**Youngs modul**, **E-modul**, **elastisitetsmodul** eller **fjørkonstant** er forholdet mellom spenning og relativt lengdeauke i ein lekam og seier noko om motstandsevnen eit materiale har mot *elastisk* deformasjon.

Jo høgare E-modulen er, jo stivare er materialet.

Det er viktig å presisere at elastisk deformasjon føreseier at eit materiale òg går tilbake til den opphavlege forma når ei belastning vert fjerna. Dette er i motsetnad til *plastisk deformasjon* der materialet ikkje går tilbake til den opphavlege forma si.

Målemetodar for å finne E-modulen til eit materiale
---------------------------------------------------

Den mest presise måten å måle E på er å måle lydfarten gjennom materialet, sidan farte av lydbølgjene *vl*, er avhhengig av E-modulen og tettleiken til materialet, ρ (rho):

v\_{l}=\left({\frac {E}{\rho }}\right)^{{1/2}}
Ein annan metode er å måle eigenfrekvensen til materialet (resonans) gjennom å måle svingingane av ein tynn stav av ønska materiale, opphengt i begge ender, med ein tung masse, M, påført p midten, slik massen til sjølve staven kan neglisjerast. 
Når diameteren til staven er d, lengda er l og f er frekvens (Hertz) vil

E=16\pi \cdot M\cdot l^{3}\cdot {\frac {f^{2}}{3d^{4}}}
Det er òg mogeleg å utsette masseblokka for ei kjend kraft og deretter måle tøyinga, men dette er ofte vanskeleg sidan E-modulen ofte er stor i forhold til den lengdeauken som oppstår, og vil dermed vere vanskeleg å måle visuelt. Det er òg andre effektar, som kryp eller siging og defleksjon, som kan påverke tøyinga og gjere målinga av E-modulen vanskeleg. Innanfor bergmekanikk er derimot denne måten å rekne ut E-modulen vanleg. 

I ein slik einaksiell kompresjonstest reknar ein ut elastisitetsmodulen frå følgjande likning: 

E\equiv {\frac {{\text{aksiell spenning}}}{{\text{aksiell deformasjon}}}}={\frac {\sigma }{\varepsilon }}

Bakgrunn for materialeigenskapar som E-modul
--------------------------------------------

Det er to punkt som i størst grad påverkar E-modulen.

* Pakkestrukturen til atoma
* Interatomære band
	+ Primære band
	+ Sekundære band

Omtrentlege E-modular for nokre faste stoff
-------------------------------------------

| Material | E-modul (E) i GPa | E-modul (E) i N/mm² (MPa Megapascal) |
| --- | --- | --- |
| Gummi | 0.01-0.1 | 10-100 |
| Polyetylen med låg tettleik | 0.2 | 200 |
| Polypropylen | 1.5-2 | 1500-2000 |
| Polyetylentereftalat | 2-2.5 | 2000-2500 |
| Polystyren | 3-3.5 | 3000-3500 |
| Nylon | 2-4 | 2000-4000 |
| Eik (tre) (langs fibrane) | 11 | 11 000 |
| Høgfast betong (under trykk) | 30 | 30 000 |
| Magnesium (metall) | 45 | 45 000 |
| Aluminium | 70 | 70 000 |
| Glas (alle typar) | 72 | 72 000 |
| Messing og bronse | 103-124 | 103 000-124 000 |
| Titan (Ti) | 105-120 | 105 000-120 000 |
| Karbonfiberforsterket plast | 150 | 150 000 |
| Smijern og stål | 190-210 | 190 000-210 000 |
| Wolfram (W) | 400-410 | 400 000-410 000 |
| Silisiumkarbid (SiC) | 450 | 450 000 |
| Wolframkarbid (WC) | 450-650 | 450 000-650 000 |
| Nanorør i karbon  Arkivert 2005-10-29 ved Wayback Machine. | ca. 1,000 | ca. 1 000 000 |
| Diamant | 1,050-1,200 | 1 050 000-1 200 000 |

Kjelder
-------

* *Denne artikkelen bygger på «E-modul» frå Wikipedia på bokmål, den 23. februar 2012.*
	+ *Wikipedia på bokmål oppgav desse kjeldene:*
		- Michael F Ashby, David R H Jones (1980). *Engineering Materials 1; an introduction to their properties and applications* **1** (2 utg.). Department of Engineering, University of Cambridge, UK: Butterworth Heineman. ISBN 0.7506.3081-7 Check `|isbn=` value: invalid character (hjelp).


|  |  |
| --- | --- |
| Autoritetsdata | 
* Store norske leksikon
* GND

 |