recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rojters** (engl. ) je novinska agencija sa sedištem u Londonu. Od ujedinjenja sa kanadskom grupom Tomson (Thomson Corporation) u 2008. agencija se zove Tomson Rojters (Thomson Reuters Corporation). Rojters je 2007. imao oko 17.500 radnika u 94 zemalja, broj mušterija se procenjuje na više od 300.000 širom sveta.

Novinska agencija Rojters osnovana je 1850. godine u Ahenu u Nemačkoj, gde je Paul Julius Rojter (Paul Julius Reuter) golubovima slao akcionarske vesti između Ahena i Brisela. Nakon uvođenja telegrafa Rojter ubrzo počinje da ih koristi. Godinu dana kasnije  seli se za London, gde po drugi put osniva svoju agenciju. U početku Rojter prenosi privredne vesti i berzanske kurseve, što je i danas glavno težište rada agencije.

Spoljašnje veze
---------------

***Reuters*** na Wikimedijinoj ostavi

* Reuters

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* WorldCat identiteti
* VIAF: 132548028
* LCCN: n82108903
* ISNI: 0000 0001 2323 9194
* GND: 330055-9
* SELIBR: 378371
* SUDOC: 03378079X
* BNF: cb124608922 (podaci)
* NLA: 35449001
* NDL: 00629457
* NKC: kn20020322065

 |
*Za ostale upotrebe, v. Psača (razvrstavanje).*

  
Koordinate: 42° 09′ 59" SGŠ, 22° 12′ 12" IGD

**Psača** (mak. *Псача*) je Psača u Republici Makedoniji, u severoistočnom delu države. Psača je u okviru opštine Rankovce.

U Psači se nalazi Manastir Svetog Nikole, poznat i kao **Manastir Psača**, zadužbina srpske vlastele iz vremena kralja Vukašina.

Prirodni uslovi
---------------

Psača je smeštena u severoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kumanova, selo je udaljeno 40 kilometara istočno.

Selo Psača se nalazi u istorijskoj oblasti Slavište. Naselje je položeno u dolini Krive reke (tzv. Slaviško polje), na približno 510 metara nadmorske visine.

Mesna klima je umereno kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Psača je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imala 539 stanovnika. Od toga ogromnu većinu čine etnički Makedonci (99%).

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Psača (Makedonija)*** na Wikimedijinoj ostavi

* rankovce.gov.mk Zvanična stranica opštine Rankovce Arhivirano 2012-01-07 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Rankovce |
| --- |
| **Rankovce** • 
Baratlija • 
Vetunica • 
Vržogrnci • 
German • 
Ginovci • 
Gulinci • 
Krivi Kamen • 
Ljubinci • 
Milutince • 
Odreno • 
Opila • 
Otošnica • 
Piklište • 
Petralica • 
Psača • 
Radibuš • 
Stanča |  |
**Oude Maas** (prevedeno sa nizozemskog *Stara Meusa*) je jedan od rukavaca u Delti Rajne u Nizozemskoj, dug 37 km.

Hidrologija
-----------

Oude Maas ističe iz Beneden-Merwedea kod Dordrechta i teče preko Spijkenissea do Vlaardingena gdje se ulijeva u Nieuwe Maas.

Širok je od 180 do 340 metara i dubok od 5 m do 15,60 za plime, pa je promet brodova i šlepera velik.

Oude Maas je nekad bio prirodni rukavac i nastavak Meuse -Maasa. Nakon iskapanja kanala Bergse Maas i zatvaranja rukavca Afgedamde Maas - Oude Maas prima jedino vode Rajne (odnosno Waala.

Historija
---------

Za ranog srednjeg vijeka korito Meuse išlo je današnjim Oude Maasom. Krajem srednjeg vijeka, poplave su prouzročile spajanje Oude Maasa sa Rijekom Merwede, od tad su Oude Maas punili vodom i Meusa -Maas i Rajna. Nakon velike poplave 1421. Merwede je pronašao novi kraći put do mora -današnji Hollandsch Diep. 
Zbog tog je u Oude Maas dotjecalo puno manje slatke vode pa se pretvorio u bočati estuarij. 

Nakon hidromelioracije Merwedea, reguliran je ravnomjeran dotok slatke vode iz Maasa i Rajne. Nakon tog je krajem 19. vijeka spoj između Maasa i Rajne zatvoren, da se smanji rizik od poplava, .

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5  „*Oude Maas*" (nizozemski). Rijkswaterstaat. Pristupljeno 25.10.2022.

Vanjske veze
------------

***Oude Maas*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Oude Maas* (`nl`)
Za ostale osobe s istim imenom, v. Milan Petrović.

**Dr Milan Petrović** rođen 31. januara 1947. godine u Šapcu je istaknuti profesor u penziji Upravnog prava, Nauke o upravljanju sa pravnom informatikom, Posebnog upravnog prava, Velikih pravnih sistema i Crkvenog prava na Pravnom fakultetu Univerziteta u Nišu

Diplomirao je na Pravnom fakultetu u Beogradu 1969. godine. Magistarsku tezu pod nazivom *Imisije u privatnom pravu*, odbranio je na Pravnom fakultetu u Beogradu 1973. godine. Doktorsku disertaciju na temu *Pravna vezanost i ocena celishodnosti u teoriji javnog prava* odbranio je na Pravnom fakultetu u Beogradu, 1979. godine.

Po odsluženju vojnog roka 1969/70. godine, od 1970. do 1982. godine radio je u Institutu za uporedno pravo u Beogradu, najpre kao asistent, a zatim kao naučni saradnik. U isto vreme radio je kao asistent na Pravnom fakultetu u Beogradu na predmetu Rimsko pravo sa skraćenim radnim vremenom. 

Na Pravnom fakultetu u Nišu radi od 1982. godine. Za docenta za predmet Politički sistem na Pravnom fakultetu u Nišu, dr Milan Petrović izabran je 1983. godine. U zvanje redovnog profesora izabran je 1994. godine. 

U svojoj profesionalnoj karijeri, dr Milan Petrović objavio je 14 udžbenika, 41 monografsku publikaciju, 95 članka. Učestvovao je na projektu Pravo zaštite čovekove sredine (Pravni fakultet Univerziteta u Nišu). Tokom svoje profesionalne karijere boravio je na stručnom usavršavanju na Faculté internationale de droit comparé u Strazburu, Francuska.

Spoljašnje veze
---------------

* Biografija
* Bibliografija Arhivirano 2013-10-16 na Wayback Machine-u
**Northwich** je grad od 45,827 stanovnika na sjeverozapadu Engleske u Grofoviji Cheshire.

Administrativno podpada pod Borough Cheshire West and Chester.

Geografske karakteristike
-------------------------

Northwich leži u srcu Cheshirske ravnice na ušću Rijeke Dane u Rijeku Weaver udaljen 29 km istočno od Chestera i oko 24 km južno od Warringtona.

Grad je dobro povezan magistralnimželjezničkim prugama i cestama sa Londonom i Liverpoolom, pored grada prolazi autoput M6, a i Rijeka Weaver je odličan plovni put.

Historija
---------

Za rimskih vremena mjesto se zvalo **Condate**, a to je bilo latinizirani oblik od britske riječi koja je značila - ušće.

Northwich je uz Middlewich i Nantwich bio jedan od gradova koji je svoj prosperitet izgradio na eksploataciji soli, kojom se trgovalo još od rimskih vremena.

