natpisi na kamenu pronađeni u blizini Vrlike i Kijeva upućuju na činjenicu da je Setovia bila u blizini.

Nakon što je pobijedio Pompeja 36. god na Siciliji, Oktavijan je naredne godine počeo svoju kampanju protiv Ilira. Najprije je savladao Japode i Panone, a zatim je 34 - 33 nastavio ratovati protiv Dalmata. Deset godina ranije Dalmati su nanijeli težak poraz Rimljanima predvođenih Vatiniusom, kojom prilikom su i preoteli pet znamenja Gabiniusove armije 48. god. p.n.e.

Oktavijanova armija je najprije došla do Promone gdje su Dalmati imali vojsku od 12.000 boraca, koju je predvodio Verzo. Poslije nekoliko borbi Promona je bila uzeta, a Verzo je poginuo. Dalmati su nastavili ratovanje pod vodstvom Testimosa, koristeći gerilsku taktiku, ali to nije spriječilo Oktavijana da zauzme Sinodium i Andetrium. Nakon toga krenuo je sa armijom dolinom rijeke Cikole.

Testimos je sve svoje trupe koncentrisao u tvrđavu i naselje Setoviu. U bici kod Setovie, vjerovatno u klisuri Sutini, Oktavijan je bio ranjen i morao je napustiti ratište. Komandu je preuzeo Statilius Taurus, koji je organizovao zimsku blokadu i time eliminisao dio dalmatske vojske.

Početkom 33. god. Oktavijan se vratio kada su na kraju uporni i iscrpljeni branioci u Setoviji, zbog nedostatka hrane, bili prisiljeni da se predaju. Dalmati su vratili ratna znamenja, predali ratni plijen i 700 mladića kao taoce i pristali (primorani) platiti zaostali harač neplaćen od Cezarovog vremena.

Vidjevši šta se desilo Dalmatima ostala ilirska plemena do Save su se predala. Za tako krupne ratne i političke uspjehe senat je Oktavijanu 27. g. p.n.e. odobrio ilirski trijumf (*thriambon Illyrikon*), koji je održan istovremeno kad i trijumf posvećen pobjedi u Egiptu nad Markom Antonijem i Kleopatrom. Ni ovim Oktavijanovim doista velikim uspjesima još uvijek nije bila učvršćena i potpuno osigurana rimska vlast u Iliriji.
Koordinate: 42° 00′ 00" SGŠ, 22° 08′ 60" IGD

**Probištip** (makedonski: *Пробиштип*) je rudarski gradić od 10 826 stanovnika na sjeveroistoku Republike Makedonije na jugozapanim obroncima Оsogovske planine. 

Sjedište je istoimene Opštine Probištip, koja ima 16 193 stanovnika (po popisu iz 2002.).

Karakteristike
--------------

Okolica Probištipa - Оsogovske planine, bila je poznata već za Rimljana, kao izuzetno bogato nalazište minerala i rudnika. Probištip i njegovi rudnici osobito su dobro radili za vrijeme Jugoslavije. 

Probištipski kraj poznat je i po obližnjem - **Lesnovskom manastiru** posvećenom Sv. Arhanđelu Mihajlu i Sv.Gabrijelu Lesnovskom. Od prirodnih fenomena ističu se neobične kamene formacije kod mjestu **Kuklica** na putu za Kratovo. 

U blizini Probištipa nalazi se poznati rudnik olova i cinka *Zletovo* u kojem se eksploatacija vršila već od antike. U samom gradu podignuta je 1976 tvornica baterija i akomulatora, koja danas posluje kao tvornica akomulatora VESNA - SAP Arhivirano 2012-01-18 na Wayback Machine-u.

Srednjoškolski centar Naum Naumovski Borče iz Probišipa

Izvori
------

1. 1 2  Makedonski popis stanovništva iz 2002. (PDF)

Vanjske veze
------------

* Probištip na Portalu Exploring Macedonia Arhivirano 2011-11-28 na Wayback Machine-u

| Gradovi Republike Makedonije |  |
| --- | --- |
| Berovo | Bitola | Bogdanci | Debar | Delčevo | Demir Kapija | Demir Hisar | Gevgelija | Gostivar | Kavadarci | Kičevo | Kočani | Kratovo | Kriva Palanka | Kruševo | Kumanovo | Makedonski Brod | Makedonska Kamenica | Negotino | Ohrid | Pehčevo | Prilep | Probištip | Radoviš | Resen | Štip | Skopje | Struga | Strumica | Sveti Nikole | Tetovo | Valandovo | Veles | Vinica |

Vanjske veze
------------

***Probištip*** na Wikimedijinoj ostavi
U teoriji izračunljivosti i teoriji kompleksnosti, **problem odlučivanja** je pitanje u nekom formalnom sistemu, koje daje odgovor DA ili NE. Na primer, problem *data su dva broja* x *i* y*. Da li* x *deli* y*?* je problem odlučivanja. Odgovor može biti ili DA ili Ne, u zavisnosti od vrednosti *x* i *y*.

Problemi odlučivanja su blisko povezani sa funkcijskim problemima, koji mogu da daju odgovore koji su složeniji od prostog DA ili NE. Odgovarajući funkcijski problem bi mogao biti *ako su data dva broja* x *i* y*, koji je razultat deljenja* x *sa* y*?". Takođe su povezani sa optimizacionim problemima, koji se bave pronalaženjem* najboljeg *rešenja za dati problem.*

Metode koje se koriste za rešavanje problema odlučivanja se nazivaju *procedurama za odlučivanje* ili algoritmima. Algoritam za problem odlučivanja *data su dva broja* x *i* y*, da li* x *deli* y*?" bi objasnio kako da se odredi da li* x *deli* y*, za dato* x *i* y*. Jedan takav algoritam (za deljenje brojeva) deca uče u školi. Ako problem odlučivanja može da se reši nekim algoritmom, kažemo da je **odlučiv**.*

Oblast računske složenosti kategoriše probleme odlučivanja po tome koliko su teški za rešavanje. *Teški* u ovom smislu podrazumeva koliko je računarskih resursa potrebno za najefikasniji algoritam za određeni problem. Oblast teorije rekurzije, sa druge strane, kategoriše neodlučive probleme odlučivanja Tjuringovim stepenom.

Proučavanja u teoriji izračunljivosti se obično baziraju na problemima odlučivanja. U ovom slučaju nemam gubitka u opštosti razmatranja u odnosu na funkcijske probleme.

