**Zemlja tamjana** je naziv za zaštićene lokalitete na putu tamjana u pokrajini Zofaru u Omanu. Oni uključuju nasade stabala tamjana u dolini Wadi Dawkah, ostatke utvrde Šisr, i pripadajuće utvrđene luke Khor Rori (slika desno) i Al-Balid, koji zajedno slikovito dočaravaju trgovinu tamjanom koja je stoljećima cvala u ovom području. Trgovina tamjanom je bila jedna od najvažnijih trgovina antike i srednjeg vijeka, a rasprostirala se od Zemlje tamjana prema Mezopotamiji, Sredozemlju, Indiji i Kini. Zbog toga su zajedno upisani na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji 2000. godine.

Urušena kupola iznad bunara u Šisru

Odlike
------

Stabla tamjana u Al-Balīdu
Park tamjana **Wadi Dawkah**, u kojemu još postoje zasadi tamjanova drva, je bio naseljen još u neolitu kada se ovdje vadio i diorit, te su stanovnici ove doline (*wadi*) trgovali tamjanom i dioritom s Mezopotamijom i Egiptom oko 3000. pne.

**Šisr** (*Wubar*) je utvrđena karavanska oaza koja se nalazi u pustinji 180 km sjeverno od Salalaha. Ona se nalazi na putu od Nedžda gdje se skupljao tamjan do luke Sumhuram, a izgrađena je na mjestu stare utvrde iz željeznog doba. Od nje su danas ostali samo urušena kupola od vapnenca, izgrađena kako bi se pokrila špilja s izvorom vode, te ostaci kamenih zidina koji su okruživali utvrdu u obliku nepravilne zvijezde čiji su kraci bili usmjereni prema ključnim točkama u kompasu; svojevrsna tradicija u južnoj Arabiji.

Luka **Sumhuram** ili **Hor Rori**, poznata i kao *Moscha* u antičkim geografskim tekstovima, nalazi se 40 km istočno od Salalaha na brdu iznad uvale (*khor*). Utvrdio ju je kralj Hadramauta, Il`azz Jalut, u 1. stoljeću kako bi kontrolirao trgovinu tamjanom. Ona je postala središtem trgovine još u 1. i 2. vijeku pne. a zahvaljujući bliskim vezama s kraljevstvom Šabua ova luka je postala iznimno bogatom. Ostaci njezinih zidina s tornjevima su najbolje sačuvani na sjevernom ulazu koji se sastoji od troja vrata u nizu na strmom uzlaznom putu.

**Al-Balīd** (poznat i kao Zofar, Zufar ili Zafar) je lokalitet urušene srednjovjekovne utvrde na uzvišenju iznad uvale kroz koju je dolazila voda s planina. Njena propast je započela arapskim i perzijskim pustošenjima u 12. i 13. vijeku, a dovršena je utvrđivanjem portugalskih trgovačkih putova u 15. stoljeću kojima je zaobiđena. Od arheoloških nalaza najznamenitiji su ostaci "Velike džamije" koja je okružena velikom terasom s tri strane. Ona ima unutarnje dvorište i temelje kvadratičnog minareta promjera 4 m na sjeveroistočnom kutu. Središnja molitvena dvorana je imala mrežu od 144 osmerokutna stupa koji su nosili krov.

Povezano
--------

* Put tamjana
* Gradovi na putu tamjana u pustinji Negev

Literatura
----------

* Thomas J. Abercrombie, *Arabia's Frankincense Trail*, National Geographic, kolovoz 1985. str. 474.-513. ()

Vanjske veze
------------

***Zemlja tamjana*** na Wikimedijinoj ostavi

* Panoramske fotografije lokaliteta Arhivirano 2011-05-19 na Wayback Machine-u
* Tony Walsh, *Put tamjana Arhivirano 2012-05-18 na Wayback Machine-u* na omanholiday.co.uk (PDF) ()

| * p
* r
* u
Svjetska baština u Omanu |
| --- |
|  | 
Irigacijski sistem Afladž  • Tvrđava Bahla  • Arheološki lokaliteti Bat, Al-Khutm i Al-Ajn  • ~~Zaštićeno područje za životinje u pustinji Omana (domovina arapskih oriks antilopa)~~ 1)  • Zemlja tamjana
 | Omanska zastava |
| 1)UNESCO je ovo područje uklonio s popisa 28. 6. 2007. jer je vlada Omana odlučila površinu zaštićenog područja smanjiti za 90%. Ovo je prvo skidanje s popisa jednog mjesta koje je proveo UNESCO. |