Ispod grada ležala su čitava jezera slane vode, ali je njeno ispumpavanje izazvalo urušavanje brojnih kuća, zbog slijeganja tla pa je nakon 1930-ih to bitno pooštreno i svedeno na najmanju mjeru.

Na bazi soli se tokom 19. vijeka razvila kemijska industrija, pored tog Northwich ima i nešto metalurgije i tvornice koje proizode tepihe, odjeću i predmete od kože.

Pobratimski gradovi
-------------------

* Francuska Dole, Francuska
* Irska Carlow, Irska

Izvori
------

1. 1 2 3 4  „Northwich" (engleski). City population. Pristupljeno 26. 04. 2017.
2. 1 2 3 4  „*About Northwich*" (engleski). Northwich Town Council. Pristupljeno 27. 04. 2017.
3. 1 2  
„*Northwich*" (engleski). Encyclopædia Britannica. Pristupljeno 27. 04. 2017.

Vanjske veze
------------

***Northwich*** na Wikimedijinoj ostavi

* Northwich Town Council (`en`)
Rijeka **Mangoki** je rijeka na jugozapadu Madagaskara duga 304 km*Mangoki* nastaje spajanjem rijeka Matsiatre i Mananantanane na centralnom platou, potom teče na zapad prema delti u Mozambičkom kanalu kod grada Morombe.

Geografske karakteristike
-------------------------

Nakon što se spoje rijeke Matsiatra i Mananantanana u kotlini Sakamena na nadmorskoj visini od 206 m, nastaje rijeka *Mangoki*. Ona zatim teče u pravcu zapada.
Na 25 km od mjesta Salio, *Mangoki* prima pritoke rijeke Zomandao (na visini od 177 m) i Berorohu, i mjenja dotadašnji tok u pravcu sjeveroistoka prema jugozapadu. Tu rijeka ima vrlo široko korito, omeđeno velikom ravnicom koju često plavi. 
Nešto ispod mjesta Beroroha, na visini od 153 m, u *Mangoki* uviru rijeke Malio i Isahena koje izviru u Gorju Halo. Te dvije rijeke donose velike količine pijeska koji se taloži na dnu, tako da tu *Mangoki* ima znatno šire korito (2 - 2,5 km ispod mjesta Beroroha).

Hoverkraft u delti Mangokija
Od Beroroha do ušća pritoke Sikili, 61 km od mora, *Mangoki* teče više manje pravcem istok-zapad. Tu prolazi preko vapnenačkog gorja Isalo uskim kanjonima. Sa lijeve strane prima dva povremena vodotoka Sakamavaka i Sikili, koji presuše od juna do novembra, ali se za monsuna pretvore u prave bujice.

Delta rijeke Mangoki (snimljena iz svemira)
Krečnjački prag masiva Nosi-Bositra preusmjerava *Mangoki* u pravcu zapada, kojim sad ravnomjerno teče do mora. Na tom dijelu korito rijeke je vrlo široko (1 - 2 km) a za poplava naraste na 5 - 6 km. Na ušću u more *Mangoki* formira veliku deltu karakterističnog trokutastog oblika, dubine 80 km i 50 km široke uz obalu. Ona je obrasla najvećom šumom mangrove na Madagaskaru .

*Mangoki* je dug 304 km  od svog ušća do spoja rijeka Matsiatra - Mananantanana koje ga formiraju. Ali ukoliko se Matsiatra promatra kao ista rijeka (samo drugog imena) tada je *Mangoki* ukupno dug 714 km, čak i duži ako bi se računalo da je izvor Matsiatre, rijeka Ihosi, - tad bi to bilo 821 km. Ako se računa tako, onda je *Mangoki* najduža rijeka na Madagaskaru, znatno duži od Betsiboka koji je dug, zajedno sa Mananarom, - samo 605 km. Ukupna površina sliva Mangokija je računajući tako - 55 750 km².

Izvori
------

1. 1 2 3 4  M. Aldegheri: Rivers and streams on Madagascar, na portalu google books (pristupljeno: 6. 9. 2011.)
2. ↑  Lacerda L. (2002). Springer-Verlag. ur. *Mangrove ecosystem. Function and Management*. ISBN 978-3-540-42208-2.

Eksterni linkovi
----------------

* Mangoky *Crocos de Tana - L'Ouest*, na portalu madamax.com Arhivirano 2012-02-04 na Wayback Machine-u (`fr`)

| * p
* r
* u
Rijeke Madagaskara |
| --- |
| Sliv Masiva Ambre | Irodo • Saharenana • Besokatra |  |
| Sliv Masiva Tsaratanana | Sjeverni Mahavavi • Sumbiruno • Maevarano • Bemarivo |
| Istočni sliv | Mananara • Mangoro (Onive) • Rianila • Maningori • Mananjari |
| Zapadni sliv | Sofia (Mangarahara • Anjoboni • Bemarivo) • Mahajamba • Betsiboka (Ikopa • Mananara) • Južni Mahavavi • Manambolo • Tsiribihina (Sakeni • Mania • Mahajilo) • Mangoki (Matsiatra • Mananantanana • Zomandao) • Onilahi |
| Južni sliv | Linta • Menarandra • Mandrare |
**Radenko Mišević** (Rogatica, 14. juli 1920 — Beograd, 15. 2. 1995) je bio srpski slikar.

Život
-----

U rodnoj Rogatici stekao je osnovno obrazovanje, a srednju tehničku školu, arhitektonski odsek, završio je u Sarajevu. Slikarstvo je završio u Beogradu u klasi profesora Mila Milunovića, od 1940. do 1946. godine. Specijalizovao se kod Ivana Tabakovića, Marka Čelebonovića i Nedeljka Gvozdenovića. U Sarajevo odlazi 1953. godine, po pozivu da radi Muzej Gavrila Principa, gde ostaje devet godina i radi kao urednik nedeljnika „7 dana". Bio je profesor Akademije likovnih umetnosti u Beogradu (1964-1985) i Akademije likovnih umetnosti u Sarajevu (1972-1985). Školovao se i u ateljeu Andre Lota u Parizu. Jedno vrijeme je izučavao freske i mozaik u Italiji. U dva mandata je bio dekan beogradske Likovne akademije. Osnivač je Škole za dizajn u Beogradu. Redovno je izlagao na kolektivnim izložbama ULUS-a. Jedan je od osnivača grupe „Samostalni" sa kojom je izlagao u Beogradu, Ljubljani i Mariboru. Bio je član grupa „Sarajevo 55" i „Grupa 57". Jedan je od osnivača Udruženja likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine i u dva mandata bio je njegov predsednik.

Najveći deo svog života Radenko Mišević proveo je u Beogradu, na Senjaku. Bio je profesor Fakulteta likovnih umetnosti u Beogradu od 1964. do 1985. godine i Akademije likovnih umjetnosti u Sarajevu od 1972. do 1985. godine. Osnivač je Škole za dizajn u Beogradu, u kojoj je bio i profesor. Takođe je predavao i u Centru za likovnu kulturu u Beogradu. Za mesto profesora na Fakultetu likovnih umetnosti izabran je 1964. godine, gde je u zvanju profesora i penzionisan. Predavao je predmete Slikanje i crtanje i Teorija forme. U toku rada na fakultetu u dva mandata je biran za dekana, a 1979. godine je osnovao Galeriju FLU.