Definicija
----------

*Problem odlučivanja* je proizvoljno da-ne pitanje na beskonačnom skupu ulaza. Zbog ovoga, tradicionalno se problemi odlučivanja definišu u smislu skupa ulaza za koje problem vraća odgovor DA. U ovom smislu, problem odlučivanja je ekvivalentan formalnom jeziku.

Formalno, **problem odlučivanja** je podskup *A* prirodnih brojeva. Korišćenjem Gedelovih brojeva, moguće je proučavati i druge skupove kao formalne jezike. Neformalno, *problem* se sastoji u određivanju da li je dati broj u skupu.

Problem odlučivanja se naziva **odlučivim** ili **efektivno rešivim** ako je *A* rekurzivan skup. Problem se naziva **parcijalno odlučivim**, **poluodlučivim**, **rešivim**, ili **dokazivim** ako je *A* rekurzivno prebrojiv skup. Parcijalno odlučivi problemi i svi ostali problemi koji nisu odlučivi se nazivaju **neodlučivim**.

Povezano
--------

* Optimizacioni problem
Pet opcija problema tramvaja.
**Problem tramvaja** je misaoni pokus u etici. Iznosi hipotetski slučaj: tramvaj je izvan kontrole i juri nizbrdo po pruzi. Podno njega se nalazi petero osoba svezano za prugu, ne mogu se pomaknuti. Promatrač sa udaljenosti gleda tramvaj kako juri prema ljudima, a stoji uz polugu. Ako povuče polugu, tramvaj će biti preusmjeren na drugu prugu. Međutim, na toj drugoj pruzi je također svezana jedna osoba, i također se ne može pomaknuti. Tramvaj će za nekoliko sekundi sigurno pregaziti ili jednog čovjeka ili petero. Promatrač ima dvije opcije: (1) učiniti ništa, čime će tramvaj ubiti petero osoba. (2) povući polugu, čime će preusmjeriti tramvaj, ali će na savjesti imati smrt jedne osobe koju je žrtvovao. Koji je ispravan izbor?

Problem je prvi predstavio Philippa Foot 1967. te su ga opsežno analizirali Judith Thomson, Peter Unger, i Frances Kamm 1996. a spomenut je i 2015 (Larman i Oates). Hans Welzel je još 1951. spomenuo sličan problem.
Izvan polja tradicionalnih filozofskih rasprava, problem tramvaja je bio značajan u kognitivnoj nauci i neuroetici. Bio je i predmet teme raznih knjiga koje su obrađivale ljudsku psihologiju.

Vidi još
--------

* Slučaj speleoloških istraživača
* Princip dvostrukog efekta

Izvori
------

1. ↑  Philippa Foot, *The Problem of Abortion and the Doctrine of the Double Effect* in *Virtues and Vices* (Oxford: Basil Blackwell, 1978)
2. ↑  Judith Jarvis Thomson, *Killing, Letting Die, and the Trolley Problem*, 59 The Monist 204-17 (1976)
3. ↑  Judith Jarvis Thomson, *The Trolley Problem Arhivirano 2015-04-04 na Wayback Machine-u*, 94 Yale Law Journal 1395–1415 (1985)
4. ↑  Peter Unger, *Living High and Letting Die* (Oxford: Oxford University Press, 1996)
5. ↑  Francis Myrna Kamm, *Harming Some to Save Others*, 57 Philosophical Studies 227-60 (1989)
6. ↑  Hans Welzel, *ZStW Zeitschrift für die gesamte Strafrechtswissenschaft* 63 [1951], 47ff.
7. ↑  Alexander Skulmowski, Andreas Bunge, Kai Kaspar and Gordon Pipa (December 16, 2014). „Forced-choice decision-making in modified trolley dilemma situations: a virtual reality and eye tracking study". Front. Behav. Neurosci.
8. ↑  Chang Went the Trolley: Would You Kill the Fat Man? Sarah Bakewell (2013). New York Times.

Eksterni linkovi
----------------

* Da li bi trebao ubiti čovjeka?
* Nametnut izbor i odlučivanje u problemu tramvaja
*Za ostala značenja, v. Napredak (razvrstavanje).*
 „Progres" preusmjerava ovdje. Za ostala značenja, v. Progres (razvrstavanje).
Omot štampane partiture za *Dawn of the Century*, popularni klavirski marš u SAD 1900. godine, na kome je napredak prikazan kao djevojka s krilima, odnosno simboliziran novim tehnološkim izumima kao što su telegraf, električna sijalica, lokomotiva, automobil, šivaći i pisaći stroj.
**Napredak** ili **progres** (od latinskog *progressus*  = napredovanje, sintagma od *pro* (naprijed) + *gradi* (ići)) je izraz koji u najširem smislu označava procese koji za posljedicu imaju primjetno i neporecivo poboljšanje stanja nekog pojedinca, društvene grupe ili institucije, odnosno njihov dolazak na "višu" razinu koji se odražava kroz zdravlje, materijalno blagostanje, bezbjednost, fizičke, intelektualne i tehnološke mogućnosti.

U suštini ideja progresa je vrlo jednostavna, to znači da svake godine morate imati više, kako kao individua tako i kao društvo, dakle ako imate stado od 10 ovaca iduću morate imati bar 12, ili ako obrađujete 2 oranice iduće ih treba biti 3. Iako je to vrlo jednostavno (i vrlo upitno), još uvijek na taj način funkcionira čitav svijet, od malih do velikih kompanija, od mini država do velesila. Upitna je jer zemaljska kugla i njeni resursi nisu beskonačni.

U užem smislu napredak predstavlja ideju u filozofiji historije i historiografiji prema kojoj historijski događaji za posljedicu imaju općenitu promjenu svijeta nabolje. Iako su se takve ideje mogle pronaći i kod pojedinih antičkih filozofa, one su svoj najsnažniji poticaj dobile u doba Prosvjetiteljstva u 18. vijeku, a vrhunac imale u tzv. Belle epocqueu, odnosno neposredno prije prvog svjetskog rata.

Uz koncept napretka je vezana i politička ideologija poznata kao progresivizam.

Izvori
------

1. ↑  „*Progress*" (engleski). Merriam Webster. Pristupljeno 26. 9. 2019.

Veze
----

* Društveni progres
* Naučni progres
* Filozofski progres
* Ideja progesa
**Seth Rogen** (Vancouver, 15. travnja 1982.) kanadski je glumac, komičar, scenarist i producent. Počeo je kao stand-up komičar u srednjoj školi i već sa 16 godina bio poznat u komičarskim krugovima u rodnom Vancouveru. Preselio je iz Kanade u Los Angeles nakon što je dobio ulogu u TV seriji *Freaks and Geeks*. Kad je serija otkazana nakon samo jedne sezone, Rogen je dobio ulogu u također kratkotrajnoj TV seriji *Undeclared*, gdje je bio i jedan od scenarista.

Skupa s kolegama nominiran je za Emmy za scenarij *Da Ali G Showa* Sache Barona Cohena. Suradnja s redateljem Juddom Apatowom dovela je Rogena do prvih zapaženih filmskih uloga. Producirao je i glumio u Apatowljevom redateljskom debiju, komediji *Junfer u četrdesetoj*. Nakon kritičarskih pohvala, dobio je glavnu ulogu u sljedećem Apatowljevom filmu *Zalomilo se*, u kojem mu je partnerica bila Katherine Heigl. Film je zaradio blizu 150 milijuna dolara i potvrdio Rogena kao novu zvijezdu filmske komedije.

Rogen se pojavio u filmovima *Donnie Darko*, *Svakog gosta tri dana dosta*, *Zack i Miri snimaju pornić*, *Fanboys*, *Promatraj i prijavi*, *Superbad* itd. Posudio je glas animiranim likovima u crtićima *Shrek Treći*, *Horton*, *Kung Fu Panda* i *Čudovišta protiv vanzemaljaca*.

Dobitnik je nagrade *Canadian Comedy Awards* za scenarij filma *Superbad*.

Izvori
------

1. ↑  The 40-Year-Old Virgin (2005)
2. ↑  Seth Rogen - Rotten Tomatoes

Vanjske poveznice
-----------------

* Seth Rogen na IMDb-u (`en`)
* Neslužbena stranica (`en`)
Kovanica Neguš negaste
**Neguš** (giz: ንጉሥ -nigūś, *kralj*) je bila vladarska nasljedna titula u Etiopiji, sve do pada monarhije 1975 godine. 
Titulu *neguš* (kralj) imali su vazalni vladari, povjesnih etiopskih kraljevstva (pokrajina) Godžama (od 1690), Velege, Šoe i primorskih pokrajina.

Neguševa žena (kraljica) nosila je tilulu **Etege**

Neguš negasti
-------------

**Neguš negasti** (giz: ንጉሠ ነገሥት -nigūś nägäst, *kralj kraljeva*) bila je titula etiopskih careva. Neguš negasti je istovremeno bio Poglavar države i Predsjednik vlade, u svojim rukama imao je tako svu izvršnu, sudbenu i zakonodavnu vlast.Tako da je Etiopija koja je formalno bila »ustavna monarhija u suštini bila apsolutistička monarhija.«
Porijeklo naziva *Neguš negasti* »kralj kraljeva«, vjerojatno vuče svoje korijene iz antičke Mezopotamije. U Etiopiji se pojavljuje prvi put za Kraljevstva Aksum kao titula kralja Sembrotesa (oko 250). Jurij M. Kobiščanov drži da je to bilo tek nakon što su Perzijanci pobijedili Rimljane, dakle negdje oko 296 - 297 

Kao etiopska vladarska titula ponovno se javlja za vladavine Jekuna Amlaka u 13. vijeku. 
Ženska carska titula imala je oblik **nigaste negasti** (»kraljica kraljeva«), tu titulu nosila je Zaudita I

Izvori
------

1. ↑  Nathaniel T. Kenney, »Ethiopian Adventure«, *National Geographic*, **127** (1965), str. 555.
2. ↑  Yuri M. Kobishchanov: *Axum*, prijevod Lorraine T. Kapitanoff, urednik Joseph W. Michels (University Park: University of Pennsylvania State Press, 1979), str. 195. ISBN 0-271-00531-9.

Eksterni linkovi
----------------

* Crown Council of Ethiopia(`en`)
Logotip
Zgrada Novog lista
Izdanja Novog lista
Spomenik Franu Supilu ispred zgrade Novog lista
**Novi list**, riječke dnevne novine, izlaze svakodnevno osim blagdanom u Rijeci, i distribuiraju se na cijelom tržištu Hrvatske. Sva izdanja "Novog lista" tiskaju se u tiskari Novog lista d.d.

Prve novine pod nazivom "Novi list" je 1900. godine pokrenuo Frano Supilo. Kasnije je ime dopunjeno u "Riečki Novi list". List se ugasio 1915. godine. Nikola Polić pokreće "Primorski Novi list" 1923. no godinu dana kasnije zabranjen mu je rad. Iste godine osvanuo je "Novi list", no zabranjen je nakon prvog broja. Od 1925. izlazi "Sušački Novi list", s prekidima do 1932. godine.

Prvog ožujka 1947. sa sutrašnjim datumom, počeo je izlaziti "Riječki list". Godine 1954. dobiva sadašnje ime. Od 1965. redakcija se nalazi u sadašnjoj zgradi u Zvonimirovoj ulici.

Glavni urednici
---------------

* Frano Supilo (1900–1915)
* Nikola Polić (1923–1924)
* Vinko Antić (1947–1949)
* Vlado Oluić (1949)
* Kazimir Ciper (1949–1952)
* Vlado Oluić (1952–1953)
* Milan Slani (1953–1957)
* Vlado Oluić (1957–1958)
* Milan Slani (1958–1961)
* Miroslav Bajzek (1961–1968)
* Stanislav Škrbec (1968–1979)
* Milorad Kovačević (1979–1983)
* Goran Kukić (1983–1990)
* Veljko Vičević (1990–1997)
* Boris Maljković (v.d. 1997–1998)
* Branko Mijić (1998–2000)
* Zdenko Mance (2000–2003)
* Goran Kukić (2003–2004)
* Denis Romac (2004–2005)
* Goran Kukić (2005–2009)
* Ivica Đikić (2009–2010)
* Branko Mijić (2010–2014)
* Nenad Hlača, v.d. (2014–2017)
* Robert Frank, v.d. (2017)
* Edi Prodan, v.d. (2017–2018)
* Anto Ravlić, v.d. (2018)
* Slavica Bakić, v.d. (2018–2019)
* Ivica Tomić, v.d. (2019-)

Vanjske veze
------------

* www.novilist.hr
**Producent** je osoba koja vodi računa o "proizvodnji" umetničkog dela. Kod njega se nalazi budžet i on vodi računa da se ne naprave preveliki troškovi.