Pored slikarstva se bavio novinarstvom i pozorišnom i filmskom scenografijom. Režirao je kratkometražni film „Ova kuća bogata" za koji je dobio međunarodno priznanje. Tokom života je priredio oko 40 samostalnih i preko 150 zajedničkih izložbi. Izlagao je u skoro svim značajnim galerijama SFRJ. Godine 1985. organizovana je njegova retrospektivna izložba u Umetničkom paviljonu „Cvijeta Zuzorić", za koju je nagrađen Oktobarskom nagradom Beograda. Bio je autor knjiga za predmet Teorija forme koji je predavao na Fakultetu likovne umetnosti u Beogradu, autor knjige „Dani i godine", a bavio se i dizajnom i ilustracijom knjiga.

Dela Radenka Miševića zastupljena su u zbirkama Narodnog muzeja u Beogradu, Muzeja savremene umetnosti u Beogradu, Muzeja grada Beograda i u mnogim drugim značajnim muzejima u Srbiji i zemljama bivše SFRJ, kao i u značajnim muzejima i galerijama u inostranstvu. Sahranjen je u Aleji zaslužnih građana na Novom grobnju u Beogradu. Po njemu je nazvana likovna galerija u njegovoj rodnoj Rogatici.

Izvori
------

* Radio-televizija Srbije: Vremeplov (14. jul 2011) (`sh`)
* Politika: Čuvari napuštenih polja, 5. 4. 2008. (`sh`)
* Radenko Mišević: Klasik jugoslovenskog slikarstva XX veka
Pregled pčelinje gradnje saća iz pčelinjeg voska koje pčele luče iz voštanih žlijezda u vrlo krhkim listićima
Pčelinji vosak izliven u kalupu na kojem je voskak otopljen na suncu ili u parnom ili nekom drugom topioniku
Svijeće i figure proizvedene iz pčelinjeg voska
**Pčelinji vosak** (lat.: *Cera Flava*) je prirodni vosak koji izlučuju pčele i od njega grade saće. Očišćen i izbijeljen u trgovinama se prodaje pod imenom *Cera alba*.

Prirodna specifična težina kod temperature od 15 °C iznosi 0,956kg. +, - 0,003kg. Točka topljenja mu je od 58 - 64 °C i daleko je veća od običnog parafinskog voska gdje je ona već na 30 °C. Na temperaturi iznad 65 °C pčelinji vosak postaje tekuć i može se prihvatiti za vlakna stijenja za svijeću. U kontaktu sa zrakom, svijeća gori dajući svjetlost i toplinu. Danas se za proizvodnju svijeća koriste jeftiniji stearin i parafin, koji su gotovo potpuno istisnuli korištenje pčelinjeg voska u toj proizvodnji ne zbog svoje kvalitete već zbog niže cijene.

Kao dodatak prehrani pčelinji vosak nosi oznaku E 901.

Kad pčela medarica iz žlijezde luči voštane pločice, one su u stvari gotovo bijele boje. Tamnija ili žuta boja se u vosku stvara njegovim kontaktom sa zrakom. Boja ovisi i od prisustva cvijetne peludi te propolisa.

### Pčelinji vosak u gospodarstvu

U gospodarskim granama koje se bave preradom i proizvodnjom od voska je danas pčelinji vosak najvećim dijelom zamijenjen umjetnim voskom tj. parafinom. Uprkos tome, nije ga moguće potpuno zamijeniti jer jer je kemijski jedinstven i nije ga moguće umjetno proizvesti kao ni ostale pčelinje proizvode. Najveći potrošač prirodnog pčelinjeg voska su kozmetička i farmaceutska industrija, gdje je on sastavni dio raznih krema, masti, pasta i ruževa za usne. Na te proizvode se najčešće stavlja oznaka "sadrži prirodni pčelinji vosak". Velike količine se troše i u proizvodnji svijeća. Ali u kemijskoj industriji ima još sasvim neznatnu ulogu (vosak za skije, voštane boje, sredstva za impregniranje). Veliki potrošač pčelinjeg voska je pčelarska industrija. Pčelari vosak najviše koriste za proizvodnju satnih osnova koje koriste da pčelama omouće bržu izgradnju pčelinjih saća.

Linkovi
-------

* Pčelarstvo
* Košnica
* Seleće pčelarstvo
* Stacionirano pčelarstvo
* Ekopčelarstvo
* Med
* Parafin
* Svijeća

Vanjski linkovi
---------------

* Pčelarstvo.hr - pčelarstvo on-line
* Pčelarstvo.org Arhivirano 2011-02-01 na Wayback Machine-u
Za grupu od tri specijalne općine, v. Karipska Nizozemska.
Nizozemski Karibi na karti:
  Aruba
  Curaçao
  Sint Maarten
  Karipska Nizozemska (od zapada prema istoku):  

– Bonaire  

– Saba  

– Sveti Eustahije
**Nizozemski Karibi** (historijski poznati kao **Nizozemske Zapadne Indije**) su neslužbena geografska regija koja uključuje bivše i trenutne teritorije, kolonije i države Nizozemskog kolonijalnog carstva i Kraljevine Nizozemske, smještene na arhipelagu Malih Antila u Karipskom moru. Nizozemski Karibi trenutno se sastoje od otoka Arube, Curaçaa, Sint Maartena (južni Sveti Martin), Bonairea, Svetog Eustahija i Sabe. Ovih šest otoka nekad su bili dio nezavisne države Nizozemskih Antila, utemeljene 1954. i u početku sastavljene od četiri otočna teritorija – Arube, Bonairea, Curaçaa i Zavjetrinskih otoka. Administrativna jedinica Zavjetrinskih otoka se 1983. podijelila na Sabu, Svetog Eustahija i Svetog Martina. Godine 1986. iz Nizozemskih Antila istupa Aruba i postaje zasebna konstitutivna zemlja Kraljevine Nizozemske, ostavljajući tako pet nizozemskoantilskih otočnih teritorija. Nizozemski Antili su raspušteni 2010. godine, nakon čega su Curaçao i Sveti Martin postali konstitutivne zemlje Kraljevine Nizozemske (poput Arube), dok su Bonaire, Saba i Sveti Eustahije dobili status specijalnih općina kontinentalne Nizozemske, skupno poznatih kao Karipska Nizozemska.

Grupiranje otoka
----------------

Ovisno o geografskom položaju ili administrativnom statusu, otoci Nizozemskih Kariba također se neslužbeno grupiraju na sljedeće načine:

* **Otočna grupa ABC**: Aruba, Bonaire i Curaçao (smješteni na Zavjetrinskim Antilima)
* **Otočna grupa SSS**: Saba, Sveti Eustahije i Sveti Martin (dio Zavjetrinskih otoka)
* **Otočna grupa BES**: Bonaire, Sveti Eustahije i Saba (entitet zvan Karipska Nizozemska)
* **Otočna grupa ACS**: Aruba, Curaçao i Sveti Martin (otoci van entiteta Karipske Nizozemske)

* Karta otoka Nizozemskih Kariba (otočna grupa ABC u prvom planu i grupa SSS u kutu)Karta otoka Nizozemskih Kariba (otočna grupa ABC u prvom planu i grupa SSS u kutu)
* Administrativna podjela Nizozemske (Nizozemski Karibi su označeni plavom bojom)Administrativna podjela Nizozemske (Nizozemski Karibi su označeni plavom bojom)

***Nizozemski Karibi*** na Wikimedijinoj ostavi
**Matsés** (Mayoruna, Mayuruna), značajno pleme iz sjeverne skupine Panoan Indijnaca, naseljeno uz rijeku Rio Javari, u Peruu i Brazilu. Pleme je najpoznatije pod imenom Mayoruna, koje dolazi iz Quechua naziva *mayo*, rijeka, i *runa*, ljudi, odnosno  *'riječni narod'* . Po kulturi (neki običaji) slični su Matís Indijancima, uključujući upotrebu otrova žabe Phyllomedusa bicolor i puhaljki (serbatana).