Reč **producent** može da se odnosi na sledeće pojmove:

* Izvršni producent, nadgleda jednog ili više producenata
* Muzički producent, producent u muzičkoj industriji
* Pozorišni producent, nadzornik scene u pozorišnoj produkciji
* Filmski producent, nadgleda proces pravljenja filmova
* Televizijski producent, nadgleda proces pravljenja televizijskog programa
* Radijski producent, nadgleda proces izrade radio emisija
* Onlajn producent, nadgleda izradu internet sajtova
* Producent igara, u industriji kompjuterskih video igara

Višeznačna odrednica *Ova stranica je **razvrstavanje**. Koristi se radi pronalaska članaka koji moraju imati dodatnu odrednicu jer bi im u protivnom naslov bio isti.  
Ako vas je na ovu stranicu dovela vikiveza, možda je potrebno promijeniti da preusmjerava na namijenjeni članak.*  

***Producent*** na Wikimedijinoj ostavi
**Tijarica** je naselje grada Trilju, u Splitsko-dalmatinskoj županiji.

Zemljopis
---------

Naselje Tijarica je naziv koji se koristi za tri sela koja čine Tijaricu:

* Gornja Tijarica,
* Donja Tijarica i
* Vrandolac.

Sva tri naselja se nalaze na padinama dijela planine Kamešnice.

Stanovništvo
------------

Naselje Tijarica bilježi konstantan pad u broju stanovnika završetkom Drugog svjetskog rata. Kao razlozi opadanja broja stanovnika navode se teški uvjeti za život, dostupnost obrazovnih i zdravstvenih ustanova, cestovna izoliranost te odlazak mladih obitelji prema većim naseljima radi lakšeg pronalaska različitih poslova te odumiranje starijeg autohtonog stanovništva.

***Kretanje broja stanovnika naselje Tijarica za razdoblje od 1857. do 2001. godine***

Povijest
--------

Šport
-----

Izvori
------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Tijarica** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*


| * p
* r
* u
Naselja grada Trilja |
| --- |
| Bisko • Budimir • Čačvina • Čaporice • Gardun • Grab • Jabuka• Kamensko • Košute • Krivodol • Ljut • Nova Sela • Podi • Rože • Strizirep • Strmendolac • Tijarica • Trilj • Ugljane • Vedrine • Velić • Vinine • Vojnić Sinjski • Voštane • Vrabač • Vrpolje |
**Sesvete** su najistočnija gradska četvrt grada Zagreba koja se proteže na 16 523,8 ha ili 165 238 km2 te zauzima četvrtinu prostora Grada Zagreba.

Sesvete je omeđeno sa zapadne strane Gornjom i Donjom Dubravom, na jugu sa Peščenicom i Žitnjakom, na sjeveru sa Krapinsko-zagorskom županijom te na istoku sa Zagrebačkom županijom.

U gradskoj četvrti Sesvete, prema neslužbenim podacima, živi oko 80 000 stanovnika, a od ukupnoga broja u samome centru stanuje 25 000 stanovnika. Zahvaljujući svojem pogodnom položaju na prelazu dviju prirodnih sredina – Savske ravnice na jugu i istočnih obronaka Medvednice na sjeveru, neposredno uz glavne prometnice koje povezuju centar Zagreba s istočnom Hrvatskom, na područje Sesveta utjecale su reljefne, klimatske, geološke i botaničke osobine tih sredina. Utjecaji tih mikroregija donose posebnosti tom kraju i rezultiraju idealnim uvjetima za život. Klima je umjerena kontinentalna s vrućim i suhim ljetima dok su zime hladne.

Gradska četvrt Sesvete sastoji se od 37 samostalnih naselja: Adamovec, Belovar, Blaguša, Budenec, Cerje, Dobrodol, Drenčec, Dumovec, Đurđekovec, Gajec, Glavnica Donja, Glavnica Gornja, Glavničica, Goranec, Jesenovec, Kašina, Kašinska Sopnica, Kraljevečki Novaki, Kučilovina, Kućanec, Lužan, Markovo Polje, Moravče, Paruževina, Planina Donja, Planina Gornja, Popovec, Prekvršje, Prepuštovec, Sesvete, Sesvetska Sela, Sesvetska Sopnica, Soblinec, Šašinovec, Šimunčevec, Vuger Selo, Vugrovec Donji, Vugrovec Gornji, Vurnovec i Žerjavinec.

Sport
-----

* hrvački klub "Sesvete"

Vanjske veze
------------

***Sesvete*** na Wikimedijinoj ostavi

* Sesvete.hr Arhivirano 2008-09-05 na Wayback Machine-u, službena stranica
* Neslužbene stranice Sesveta Arhivirano 2016-11-02 na Wayback Machine-u
* Neslužbene stranice Sesveta

| * p
* r
* u
Gradske četvrti Zagreba |
| --- |
| 
* Brezovica
* Črnomerec
* Donja Dubrava
* Donji Grad
* Gornja Dubrava
* Gornji Grad - Medveščak
* Maksimir
* Novi Zagreb - istok
* Novi Zagreb - zapad
* Peščenica - Žitnjak
* Podsljeme
* Podsused - Vrapče
* Sesvete
* Stenjevec
* Trešnjevka - jug
* Trešnjevka - sjever
* Trnje

 |  |
**Neil Diamond**, (Brooklyn, New York, Sjedinjene Države, 24. siječnja 1941.) američki je pjevač, gitarist i skladatelj.

Životopis
---------

Diamond je pohađao gimnaziju zajedno s Barbrom Streisand i pjevali su zajedno u školskom zboru. Kada je napunio 16 godina na poklon je dobio gitaru i ubrzo je naučio svirati.

Poslije završetka škole Diamond radi u korporaciji *The Brill Building* na Broadwayu, koja se 1962. sastojala od 165 poduzeća, koja su bila povezana s različitim granama glazbene industrije. Tu je jedan pjevač, sastav ili producent mogao susresti ljude s kontaktima u glazbenom i radio svijetu, kao i snimiti demo ploču. Upravo tu Diamond dožvljava svoj prvi uspjeh s pjesmom *I’m a Believer* koja je bila obrada istoimenog hita sastava The Monkees.
U glazbeni svijet pokušava se probiti s pseudonimom *Eice Chary*, što nije baš najbolje prihvaćeno tako da u budućnosti koristi svoje pravo ime.

1977. izdaje album *I’m Glad You’re Here With Me Tonight* koji je sadržavao pjesmu *You Don’t Give Me Flowers*.
Istu pjesmu imala je i Barbra Streisand na jednom svom albumu, što iskorištava jedan disc jockey i pravi virtualni duet sa njih dvoje.
Taj duet doživljava enormnu slavu tako da oboje odlučuju otpjevati zajedno istu pjesmu u zajedničkom nastupu što biva veliki hit 1978.
Postojali su čak i planovi za snimanjem filma u kojem bi Diamond i Streisend imali glavne uloge ali do snimanja nije došlo jer je Neil Diamond u to vrijeme (1980.) snimao nastavak filma Ala Jolsona *The Jazz Singer* iz 1927. U istoimenoj verziji iz 1980. godine pored Diamonda su nastupili Laurence Olivier i Desi Arnaz. Film ne doživljava uspjeh za razliku od glazbe iz filma i tada je Neil Diamond bio na vrhuncu karijere.

*Songwriters Hall of Fame* dodjeljuju Neil Diamondu 2000. nagradu *The Sammy Kahn Lifetime Achievement Award*.
2001. glumio je sebe u komediji *Saving Silverman*.
S albumom *Home Before Dark* iz 2008. Diamond se prvi put penje na prvo mjesto ljestvice albuma u USA.

2011. izabran je u Rock and Roll Hall of Fame.

Diskografija (izbor)
--------------------

* *Sweet Caroline* (1969.)
* *Tap root Manauscript(1970.)*
* *Stones*  (1971.)
* *Moods*  (1972.)
* *Jonathan Livingston Seagull* (197.3)
* *His 12 Greatest Hits* (kompilacija) (1974.)
* *Serenade* (1974.)
* *Beautiful Noise* (1976.)
* *I'm Glad You're Here With Me Tonight* (1977.)
* *Love At The Greek* (live, 2-LP) (1977.)
* *September Morn* (1979.)
* *The Jazz Singer* (soundtrack) (1980.)
* *On The Way To The Sky* (1981.)
* *Heartlight* (1982.)
* *Primitive* (1984.)
* *Headed For The Future* (1986.)
* *Hot August Night II* (live, 2-LP) (1987.)
* *Lovescape* (1991)
* *Greatest Hits (1966 - 1992)* (kompilacija, 2-CD) (1992)
* *Up On The Roof-Songs From The Brill Building* (1993.)
* *Live In America (1991 - 1993)* (Live, 2-CD) (1994.)
* *The Christmas Album, Volume II* (1994.)
* *Stages - Performances 1970 - 2003* (Live, 5-CD + 1 DVD-box) (2003.)
* *12 Songs* (2005.)
* *Home Before Dark* (2008.)
* *A Cherry Cherry Christmas* (2009.)
* *Dreams* (2010.)

Vanjske poveznice
-----------------

* - neildiamond.com službena stranica Arhivirano 2011-02-25 na Wayback Machine-u
* Neil Diamond na IMDb-u (`en`)
**Sestra Nirmala** (rođena 1934.) naslijedila je Majku Terezu kao predstojnica Misionarki milosrđa u martu 1997.

Rođena je kao Nirmala Joshi u porodici brahmina godine 1934. u Ranchiju u istočnom Biharu, dijelu Indije gdje su joj roditelji bili doselili iz Nepala. Sestra Nirmala je kći oficira Indijske vojske rodom iz Nepala.

Obrazovali su je kršćanski misionari u istočnom indijskom gradu Patna, ali je ostala hinduistica sve do dobi od 24 godine kada je doznala o djelovanju Majke Tereze te se preobratila na katoličanstvo.

Sestra Nirmala ima magisterij političkih nauka sa indijskog univerziteta isto kao i obrazovanje za pravnika. Bila je jedna od prvih redovnica kojima je povjerena strana misija, i to u centralnoameričkoj Panami. Kasnije je vodila misije u Evropi i Washingtonu u SAD, prije nego što je odabrana da naslijedi Majku Terezu. Bila je smještena u indijsku Calcuttu, kao čelnica Kontemplativnog krila Reda, gdje redovnice posvećuju život meditaciji.

Izvori
------

* Arhivirano 2007-02-01 na Wayback Machine-u

Vanjski linkovi
---------------

* Time: MOTHER TERESA: Filling the Big Sandals
* „Indian-born nun to succeed Mother Teresa". CNN interactive. 17. 03. 1997.. Pristupljeno 23. 10. 2006.
* Carvalho, Nirmala (05. 09. 2005.). „Sr Nirmala Joshi: Kolkata today celebrates Mother Teresa’s legacy". AsiaNews.it. Arhivirano iz originala na datum 2014-02-17. Pristupljeno 23. 10. 2006.
* Bermejo, Rodolfo. „CATHOLIC WORLD NEWS INTERVIEW WITH MOTHER TERESA'S SUCCESSOR". *(republished at EWTN.com)* (Catholic World News). Arhivirano iz originala na datum 2007-05-18. Pristupljeno 23. 10. 2006.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Mother Teresa**  |  **Vrhovni general Misionarki milosrđa** 1997– | Slijedi: **trenutno**  |
|  |
| --- |
| **Dinastije faraona  starog Egipta** |
| **predinastički Egipat** |
| **protodinastički period** |
| **rani dinastički period** |
| 1. 2. |
| **Staro kraljevstvo** |
| 3. 4. 5. 6. |
| **prvi prelazni period** |
| 7. 8. 9. 10. |
| 11. (*samo Teba*) |
| **srednje carstvo** |
| 11. (*ceo Egipat*) |
| 12. 13. 14. |
| **drugi prelazni period** |
| 15. 16. 17. |
| **Novo carstvo** |
| 18. 19. 20. |
| **treći prelazni period** |
| 21. 22. 23. 24. 25. |
| **kasni period** |
| 26. 27. 28. |
| 29. 30 31. |
| **Grčko-rimski period** |
| Ptolomejska dinastija-Rimsko Carstvo |

Poznati vladari u historiji Egipta, u **Prvoj dinastiji**.

**Prva** i Druga **dinastija** drevnog Egipta se često navode pod zajedničkim nazivom, Rani dinastički period Egipta. Glavni grad u to vrijeme je bio Thinis.

**Prva dinastija**| Ime | Komentari | Datumi |
| --- | --- | --- |
| Narmer | - | cca. 3100–3050. pne. |
| Hor-Aha | Menes u ranijim popisima | cca. 3050. pne. |
| Djer | - | 41 godina (Kamen iz Palerma) |
| Merneith | regent za Dena | - |
| Djet | - | - |
| Den | - | 14 do 50 godina |
| Anedjib | - | 10 godina (Kamen iz Palerma) |
| Semerkhet | - | 9 godina (Kamen iz Palerma) |
| Qa'a | - | 2916?–2890. pne. |

Informacije o Protodinastičkom periodu Egipta se temelje na nekoliko spomenika i drugih predmeta koji sadrže imena kraljeva, a od kojih je najvažniji Narmerova paleta. Detaljni zapisi o prve dvije dinastije nisu preživjeli osim šturih popisa zabilježenih na Kamenu iz Palerma. Hijeroglifi su tada već bili u potpunosti razvijeni, te se njihov oblik neće mnogo mijenjati u slijedećih tri tisuće godina.