U kontaktu sa Europljanima već su u 17. i 18. stoljeću kada se nalaze na misijama San Joaquin i Nuestra Señora del Carmen. Nekoliko napada portugalskih lovaca na robove između 1680. i 1710. kao i stanje na misijama gdje podižu pobune 1695. i 1767. rezultirat će njihovim povlačenjem dublje u svoju šumu, smatrajući sve pridošlice neprijateljima. Ovdje ih danas ima preko 3,000.

Mayorune su patrilinearni i patrilokalni a sistem srodstva je tipa Kariera. Od ekonomskih aktivnosti najvažnija je agrikultura (posijeci-i-spali), a uz kukuruz, grah i manioku, uzgaja se i banana, papaja, ananas, slatki krumpir i drugo. Lov i ribolov također zauzimaju značajno mjesto u privređivanju.

Izvori
------

1. ↑  Mayoruna
2. ↑  Mayoruna

Vanjske poveznice
-----------------

* Dan James Pantone
Zemljovid nizozemskih posjeda
**Nizozemsko kolonijalno carstvo** (nizozemski: *Nederlands-koloniale Rijk*) činili su prekomorski posjedi Nizozemske od 17. do 20. stoljeća.

Temeljilo se na trgovini po cijelom svijetu, pošto je u 17. stoljeću golema trgovačka flota omogućila Nizozemcima postati moćna trgovačka sila. Do kraja 16. stoljeća amsterdamska luka bila je najprometnija u Europi, sa skladištima, bankama i trgovačkim kućama, kao i velikom pomorskom flotom. Nezadovoljni zbog toga što su ih Španjolci i Portugalci isključili iz Južne Amerike, Nizozemci su se zaputili na Daleki istok. Osnovali su Istočnoindijsku kompaniju za svoje trgovce i preuzeli nadzor nad trgovinom na „Otocima začina" ili Istočnoindijskim otocima, preuzevši Javu i Molučke otoke od Portugalaca.

Nizozemska istočnoindijska kompanija je od 1619. godine imala sjedište u Bataviji (Džakarta) na otoku Javi (danas dio Indonezije). Ova kompanija je imala vojsku i moćnu flotu, koja je protjerala Engleze i Portugalce s Istočnoindijskih otoka i zauzela Cejlon, luku Malaka i nekoliko luka u Indiji. Ona je čak osnovala trgovačku postaju u Japanu, tako da su Nizozemci bili jedini Europljani kojima je to pošlo za rukom.

Nizozemci su pri osvajanju prekomorskih posjeda počinili brojne zločine nad domorocima. Pokolj Acehana na sjeveru Sumatre prilikom nizozemskog osvajanja sultanata Aceh krajem 19. stoljeća jedno je od djela genocida, kao i gotovo potpuno istrijebljenje stanovništva Banda otoka (od 13 000-15 000 preživjelo ih je oko 1000) koje su pobili vojnici Nizozemske istočnoindijske Kompanije uz sudjelovanje japanskih plaćenika i noviji nizozemski pokolj u Rawagedeu za vrijeme indonezijskog rata za neovisnost.

Kolonije
--------

* Nizozemska istočna Indija, prethodnica današnje republike Indonezije, najveći i najznačajniji nizozemski posjed, od 1800. do 1949.
* Nizozemski Antili (Aruba, Curaçao, Bonaire, Saba, Sveti Eustahije, južni dio otoka Sveti Martin
* Surinam (*Nizozemska Gvajana*), od 1667. do 1975.

Od potomaka Nizozemaca naseljenih na jugu Afrike nastali su Buri koji su vremenom razvili svoj jezik afrikaans, proistekao iz nizozemskog.

Izvori
------

1. ↑  www.gimonca.com, "Sejarah Indonesia", pristupljeno 4. svibnja 2016.

| * p
* r
* u
Kolonijalna carstva |
| --- |
| 
* Kolonija
* Kolonijalizam
* Kolonizacija
* Dekolonizacija
* Postkolonijalizam

 |
| Evropa | 
* Belgija Belgijski Imperij
* Ujedinjeno Kraljevstvo Britanski Imperij
* Danska Danski Imperij
* Francuska Francuski Imperij
* Italija Italijanski Imperij
* Nizozemska Nizozemski Imperij
* Njemačka Njemački Imperij
* Portugal Portugalski Imperij
* Rusko Carstvo
* Španski Imperij
* Švedska Švedski Imperij

 |
| Azija | 
* Japan Japanski Imperij
* Osmansko Carstvo Osmansko Carstvo

 |
| Neformalna | 
* Argentina / Brazil / Čile
* Habsburška Monarhija / Austro-Ugarska
* Hospitalci (Ivanovci)
* Kineski Imperij
* Kurlandija i Semigalija
* Norveško Carstvo
* Sijam
* Sjedinjene Države
* Sovjetski Savez
* Sveto Rimsko Carstvo
* Škotska

 |
**Sladoled** je djelomično ili potpuno zamrznuta slastica koja se sastoji od mlijeka ili mliječnih proizvoda (mlijeko u prahu, ugušćeno mlijeko, vrhnje ili maslac), te nemliječnih sastojaka koji se dodaju u smjesu u svrhu podešavanja okusa, arome, boje, mirisa i konzistencije (šećeri i zaslađivači, stabilizatori i emulgatori, uz mogući dodatak voća, voćnih aroma, jaja, čokolade ili nekih drugih dodataka). Osim toga, sladoled sadrži vodu i uklopljen zrak. Uklopljeni zrak služi povećanju volumena sladoleda, boljoj konzistenciji, te smanjuje osjećaj hladnoće u ustima tijekom konzumiranja. 

Sladoledi se stavljaja u promet u zamrznutom stanju, pri najviše -15 °C, i kao takav može se čuvati najmanje godinu dana. Sladoledi se na tržištu nalaze u brojnim oblicima, okusima i pakiranjima. Vrsta sladoleda mora biti navedena u deklaraciji. Razlikuju se mliječni sladoled, krem sladoled (sadrži najmanje 5% masti), sladoled, te zamrznuti aromatizirani i voćni deserti. Osnovna je razlika što mliječni i krem sladoledi sadrže mlijeko i ne smiju sadržavati biljne proteine ni biljnu mast, dok zamrznuti aromatizirani i voćni deserti ne smiju sadržavati mliječnu mast ni mliječne proteine. Zakonski propisi određuju sastav pojedinih sladoleda, odnosno deserata. 