Velike grobnice faraona ili kraljeva u Abydosu, Naqadi i Saqqari, zajedno s grobljima na Helouanu kraj Memfisa, otkrivaju građevine sagrađene uglavnom od drva i blatnih opeka uz nešto malo korištenja kamena za zidove i podove. Kamen se, s druge strane, koristio za proizvodnju ukrasa, posuda i ponekog kipa.

Povezano
--------

* Faraon

***Prva dinastija Egipta*** na Wikimedijinoj ostavi
**Nizozemsko-venezuelanski rat** ili **Nizozemsko-venezuelanska kriza** iz 1908. godine bio je jednomjesečni sukob koji je izbio između Venezuele i Nizozemske zbog sumnje da venezuelanski predsjednik Cipriano Castro skriva židovske izbjeglice iz Cora na otoku Curaçao, koji je bio nizozemski posjed. Cijela situacija kulminirala je kada je Castro potjerao nizozemskog veleposlanika u Caracasu, nakon čega je Nizozemska poslala tri ratna broda – obalni obrambeni brod *Jacob van Heemskerck* i dvije zaštićene krstarice, *Gelderland* i *Friesland* – prema Venezueli. Ti su brodovi imali zapovijed da presretnu svaki brod koji plovi pod venezuelanskom zastavom. 

Dana 12. prosinca 1908. godine, *Gelderland* je zarobio brod venezuelanske obalne straže, *Alix*, nedaleko od Puerto Cabella. *Alix* i drugi brod, *23 de Mayo*, zadržani su u nizozemskoj luci Willemstad na otoku Curaçao. S obziro da su imali višestruko jaču mornaricu, Nizozemci su u narednim danima efektivno uspostavili pomorsku blokadu Venezuele, što je bio novi vrhunac u krizi. Bolestan, predsjednik Castro je u jeku krize otišao na liječenje u Europu, barem se tako govorilo, nakon čega je u Venezueli došlo do puča u kojemu je Castro, tada izvan zemlje, svrgnut. Svrgavanje Castra označilo je i faktični kraj krize.
**Sporazum iz Altmarka** (švedski: *Stillståndet i Altmark*, poljski: *Rozejm w Altmarku*) bio je mirovni ugovor, sklopljen 26. septembra 1629. između Kraljevine Švedske i Poljsko-Litvanske Unije, kojim je okončan Švedsko-poljski rat (1620. - 1622.)

Karakteristike
--------------

U tom je ratu Kraljevina Švedska okupirala Poljsko livonsko vojvodstvo i dobar dio Prusije i izvojevala niz pobjeda nad poljsko-litvanskim snagama Sigismunda III.
Premda su posljednju bitku u junu 1629. dobili Poljaci, nijedna strana nije bila u poziciji da dobije rat. 
Poljsko-litvanski kralj Sigismund Vasa bio je pod velikim pritiskom da sklopi mir, jer je šljahta mislila da je rat mogao završiti puno prije da se Sigismund odrekao prava na švedski tron, koji je izgubio 1599.

Sporazum je postignut uz pomoć francuskih i engleskih posrednika, Poljsko-Litvanska Unija je morala učinila brojne ustupke u zamjenu za šestogodišnji mir. S druge strane Gustav Adolf nije gubio vrijeme već je julu 1630. napao Stralsund.

Tim sporazumom je Švedska dobila sve krajeve sjeverno od rijeke Zapadne Dvine (današnju Estoniju).
Latgalija na jugoistoku je ostala u poljsko-litvanskim rukama.
Švedska je pored toga dobila i pravo na carinu u svim važnijim baltičkim lukama.

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „*Truce of Altmark*" (engleski). Encyclopaedia Britannica. Pristupljeno 1.01. 2022.
2. 1 2 3  „*Truce of Altmark*" (engleski). History of War. Pristupljeno 1.01. 2022.

Vanjske veze
------------

* *Truce of Altmark, 12 September 1629*  (`en`)
**Pila** (njemački: *Schneidemühl*) je grad od 74,775 stanovnika na sjeverozapadu Poljske u Velikopoljskom vojvodstvu.

Geografske karakteristike
-------------------------

Pila leži duž rijeke Gwde, udaljena 97 km sjeverno od centra Poznańa, i svega desetak sjeverno od ušća Gwde u Noteć.

Historija
---------

Piła je izrasla iz starog ribarskog sela, gradska prava dobila je u 14. vijeku, što je 1513. potvrdio kralj Sigismund I Stari.

Katastrofe i ratovi nisu poštedjeli grad, koji je 1626. potpuno spaljen u velikom požaru. 
Obnovljen nije odolio švedskoj vojsci i razaranjima za Velikog sjevernog rata, a ni za Sedmogodišnjeg rata.

Nakon Prve podjele Poljske Pila je pripala Kraljevini Pruskoj.

Najpoznatiji stanovnik Pile predstavnik prosvjetiteljstva, svećenik, geolog, književnik, državnik i filozof Stanisław Staszic rodio se 1755. u gradu.

Nakon Prvog svjetskog rata Piła je ostala unutar granica Njemačkog Carstva odnosno Weimarske Republike. Za Drugog svjetskog rata grad je postao važan centar njemačke industrije naoružanja i mjesto evakuacije stanovništva
iz drugih industrijskih zona Trećeg Reicha koje su Saveznici bombardirali.

Početkom 1945. Piła je proglašena gradom - utvrdom, djelom pomeranskog obrambenog 
bedema prema Crvenoj armiji.
Kao rezultat teških borbi između jedinica Wehrmachta i Crvene armije - Piła je uništena, nakon rata je obnovljena gotovo od nule.

Pobratimski gradovi
-------------------

Pila ima ugovore o partnerstvu sa slijedećim gradovima;

* Francuska Châtellerault, Francuska
* Rusija Kronštat, Rusija
* Rusija Dmitrov, Rusija
* Njemačka Schwerin, Njemačka
* Njemačka Cuxhaven, Njemačka
* Italija Imola, Italija

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6  „*Poland: Piła Subregion*" (engleski). City population. Pristupljeno 29.03. 2021.
2. 1 2 3 4 5 6   „Historia regionu" (poljski). Pila. Pristupljeno 29.03. 2021.
3. ↑   „Współpraca zagraniczna" (poljski). Pila. Pristupljeno 29.03. 2021.