Tehnološki postupak proizvodnje sladoleda može se podjeliti u dva dijela. Prvi dio je proizvodnja sladoledne smjese što obuhvaća: sastavljanje i miješanje smjese; predgrijavanje; homogenizaciju; pasterizaciju; hlađenje sladoledne smjese na 5°C te zrenje pri toj temperaturi 2-24 sata. Drugi dio čine operacije zamrzavanja, nakon čega sladoledna smjesa postaje sladoled. Operacije zamrzavanja uključuju dodatak aroma i boja; djelomično zamrzavanje (pri oko -5 °C) uz upuhivanje zraka; oblikovanje sladoleda (sladoled na štapiću, u čaši, u kornetu, obiteljsko pakiranje i slično); duboko zamrzavanje u tunelu (pri oko -20 °C) i pakiranje. Djelomično zamrzavanje sladoleda, i kasnije potpuno zamrzavanje, treba provesti što je moguće brže kako bi kristali leda, koji nastaju tijekom zamrzavanja, bili što manji. Hranjiva vrijednost sladoleda ovisi o vrijednosti sastojaka od kojih je proizveden. Mliječni i krem sladoledi sadrže sve sastojke mlijeka samo u različitim kategorijama, a pojedini dodaci (šećer, voće, čokolada, vanilija, jaja i slično) povećavaju mu hranjivu vrijednost.

Istorija sladoleda stari rimljani su pravili sladoled od kocki leda i dodavali bi sok od (jagode ili drugog voca)

Vanjske veze
------------

Drugi projekti

|  |  |
| --- | --- |
|  | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: **Sladoled** |
|  | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: **Sladoled** |
**Port San Carlos** je malo naselje na sjeveroistoku otoka Istočni Falkland uz Falklandski kanal, u zaljevu San Carlos Water. Nekad se zvalo **San Carlos North**, ponekad se naziva **KC** po inicijalima bivšeg vlasnika Keitha Camerona.

Nešto južnije leži drugo naselje u tom kraju San Carlos.

Historija nasalja
-----------------

Naselje je izraslo krajem 19. vijeka, to su zapravo bile razbacane farme sa svojim gospodarskim zgradama, kraj je nazvan *San Carlos North* da se razlikuje od nešto južnijeg *San Carlosa*. Oba su nazvana po španjolskom brodu *San Carlos* koji je u maju 1768. oplovio Falklandski kanal. Nakon Prvog svjetskog rata dobilo je današnje ime da se razlikuje od južnijeg San Carlosa kojeg je osnovao Jack Bonner. 

### Naselje za Falklandskog rata

Za vrijeme Falklandskog rata Port San Carlos i Zaljev San Carlos Water, bili su jedan od mostobrana Britanske kraljevske mornarice kodnog imena **Green Beach** preko kojeg se vršila invazija Istočnog Falklanda - 1982. Tu je bila smještena baza za Chinook helikoptere, sa 200 ljudi. Danas se dio te baze koristi kao mali hotel za smještaj turista.

Izvori
------

1. ↑  Lewis, Jason; Inglis, Alison. „Falklands Information Web - Widley used Falklands Acronyms" (engleski). Pristupljeno 3. 04. 2012.
2. ↑  „*Port San Carlos*" (engleski). Falkland Islands Tourist Board. Pristupljeno 3. 04. 2012.
3. ↑  „*A Chronology of events in the history of the Falkland Islands*" (engleski). Falkland Info. Pristupljeno 3. 04. 2012.
4. ↑  „*he landings at San Carlos Bay*" (engleski). History learning site. Pristupljeno 6. 04. 2012.
5. 1 2  „*Falkland Islands - Port San Carlos*" (engleski). Fostlong. Pristupljeno 6. 04. 2012.

Vanjske veze
------------

* Port San Carlos - Racepoint Farm Big House (East Falkland) (`en`)
* *Port San Carlos* na portalu Falkland Islands Tourist Board (`en`)
* Detaljna karta Falklanda
Koordinate: 42° 10′ 04" SGŠ, 22° 07′ 03" IGD

**Rankovce** (mak. *Ранковце*) je naselje u Republici Makedoniji, u severoistočnom delu države. Rankovce je sedište istoimene opštine Rankovce.

Prirodni uslovi
---------------

Rankovce je smešteno u severoistočnom delu Republike Makedonije. Od najbližeg grada, Kumanova, selo je udaljeno 30 kilometara istočno.

Selo Rankovce se nalazi u istorijskoj oblasti Slavište. Naselje je položeno u Slaviškom polju, na približno 470 metara nadmorske visine. Južno od sela protiče Kriva reka.

Mesna klima je kontinentalna.

Stanovništvo
------------

Rankovce je prema poslednjem popisu iz 2002. godine imalo 1.192 stanovnika. Od toga većinu čine etnički Makedonci (94%), a ostatak su mahom Cigani.

Pretežna veroispovest mesnog stanovništva je pravoslavlje.

Izvori
------

* Popis u Makedoniji 2002. - Knjiga 10.

Spoljašnje veze
---------------

***Rankovce*** na Wikimedijinoj ostavi

* rankovce.gov.mk Zvanična stranica opštine Rankovce Arhivirano 2012-01-07 na Wayback Machine-u

  

  


| p • r • uNaseljena mesta opštine Rankovce |
| --- |
| **Rankovce** • 
Baratlija • 
Vetunica • 
Vržogrnci • 
German • 
Ginovci • 
Gulinci • 
Krivi Kamen • 
Ljubinci • 
Milutince • 
Odreno • 
Opila • 
Otošnica • 
Piklište • 
Petralica • 
Psača • 
Radibuš • 
Stanča |  |
**Smeđi bazilisk** (lat. *Basiliscus vittatus*) je vrsta baziliska koja živi u Panami, Belizeu, sjeverozapadnoj Kolumbiji i Kostariki, a uvedena je i u američku državu Floridu kao feralna vrsta.

Opis
----

Muški smeđi bazilisk može doseći duljinu tijela i do 80 centimetara, a ženke su nešto manje. Težak je od 200 do 600 grama. Ima tri grbe koje su na glavi, uz tijelo i rep. Obično je smeđe ili maslinasto-smeđe boje, te ima crne pruge koje se obično nalaze samo na bokovima i leđima. Od očiju do stražnjeg dijela nogu proteže se bijela pruga. Mužjaci imaju veće grbe od ženki. Ima duge prste i oštre kandže.

Način života
------------

Kao i većina gmazova, aktivan je tijekom dana. Kad bježi od grabežljivaca vrlo brzo može kretati se i na površini vode, baš kao i ostali bazilisci. Ima velike stražnje noge s plivaćim kožicama između svakog nožnog prsta. Činjenica da se može kretati na površini vode uz pomoć stopala nalik na mrežu, daje im izgled "hodanja po vodi".

Budući da je svežder, hrani se i mesom i biljkama. Hrani se šturcima, brašnarom, miševima i drugim manjim životinjama, te raznim biljnim dijelovima.

Ženka polaže 2-18 jaja pet do osam puta godišnje. Iz jaja se izlegnu mali bazilisci nakon tri mjeseca. Teški su samo dva grama.

Galerija
--------

* Mladi prije razvijanja grbeMladi prije razvijanja grbe
* 
* Divlji smeđi bazilisk u Floridi, SADDivlji smeđi bazilisk u Floridi, SAD

Izvori
------

1. ↑  Conant, Roger; Collins, Joseph (1991). *A Field Guide to Reptiles and Amphibians Eastern/Central North America.* Boston, Massachusetts: Houghton Mifflin Company. ISBN 0395583896.
**Misija organizacije** je kratak opis općih ciljeva organizacije. Može uključivati i društvene i operativne vrijednosti koje organizacija promovira, razloge za postojanje, određeno teorijsko ili praktično usmjerenje. Neophodan je deo osnivačkih dokumenata i prezentacije organizacije, ali je i strateški rad i razvoj organizacije u globalu određen definiranom misijom.
Općenitije, **misija** je **osnovna funkcija** ili *zadatak poduzeća* te bilo kojeg njegovog dijela. Svaka vrsta organiziranog djelovanja ima ili bi trebala imati **misiju** (ili svrhu) da bi uopće imala smisla.

Primjeri
--------

* *Misija privrednog poduzeća je proizvodnja i distribucija dobara i usluga.*
* *Misija odjela za autoceste je projektiranje, izgradnja i održavanje sustava autocesta.*
* *Misija sudova je tumačenje zakona i njihova primjena.*
* *Misija naftne kompanije je traganje za naftom, proizvodnja, prerada i prodaja nafte i široke lepeze naftnih proizvoda.*

*Napomena :*

Česta pogreška kod kreiranje misije je poistovjećivanje misije i profita. Misija nije ostvarenje profita, ostvarenje profita je cilj svake tvrtke.

Tko donosi misiju
-----------------

Donošenje i kreiranje misije je najčešće u domeni top managementa, tj. najviše razine managera.

Plan misije
-----------

**Plan misije** je pretvaranje misije u pisani oblik, tj. dokument. On se ne mijenja ako za to ne postoje objektivni razlozi. Plan misije se korigira po proteku određenog razdoblja i kada poduzeće zaista mijenja svrhu svojeg djelovanja.  

**Plan misije** daje sljedeće odgovore :

1. tko su naši kupci
2. što je naš proizvod
3. što bi trebao biti naš posao
4. što za poduzeće predstavlja vrijednost

### Efektivni plan misije

Da bi **plan misije** bio efektivan on mora biti :

* usmjeren na tržište radije nego na proizvod
* realna i ostvariv
* motivirajući
* specifičan i jasan

### Elementi plana misije

1. razvoj poduzeća
2. tekuće preferencije managementa i vlasnika
3. okolina u kojoj egzistira poduzeće
4. sredstva kojima raspolaže poduzeće
5. specifična osposobljenost poduzeća
Za ostale ličnosti sa istim imenom, v. Rothechtaid (razvrstavanje).
**Rothechtaid Rotha**, sin Róána sina Failbea sina Cas Cétchaingnecha sina Faildergdóitovog, bio je, prema irskim srednjovjekovnim legendama i tradiciji, kralj istočnog irskog kraljevstva Gailenga koji je postao veliki kralj Irske porazivši u bitci kod Alinda svog prethodnika Sirnu Saeglacha. Bio je prvi irski kralj koji je koristio četveroprežna kola, a koja je sačinio za svoju kraljicu. Vladao je sedam godina prije nego što ga je ubila munja kod Dunsevericka u današnjem Antrimu. Naslijedio ga je sin Elim Olfínechta. *Lebor Gabála Érenn* navodi da je vladao u doba medijskog kralja Fraorta (665-633. pne.). Kronologija Keatingove *Foras Feasa ar Éirinn* mu vladavinu datira u 794-787. pne. a *Annals of the Four Masters* u period 1031-1024. pne.

Izvori
------

1. ↑  R. A. Stewart Macalister (ed. & trans.), *Lebor Gabála Érenn: The Book of the Taking of Ireland Part V*, Irish Texts Society, 1956, p. 245
2. ↑  Geoffrey Keating, *Foras Feasa ar Éirinn* 1.26
3. ↑  *Annals of the Four Masters* M4169-4176

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Prethodi: **Sírna Sáeglach**  |  **veliki kralj Irske** LGE 7. vijek pne.FFE 794-787. pne.AFM 1031-1024. pne. | Slijedi: **Elim Olfínechta**  |
**Evropa** se građom sastoji iz starijeg dela (Baltički štit, Ruska ploča, planine i visoravni kaledonske i hercinske ortogeneze u paleozoiku) i mlađe nabrane visoravni.

Evropa je pretezno nizijski kontinent.

Na severozapadu Evrope pružaju se **Skandinavske planine**, koje su nastavak planina koje se nalaze na zapadu ostrva Velike Britanije, najstarije planine u Evropi i zato su u znatnoj meri zaravnjene.

Najstariji planinski lanac u Europi je Svetokrižno gorje u južnoj Poljskoj. 

Južno od pojasa raštrkane su srednje visoke **stare gromadne planine**. Prostiru se od Centralnog masiva u Francuskoj, preko Ardena, Vogeza, te Njemačkog i Českog sredogorja, sve do Šlesko-malopoljskog pobrđa u Poljskoj. Planine su razdvojene kotlinama i rečnim dolinama,i bogate su rudama.

Najviše i najmlađe planine nalaze se na jugu Evrope. To je pojas **mladih nabranih planina**, koje se protezu od Kantabriskih planina na zapadu, preko Pirineja, Alpa, Apenina, Karpata i Dinarida, sve do Kavkaza. Planine zatvaraju brojne kotline sa nizijama, među kojima su najveće Padska (severnoitalianska) ,Panonska i Vlaška nizija.

**Nizije** zahvataju 3/4 površine kontinenta, što Evropu cini dobro prohodnom. Najveće nizije nalaze se u istočnom i srednjem delu kontinenta: Istočnoevropska nizija, Panonska nizija, Vlaška nizija, te nizije severne Poljske i Nemacke.

Veći deo Evrope pripada slivu Atlanskog okeana i njegovih mora a manji deo sliva Severnog ledenog okeana i unutrašnjem slivu Kaspiskog jezera. Najveće evropske **reke** nalaze se u Istočnoevropskoj niziji (od 10 najvecih reka samo 2 nisu iz ovog pojasa - Dunav i Rajna). To su ravničarske reke mirnog toka i širokih dolina, na kojima su sagradjena velika vestacka jezera. "Hrane" se otopljenim snegom i delimicno kišnicom, pa najveći vodostaj imaju u proleće i rano leto. Zimi se lede (na severu tokom cele zimske polovine godine). Najveća (najduža i vodom najbogatija) reka je Volga.

Reke na Skandinavskom poluostrvu su kratke i slapovite. Doline su im uske,sa mnogo jezerolikih proširenja. Imaju velike padove i značajne su za proizvodnju električne energije. "Hrane" se otopljenim snegom pa najvise vode imaju u proleće. Zimi se lede (na severu i po sedam meseci).

Reke u ravničarskim delovima zapadne i srednje Evrope (reke Velike Britanije, Francuske, Belgije, Holandije, Nemačke) se snabdevaju kišnicom i imaju ravnomeran proticaj. Zimi se uglavnom ne lede.

Rijeke u Alpima (gornji tokovi rajne i Rone, leve pritoke Poa, desne pritoke Dunava) dobijaju vodu jos i otapanjem lednika, pa je najviše imaju tokom ljetnjih meseci.

Zapadnoevropske reke su povezane brojnim plovnim kanalima. Toliko je ta mreza razgranata, najbolje prikazuje primjer Sene,koja je kanalima povezana sa Somom, Šeldom, Sambrom, Masom, Rajnom, Sonom i Loarom.

Reke južne Evrope najvise vodostaje imaju tokom jeseni i zime, a najniže ljeti, kada mnoge od njih oplicaju ili sasvim presuše. U kraškim podrucjima neke od tih reka imaju delomicno podzemne tokove (ponornice).
izmedju pojasa neprekinutih nizija na severu i mladih venacnih planina na jugu razbacane su gromadne planine.