Vanjske veze
------------

***Pila (grad)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Pila* (službene stranice) (`pl`)
**Nekropola Mramorje** u naselju Buđ, opština Pale, sadrže nadgrobnike iz istorije Bosne i Hercegovine u srednjem vijeku. Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 26. oktobra 2010. godine, proglašena je za nacionalni spomenik BiH. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Marti Cheery, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović i Ljiljana Ševo.

Historija
---------

U kasnom srednjem vijeku (XIV i XV vijek) paljanski kraj je pripadao plemićkom rodu Pavlovića, koji je ovdje imao dva, a možda i tri utvrđena grada (Pavlovac na Prači, Gradina u Gornjim Palama i Hodidjed iznad sastava rijeka paljanske i mokranjske Miljacke).

Opis
----

Nekropolu čini ukupno 127 stećaka sa grobovima. U nekropoli su najviše zastupljeni sanduci, druge su po brojnosti ploče, a ima i sljemenjaka. Karakteristično za ovu nekropolu je činjenica da su svi nadgrobnici sa postoljem urađeni iz jednog komada kamena. Veliki broj stećaka koji su locirani u centralnom dijelu nekropole postavljeni su na kamen. Karkteristika nekropole su i velike dimenzije jednog sanduka koje iznose 275 x 122 x 20 cm, što predstavlja jedan od najvećih srednjovjekovnih evidentiranih nadgrobnika u BiH

Literatura
----------

* Marian Wenzel, Ukrasni motivi na stećcima, Sarajevo, 1965.

Vanjski linkovi
---------------

* Zvanični sajt komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine Arhivirano 2012-03-07 na Wayback Machine-u


|  |  |
| --- | --- |
|  | ***Portal Bosna i Hercegovina***  |
**Natascha Kampusch** (Nataša Kampuš, rođena 17.2. 1988.) je tinejdžerka iz Austrije, koja je postala poznata po tome što je oteta 1998. i držana u zatvoreništvu duže od osam godina. Od otmičara, Wolfganga Priklopila, je pobegla 23.8.2006.

Otmica
------

Kampusch je napustila svoj dom u Bečkom okrugu Donaustadt 2.3. 1998. kada je krenula u školu, ali se nije vratila kući. Svedok je tvrdio da je video kako ulazi u beli minibus sa zamračenim staklima, te je policija pretresla oko 700 vozila u potrazi za devojčicom. Policija je pričala i sa otmičarem, koji je objasnio da to vozilo koristi za prevoz šuta zbog građevinskih radova u svojoj kući, te da je to jutro bio sâm kući.

Zatvoreništvo
-------------

Držana je u veoma maloj tajnoj sobi u gradu Strasshof an der Nordbahn, oko pola sata vožnje od Beča. Soba ima oko 5 m² (dimenzije 2,78 m dužina x 1,81 m širina x 2,37 m visina). Prostorija nije imala dnevno svetlo, prozore, a sa čeličnim vratima i kupatilom. 

Prvih godina otmice, otmičar devojci nije dozvoljavao da napušta sobu, ali ju je kasnije puštao i u dvorište, pa jer nekoliko puta napustila i kuću, pod pretnjom da će, ako od nekoga zatraži pomoć, ta osoba biti ubijena. 

Priklopil je devojci davao knjige, obrazovanje i pristup televizoru.

Bekstvo
-------

Kampusch se pojavila 23.8.2006. u javnosti. Ona je čistila i usisavala otmičarev automobil, BMW 850i u bašti. U 12:53 sati, Priklopil je dobio telefonski poziv na svoj mobilni telefon, te se odaljio od Kampusch zbog zvuka usisivača. Kampusch je ostavila usisivač uključen i pobegla iz dvorišta. Trčala je kroz dvorišta i ulicu nekih 200 metara, tražeći od prolaznika da zovu policiju, ali se niko nije obazirao. Nakon pet minuta, pokucala je na prozor jedne kuće i predstavila se, te je ukućanin pozvao policiju. 

Priklopil se, nakon što je saznao da policija traga za njim, ubio skočivši pod voz blizu stanice Nordbahnhof u Beču. 

Dana 6.9. 2006. austrijska TV-stanica ORF je emitirala eksluzivni intervju s Nataschom Kampusch, koji je nekoliko sati kasnije emitiralo 400 TV-stanica širom svijeta.
**Narodna partija** (*Stronnictwo Ludowe*, akronim: **SL**) bila je partija, koju su u Lublinskom vojvodstvu osnovali prokomunistički simpatizeri u septembru 1944.

To su bili aktivisti Narodnog fronta, okupljeni oko časopisa Wolą Ludu (Stanisław Kotek-Agroszewski, Jan Czechowski) i članovi Poljskog komiteta narodnog oslobođenja (Andrzej Witos, Jan Grubecki), koji su uvidjeli da će Poljska radnička partija, uz pomoć Sovjetskog saveza postati dominantna politička snaga u posljeratnoj Poljskoj.

Karakteristika i historija
--------------------------

Narodna partija nije imala vlastiti program, već je nastavila sa politikom koju je zacrtala grupa okupljena oko časopisa "Wola Ludu"; ali je pokušavala potkopati autoritet predratne Poljske narodne partije i utjecaj kojeg je uživala u narodu, dovodila u pitanje aktivnost Armie Krajowe i legitimitet Poljske vlade u egzilu. Partija je 1945. djelovala u cijeloj zemlji, i imala otprilike 200 000 članova, među njima i mnogo onih iz predratne Poljske narodne partije.

U oktobru 1945. nakon što je frakcija Stanisława Bańczyka napustila partiju, većina članova (lokalnih organizacija) pridružila se Poljskoj narodnoj partiji koja je djelomično obnovljena.

Narodna partija je 1946. postala dio Bloka demokratskih partija u organizaciji Poljske radničke partije, kad je na općim izborima 1947. 
Poljska narodna partija konačno pobjeđena u novembru 1949. pod pritiskom vladajuće novembru Narodna partija i Poljska narodna partija spojene su u Ujedinjenu narodnu partiju.

Partija je izdavala novine *Zielony Sztandar* (Zelena zastava).

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7  „*Stronnictwo Ludowe*" (poljski). Encyklopedia PWN. Pristupljeno 15.06. 2021.