Izvori
------



|  |
| --- |
|  |
Jestivi koren rotkve
**Rotkva** (lat. *Raphanus*) je rod jednogodišnjih i višegodišnjih zeljastih biljaka iz familije kupusa (Brassicaceae). Prirodni areal rasprostranjenja obuhvata područje suptropske Azije i Mediterana, ali je proširen domestifikacijom i uzgojem biljaka ovog roda kao povrća i stočne hrane.

Broj vrsta koje ovaj rod obuhvata varira od autora do autora, najčešće se smatra da postoje 2—4 vrste ovog roda. Svi autori prihvataju postojanje dve vrste, divlje rotkve (*Raphanus raphanistrum*) i domaće rotkve/rotkvice (*Raphanus sativus*). Brojne druge opisane vrste se danas smatraju varijetetima ove dve. Izuzetak čine mugri (*Raphanus caudatus*) i istočnoazijska divlja rotkva (*Raphanus raphanistroides*) koje pojedini autori i dalje smatraju zasebnim vrstama.

Opis
----

Stablo višegodišnjih formi najčešće obrazuje prave stablove krtole, a na nadzemnom delu nosi lirasto deljene listove. Plodnik u osnovi nosi 4 žlezde, stubić je valjkastog oblika, nosi ceo ili urezan žig. Plod je ljuska, člankovitog izgleda, gde je donji članak prazan, a gornji sa semenima.

Izvori
------

1. 1 2  Nikolić V. 1972. Rod *Raphanus* L.. U: Josifović M. (ed.) Flora SR Srbije III. Beograd: SANU.

Spoljašnje veze
---------------

***Rotkva*** na Wikimedijinoj ostavi

* Spisak validnih naučnih i lokalnih naziva i sinonima roda — Sorting Raphanus names
* Rod *Raphanus* u: USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Germplasm Resources Information Network - (GRIN) [Online Database]. National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland. URL:  Arhivirano 2009-01-15 na Wayback Machine-u
**Rabbah bar Nachmani** (hebrejski: ) (cca. 270-cca. 330) bio je jevrejiski talmudski učenjak, poznat kao amora, a koji je živio u Babiloniji. U Talmudu se navodi jednostavno kao **Rabbah**.

Bio je rodom iz svećeničke porodice, te se obrazovao u vjerskim školama u gradovima Sura i Pumbedita. Sa vremenom je stekao reputaciju vrsnog govornika koji bi se, prema Talmudu, toliko zanio u raspravi "kao da želi iskorjeniti planine". Zbog toga je stekao nadimak "oker harim" ili 'iskorjenjivač planina'. Specijalnost su mu bili zakoni vezani uz ritualnu purifikaciju. 

Naslijedio je Judu ben Ezekijela na čelu vjerske škole u Pumbediti, i na tom mjestu ostao do smrti. Sugrađani ga nisu voljeli zbog strogog tumačenja vjerskih zakona, ali je zato stekao veliki broj učenika, dijelom i zato što bi svako predavanje započeo zabavnom anegdotom. Sa vremenom je njegova škola imala čak 12.000 učenika.

To je izazvalo bijes perzijskog kralja kojemu se nije svidjelo da toliki broj podanika odlazi u školu u vrijeme kada se popisuje stanovništvo i naplaćuju porezi. Na njega je poslao pristave; Rabbah je pobjegao u šumu, gdje je poslije pronađen mrtav. Žalovalo ga se sedam dana. 

Njegov nećak je bio veliki učenjak Abaye.

Izvori
------

* *Encyclopaedia Judaica*, 1972, Keter Publishing House, Jerusalem, Israel.
* *Sefer Ha-Aggadah* (*Book of Legends*), 1992, Schocken, New York.

Eksterni linkovi
----------------
**Radošić** je naselje (selo) koje se nalazi uz sami grad Sinj te je jedno od prigradskih naselja koje je rastom grada djelomično već pripojeno gradu.

Zemljopisni položaj
-------------------

Naselje Radošoć se nalazi na krškoj zaravni između brda Visoka i grada Sinja.

Naselje je poprilično razvučeno te se proteže nekih 3 kilometra u duljinu, prateći svojim zaselcima konfiguraciju terena pri brdu Visoka.

Stanovništvo
------------

***Kretanje broja stanovnika naselja Radošić (Sinj) za razdoblje od 1857. do 2001. godine***  

Napomena: U podacima za popis stanovništva od 1880. do 1910. godine sadrži podatke za naselje Donji Radošić.

Povijest
--------

U NOB-u tijekom Drugog svjetskog rata sudjelovalo je 36 stanovnika.

Vanjske poveznice
-----------------

1. ↑  Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857.-2001. www.dzs.hr
2. ↑  Iz povijesti Dalmacije (str. 122) - Bernard Stulli ISBN 86-7397-073-3

| * p
* r
* u
Naselja grada Sinja |
| --- |
| Bajagić • Brnaze • Čitluk • Glavice • Gljev • Jasensko • Karakašica • Lučane • Obrovac Sinjski • Radošić • Sinj • Suhač • Turjaci • Zelovo |

  


*Ovaj nedovršeni članak o **naselju** u Hrvatskoj:* **Radošić (Sinj)** *treba dopuniti.   
Dopunite ga prema pravilima Wikipedije.*
**Maipo** je rijeka u centru Čilea duga 250 km, koja protiče kroz Metropolitansku regiju Santiago i Regiju Valparaíso.

Njeno ime Maipo (Maipú) potječe od mapudungunske riječi - *maipun*, koja znači *oranica*. To je vjerojatno zbog blatne boje na ušću, koja je dugo pomorcima služila kao pomoć u navigaciji.

Hidrologija
-----------

Maipo izvire na istočnoj padini Vulkana Maipo u Andama kao mali brzak. Kad se spusti sa planina postaje moćna rijeka jer prima pritoke Volcán (29 km), Yeso (40 km), Claro (18 km) i Negro (20 km).
Prolazeći kroz kanjon Cascada de las Ánimas, na nadmorskoj visini od 1100 m, spušta se po 18 m po km na putu prema oceanu i stvara velike brzake.

Na svom toku do ušća u Tihi ocean južno od grada San Antonio, protiče južnim periferijama metropolskog Santiaga i prima pritoke; Colorado (60 km), Barroso (20 km), Clarillo (24 km) i Mapocho (110 km).

Rijeka najviše vode ima u kišnim zimskim mjesecima i u proljeće kad se topi snijeg u planinama.

Sliv rijeke velik je 15.380 km², proteže se po regijama Santiago i Valparaíso. Rijeka je naročito značajna za Metropolitansku regiju Santiago jer osigurava 70% današnjih potreba za pitkom vodom i oko 90% vode za navodnjavanje.

U njenom gornjem toku podignuta je hidroelektrana - Ouelehues, a na pritoci Colorado dvije; Alfafal i Matenes, a na pritoci Volcan hidroelektrana Volcan.

Izvori
------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13   „Río Maipo" (španjolski). EcuRed. Pristupljeno 24.11. 2020.

Vanjske veze
------------

***Maipo (rijeka)*** na Wikimedijinoj ostavi

* *Río Maipo* (`es`)
**Prostor** kao likovni element se osniva na filozofskoj definiciji prostora kao objektivnoj stvarnosti u kojoj se sadrži materijalni svijet. Trodimenzionalni prostor, poput volumena, ima tri dimenzije: visinu, širinu i dužinu. Prostor je pored volumena najvažnija sastavnica likovnih djela kiparstva i arhitekture.

Henry Moore, **Planinski lukovi**, bronca, Nacionalni muzej u Canberri. Prostor je osobito važan u modernoj skulpturi i naziva se *negativnom formom*.
**Međuprostor** je dio prostora između pojedinih oblika.

Prikazivanje prostora na plohi je moguće crtačkim ili slikarskim tehnikama i nastaje na više načina:

* Konglomerat (latinski *zbrka, nagomilavanje*) je način prikazivanja kod kojeg je prostor negiran, a oblici su nabacani na plohu bez ikakvoga reda (npr. Paleolitski spiljski crteži).
* Podjelom plohe na planove dobiva se najjednostavnija iluzija dubine prostora. Ono što je najbliže je u prvom planu, a ono što je dalje je u drugom planu itd.
* Složenije prikazivanje prostora na plohi (zasnovano na razlikama u veličini oblika) nazivamo perspektivom.

| * p
* r
* u
Likovni elementi |
| --- |
| Točka • Linija • Boja • Volumen • Prostor • Ploha • Tekstura |

Vanjske poveznice
-----------------
**Prostrel** (sirištara, sirištarka, mala lincura, mali srčanik; lat. *Gentiana cruciata*) je biljka iz porodice lincura (Gentianaceae). Poreklo imena vrste je od lat. cruciatus = krstast, ukršten.

Opis biljke
-----------

Rizom je kratak, debeo i sa njega se žbunasto račvaju koreni. Stablo je negranato visoko 10 - 40 (60) cm, izrasta iz licne rozete. Listovi su na stablu unakrsno raspoređeni i gusto ga pokrivaju. U gornjem delu stabla su jajastog do lancelastog oblika i osnovama srastaju u kratke rukavce. Cvetovi su najčešće četvoročlani, mada se ređe sreću i petočlani. Sakupljeni su pršljenasto u pazuhu listova na vrhu stabla, a mogu biti i pojedinačni (ređe se sreće ta pojava). Čašica i krunica su zvonaste, ali je krunica tri puta duža od čašice. Prašničke kesice su slobodne i na kratkim prašničkim koncima. Plod je čahura, a seme je alipsoidnog oblika i crne boje.

### Stanište

Može se naći na pašnjacima, livadama, šikarama, po obodu šuma planinskog i subalpinskog pojasa.

Upotreba
--------

Čitava biljka je gorka pa se u narodu koristi kao zamena za žutu lincuru. Upotrebljava se cela biljka u fazi cvetanja (*Gentianae cruciatae herba*) i koren (*Gentianae cruciatae radix*).

Literatura
----------

* Gostuški, R: Lečenje lekovitim biljem, Narodna knjiga, Beograd, 1979.
* Grlić, Lj: Enciklopedija samoniklog jestivog bilja, August Cesarec, Zagreb, 1986.
* Djuk, A, Dž: Zelena apoteka, Politika, Beograd, 2005.
* Jančić, R: Lekovite biljke sa ključem za određivanje, Naučna knjiga, Beograd, 1990.
* Jančić, R: Botanika farmaceutika, Službeni list SCG, Beograd, 2004.
* Jančić, R: Sto naših najpoznatijih lekovitih biljaka, Naučna knjiga, Beograd, 1988.
* Kojić, M, Stamenković, V, Jovanović, D: Lekovite biljke jugoistične Srbije, ZUNS, Beograd 1998.
* Marin, P, Tatić, B: Etimološki rečnik, NNK Internacional, Beograd, 2004.
* Mindel, E: Vitaminska biblija, FaMilet, 1997.
* Mišić Lj, Lakušić R: Livadske biljke, ZUNS Sarajevo, ZUNS Beograd , IP Svjetlost, 1990
* Stamenković, V: Naše neškodljive lekovite biljke, Trend, Leskovac
* Tucakov, J: Lečenje biljem, Rad, Beograd, 1984.

Spoljašnje veze
---------------

* BioNet škola
**Makonde** su etnička grupa koja živi u jugoistočnoj Tanzaniji i sjevernom Mozambiku. Makonde su razvili svoju kulturu na visoravni Mueda u Mozambiku. Oni trenutno žive u Tanzaniji i Mozambiku, a nešto malo ih ima i u Keniji. 

Makonde su ispočetka bili matrilinealno društvo gdje su djeca i nasljedstvo pripadala ženama, a muževi se selili u sela svojih žena. Njihova tradicionalna vjera je animistički oblik štovanja predaka i nju ispovijedaju iako su u Tanzaniji nominalno katolici a u Mozambiku nomninalno muslimani.

Makodne su se uspješno branili od napada afričkih, arapskih i evropskih trgovaca robljem. Nisu potpali pod kolonijalnu vlast sve do 1920-ih. U 1960-ima je borba za nezavisnost Mozambika započela upravo u oblasti Makionde na visoravni Mueda. Tokom te borbe se Frelimo - revolucionarni pokret za nezavisnot - jedno vrijeme financirao uglavnom putem prodaje Makonde drvenih skulptura. Po njima su Makonde poznati, isto kao i po ritualima ulaska u pubertet.

***Makonde*** na Wikimedijinoj ostavi

|  |  |
| --- | --- |
| Normativna kontrola Uredi na Wikidati | 
* LCCN: sh85079999
* SUDOC: 031392288
* BNF: cb122615506 (podaci)

 |
**Sop** je naselje u općini Rugvica u Zagrebačkoj županiji.

Zemljopis
---------

Naselje je smješteno 7 km zapadno od Rugvice, i 10 km jugozapadno od Dugog Sela, na cesti Dugo Selo-Rugvica-Ivanja Reka. Nalazi se na starom rukavcu lijeve obale rijeke Save.

Stanovništvo
------------

U naselju živi 446 stanovnika (2001.) u 131 kućanstvu.

Broj stanovnika: 

* 1981.: 274 (81 kućanstvo)
* 1991.: 352
* 2001.: 446 (131 kućanstvo)

Povijest
--------

Selo je nekada su bilo kaptolski posjed. Prvi puta se spominje 1287. godine. Ime je dobilo po posjedniku Sepenu. ]Od 1850. godine Sop je u sastavu Kotara Dugo Selo, od u općini Dugo Selo, a od 1993. u sastavu je općine Rugvica. Škola je bila otvorena 1930. godine, ali danas nije u funkciji.Pripada rimokatoličkoj župi Svetoga Ivana Krstitelja  iz Ivanje Reke, Resnički dekanat Zagrebačke nadbiskupije. U naselju djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo.

Gospodarstvo
------------

Gospodarska osnova je poljodjeljstvo, stočarstvo i trgovina (ali ne toliko značajno). Stanovništvo je u najvećem broju zaposleno u obližnjem Zagrebu.

| * p
* r
* u
Naselja u sastavu Općine Rugvica |
| --- |
| Čista Mlaka • Črnec Dugoselski • Črnec Rugvički • Donja Greda • Dragošička • Hrušćica • Jalševec Nartski • Ježevo • Nart Savski • Novaki Nartski • Novaki Oborovski • Obedišće Ježevsko • Oborovo • Okunšćak • Otok Nartski • Otok Svibovski • Preseka Oborovska • Prevlaka • Rugvica • Sop • Struga Nartska • Svibje • Trstenik Nartski |