Vanjske veze
------------

* *Stronnictwo Ludowe* (na portalu Encyklopedia PWN) (`pl`)
**Kineska politička konsultativna narodna konferencija** [O ovom zvuku  Listen?/i], skraćeno 人民政协, Rénmín Zhèngxié, odnosno **"Narodno politička konsultativna konferencija"**; ili jednostavno 政协, Zhèngxié, *i.e.* **"PKK"**), u zapadnoj literaturi poznata i po skraćenici **CPPCC** (engleski: ) je političko savjetodavno tijelo Narodne Republike Kine. Sastavljeno je od delegata koji pripadaju različitim političkim strankama i organizacijama, kao i nezavisnim članovima iz Kine. Njegov sastav se temelji na običajima, odnosno dogovoru različitih stranaka.

Najveći broj članova konferencije čine predstavnici Komunističke partije Kine (KPK), dok ostatak čine predstavnici Ujedinjenog fronta, odnosno njenih satelitskih stranaka. 

Konferencija je nastala prije osnivanja NR Kine, odnosno datira od 1945. godine kada su, nakon završetka drugog svjetskog rata KPK i nacionalistički Kuomintang - suparnici u građanskom ratu privremeno prekinutom zbog japanskog napada - dogovorili da otpočnu pregovore o stvaranju zajedničkih organa vlasti u poratnoj Republici Kini. U Chongqingu je tako od 10. do 31. januara 1946. održana prva Politička konsultativna skupština na kojoj je uz KPK i Kuomintang sudjelovalo još nekoliko stranaka. Ta konferencija, međutim, nije spriječila novo izbijanje građanskog rata. U septembru 1949. godine, kada su komunisti uspjeli osvojiti najveći dio Kine, organizirali su novu Političku konsultativnu konferenciju, na koju su pozvali sebi bliske političke stranke i pojedince. Ona je preimeovana u Političku konsultativnu narodnu konferenciju, koja je djelovala kao de facto ustavotvorna skupština NR Kine, a od 1949. do 1954. je djelovala kao parlament nove države, prije nego što su zakonodavne funkcije prenesena na Nacionalni narodni kongres.

Eksterni linkovi
----------------

* Official website
* Official News website Arhivirano 2006-03-01 na Wayback Machine-u
* Official Newspaper website
**Vertumno** i Pomona  
Žan Baptis Lemone, 1760
Vertumno (lat. *Vertumnus*) je rimski bog pravilnog izmenjivanja godišnjih doba.

Mitologija
----------

**Vertumno** i Pomona  
Henrdrik Goltius, 1613
Rimljani su verovatno ovo božanstvo preuzeli od Etruraca, i to prilično kasno u 3 veku pre nove ere. U početku je on bio zaštitnik uzgajanja voća i cveća, i u tome je dopunjavao svoju ženu boginju voća Pomonu, jer su Rimljani za svaku prirodnu pojavu i svaku životnu situaciju imali posebne bogove i božanske zaštitnike.

Vertumno je imao i jednu sposobnost - menjao je svoje obličje svako malo, tako da se za ljude koji su nestalnog karaktera govorilo da su „*kao Vertumno*".

Vertumna su Rimljani poštovali zajedno sa Pomnom, tako da su oni imali i zajednički hram na Aventinu.

Vertumna su Rimljani prikazivali kao mladog čoveka sa vencem klasja ili lišća i sa rogom izobilja. Sačuvano je nekoliko statua sa likom Vertumna, a iz novijeg doba ima nekoliko slika koje prikazuju Vertumna i Pomonu.

* *Vertumno i Pomona* - J.Pontorma, 1521. godina - Vila Mediči kraj Firence
* *Vertumno i Pomona* - F. Melzija, 16 vek - galerija Šarlotenburg, Berlin

  


***Vertumno*** na Wikimedijinoj ostavi
Za istoimeni grad, v. Veracruz.

Država **Verakruz** (šp. *Estado de Veracruz de Ignacio de la Llave*) je savezna država Meksika. Nalazi se na zapadnoj obali Meksičkog zaliva. Ima površinu od 71.699 km² i oko 7,3 miliona stanovnika. 

Veracruz je okružena saveznim državama Tamaulipas na sjeveru, Tabasco jugoistočno, Oaxaca i Chiapas na jugu, Puebla, Hidalgo i San Luis Potosí ma zapadu.

Južni deo Države Verakruz je od 1200. godine pne. do 400. godine pne. pripadao kulturnom području civilizacije Olmeka. Centri ove kulture su bili u mestima *San Lorenco* i *Tres Zapotes*. Od 300. do 900. godine nove ere, centralni deo današnje države bio je pod uticajem Teotiuakana, ali se razlikovao posebnim pismom. Iz ovog doba potiču „piramide sa nišama" iz El Taina. Poslednje pre-hispanske civilizacije na teritoriji Države Verakruz bili su Tolteci i delom Asteci. 

U travnju 1518. na otok (San Juan de Ulúa) u blizini obale iskrcao se Juan de Grijalva, a 22. travnja 1519. Hernan Cortes iskrcao se na plažu Chalchihuecan gdje je osnovao selo ujedno i prvo kolonijalno naselje u Meksiku, koje mu je kasnije poslužilo kao polazište na osvajačke pohode prema unutrašnjosti. Bilo je to na Veliki Petak, znan i kao dan *La Vera Cruz* (prijevod: dan "pravog križa", što se odnosi na obred Klanjanja Kristovu križu) te od tuda naziv *La Villa Rica de la Vera Cruz*, od čega je kasnije proizašao naziv pokrajine.

Pored ovih i danas prisutnih grupa indijanskog stanovništva, usled otvorenosti Verakruza ka regionu Kariba, ovo je jedina meksička država sa značajnim brojem afričkog stanovništva.

Glavni grad države nije najveći grad i luka Verakruz, već grad sa prijatnijom klimom, Halapa. 

Najvažnija privredna aktivnost države je eksploatacija nafte. Tradicionalni izvozni proizvodi su: kafa, guma, kakao, vanila i pamuk.

Spoljašnje veze
---------------

***Veracruz (država)*** na Wikimedijinoj ostavi

* Internet prezentacija države Verakruz (šp.)
* Turizam u državi Verakruz Arhivirano 2008-02-19 na Wayback Machine-u (šp.)

| * p
* r
* u
Federalne jedinice Meksika |
| --- |
| 
Aguascalientes • Baja California • Baja California Sur • Campeche • Chiapas • Chihuahua • Coahuila • Colima • Durango • Distrito Federal • Guanajuato • Guerrero • Hidalgo • Jalisco • México • Michoacán • Morelos • Nayarit • Nuevo León • Oaxaca • Puebla • Querétaro • Quintana Roo • San Luis Potosí • Sinaloa • Sonora • Tabasco • Tamaulipas • Tlaxcala • Veracruz • Yucatán • Zacatecas
 | Zastava Meksika |